title: 2011/622/EU: Komission suositus, annettu 20 päivänä syyskuuta 2011 , yhteentoimivuuden teknisten eritelmien perusparametrien noudattamistason todentamismenettelystä olemassa olevilla radoilla  ETA:n kannalta merkityksellinen teksti

text:
               21.9.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 243/23

         KOMISSION SUOSITUS,
   annettu 20 päivänä syyskuuta 2011,
   yhteentoimivuuden teknisten eritelmien perusparametrien noudattamistason todentamismenettelystä olemassa olevilla radoilla
   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
   (2011/622/EU)
   EUROOPAN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 292 artiklan,
   sekä katsoo seuraavaa:
   Euroopan laajuisen tavanomaisen rautatiejärjestelmän infrastruktuuriosajärjestelmää koskevasta yhteentoimivuuden teknisestä eritelmästä 26 päivänä huhtikuuta 2011 annetun komission päätöksen (1) liitteen 7.3.4 kohdan mukaan vanhat radat, joita koskevia uudistus- tai parannushankkeita ei ole meneillään, voivat mahdollistaa yhteentoimivuuden teknisten eritelmien (jäljempänä ’YTE’) mukaisen kaluston liikennöinnin siten, että Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/57/EY (2), annettu 17 päivänä kesäkuuta 2008, rautatiejärjestelmän yhteentoimivuudesta yhteisössä, olennaiset vaatimukset täyttyvät. Rataverkon haltijan olisi tässä tapauksessa voitava halutessaan täydentää infrastruktuurirekisterin tietoja päätöksen 2011/275/EU liitteen D mukaisesti. Olisi suositettava yhteistä menettelyä päätöksessä 2011/275/EU säädettyjen YTE:n perusparametrien noudattamistason todentamiseksi,
   SUOSITTAA, että
   liitteessä säädettyä menettelyä sovelletaan olemassa olevia kiinteitä laitteistoja koskevien yhteentoimivuuden teknisten eritelmien perusparametrien noudattamistason todentamiseksi.

      Tehty Brysselissä 20 päivänä syyskuuta 2011.

            Komission puolesta

         Siim KALLAS

            Varapuheenjohtaja

      (1)  EUVL L 126, 14.5.2011, s. 53.

      (2)  EUVL L 91, 18.7.2008, s. 1.

      LIITE

         Yhteentoimivuuden teknisten eritelmien perusparametrien noudattamistason todentamismenettely olemassa olevilla radoilla

      1.   Johdanto

      1.1   Asiakirjan tekninen soveltamisala

      Tätä menettelyä sovelletaan seuraaviin unionin rautatiejärjestelmän osajärjestelmiin:

                  a)

                  infrastruktuuriosajärjestelmä ja

                  b)

                  energiaosajärjestelmä.

            Nämä osajärjestelmät kuuluvat direktiivin 2008/57/EY liitteen II 1 kohdassa tarkoitettuun luetteloon osajärjestelmistä.
      1.2   Maantieteellinen soveltamisala

      Tämän menettelyn maantieteellinen soveltamisala on direktiivissä 2008/57/EY määritelty unionin rautatiejärjestelmä.
      1.3   Määritelmät

      Tässä menettelyssä tarkoitetaan:

                  a)

                  ’olemassa olevalla infrastruktuurilla (existing infrastructure, EI)’ infrastruktuuria (kiinteitä laitteistoja), joka on otettu käyttöön ennen direktiivin 2008/57/EY voimaantuloa, tai ratoja, jotka on otettu käyttöön direktiivin 2008/57/EY voimaantulon jälkeen mutta jotka eivät kuulu EY-tarkastusmenettelyn soveltamisalaan;

                  b)

                  ’EI-vaatimustenmukaisuuden todentamisella’ sen varmentamista, että osajärjestelmän ja/tai olemassa olevien ratojen osan perusparametrit ovat asiaankuuluvien YTE:ien mukaisia;

                  c)

                  ’EI-todentamistodistuksella’ asiakirjaa, jonka riippumaton arvioija antaa suoritettuaan EI-vaatimustenmukaisuuden todentamisen;

                  d)

                  ’EI-todentamisvakuutuksella’ asiakirjaa, jonka hakija antaa saatuaan EI-todentamistodistuksen.

            2.   Menettely yhteentoimivuuden teknisten eritelmien noudattamisen todentamiseksi olemassa olevilla radoilla

      2.1   Tarkoitus

      Euroopan laajuisen tavanomaisen rautatiejärjestelmän infrastruktuuriosajärjestelmää koskevasta yhteentoimivuuden teknisestä eritelmästä annetun päätöksen 2011/275/EU mukaan vanhat radat, joita koskevia uudistus- tai parannushankkeita ei ole meneillään, voivat mahdollistaa YTE:n mukaisen kaluston liikennöinnin siten, että direktiivin 2008/57/EY olennaiset vaatimukset täyttyvät.
      Sen vuoksi seuraavaa menettelyä voidaan soveltaa sen todentamiseen, että olemassa olevat kiinteät laitteistot ovat asiaankuuluvien YTE:ien mukaisia, ilman, että niiden osalta olisi haettava uutta käyttöönottolupaa.
      Menettelyn soveltaminen on vapaaehtoista.
      2.2   YTE:n perusparametrien noudattamistason todentamismenettely

      1.   YTE:n perusparametrien noudattamistason todentamismenettelyllä tarkoitetaan EI-vaatimustenmukaisuuden todentamismenettelyä, jossa hakija täyttää 2, 3, 5.2 ja 5.4 kohdassa säädetyt velvollisuudet ja varmistaa ja vakuuttaa yksinomaisella vastuullaan, että kyseinen, 4 kohdan säännöksien soveltamisalaan kuuluva osajärjestelmä täyttää siihen sovellettavan yhden tai useamman YTE:n vaatimukset.
      2.   Hakija jättää osajärjestelmän EI-vaatimustenmukaisuuden todentamista koskevan hakemuksen valitsemalleen riippumattomalle arvioijalle.
      Hakemukseen on sisällyttävä seuraavat tiedot ja asiakirjat:

                  a)

                  hakijan nimi ja osoite sekä valtuutetun edustajan nimi ja osoite, jos tämä tekee hakemuksen;

                  b)

                  tekniset asiakirjat.

            3.   Tekniset asiakirjat

                  3.1

                  Hakijan on laadittava tekniset asiakirjat ja toimitettava ne 4 kohdassa tarkoitetulle itsenäiselle arvioijalle. Asiakirjojen perusteella on voitava todentaa, missä määrin olemassa oleva osajärjestelmä on yhden tai useamman asianmukaisen YTE:n perusparametrien mukainen.

                  3.2

                  Teknisiin asiakirjoihin on sisällyttävä mahdollisuuksien mukaan seuraavat osatekijät:

                              a)

                              olemassa olevan osajärjestelmän yleinen kuvaus;

                              b)

                              teknisten asiakirjojen kokoamiseksi tarvittavat asiakirjat;

                              c)

                              luettelo yhdenmukaistetuista standardeista ja/tai muista asianmukaisista teknisistä eritelmistä, joiden viitetiedot on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä, ja/tai direktiivin 2008/57/EY 17 artiklan 3 kohdan mukaisesti ilmoitettavista kansallisista teknisistä eritelmistä, joita on sovellettu kokonaan tai osittain, sekä kuvaukset ratkaisuista, jotka on valittu yhden tai useamman asianmukaisen YTE:n vaatimusten täyttämiseksi, jos näitä yhdenmukaistettuja standardeja tai kansallisia standardeja ei ole sovellettu. Osittain sovellettujen yhdenmukaistettujen standardien tai kansallisten standardien tapauksessa teknisissä asiakirjoissa on täsmennettävä osat, joita on sovellettu;

                              d)

                              osajärjestelmän käyttöehdot (käyttöaikaa tai -matkaa koskevat rajoitukset, kulumisrajat jne.);

                              e)

                              osajärjestelmän toiminnan ja kunnossapidon ymmärtämiseksi tarpeelliset kuvaukset ja selitykset;

                              f)

                              kunnossapitoa koskevat ehdot ja osajärjestelmän kunnossapitoa koskevat tekniset asiakirjat;

                              g)

                              kaikki yhdessä tai useammassa asianmukaisessa YTE:ssä esitetyt tekniset vaatimukset, jotka on otettava huomioon osajärjestelmän kunnossapidossa tai toiminnassa;

                              h)

                              kaikki muut asianmukaiset tekniset todisteet, joilla voidaan osoittaa, että toimivaltaiset elimet ovat aiemmin hyväksyttävästi suorittaneet tarkistukset tai testit vastaavissa oloissa.

                  3.3

                  Hakijan on pidettävä tekniset asiakirjat asianomaisten kansallisten viranomaisten saatavilla niin kauan kuin osajärjestelmä on käytössä.

            4.   YTE:n perusparametrien noudattamistason todentamismenettely

                  4.1

                  Hakijan valitseman riippumattoman arvioijan on otettava huomioon muiden elinten tai hakijan suorittamat tutkimukset, tarkastukset tai testit.

                  4.2

                  Riippumattoman arvioijan keräämien todisteiden on oltava soveltuvia ja riittäviä sen todentamiseksi, missä määrin yhden tai useamman asianmukaisen YTE:n vaatimuksia on noudatettu, sekä sen todentamiseksi, että kaikki tarvittavat ja asianmukaiset tarkastukset ja testit on tehty.

                  4.3

                  Jos olemassa oleva osajärjestelmä täyttää yhdessä tai useammassa asianmukaisessa YTE:ssä esitetyt vaatimukset, riippumattoman arvioijan on annettava EI-todentamistodistus.

            5.   EI-todentamisvakuutus

                  5.1

                  Hakijan on laadittava kirjallinen EI-todentamisvakuutus osajärjestelmälle ja säilytettävä se niin kauan kuin osajärjestelmä on käytössä. EI-todentamisvakuutuksessa on yksilöitävä osajärjestelmä, jota varten se on laadittu.

                  5.2

                  EI-todentamisvakuutus ja siihen liittyvät asiakirjat on laadittava 2.5 luvun mukaisesti.

                  5.3

                  Jäljennös EI-todentamisvakuutuksesta on toimitettava pyynnöstä asiasta vastaaville viranomaisille.

            6.   Tekniset asiakirjat

                  6.1

                  Riippumaton arvioija vastaa EI-todentamisvakuutukseen liitettävien teknisten asiakirjojen kokoamisesta.

                  6.2

                  EI-todentamisvakuutukseen liittyvät tekniset asiakirjat on toimitettava hakijalle.

                  6.3

                  Hakijan on säilytettävä teknisten asiakirjojen jäljennöksiä niin kauan kuin osajärjestelmä on käytössä sekä lähetettävä jäljennökset sitä pyytävälle jäsenvaltiolle.

            2.3   Arvioitavat ominaisuudet

      YTE:n perusparametrien noudattamistason todentamismenettelyssä arvioitavat ominaisuudet on määritelty:

                  —

                  tavanomaisen rautatiejärjestelmän infrastruktuuriosajärjestelmän osalta taulukossa 1,

                  —

                  tavanomaisen rautatiejärjestelmän energiaosajärjestelmän osalta taulukossa 2,

                  —

                  suurten nopeuksien rautatiejärjestelmän infrastruktuuriosajärjestelmän osalta taulukossa 3 ja

                  —

                  suurten nopeuksien rautatiejärjestelmän energiaosajärjestelmän osalta taulukossa 4.

         Taulukko 1

         Tavanomaisen rautatiejärjestelmän infrastruktuuriosajärjestelmän arviointi EI-vaatimustenmukaisuuden todentamista varten

                  Arvioitavat ominaisuudet (tavanomaisen rautatiejärjestelmän infrastruktuuriosajärjestelmän YTE)

                  EY-tarkastusten soveltamisalaan kuulumaton olemassa oleva rata

                  Erityiset arviointimenettelyt
                  (tavanomaisen rautatiejärjestelmän infrastruktuuriosajärjestelmän YTE)

                  1

                  2

                  Aukean tilan ulottuma (4.2.4.1)

                  X

                  6.2.4.1

                  Raideväli (4.2.4.2)

                  X

                  6.2.4.2

                  Suurimmat pituuskaltevuudet (4.2.4.3)

                  X

                  Pienin kaarresäde (4.2.4.4)

                  X

                  Pienin kaltevuustaitteen pyöristys (4.2.4.5)

                  X

                  Nimellinen raideleveys (4.2.5.1)

                  X

                  Kallistus (4.2.5.2)

                  X

                  Raiteen kallistuksen muutosnopeus (4.2.5.3)

                  X

                  Kallistuksen vajaus (4.2.5.4)

                  X

                  6.2.4.3

                  Ekvivalenttinen kartiokkuus (4.2.5.5.1) – suunnittelu

                  ei

                  Ekvivalenttinen kartiokkuus (4.2.5.5.2) – käytönaikainen

                  Avoin kohta

                  6.2.4.5

                  Kiskon hamaran profiili normaalille raiteelle (4.2.5.6)

                  ei

                  Kiskon kallistus (4.2.5.7)

                  X

                  Radan jäykkyys (4.2.5.8)

                  ei

                  Lukituslaitteet (4.2.6.1)

                  X

                  Vaihteiden käytönaikainen geometria (4.2.6.2)

                  ei

                  Kiinteän kaksikärkisen risteyksen pisin ohjaukseton osuus (4.2.6.3)

                  X

                  6.2.4.7

                  Raiteen kantavuus (4.2.7.1)

                  X

                  6.2.5

                  Radan pitkittäisvastus (4.2.7.2)

                  X

                  6.2.5

                  Radan poikittaisvastus (4.2.7.3)

                  X

                  6.2.5

                  Uusien siltojen kuormitettavuus liikenteen kuormitusta vastaan (4.2.8.1)

                  ei

                  Uusia maarakenteita ja maanpaineen vaikutuksia koskeva ekvivalentti pystykuormitus (4.2.8.2)

                  ei

                  Raiteiden päällä tai vieressä olevien uusien rakenteiden kestokyky (4.2.8.3)

                  ei

                  Vanhojen siltojen ja maarakenteiden kuormitettavuus liikenteen kuormitusta vastaan (4.2.8.4)

                  X

                  6.2.4.9

                  Välittömän toiminnan rajan, toiminnan rajan ja huomiorajan määrittely (4.2.9.1)

                  ei

                  Välittömän toiminnan raja kiskojen kieroudelle (4.2.9.2)

                  ei

                  Välittömän toiminnan raja raideleveyden vaihtelulle (4.2.9.3)

                  ei

                  Välittömän toiminnan raja kallistukselle (4.2.9.4)

                  ei

                  Laiturin hyötypituus (4.2.10.1)

                  X

                  Laiturin leveys ja reuna (4.2.10.2)

                  X

                  Laiturin pääty (4.2.10.3)

                  X

                  Laiturin korkeus (4.2.10.4)

                  X

                  Laiturin etäisyys raiteesta (4.2.10.5)

                  X

                  Tunneleissa syntyvät suurimmat sallitut paineenvaihtelut (4.2.11.1)

                  X

                  6.2.4.6

                  Melun ja tärinän raja-arvot ja vähentämistoimet (4.2.11.2)

                  Avoin kohta

                  Suojaus sähköiskuilta (4.2.11.3)

                  Ks. energia-YTE

                  Rautatietunneleiden turvallisuus (4.2.11.4)

                  Ks. rautatietunneleiden turvallisuutta koskeva YTE

                  Sivutuulten vaikutus (4.2.11.5)

                  Avoin kohta

                  Etäisyysmerkit (4.2.12.1)

                  X

                  Käymälöiden tyhjennys (4.2.13.2)

                  X

                  6.2.4.10

                  Laitteistot junien ulkopuoliseen puhdistukseen (4.2.13.3)

                  X

                  6.2.4.10

                  Vedentäyttö (4.2.13.4)

                  X

                  6.2.4.10

                  Polttoaineen lisääminen (4.2.13.5)

                  X

                  6.2.4.10

                  Ulkoinen virran syöttö (4.2.13.6)

                  X

                  6.2.4.10

         Taulukko 2

         Tavanomaisen rautatiejärjestelmän energiaosajärjestelmän arviointi EI-vaatimustenmukaisuuden todentamista varten

                  Arvioitavat ominaisuudet (tavanomaisen rautatiejärjestelmän energiaosajärjestelmän YTE)

                  EY-tarkastusten soveltamisalaan kuulumaton olemassa oleva rata

                  Erityiset arviointimenettelyt
                  (tavanomaisen rautatiejärjestelmän energiaosajärjestelmän YTE)

                  1

                  2

                  Jännite ja taajuus (4.2.3)

                  X

                  Virransyöttöjärjestelmän suoritustasoa koskevat parametrit (4.2.4)

                  X

                  6.2.4.1

                  Virransyötön jatkuvuus tunneleiden häiriötilanteissa (4.2.5)

                  X

                  Virtakestoisuus, tasavirtajärjestelmät, pysähdyksissä olevat junat (4.2.6)

                  X

                  Hyötyjarrutus (4.2.7)

                  X

                  6.2.4.2

                  Sähköisen suojauksen hallinta (4.2.8)

                  X

                  6.2.4.3

                  Yliaallot ja dynaamiset voimat vaihtovirtajärjestelmissä (4.2.9)

                  X

                  6.2.4.4

                  Ajojohtimen rakenne – ajolangan korkeus (4.2.13.1)

                  X

                  Ajojohtimen rakenne – ajolangan korkeuden vaihtelu (4.2.13.2)

                  X

                  Ajojohtimen rakenne – sivuttaispoikkeama (4.2.13.3)

                  X

                  Virroittimen ulottuma (4.2.14)

                  X

                  Keskimääräinen kosketusvoima (4.2.15)

                  X

                  Dynaaminen käyttäytyminen ja virranoton laatu (4.2.16)

                  X

                  6.1.4.1, 6.2.4.5

                  Virroittimien tiheys (4.2.17)

                  X

                  Ajolangan materiaali (4.2.18)

                  X

                  Eri vaiheiden erotusjaksot (4.2.19)

                  X

                  Eri virransyöttöjärjestelmien erotusjaksot (4.2.20).

                  X

                  Virransyötön hallinta vaaratilanteessa (4.4.2.3)

                  X

                  Huoltosäännöt (4.5)

                  X

                  6.2.4.6

                  Suojaus sähköiskuilta (4.7.2, 4.7.3, 4.7.4)

                  X

         Taulukko 3

         Suurten nopeuksien rautatiejärjestelmän infrastruktuuriosajärjestelmän arviointi EI-vaatimustenmukaisuuden todentamista varten

                  Arvioitavat ominaisuudet (suurten nopeuksien rautatiejärjestelmän infrastruktuuriosajärjestelmän YTE)

                  EY-tarkastusten soveltamisalaan kuulumaton olemassa oleva rata

                  Erityiset arviointimenettelyt
                  (suurten nopeuksien rautatiejärjestelmän infrastruktuuriosajärjestelmän YTE)

                  1

                  2

                  Nimellinen raideleveys (4.2.2)

                  X

                  Aukean tilan vähimmäisulottuma (kohta 4.2.3)

                  X

                  6.2.6.1

                  Raideväli (4.2.4)

                  X

                  Ylä- ja alamäkien enimmäisjyrkkyydet (4.2.5)

                  X

                  Kaarteen vähimmäissäde (4.2.6)

                  X

                  Radan kallistus (4.2.7)

                  X

                  Kallistuksen vajaus (4.2.8)

                  X

                  Ekvivalenttinen kartiokkuus – teoreettiset arvot (4.2.9.2)

                  ei

                  Keskimääräisen raideleveyden vähimmäisarvot (4.2.9.3.1)

                  ei

                  Radan geometria ja yksittäisiä vikoja koskevat rajat (4.2.10)

                  ei

                  Kiskon kallistuskulma (4.2.11)

                  X

                  6.2.6.4

                  Lukituslaitteet (4.2.12.1)

                  X

                  Kääntyvien kärkien käyttö (4.2.12.2)

                  X

                  Geometriset ominaisuudet (4.2.12.3)

                  ei

                  Radan kestokyky (4.2.13)

                  X

                  Rakenteisiin kohdistuva liikenteen kuormitus (4.2.14)

                  X

                  Radan kokonaisjäykkyys (4.2.15)

                  Avoin kohta

                  6.2.6.3

                  Tunneleissa syntyvät suurimmat sallitut painevaihtelut (4.2.16.)

                  X

                  6.2.6.5

                  Sivutuulten vaikutus (4.2.17)

                  X

                  Sähköiset ominaisuudet (4.2.18)

                  X

                  Melu ja tärinä (4.2.19)

                  ei

                  Pääsy laiturille (4.2.20.1)

                  X

                  Laiturin hyötypituus (4.2.20.2)

                  X

                  Laiturin korkeus ja etäisyys radan keskiviivasta (4.2.20.4 ja 4.2.20.5)

                  X

                  Raiteiden sijainti laiturien vieressä (4.2.20.6)

                  X

                  Sähköiskujen estäminen (4.2.20.7)

                  Ks. suurten nopeuksien rautatiejärjestelmän energia-YTE

                  Liikuntarajoitteisten henkilöiden esteetön kulku (4.2.20.8)

                  Ks. liikuntarajoitteisia henkilöitä koskeva YTE

                  Paloturvallisuus ja rautatietunneleiden turvallisuus (4.2.21)

                  Ks. rautatietunneleiden turvallisuutta koskeva YTE

                  Asiaton pääsy rata-alueille (4.2.22)

                  X

                  Matkustajille radan viereen varattu tila tapauksissa, joissa he joutuvat poistumaan junasta muualla kuin asemalla (4.2.23)

                  X

                  Seisontaraiteen pituus (4.2.25.1)

                  X

                  Seisontaraiteen jyrkkyys (4.2.25.2)

                  X

                  Kaarresäde (4.2.25.3)

                  X

                  Junan huoltoon käytettävät kiinteät laitteistot (4.2.26)

                  X

         Taulukko 4

         Suurten nopeuksien rautatiejärjestelmän energiaosajärjestelmän arviointi EI-vaatimustenmukaisuuden todentamista varten

                  Arvioitavat ominaisuudet (suurten nopeuksien rautatiejärjestelmän energiaosajärjestelmän YTE)

                  EY-tarkastusten soveltamisalaan kuulumaton olemassa oleva rata

                  Erityiset arviointimenettelyt
                  (suurten nopeuksien rautatiejärjestelmän energiaosajärjestelmän YTE)

                  1

                  2

                  Jännite ja taajuus (4.2.2)

                  X

                  Järjestelmän suorituskyky ja teho (4.2.3)

                  X

                  Hyötyjarrutus (4.2.4)

                  X

                  Virransyötön jatkuvuus (4.2.7)

                  ei

                  Ajojohtimen tekniikan yleiskuvaus ja rakenne (4.2.9)

                  X

                  Ajojohdinjärjestelmän yhdenmukaisuus infrastruktuurin ulottuman kanssa (4.2.10)

                  X

                  Ajolangan materiaali (4.2.11)

                  X

                  Ajolangan aallon etenemisnopeus (4.2.12)

                  ei

                  Staattinen kosketusvoima (4.2.14)

                  ei

                  Keskimääräinen kosketusvoima (4.2.15)

                  X

                  Virranoton laatu keskimääräisellä kosketusvoimalla (4.2.16)

                  X

                  4.2.16.2.1, 4.2.16.2.3

                  Kosketuspisteen pystysuuntainen liike (4.2.17)

                  X

                  Ajojohtimen virtakestoisuus (4.2.18)

                  X

                  Seisontavirta (4.2.20)

                  X

                  Eri vaiheiden erotusjaksot (4.2.21)

                  X

                  Eri virransyöttöjärjestelmien erotusjaksot (4.2.22).

                  X

                  Sähköisen suojauksen hallinta (4.2.23)

                  X

                  Yliaallot ja dynaamiset voimat (4.2.25)

                  ei

                  Virransyöttö vaaratilanteessa (4.4.1)

                  X

                  Huolto – valmistajan vastuu (4.5.1)

                  ei

                  Huolto – infrastruktuurin haltijan vastuu (4.5.2)

                  ei

                  Suojaus sähköiskuilta (4.7.1, 4.7.2, 4.7.3)

                  X

            2.4   Riippumatonta arvioijaa koskevat vaatimukset

      1.   Hakijan valitsema riippumaton arvioija tekee olemassa olevien ratojen EI-vaatimustenmukaisuuden todentamisen. Riippumaton asiantuntija voi olla ulkopuolinen elin tai rataverkon haltijan sisäinen elin.
      2.   Rautateiden infrastruktuurin osalta riippumattomalla arvioijalla on oltava

                  a)

                  asianmukainen tekninen koulutus,

                  b)

                  tekemäänsä arviointiin liittyvien vaatimusten tyydyttävä tuntemus ja riittävä kokemus arvioiden tekemisestä ja

                  c)

                  kyky laatia EI-todentamistodistuksia ja teknisiä asiakirjoja, jotka ovat virallinen todiste tehdyistä arvioinneista.

            3.   Rataverkon haltijan sisäisen riippumattoman arvioijan on täytettävä seuraavat vaatimukset:

                  a)

                  arvioinnin suorittavan elimen ja sen henkilöstön on muodostettava määriteltävissä oleva osa organisaatiosta, ja sillä on oltava käytössä raportointimenettelyt, jotka varmistavat elimen puolueettomuuden;

                  b)

                  elin ja sen henkilöstö eivät saa olla vastuussa arvioimiensa tuotteiden käytöstä tai ylläpidosta eivätkä osallisena missään sellaisessa toiminnassa, joka voisi vaikuttaa niiden arvioinnin puolueettomuuteen tai arviointitoimien uskottavuuteen;

                  c)

                  elimen on tarjottava palvelujaan yksinomaan sille yritykselle, jonka osa se on.

            2.5   Todentamisvakuutus

      1.   EI-todentamisvakuutus ja siihen liittyvät asiakirjat on päivättävä ja allekirjoitettava.
      2.   Vakuutus on laadittava samalla kielellä kuin siihen liittyvät tekniset asiakirjat ja siihen on sisällyttävä seuraavat kohdat:

                  a)

                  viittaukset yhteentoimivuuden teknisten eritelmien noudattamisen todentamismenettelyyn olemassa olevilla radoilla;

                  b)

                  hakijan tai sen unionin alueelle sijoittautuneen valtuutetun edustajan nimi ja osoite (toiminimi ja täydellinen osoite, edustajan osalta myös hakijan toiminimi);

                  c)

                  lyhyt kuvaus osajärjestelmästä;

                  d)

                  EI-vaatimustenmukaisuuden todentamisen suorittaneen riippumattoman arvioijan nimi ja osoite;

                  e)

                  viittaukset teknisiin asiakirjoihin;

                  f)

                  asian kannalta merkitykselliset väliaikaiset tai lopulliset määräykset, joita osajärjestelmässä on noudatettava, tarvittaessa erityisesti käyttörajoitukset tai -ehdot;

                  g)

                  EI-todentamisvakuutuksen voimassaoloaika, jos vakuutus on väliaikainen;

                  h)

                  allekirjoittajan henkilötiedot.


title: Neuvoston suositus, annettu 12 päivänä heinäkuuta 2011 , Luxemburgin vuoden 2011 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä vuosia 2011–2014 koskevaa Luxemburgin tarkistettua vakausohjelmaa koskevan neuvoston lausunnon antamisesta

text:
               16.7.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 210/5

         NEUVOSTON SUOSITUS,
   annettu 12 päivänä heinäkuuta 2011,
   Luxemburgin vuoden 2011 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä vuosia 2011–2014 koskevaa Luxemburgin tarkistettua vakausohjelmaa koskevan neuvoston lausunnon antamisesta
   2011/C 210/02
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,
   ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 (1) ja erityisesti sen 5 artiklan 3 kohdan,
   ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,
   ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
   ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,
   on kuullut talous- ja rahoituskomiteaa,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Eurooppa-neuvosto hyväksyi 26 päivänä maaliskuuta 2010 komission ehdotuksen, jolla käynnistetään uusi työllisyys- ja kasvustrategia, Eurooppa 2020, joka perustuu talouspolitiikan koordinoinnin tehostamiseen ja keskittyy avainalueisiin, joilla tarvitaan toimia Euroopan kestävän kasvun vauhdittamiseksi ja kilpailukyvyn lisäämiseksi.

               (2)

               Neuvosto antoi 13 päivänä heinäkuuta 2010 suosituksen jäsenvaltioiden ja unionin talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista (2010–2014) ja 21 päivänä lokakuuta 2010 päätöksen (2) jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista, jotka yhdessä muodostavat ns. yhdennetyt suuntaviivat. Jäsenvaltioita kehotettiin ottamaan yhdennetyt suuntaviivat huomioon kansallisessa talous- ja työllisyyspolitiikassaan.

               (3)

               Komissio hyväksyi 12 päivänä tammikuuta 2011 ensimmäisen vuotuisen kasvuselvityksen, joka tarkoitti uuden talouden ohjauksen ja hallinnan jakson alkua EU:ssa ja ensimmäistä politiikan yhdennetyn etukäteiskoordinoinnin EU-ohjausjaksoa, jonka perusta on Eurooppa 2020 -strategiassa.

               (4)

               Eurooppa-neuvosto hyväksyi 25 päivänä maaliskuuta 2011 julkisen talouden vakauttamisen ja rakenneuudistuksen painopisteet (jotka ovat 15 päivänä helmikuuta ja 7 päivänä maaliskuuta 2011 annettujen neuvoston päätelmien ja komission vuotuisen kasvuselvityksen mukaisia). Se korosti, että etusijalle on asetettava talousarvioiden tervehdyttäminen ja julkisen talouden kestävyyden palauttaminen, työttömyyden vähentäminen työmarkkinauudistusten avulla sekä uudet kasvua edistävät toimet. Se kehotti kaikkia jäsenvaltioita toteuttamaan näihin painopisteisiin perustuvia konkreettisia toimenpiteitä, jotka sisällytetään niiden vakaus- tai lähentymisohjelmiin ja kansallisiin uudistusohjelmiin.

               (5)

               Lisäksi Eurooppa-neuvosto kehotti 25 päivänä maaliskuuta 2011 Euro Plus -sopimukseen osallistuvia jäsenvaltioita esittämään sitoumuksensa niin ajoissa, että ne voidaan sisällyttää vakaus- tai lähentymisohjelmiin ja kansallisiin uudistusohjelmiin.

               (6)

               Luxemburg toimitti vuosia 2011–2014 koskevan vuoden 2011 tarkistetun vakausohjelmansa sekä vuoden 2011 kansallisen uudistusohjelmansa 29 päivänä huhtikuuta 2011. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon.

               (7)

               Luxemburg on selviytynyt rahoitus- ja finanssikriisistä varsin hyvin, kun otetaan huomioon rahoitusalan poikkeuksellinen painoarvo sen taloudessa. BKT:n määrä laski 3,6 prosenttia vuonna 2009, mutta talous toipui nopeasti vuonna 2010. BKT kasvoi noin 3,5 prosenttia. Kasvua vauhditti julkisten menojen kasvu, josta hallitus oli päättänyt osana Euroopan talouden elvytyssuunnitelmaa, sekä nettoviennin voimakas kasvu. Työllisyysaste oli edelleen hyvä osaksi sen vuoksi, että lyhennetyn työajan järjestelyjä käytettiin paljon viranomaisten kannustuksesta. Työttömyys alkoi lisääntyä vuoden 2008 alussa ja asettui noin 6 prosenttiin, mikä on Luxemburgille historiallisen korkea taso. Taantumasta huolimatta Luxemburgin julkinen talous on suotuisan lähtöasetelman ansiosta suhteellisen vakaa (vuonna 2010 alijäämä oli 1,7 prosenttia ja bruttovelka 18,4 prosenttia).

               (8)

               Neuvosto katsoo asetuksen (EY) N:o 1466/97 mukaisen vakausohjelman arvioinnin perusteella, että julkisen talouden ennusteiden perustana oleva makrotalouden skenaario on hieman varovainen, kun sitä verrataan komission laatimaan kevään 2011 talousennusteeseen. Vakausohjelmassa vuoden 2011 tavoitteeksi on asetettu 1 prosentin alijäämä suhteessa BKT:hen, mikä vastaa komission kevään väliennustetta. Skenaariossa, joka perustuu oletukseen politiikan säilymisestä muuttumattomana, vakausohjelmassa ennustetaan julkisen talouden alijäämän heikentyvän 1,5 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2012 ja tämän jälkeen kohentuvan jälleen asteittain 0,8 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuoteen 2014 mennessä. Komission laatima ennuste, jonka perustana on suotuisampi makrotaloudellinen skenaario ja hitaampi menojen kasvu, on hieman optimistisempi: 1,1 prosentin alijäämä suhteessa BKT:hen vuonna 2012. Vakausohjelman mukaan keskipitkän aikavälin tavoitetta, 0,5 prosentin rakenteellista ylijäämää suhteessa BKT:hen ohjelmakaudella 2011–2014, ei saavuteta. Sen sijaan rakenteellisen rahoitusaseman (jonka komissio on laskenut uudelleen ohjelman tietojen perusteella yhteisesti sovittujen menetelmien mukaisesti) odotetaan heikentyvän vähitellen 0,3 prosentin ylijäämästä vuonna 2011 0,8 prosentin alijäämään vuonna 2014.

               (9)

               BKT:n kasvun ennustetaan pysyvän vakaana, joten Luxemburgin julkisen talouden rakenteellinen tasapaino saattaa parantua edelleen, jotta keskipitkän aikavälin tavoite voidaan saavuttaa jo vuonna 2012. Tämän ansiosta Luxemburgilla olisi varmuusmarginaali mahdollisen tulevan talouden laskusuhdanteen varalta ja julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyys paranisi. Lisäksi väestön ikääntymiseen liittyvien epäsuorien vastuiden arvioitu vaikutus on sellainen, että Luxemburg hyötyisi kunnianhimoisemmasta keskipitkän aikavälin tavoitteesta.

               (10)

               Komission viimeisimmän arvion mukaan julkisen talouden kestävyyteen kohdistuvat riskit pitkällä aikavälillä vaikuttaisivat olevan keskisuuria. Ikääntymiseen liittyvien menojen arvioidaan kasvavan Luxemburgissa eniten EU-maista tulevien vuosikymmenten aikana. Eläkejärjestelmän lyhytaikaista rahoitusta tukee tällä hetkellä matala vanhushuoltosuhde, ja se on osittain riippuvainen suhteellisen nuoren rajatyöntekijäväestön maksuosuudesta. Tulevaisuudessa molemmat suuntaukset kääntyvät päinvastaisiksi ja eläkekustannuksien arvioidaan kasvavan merkittävästi. Vaikka Luxemburgin valtiolle on kertynyt huomattavasti varoja ja eläkerahastot karttuvat yhä, järjestelmä ei ole riittävän kestävä. Lisäksi iäkkäiden (55–64-vuotiaiden) työntekijöiden työllisyysaste 38,2 prosenttia (vuonna 2009) on alhaisimpia EU:ssa (EU:n keskiarvo on 46 prosenttia). Lakisääteinen eläkeikä on periaatteessa 65 vuotta, mutta Luxemburgin eläkejärjestelmän ansiosta aikaisempi eläkkeellesiirtyminen on usein mahdollista ilman, että eläke pienenee. Lisäksi eläkkeiden taso on varsin korkea. Tämän seurauksena työelämästä poistutaan keskimäärin 59,4-vuotiaana, mikä lisää eläkejärjestelmän kustannuksia. Hallituksen eläkeuudistussuunnitelmiin sisältyy uusi malli, jonka tavoitteena on pitää työntekijät työssä pidempään vapaaehtoisesti. Se parantaisi eläkejärjestelmän vanhushuoltosuhdetta. Malli koskisi kuitenkin ainoastaan uusia eläkkeensaajia ja sitä sovellettaisiin ainoastaan uudistuksen jälkeiseen osaan uraa, joten sen vaikutus olisi täysimääräinen vasta 40 vuoden kuluttua.

               (11)

               Luxemburgin hinta- ja kustannuskilpailukyky on heikentynyt merkittävästi viime vuosikymmenen alusta. Tämä johtuu niin palkka- kuin tuottavuuskehityksestä. Yksikkötyökustannukset kasvoivat vuosina 2000–2010 Luxemburgissa noin puolitoista kertaa nopeammin kuin keskimäärin EU-15:ssä ja yli viisi kertaa nopeammin kuin Saksassa. Hallitus ja ammattiyhdistykset päättivät lykätä automaattisen palkkojen indeksointimekanismin soveltamista keväästä lokakuuhun 2011, joten reaalipalkkojen kasvu hidastuu selvästi vuonna 2011. Seuraavasta raja-arvosta ei ole vielä tehty päätöstä. Kun otetaan huomioon vallitseva inflaatio, seuraava automaattinen indeksointi saatetaan tehdä jo keväällä 2012, mikä kumoaisi kaiken kustannuskilpailukyvyssä saavutetun edistyksen.

               (12)

               Huolimatta työllisyyden historiallisen vahvasta kasvusta vakinaisen väestön työllisyysaste on EU:n keskiarvoa alhaisempi erityisesti ikäjakauman kummassakin ääripäässä. Viime vuosina luoduista työpaikoista ovat hyötyneet pääasiassa ulkomailla asuvat henkilöt. Vaikka työttömyys on taantuman vuoksi lisääntynyt vuodesta 2008, se on luonteeltaan yhä enemmän rakenteellista. Tästä on osoituksena se, että kriisiä edeltävien kasvuvuosien aikana työllisyyden piti lisääntyä noin 4 prosenttia vuodessa, jotta työttömyys väheni edes marginaalisesti. Nuorisotyöttömyyden aste on suhteellisen korkea, 16,1 prosenttia vuonna 2010, kun koko aktiiviväestön työttömyysaste oli 6 prosenttia. Työttömyysaste on vahvasti kytköksissä koulutustasoon. Nuoret luxemburgilaiset kilpailevat avoimista työpaikoista muualla asuvien kanssa, ja näiden ammattitaidon taso on usein sama tai korkeampi.

               (13)

               Hallitus esitti Euro Plus -sopimuksen yhteydessä useita sitoumuksia, jotka koskevat sopimuksen neljää osa-aluetta Julkisen talouden osalta hallitus hyväksyi eläkeuudistuksen pääpiirteet ja sitoutuu saattamaan uudistuksen päätökseen vuoden 2011 loppuun mennessä. Rahoitusjärjestelmän vakauttamiseen tähtäävillä toimenpiteillä keskitytään rahoitusalan kestokyvyn lisäämiseen eurooppalaisen ja kansainvälisen tason sääntelyllä ja valvonnalla. Lisäksi Luxemburgin talouden rakennetta pyritään monipuolistamaan. Työllisyystoimenpiteillä lisätään aktiivisen työllisyyspolitiikan tehoa (Administration de l'Emploin uudistus) ja kannustetaan julkisen sektorin työntekijöitä elinikäiseen oppimiseen korottamalla valtion rahoitusosuuksia. Kilpailukykyyn liittyviin toimenpiteisiin kuuluu mm. palkkojen indeksoinnin siirtäminen keväästä 2011 (automaattisen indeksoinnin järjestelmä) lokakuuhun 2011 sekä sitoutuminen neuvotteluihin työmarkkinaosapuolten kanssa vastaavasta lykkäämisestä vuonna 2012. Lisäksi hallitus on sitoutunut parantamaan liiketoimintaympäristöä yksinkertaistamalla hallintoa ja parantamalla infrastruktuureja. Sitoumukset noudattavat vakausohjelmassa ja kansallisessa uudistusohjelmassa esitettyä uudistusohjelmaa ja niillä puututaan eläkkeisiin, kilpailukykyyn, (erityisesti nuorten ja iäkkäiden) työllisyyteen sekä rahoitusalaan liittyviin haasteisiin. Eräät ehdotetuista uudistuksista eivät ole kuitenkaan tarpeeksi yksityiskohtaisia. Euro Plus -sopimuksen nojalla tehdyt sitoumukset on arvioitu ja otettu huomioon suosituksissa.

               (14)

               Komissio on arvioinut vakausohjelman ja kansallisen uudistusohjelman sekä Euro Plus sopimuksen nojalla tehdyt Luxemburgia koskevat sitoumukset. Se on ottanut huomioon niiden merkityksen Luxemburgin finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta. Lisäksi se on arvioinut, ovatko ne EU:n sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska EU:n talouden ohjausta ja hallintaa on tarpeen tehostaa kokonaisuudessaan antamalla EU:n tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin. Tämän perusteella komissio katsoo, että alijäämää pitäisi olla suotuisten makrotaloudellisten näkymien vuoksi mahdollista supistaa vuonna 2011 suunniteltua enemmän ja että vahvempien julkisen talouden sopeuttamistoimilla Luxemburg voisi saavuttaa keskipitkän aikavälin tavoitteet vuonna 2012. Lisätoimia tarvitaan eläkejärjestelmän uudistamiseksi ja aktiivisen ikääntymisen edistämiseksi, kilpailukyvyn lisäämiseksi ja nuorten työllistymisen helpottamiseksi.

               (15)

               Neuvosto on tutkinut Luxemburgin tarkistetun vakausohjelman vuodeksi 2011 ja sen lausunto (3) on esitetty erityisesti alla olevissa suosituksissa 1 ja 2. Neuvosto on tutkinut Luxemburgin kansallisen uudistusohjelman ottaen huomioon 25 päivänä maaliskuuta 2011 hyväksytyt Eurooppa-neuvoston päätelmät,

         SUOSITTAA, että Luxemburg toteuttaa vuosina 2011–2012 toimia, joilla se

               1.

               käyttää hyväkseen parantuvia suhdanneolosuhteita vahvistaakseen julkisen talouden vakauttamistoimia ja käyttää odottamattomat lisätulot, jotta julkisen talouden alijäämää voitaisiin supistaa edelleen ja keskipitkän aikavälin tavoitteet saavuttaa vuonna 2012;

               2.

               ehdottaa ja panee täytäntöön laajan eläkeuudistuksen, jolla varmistetaan eläkejärjestelmän pitkän aikavälin kestävyys, ja toteuttaa tässä ensin toimenpiteitä, joilla lisätään iäkkäiden työntekijöiden osallistumisastetta erityisesti vähentämällä varhaiseläkkeelle siirtymisiä; voisi harkita tosiasiallisen eläkeiän nostamiseksi toimenpiteitä, kuten lainsäädäntöön perustuvan eläkeiän ja elinajanodotteen sitominen toisiinsa;

               3.

               toteuttaa toimenpiteitä palkkaneuvottelujärjestelmän ja palkkojen indeksointijärjestelmän uudistamiseksi työmarkkinaosapuolia kuullen ja kansallisia käytänteitä noudattaen sen varmistamiseksi, että palkkakehitys vastaa paremmin työvoiman tuottavuuden ja kilpailukyvyn kehitystä;

               4.

               toteuttaa nuorisotyöttömyyden vähentämiseen tähtääviä toimia lisäämällä koulutustoimenpiteitä, jotka kohdennetaan aiempaa paremmin sovittamaan nuorten ammattitaitoa yhteen työmarkkinoiden tarpeiden kanssa.

      Tehty Brysselissä 12 päivänä heinäkuuta 2011.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         J. VINCENT-ROSTOWSKI

      (1)  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Pidetään vuonna 2011 voimassa 19 päivänä toukokuuta 2011 annetulla neuvoston päätöksellä 2011/308/EU jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista (EUVL L 138, 26.5.2011, s. 56).

      (3)  Lausunto, jota tarkoitetaan asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 3 kohdassa.


				|

		52011SC0824

			Recommendation for a COUNCIL RECOMMENDATION on the National Reform Programme 2011 of Polandand delivering a Council opinionon the updated Convergence Programme of Poland, 2011-2014

			   	Suositus
NEUVOSTON SUOSITUS
Puolan kansallisesta uudistusohjelmasta
vuodelta 2011
sekä siihen sisältyvä neuvoston lausunto
Puolan tarkistetusta lähentymisohjelmasta vuosiksi 2011–2014
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta
tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148
artiklan 4 kohdan,
ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman
valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta
7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY)
N:o 1466/97[1] ja
erityisesti sen 9 artiklan 3 kohdan,
ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen[2],
ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,
on kuullut talous- ja rahoituskomiteaa,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Eurooppa-neuvosto hyväksyi 26 päivänä maaliskuuta
2010 Euroopan komission ehdotuksen, jolla käynnistetään uusi työllisyys- ja
kasvustrategia, Eurooppa 2020. Strategian lähtökohtana on tehostaa
talouspolitiikan koordinointia. Strategia keskitetään avainalueisiin, joilla
tarvitaan toimia Euroopan kestävän kasvun vauhdittamiseksi ja kilpailukyvyn
lisäämiseksi.
(2)
Neuvosto antoi 13 päivänä heinäkuuta 2010
suosituksen jäsenvaltioiden ja unionin talouspolitiikan laajoista
suuntaviivoista (2010–2014) ja hyväksyi 21 päivänä lokakuuta 2010 päätöksen
jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista[3]. Yhdessä nämä muodostavat ns. yhdennetyt
suuntaviivat. Jäsenvaltioita kehotettiin ottamaan yhdennetyt suuntaviivat
huomioon kansallisessa talous- ja työllisyyspolitiikassaan.
(3)
Komissio hyväksyi 12 päivänä tammikuuta 2011
ensimmäisen vuotuisen kasvuselvityksen. Tästä alkoi uusi talouden ohjauksen ja
hallinnan jakso EU:ssa ja ensimmäinen politiikan yhdennetyn
etukäteiskoordinoinnin EU-ohjausjakso, jonka perusta on Eurooppa 2020
-strategiassa.
(4)
Eurooppa-neuvosto hyväksyi 25 päivänä maaliskuuta
2011 julkisen talouden vakauttamisen ja rakenneuudistuksen painopisteet (jotka
ovat 15 päivänä helmikuuta ja 7 päivänä maaliskuuta 2011 annettujen neuvoston
päätelmien ja komission vuotuisen kasvuselvityksen mukaisia). Se korosti, että
etusijalle on asetettava talousarvioiden tervehdyttäminen ja julkisen talouden
kestävyyden palauttaminen, työttömyyden vähentäminen työmarkkinauudistusten
avulla sekä uudet kasvua edistävät toimet. Se kehotti kaikkia jäsenvaltioita
toteuttamaan näihin painopisteisiin perustuvia konkreettisia toimenpiteitä,
jotka sisällytetään niiden vakaus- tai lähentymisohjelmiin ja kansallisiin
uudistusohjelmiin.
(5)
Lisäksi Eurooppa-neuvosto kehotti 25 päivänä
maaliskuuta 2011 Euro Plus ‑sopimukseen osallistuvia jäsenvaltioita
esittämään sitoumuksensa niin ajoissa, että ne voidaan sisällyttää vakaus- tai
lähentymisohjelmiin ja kansallisiin uudistusohjelmiin.
(6)
Puola toimitti vuosia 2011–2014 koskevan lähentymisohjelmansa
vuoden 2011 tarkistuksen 27 päivänä huhtikuuta 2011 ja vuonna 2011 laaditun
kansallisen uudistusohjelmansa 29 päivänä huhtikuuta 2011. Ohjelmat on arvioitu
samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon.
(7)
Maailmanlaajuinen finanssikriisi johti Puolassa
talouden toimeliaisuuden hidastumiseen niin, että BKT:n määrän kasvu putosi
vuonna 2009 1,7 prosenttiin, eli ei aivan taantumaan asti. Vuonna 2010
BKT:n määrän kasvu ponnahti jälleen 3,8 prosenttiin, kun vahva ulkoinen kysyntä
vauhditti teollisuutta ja käänsi varastosyklin samalla kun kestävät
työmarkkinat tukivat yksityistä kulutusta. Vaikka työllisyys kasvoi, vuonna
2010 työttömyysaste nousi 9,6 prosenttiin, kun se vuonna 2008 oli ollut 7,1
prosenttia. Kriisi on heikentänyt julkista taloutta tuntuvasti. Julkisen
talouden alijäämä kasvoi 7,3 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2009, kun se
vuonna 2008 oli 3,7 prosenttia. Vuonna 2010 alijäämä kasvoi vaatimattomasta
vakauttamispaketista huolimatta edelleen 7,9 prosenttiin suhteessa BKT:hen.
Velkasuhde oli 50,9 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2009, mutta vuonna 2010
se nousi 55,1 prosenttiin, mikä on edelleen alle SEUT-sopimuksessa ja Puolan
perustuslaissa asetetun 60 prosentin viitearvon.
(8)
Neuvosto on neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97
mukaisen tarkistetun lähentymisohjelman arvioinnin perusteella sitä mieltä,
että julkisen talouden ennusteiden perustana oleva makrotalouden skenaario on
realistinen, vaikka se perustuukin vuoden 2012 osalta hieman liian
optimistisiin kasvuoletuksiin. Ohjelman mukaan tarkoituksena on supistaa
alijäämä alle 3 prosentin viitearvon neuvoston asettamaan määräaikaan eli
vuoteen 2012 mennessä. Julkisen talouden toimet ovat kaudella 2010–2012
pääpiirteittäin noin 1,25 prosenttia suhteessa BKT:hen, kuten liiallista
alijäämää koskevan menettelyn mukaisesti 6 päivänä heinäkuuta 2009 annetussa
neuvoston suosituksessa edellytetään. Keskipitkän aikavälin tavoitetta ei
arvioida saavutettavan ohjelmakauden aikana. Eläkeuudistuksen tarkistus
supistaa julkisen talouden rakenteellista alijäämää 0,7 prosenttia vuonna 2011
ja vuonna 2012 vielä 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen, mutta ei kohenna
julkisen talouden tilannetta, koska se lisää pitkän aikavälin sitoumuksia
vastaavalla määrällä. Julkisen talouden tavoitteisiin kohdistuu
heikkenemisriskejä. Etenkin välittömät verotulot saattavat jäädä odotettua
heikommiksi, koska veropohjan joustoa koskevat oletukset ovat osoittautuneet
liian optimistisiksi; ohjelmassa esitetyt sosiaaliturvamaksuja koskevat
ennusteet perustuvat työllisyyttä ja palkkojen kasvua koskeviin suotuisiin
skenaarioihin; ja alijäämää supistavien toimenpiteiden täytäntöönpanoon
liittyvät mahdolliset viivästykset ja muutokset, joihin hallitus ei voi
välttämättä suoraan vaikuttaa, saattavat johtaa lipsumiseen talousarvion
toteutuksessa.
(9)
Puolan hallitus on sitoutunut supistamaan julkisen
talouden alijäämän neuvoston suosituksen mukaisesti alle 3 prosenttiin
suhteessa BKT:hen vuoteen 2012 mennessä ja varmistamaan julkisen talouden
vakauden pitkällä aikavälillä. Tätä varten se on alkanut vuonna 2011 toteuttaa
julkisen talouden huomattavaan vakauttamiseen tähtäävää suunnitelmaa, jonka
toimenpiteet kohdistuvat sekä tulo- että menopuolelle ja sisältävät merkittäviä
julkisten investointimenojen leikkauksia. Hallitus hyväksyi 5 päivänä
toukokuuta 2011 vuoden 2012 talousarvioesityksen, jonka odotetaan osaltaan
supistavan alijäämää merkittävästi. Vuoden 2012 talousarvioesityksen ohella
saattaa silti olla tarpeen toteuttaa lisätoimia, jotta liiallisen alijäämän korjaamiselle
asetettu vuoden 2012 määräaika voi toteutua. Julkisten investointimenojen
lisäleikkaukset saattaisivat kuitenkin vaarantaa kyvyn myöntää yhteisrahoitusta
EU:n osarahoittamiin investointihankkeisiin.
(10)
Puola on vuosien mittaan lujittanut finanssipoliittista
kehystään. Voimassa olevat finanssipolitiikan säännöt ja keskipitkän aikavälin
ohjelmamenettelyt eivät kuitenkaan näytä takaavan talousarviomenettelyjen
riittävää avoimuutta, kannustimia eri hallintotasoilla toteutettavien toimien
koordinointiin tai joustavuutta puuttua makrotaloudellisiin häiriöihin ja
epätasapainotiloihin niin, että julkisen talouden kestävyys voitaisiin
varmistaa keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä. Finanssipolitiikan sääntöjen
tulisi myös perustua riittävän laajoihin julkisen talouden aggregaatteihin, ja
niiden tulisi olla Euroopan kansantalouden tilinpitojärjestelmän (EKT95)
mukaiset. Nykyisten toimintalinjojen pohjalta voidaan arvioida, että väestön
ikääntymisen aiheuttama riski julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyteen
on keskisuuri.
(11)
            Vaikka hallitus on lopettanut useimpien
edunsaajien erityiset varhaiseläkkeet, virkapukuisen henkilöstön ja
kaivostyöläisten erityiset varhaiseläkejärjestelyt ovat edelleen voimassa, ja
naisten lakisääteinen eläkeikä on alempi kuin miesten.
Lisäksi avokätisesti rahoitettu viljelijöiden sosiaaliturvarahasto
(KRUS) ei juuri kannusta viljelijöitä siirtymään muille aloille, mikä hidastaa
talouden uudelleenjärjestelyä ja tuottavuuden kasvua.
(12)
Koulutusjärjestelmää ei ole täysin räätälöity työmarkkinoiden
tarpeita silmällä pitäen. Vaikka korkea-asteen koulutukseen pääsy on
lisääntynyt voimakkaasti, työllistyvyyttä haittaa edelleen ammattitaitoisen
työvoiman ja työpaikkojen kohtaamattomuus. Korkea-asteen koulutusjärjestelmällä
ei ole tarvittavia yhteyksiä liiketoimintaympäristöön ja työmarkkinoille.
Yleissivistävään tai ammattikoulutukseen osallistuu edelleen vain hyvin pieni
osa aikuisväestöstä (etenkin iäkkäämmistä ja vähän koulutusta saaneista
työntekijöistä).
(13)
Julkisia menoja käytetään T&K-toimintaan
Puolassa niukasti, eikä lisävaroja juuri saada myöskään yksityiseltä
sektorilta, jonka T&K-menot kuuluvat EU:n alhaisimpiin. Lisäksi nämä menot
ovat viime vuosina entisestään supistuneet, koska yksityisellä sektorilla ei
ole riittävästi kannustimia tehdä investointeja. Tästä muodostuu
todennäköisesti huomattava talouskasvun este keskipitkällä ja pitkällä
aikavälillä. T&K-järjestelmä ei ole yhdentynyt, vaan yliopistojen,
tutkimuslaitosten ja teollisuuden väliset yhteydet ovat heikkoja.
(14)
Naisten osallistuminen työmarkkinoille on vähäistä,
mikä johtuu osittain siitä, että lasten ja muiden huollettavien
hoitojärjestelyt ovat riittämättömiä. Puolassa on tarjolla alle 3-vuotiaille
tarkoitettuja virallisia hoitopaikkoja selvästi vähemmän kuin EU:ssa keskimäärin.
Tätä vanhempien lasten päivähoito on viime vuosina yleistynyt, mutta sekin on
vähäistä. Monissa tapauksissa nuoret vanhemmat voivat osallistua
työmarkkinoille vain jos he saavat lapset sukulaisten hoitoon. Hoitopalvelujen
puute vähentää myös erityisesti iäkkäämpien naisten mahdollisuuksia osallistua
työmarkkinoille, koska he jäävät pois työelämästä tai siirtyvät eläkkeelle
varhain voidakseen hoitaa lapsenlapsia tai muita huollettavia.
(15)
Kehittymätön verkkoinfrastruktuuri on este
yritystoiminnalle ja ulkomaisille investoinneille, ja kehittymätön
liikenneinfrastruktuuri syventää alueellisia eroavuuksia. Nopeasti vanheneva
energiainfrastruktuuri on saavuttanut kapasiteettinsa rajat. Lisäksi se
tarvitsee huomattavia mukautuksia täyttääkseen ilmastonmuutoksen
lieventämistoimien edellyttämät vaatimukset. Vaikka Puolan rautatieverkko on
Euroopan kolmanneksi laajin, se ei voi tukea taloudellisen toiminnan
laajenemista riittävästi, koska infrastruktuuri ja kalusto ovat vanhanaikaisia.
(16)
Liiketoimintaympäristön laatu on Puolassa heikko ja
julkisen hallinnon tehokkuus alhainen. Maiden välisessä vertailussa Puolan
erityisongelmia ovat veronkanto, yrityksen perustaminen ja lopettaminen,
sopimusten täytäntöönpano ja omaisuuden rekisteröinti. Pitkälliset lisenssi- ja
lupamenettelyt vaikeuttavat yritysten toimintaa. Esimerkiksi sopimusten
täytäntöönpanoon ja rakennuslupien saamiseen liittyy runsaasti oikeudellisia
menettelyjä, ja koko prosessi kestää liian pitkään.
(17)
Puola on tehnyt Euro Plus -sopimuksen nojalla[4] useita sitoumuksia. Julkisessa taloudessa
Puola sitoutuu olemassa olevaan velkaan ja väliaikaiseen menosääntöön sekä
lupaa ottaa käyttöön paikallishallintojen alijäämäsuhdetta supistavia uusia
asetuksia ja pysyvän menosäännön. Rahoitusvakautta vahvistaviin toimenpiteisiin
kuuluu pankkisektorin tehokkaampi sääntely ja valvonta. Työllisyystoimissa
keskitytään naisten ja iäkkäämpien työntekijöiden työmarkkinoille
osallistumiseen sekä uudistuksiin yritystoiminnan ja koulutuksen välisten
yhteyksien lujittamiseksi. Kilpailukykytoimissa pääpaino on koulutuksessa ja
tiedesektorilla, liikenteen ja laajakaistainfrastruktuurin kehittämisessä ja
liiketoimintaympäristön parantamisessa. Sitoumukset koskevat sopimuksen neljää
osa-aluetta, ja ne perustuvat lähentymisohjelmassa ja kansallisissa
uudistusohjelmissa esitettyihin toimenpiteisiin. Useita osa-alueita on
kuitenkin jätetty huomiotta (esim. iäkkäämpien työntekijöiden alhainen
osallistumisaste) tai niitä on vain raapaistu pinnalta (esim. yrityshallinnon
kehittäminen). Euro Plus -sopimuksen nojalla tehdyt sitoumukset on arvioitu ja
otettu huomioon suosituksissa.
(18)
Komissio on arvioinut lähentymisohjelman ja
kansallisen uudistusohjelman sekä Euro Plus -sopimuksen nojalla tehdyt
sitoumukset[5]. Se
on ottanut huomioon niiden merkityksen Puolan finanssipolitiikan sekä sosiaali-
ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta. Lisäksi se on arvioinut, ovatko ne
EU:n sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska Euroopan unionin talouden ohjausta
ja hallintaa on tarpeen tehostaa kokonaisuudessaan antamalla EU:n tason panos
tuleviin kansallisiin päätöksiin. Se katsoo, että ohjelmiin perustuva julkisen
talouden vakauttamissuunnitelma on kunnianhimoinen, ja kannustaa hallitusta
panemaan ohjelman täytäntöön ja toteuttamaan tarvittaessa lisätoimia, jotta
julkisen talouden alijäämä saadaan supistettua alle 3 prosenttiin suhteessa
BKT:hen vuoteen 2012 mennessä. Kuluneen vuosikymmenen saavutusten pohjalta
olisi jatkettava työllisyyden kohentamista pääasiallisesti toteuttamalla
uudistuksia eläke- ja koulutusjärjestelmässä sekä kehittämällä lasten ja
huollettavien hoitopalveluja. Lisäksi muuta kilpailukykyä kuin
hintakilpailukykyä olisi edelleen parannettava kehittämällä T&K-kehystä ja
liiketoimintaympäristöä sekä edistämällä investointeja infrastruktuuriin.
(19)
Neuvosto on tutkinut Puolan tarkistetun
lähentymisohjelman vuodelta 2011 edellä esitetyn arvioinnin perusteella ja
ottaen huomioon myös Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 126
artiklan 7 kohdan nojalla 7 päivänä heinäkuuta 2009 annetun neuvoston suosituksen.
Neuvoston lausunto[6] on
esitetty erityisesti jäljempänä 1 ja 2 kohdassa esitetyssä suosituksessa.
Neuvosto on tutkinut Puolan kansallisen uudistusohjelman ottaen huomioon 25
päivänä maaliskuuta 2011 hyväksytyt Eurooppa-neuvoston päätelmät,
SUOSITTAA, että Puola toteuttaisi
vuosina 2011–2012 toimia, joilla se
(1)
panee täytäntöön vuoden 2012 talousarviolain
luonnoksessa esitetyt toimenpiteet ja toteuttaa tarvittaessa pysyväisluonteisia
lisätoimia, jotta julkisen talouden alijäämää saadaan supistettua niin, että se
on vuonna 2012 alle 3 prosenttia suhteessa BKT:hen; leikkaa kasvua edistäviä
tulevia menoja ja erityisesti EU-hankkeiden yhteisrahoitusta mahdollisimman
vähän ja varmistaa samalla asianmukaisen etenemisen kohti keskipitkän aikavälin
tavoitetta;
(2)
Antaa lainsäädäntöä pysyvän menosäännön ottamiseksi
käyttöön vuoteen 2013 mennessä. Tämän säännön tulisi perustua riittävän
laajoihin julkisen talouden aggregaatteihin ja sen tulisi olla Euroopan
kansantalouden tilinpitojärjestelmän mukainen. toteuttaa lisäksi toimenpiteitä
koordinointimekanismien vahvistamiseksi eri hallintotasoilla keskipitkällä
aikavälillä ja vuotuisissa budjettimenettelyissä;
(3)
nostaa virkapukuisen henkilöstön lakisääteistä
eläkeikää suunnitellusti, jatkaa toimia todellisen eläkkeellesiirtymisiän
nostamiseksi ja sitoo sen elinajanodotteeseen; laatii aikataulun, jonka mukaan
viljelijöiltä sosiaaliturvarahastoon (KRUS) kerättäviä maksuja koskevia
sääntöjä tarkistetaan niin, että maksut vastaavat paremmin maksajan tuloja;
(4)
panee täytäntöön elinikäistä oppimista koskevan
strategian ja kehittää oppisopimuskoulutusta sekä iäkkäiden ja vähän
koulutettujen työntekijöiden ammatillisia ja yleissivistäviä koulutusohjelmia; lujittaa tieteen ja teollisuuden välisiä yhteyksiä
panemalla täytäntöön osaamista koskevan erityisohjelman (Budujemy na Wiedzy);
toteuttaa korkeakoulutuksen uudistusta koskevan ohjelman (Partnerstwo dla
Wiedzy) niin, että koulutustarjonta ja työmarkkinoiden tarpeet vastaavat
paremmin toisiaan;
(5)
lisää naisten osallistumista työmarkkinoille toteuttamalla
toimenpiteitä, joiden avulla turvataan esikouluikäisten lasten
hoitojärjestelyjen rahoitus ja lisätään alle 3-vuotiaiden osallistumista
tällaisiin hoitojärjestelyihin;
(6)
Toteuttaa toimenpiteitä, joiden avulla kannustimet
investoida energian tuotantokapasiteettiin voidaan saattaa jälleen tasapainoon
niin, että voidaan tukea vähän hiilidioksidipäästöjä aiheuttavia kestäviä
teknologioita ja jatkaa rajatylittävien sähkön liitäntäverkkojen kehittämistä; laatii monivuotisen suunnitelman rautatieinfrastruktuuriin
tehtäviä investointeja varten ja toteuttaa rautatiekuljetuksia koskevan
yleissuunnitelman;
(7)
Laatii aikataulun sopimusten täytäntöönpanoon
liittyvien oikeudellisten menettelyjen yksinkertaistamista varten; tarkistaa
rakennus- ja kaavoituslainsäädäntöä, jotta muutoksenhakumenettelyjä voidaan
virtaviivaistaa ja hallinnollisia menettelyjä nopeuttaa.
Tehty Brysselissä
                                                                       Neuvoston
puolesta
                                                                       Puheenjohtaja
[1]               EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.
[2]               EUVL C [...], […..], s. […].
[3]               Pidetään voimassa vuonna 2011 19 päivänä
toukokuuta 2011 annetulla neuvoston päätöksellä 2011/308/EU.
[4]               Lisätietoa Euro Plus -sopimuksen nojalla tehdyistä
sitoumuksista on asiakirjassa SEC(2011) 729.
[5]               SEC(2011) 729.
[6]               Lausunnosta on säädetty neuvoston asetuksen (EY) N:o
1466/97 9 artiklan 3 kohdassa.