Avis juridique important

|

31999Y0115(01)

Euroopan keskuspankin suositus, annettu 7 päivänä heinäkuuta 1998, toimenpiteistä eurosetelien ja -metallirahojen oikeudellisen aseman turvaamiseksi (EKP/1998/7)

Virallinen lehti nro C 011 , 15/01/1999 s. 0013 - 0015

EUROOPAN KESKUSPANKIN SUOSITUS,annettu 7 päivänä heinäkuuta 1998,toimenpiteistä eurosetelien ja -metallirahojen oikeudellisen aseman turvaamiseksi (EKP/1998/7) (1999/C 11/08)EUROOPAN KESKUSPANKIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännön (jäljempänä "perussääntö") ja erityisesti sen 34.1 artiklan,sekä katsoo, ettäeuron käyttöönotosta 3 päivänä toukokuuta 1998 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 974/98 (1) säädetään kolmen vuoden siirtymäkausi euron käyttöönottopäivän ja Euroopan keskuspankkijärjestelmän (jäljempänä "EKPJ") ja jäsenvaltioiden toteuttaman eurosetelien ja -metallirahojen liikkeeseenlaskun välille,jotkut toimielimet ja taloudelliset toimijat ovat laskeneet liikkeeseen euromääräisiä rahakkeita ja seteleitä, jotka eivät ole laillisia maksuvälineitä; nämä tapaukset todennäköisesti lisääntyvät lähestyttäessä eurosetelien ja -metallirahojen liikkeeseenlaskupäivää; joissakin tapauksissa vilpittömänä tarkoituksena on totuttaa kansalaiset uuteen yhteisen rahaan,vaikka tarkoituksena olisikin valmistaa kansalaisia euroon siirtymiseen, laillisen maksuvälineen asemaa vailla olevien eurosetelien ja -metallirahojen liikkeeseen laskeminen voi johtaa vahingollisiin menettelyihin, petoksiin ja virheisiin, jotka kohdistuisivat erityisesti vanhuksiin ja muihin, joiden tiedonsaanti on puutteellista,useimpien jäsenvaltioiden voimassa olevan lainsäädännön mukaan yksinomaan kansalliset rahaviranomaiset voivat laskea liikkeeseen kansallisen rahayksikön määräisiä rahakkeita ja seteleitä; Euroopan yhteisön perustamissopimuksen (jäljempänä "perustamissopimus") 105 a artiklan 1 kohdassa todetaan, että: "EKP:lla on yksinoikeus antaa lupa setelien liikkeeseen laskemiseen yhteisössä. EKP ja kansalliset keskuspankit voivat laskea liikkeeseen seteleitä. Ainoastaan EKP:n ja kansallisten keskuspankkien liikkeeseen laskemat setelit ovat laillisina maksuvälineinä kelpaavia seteleitä yhteisössä", jäsenvaltioiden oikeusjärjestelmässä olisi varmistettava, ettei seteleitä voida laskea liikkeeseen luvattomasti,tässä suosituksessa laillisen maksuvälineen asemaa vailla olevilla seteleillä ja metallirahoilla tarkoitetaan sellaisia seteleitä ja rahakkeita, jotka jollakin tavoin muistuttavat maksuvälineenä laillisten euroseteleiden tai -metallirahojen ulkonäköä taikka jäljittelevät oikeita seteleitä tai metallirahoja ja joita voidaan erehtyä pitämään aitoina seteleinä tai metallirahoina ja joita lasketaan liikkeeseen käytettäviksi maksuvälineinä tietyllä alueella, tietyn ajan tai tiettyjä tavaroita tai palveluja varten tai jotka voivat muulla tavoin aiheuttaa sekaannusta maksuliikenteessä, koska niitä on levitetty laajalti,euron käyttöönotto merkitsee seteleiden osalta sitä, että on laskettava liikkeeseen ulkonäöltään ja nimellisarvoiltaan kokonaan uudet setelit, jotka ovat laillisia maksuvälineitä maantieteellisellä alueella, joka ylittää nykyiset kansallisten seteleiden käyttöalueiden rajat; setelien uutuus merkitsee, että suuri yleisö on aluksi tottumaton euroseteleiden ja -metallirahojen uusiin nimellisarvoihin ja ulkonäköön; tällä laajalla alueella, jolla setelit ovat liikkeessä, rahanväärennykseen sovellettava lainsäädäntö vaihtelee jäsenvaltioittain; euroseteleitä tullaan käyttämään myös rahaliiton maantieteellisten rajojen ulkopuolella, mikä laajentaa entisestään maantieteellistä aluetta, jolla seteleitä on liikkeessä; nämä tekijät saattavat lisätä setelien väärentämisriskiä ennen eurosetelien liikkeeseenlaskupäivää ja sen jälkeen,rahanväärennysriskit todennäköisesti kasvavat, kun otetaan huomioon tekniset välineet, joita nykyisin on käytettävissä setelien jäljentämiseen; nykyisin on olemassa teknisiä laitteita, jotka värikopiokoneisiin ja skannereihin asennettuina havaitsevat setelit ja estävät niiden jäljentämisen; eurosetelit varustetaan teknisillä ominaisuuksilla, joiden ansiosta tällaiset tekniset laitteet voivat toimia tehokkaasti; olisi harkittava oikeudellisia keinoja, joilla näiden teknisten lisälaitteiden asentaminen värikopiokoneisiin ja skannereihin saatettaisiin pakolliseksi Euroopan unionissa taloudellisten toimijoiden suojelemiseksi lisääntyneiltä setelien väärentämisriskeiltä; oikeus- ja sisäasioiden yhteistyön ensisijaisten alojen vahvistamisesta 1 päivästä tammikuuta 1998 alkavaksi kaudeksi Amsterdamin sopimuksen voimaantulopäivään saakka 18 päivänä joulukuuta 1997 annetussa neuvoston päätöslauselmassa (2) asetetaan ensisijaiseksi tavoitteeksi estää uusien teknisten menetelmien käyttäminen rikollisiin tarkoituksiin ja edistää näiden uusien teknisten menetelmien käyttämistä rikollisuuden torjunnassa,rahanväärennysrikollisuuden ennalta ehkäiseminen koskee sekä Euroopan yhteisöä, joka on toimivaltainen yhteistä rahaa koskevissa asioissa, että jäsenvaltioita, jotka ovat toimivaltaisia rikosoikeuden alaan kuuluvissa asioissa ja järjestäytyneen rikollisuuden torjunnassa,EKPJ:n asiana on kuitenkin kaikin tavoin huolehtia siitä, että euron yksinomaiseen käyttöön siirtyminen tapahtuu joustavasti ja että kansalaiset hyväksyvät eurosetelit; tämä edellyttää suositusta, jossa asetetaan tiettyjä yleisiä tavoitteita; Euroopan unionin ja jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten tehtäväksi jää pohtia näitä tavoitteita ja säätää tarvittavista toimenpiteistä niiden täytäntöönpanemiseksi,Euroopan unionin neuvoston ja jäsenvaltioiden olisi suhtauduttava yhteisen rahan setelien liikkeeseenlaskuun tapahtumana, jonka yhteydessä jäsenvaltiot tarkistanevat nykyisiä menetelmiään rahanväärennysrikollisuuden ennalta ehkäisemiseksi,Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K.1 artiklassa säädetään poliisivoimien yhteistyöstä vakavien kansainvälisen rikollisuuden muotojen ehkäisemiseksi ja torjumiseksi; 26 päivänä heinäkuuta 1995 tehdyn Europol-yleissopimuksen (3) 2 artiklan 2 kohdan nojalla Euroopan unionin neuvosto voi yksimielisesti määrätä Euroopan poliisiviraston puuttumaan rahan ja muiden maksuvälineiden väärennykseen; myös Euroopan komission tehtäväksi voidaan antaa kansallisen poliisin kanssa yhteistyössä toimiminen rahan ja muiden maksuvälineiden väärennykseen liittyvissä asioissa; olisi toivottavaa, että tällainen yhteistyö saataisiin täysipainoisesti käyntiin jo ennen kuin eruosetelit ja -metallirahat otetaan käyttöön,ON ANTANUT TÄMÄN SUOSITUKSEN:1. Jäsenvaltioiden ja yhteisön toimielinten ei tulisi edistää, vaan sen sijaan rajoittaa ja tiukasti valvoa sellaisten euroseteleiden ja -metallirahojen liikkeeseenlaskua, hallussapitoa ja käyttöä, jotka eivät ole laillisia maksuvälineitä. Tämä on erityisen tärkeää ennen tammikuun 1 päivää 2002.2. Jäsenvaltioiden olisi otettava käyttöön tarvittavat oikeudelliset keinot varmistaakseen, että perustamissopimuksen 105 a artiklan 1 kohdan mukaista luvattomien seteleiden liikkeeseenlaskua koskevaa kieltoa noudatetaan. Nykyistä kansallista lainsäädäntöä, jolla kansallisille keskuspankeille annetaan yksinoikeus laskea liikkeeseen kansallisia seteleitä, olisi tarvittaessa muutettava ennen vuotta 2002 siten, että siihen sisällytetään EKP:lle perustamissopimuksessa annettu seteleitä koskeva yksinoikeus.3. Jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että seteliaihe on tekijänoikeuden suojaama.4. Euroopan unionin neuvoston, Euroopan komission ja jäsenvaltioiden olisi yhteisesti tarkasteltava nykyisiä rahanväärennyksen torjuntamenetelmiä ja arvioitava rahanväärennystä koskevan rikoslainsäädännön yhdenmukaistamistarvetta, tiivistettävä toimielinten, oikeus- ja poliisiviranomaisten välistä yhteistyötä, tehtävä tähän tähtääviä uusia yleissopimuksia, tehostettava koordinointia EU:n ulkopuolisten hallitusten ja organisaatioiden kanssa, analysoitava setelien väärentämiseen käytettäviä uusia teknisiä välineitä ja toteutettava tai pohdittava muita mahdollisia toimenpiteitä.5. Olisi harkittava yhteistyön järjestämistä kansallisten poliisiviranomaisten välillä rahan ja muiden maksuvälineiden väärennystä koskevissa asioissa joko Euroopan poliisiviraston (Europol) tai Euroopan komission kautta sekä EKP:n osallistumista näihin tehtäviin.6. Euroopan komission ja jäsenvaltioiden olisi harkittava säädösehdotusten tekemistä, joilla varmistettaisiin, että luottolaitokset ja muut käteistä rahaa vastaanottavat ja käsittelevät yhteisöt ottavat haltuunsa havaitsemansa väärät eurosetelit ja -metallirahat ja toimittavat ne asianomaisille lain täytäntöönpanoviranomaisille.7. Olisi harkittava sellaista Euroopan yhteisön lainsäädäntöä, jolla värikopiokoneisiin ja muihin graafiseen jäljentämiseen käytettäviin laitteisiin - riippumatta siitä, onko ne valmistettu Euroopan yhteisössä tai tuotu sen ulkopuolelta - velvoitettaisiin asentamaan teknisiä laitteita, jotka tunnistaisivat setelit ja estäisivät niiden jäljentämisen.Olisi suotavaa, että samanaikaisesti laadittaisiin kansainvälinen yleissopimus, jolla voitaisiin varmistaa samanlaisen järjestelyn toteutuminen myös muissa maissa.8. Tämä suositus on osoitettu Euroopan unionin neuvostolle, Euroopan parlamentille, Euroopan yhteisöjen komissiolle ja kaikille jäsenvaltioille.9. Suositus julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.Tehty Frankfurt am Mainissa 7 päivänä heinäkuuta 1998.EKP:n pääjohtajaWillem F. DUISENBERG(1) EYVL L 139, 11.5.1998, s. 1.(2) EYVL C 11, 15.1.1998, s. 1.(3) EYVL C 316, 27.11.1995, s. 2.


title: Neuvoston suositus, annettu 12 päivänä heinäkuuta 2011 , Liettuan vuoden 2011 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä vuosia 2011–2014 koskevaa Liettuan tarkistettua lähentymisohjelmaa koskevan neuvoston lausunnon antamisesta

text:
               16.7.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 210/1

         NEUVOSTON SUOSITUS,
   annettu 12 päivänä heinäkuuta 2011,
   Liettuan vuoden 2011 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä vuosia 2011–2014 koskevaa Liettuan tarkistettua lähentymisohjelmaa koskevan neuvoston lausunnon antamisesta
   2011/C 210/01
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,
   ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 (1) ja erityisesti sen 9 artiklan 3 kohdan,
   ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,
   ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
   ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,
   on kuullut talous- ja rahoituskomiteaa,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Eurooppa-neuvosto hyväksyi 26 päivänä maaliskuuta 2010 komission ehdotuksen, jolla käynnistetään uusi työllisyys- ja kasvustrategia, Eurooppa 2020. Strategian lähtökohtana on tehostaa talouspolitiikan koordinointia. Strategia keskitetään avainalueisiin, joilla tarvitaan toimia Euroopan kestävän kasvun vauhdittamiseksi ja kilpailukyvyn lisäämiseksi.

               (2)

               Neuvosto antoi 13 päivänä heinäkuuta 2010 suosituksen jäsenvaltioiden ja unionin talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista (2010–2014) ja hyväksyi 21 päivänä lokakuuta 2010 päätöksen jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista (2). Yhdessä nämä muodostavat ns. yhdennetyt suuntaviivat. Jäsenvaltioita kehotettiin ottamaan yhdennetyt suuntaviivat huomioon kansallisessa talous- ja työllisyyspolitiikassaan.

               (3)

               Komissio hyväksyi 12 päivänä tammikuuta 2011 ensimmäisen vuotuisen kasvuselvityksen. Tästä alkoi uusi talouden ohjauksen ja hallinnan jakso EU:ssa ja ensimmäinen politiikan yhdennetyn etukäteiskoordinoinnin EU-ohjausjakso, jonka perusta on Eurooppa 2020 -strategiassa.

               (4)

               Eurooppa-neuvosto hyväksyi 25 päivänä maaliskuuta 2011 julkisen talouden vakauttamisen ja rakenneuudistuksen painopisteet (jotka ovat 15 päivänä helmikuuta ja 7 päivänä maaliskuuta 2011 annettujen neuvoston päätelmien ja komission vuotuisen kasvuselvityksen mukaisia). Se korosti, että etusijalle on asetettava talousarvioiden tervehdyttäminen ja julkisen talouden kestävyyden palauttaminen, työttömyyden vähentäminen työmarkkinauudistusten avulla sekä uudet kasvua edistävät toimet. Se kehotti kaikkia jäsenvaltioita toteuttamaan näihin painopisteisiin perustuvia konkreettisia toimenpiteitä, jotka sisällytetään niiden vakaus- tai lähentymisohjelmiin ja kansallisiin uudistusohjelmiin.

               (5)

               Lisäksi Eurooppa-neuvosto kehotti 25 päivänä maaliskuuta 2011 Euro Plus -sopimukseen osallistuvia jäsenvaltioita esittämään sitoumuksensa niin ajoissa, että ne voidaan sisällyttää vakaus- tai lähentymisohjelmiin ja kansallisiin uudistusohjelmiin.

               (6)

               Liettua toimitti vuosia 2011–2014 koskevan lähentymisohjelmansa vuoden 2011 tarkistuksen ja vuoden 2011 kansallisen uudistusohjelmansa 28 päivänä huhtikuuta 2011. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon.

               (7)

               Liettuan talous on toipumassa vakavasta talouskriisistä, jonka aikana maan bruttokansantuote supistui 17 prosenttia, kun maailmankaupan hidastuminen vahvisti kotimaisen kysynnän romahdusta. Työmarkkinat reagoivat kriisiin nopeasti, ja työttömyys kasvoi ennätyssuureksi: vuoden 2008 alun 4,2 prosentista 18,3 prosenttiin vuoden 2010 puoliväliin mennessä. Talous saatiin kuitenkin vakautetetuksi sitoutumalla voimakkaasti valuuttakatejärjestelmään, toteuttamalla huomattavia julkisen talouden vakauttamistoimia, mukauttamalla palkkoja yksityisellä sektorilla ja ottamalla käyttöön rahoitusjärjestelmän vakautta tukevia toimia. Maailmantalouden elpymisen myötä myös Liettuan talous hyötyi palautuneesta kilpailukyvystä. Vienti alkoi jälleen vetää, ja talous kääntyi kasvu-uralle vuonna 2010. Elpyminen voimistuu myös vuonna 2011 kotimaisen kysynnän piristyessä. Sen sijaan työttömyysaste on edelleen kaksinumeroinen, vaikka työttömyyden arvioidaankin vähenevän nopeassa tahdissa.

               (8)

               Neuvosto on asetuksen (EY) N:o 1466/97 mukaisen tarkistetun lähentymisohjelman arvioinnin perusteella sitä mieltä, että vuonna 2011 tarkistetun ohjelman perustana oleva makrotalouden skenaario on uskottava, vaikka talouskasvu ja inflaatio voivatkin osoittautua tällä hetkellä arvioitua suuremmaksi. Vaikka skenaario perustuu vuoden 2011 osalta jonkin verran optimistisempiin kasvuoletuksiin, se vastaa pitkälti komission uusinta ennustetta vuodeksi 2012. Lähentymisohjelman mukaan alijäämä pyritään supistamaan alle 3 prosentin viitearvon neuvoston asettamaan määräaikaan eli vuoteen 2012 mennessä. Tätä kehitystä ei kuitenkaan tueta riittävässä määrin vuotta 2012 koskevilla toimenpiteillä. Lisääntyvä taloudellinen toimeliaisuus saattaa johtaa lähentymisohjelmassa arvioitua suotuisampiin julkisen talouden toteutumiin vuonna 2011. Jos sen sijaan vuoden 2011 lopussa päättyviä väliaikaisia vakauttamistoimia ei uusita ja täydennetä tuntuvilla pysyvillä toimenpiteillä, lähentymisohjelmassa vuodeksi 2012 asetettuja talousarviotavoitteita ei välttämättä saavuteta makrotalouden kohenevista näkymistä huolimatta. Julkisen talouden vakauttamistoimet ovat kaudella 2010–2012 keskimäärin selvästi alle 2,25 prosenttia suhteessa BKT:hen vuosittain. Neuvosto suositti kyseistä tavoitetta liiallista alijäämää koskevassa menettelyssä 16 päivänä helmikuuta 2010. Koska sekä talouskasvu että verotulot ovat huomattavasti suuremmat kuin liiallista alijäämää koskevassa menettelyssä 16 päivänä helmikuuta 2010 annetussa neuvoston suosituksessa alun perin arvioitiin, vaadituilla julkisen talouden vakauttamistoimilla pitäisi olla mahdollista supistaa alijäämää suunniteltua nopeammin ja samalla edistyä keskipitkän aikavälin tavoitteen saavuttamisessa. Keskipitkän aikavälin tavoitetta, joksi on asetettu 0,5 prosentin rakenteellinen ylijäämä suhteessa BKT:hen, ei ennusteen mukaan saavuteta lähentymisohjelmakaudella.

               (9)

               Liiallista alijäämää koskevassa menettelyssä vuodeksi 2012 asetetun tavoitteen saavuttaminen sekä edistyminen kohti keskipitkän aikavälin tavoitetta edellyttävät huomattavia mukautuksia. Samalla on turvattava riittävä osarahoitus EU:n rakennerahastovarojen hyödyntämiseksi etupainotteisesti ja tuottavien lisäinvestointien tekemiseksi talouteen. Sen vuoksi on pyrittävä kehittämään lisää vakauttamistoimenpiteitä. Julkisen sektorin tehokkuuden parantaminen voisi lisätä mahdollisuuksia mukauttaa menoja ilman, että on tingittävä julkisten palvelujen laadusta. Ellei uudistuksia jatketa, väestön vanhenemisesta aiheutuvat menot kasvavat lähivuosikymmeninä EU:n keskiarvoa nopeammin. Hallitus hyväksyi sosiaaliturva- ja eläkejärjestelmää koskevan kattavan uudistuksen pääpiirteittäin kesäkuussa 2010. Ehdotuksessa esitettiin muun muassa huomattavia korotuksia eläkeikään, muutoksia eläkkeiden laskentatapaan sekä valtion eläkkeiden sisällyttämistä yleiseen sosiaaliturvajärjestelmään. Näiden ehdotusten hyväksyminen kokonaisuudessaan ja niiden onnistunut täytäntöönpano ovat ehdoton edellytys julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyydelle. Ehdotusten avulla voidaan myös lisätä työvoiman tarjontaa antamalla iäkkäille työntekijöille paremmat kannustimet pysyä työelämässä ja huolehtimalla eläkkeiden riittävyydestä. Julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyys edellyttää myös vahvempaa finanssipoliittista kehystä. Nykyinen finanssipoliittinen kehys ei riittänyt estämään menotavoitteiden toistuvia ja huomattavia tarkistuksia ennen talouskriisin käynnistymistä eikä menojen myötäsyklistä kasvua, joka rahoitettiin odottamattomilla tuloilla. Noususuhdanteeseen perustuvilla tuloilla rahoitettu menojen liiallinen kasvu johti kriisin alettua ilmenneeseen huomattavaan julkisen talouden epätasapainoon. Nämä tulot myös lisäsivät osaltaan talouden ylikuumenemista. Komission tuoreimman arvion mukaan julkisen talouden pitkäaikaista kestävyyttä koskevat riskit näyttävät olevan huomattavia.

               (10)

               Liettuan työttömyysaste on EU:n korkeimpia. Ensisijaisesti olisi varmistettava, ettei työttömyyden nopea kasvu muutu rakenteelliseksi. Erittäin tiukka työlainsäädäntö ja sosiaaliavustusten kielteinen vaikutus työhalukkuuteen vaarantavat työmarkkinoiden toiminnan. Tämä edellyttää työlain ja muun asianomaisen lainsäädännön, erityisesti sosiaaliavustuksia koskevan lain, tarkistamista. Kohdentamalla toimia juuri näihin seikkoihin sekä osoittamalla riittävästi varoja aktiiviseen työmarkkinapolitiikkaan voidaan vähentää riskiä korkean työttömyysasteen muuttumisesta rakenteelliseksi. Samalla voidaan supistaa laajaa harmaata taloutta.

               (11)

               Liettuan valtion omistamien yritysten osuus bruttokansantuotteesta on noin 18 prosenttia. Kyseisten yritysten toiminta on usein tehotonta ja taloudellinen tuottavuus heikko. Valtion omistamien yritysten uudistaminen lisäisi kilpailua ja parantaisi liiketoimintaympäristöä. Liettua käynnisti vuonna 2010 uudistuksen viidellä keskeisellä alalla. Uudistuksessa määritettiin valtion omistamille yrityksille avoimuutta koskevat suuntaviivat, jotka muodostavat perustan hallinnon tilintekovelvollisuudelle. Hallitus antoi joulukuussa 2010 tehokkuuden lisäämistä koskevan julkilausuman, jolla myös pyrittiin ohjaamaan uudistusta. Loppujen lopuksi kyse on kuitenkin vain puitteista ja suuntaviivoista. Julkilausuma ei myöskään sisällä kaikkia niitä keskeisiä toimia, joita alun perin ehdotettiin ja joilla olisi voitu varmistaa sääntelyvallan ja omistajuuden erottaminen toisistaan.

               (12)

               Liettuan talous on yksi energiaintensiivisimmistä EU:ssa. Tämä johtuu suurelta osin kotitalouksien lämmityksestä, jossa suurimman ongelman aiheuttavat huonosti hoidetut moniasuntoiset talot. Vaikka ongelman ratkaisemista varten kehitettiin strategia jo vuonna 2004, siihen ei kuitenkaan ole osoitettu riittävästi varoja. Myös yksityisautojen määrä on kasvanut nopeasti samalla kun energia- ja liikenneveroista saatavat tulot ovat laskeneet suhteessa BKT:hen ja suhteessa työn verotukseen (joka ylittää selvästi EU:n keskiarvon). Nostamalla energiaveroja ja etenkin ajoneuvojen rekisteröinti- ja käyttöveroja voitaisiin tukea julkisen talouden vakauttamista lyhyellä aikavälillä ja kannustaa tehokkaampaan energian käyttöön.

               (13)

               Yritystoiminnan sääntelykehys on Liettuassa yleisesti ottaen toimiva. Ongelmana ovat kuitenkin yritysten perustamisedellytysten heikkous, rakennuslupien saannin hitaus ja kalleus sekä sijoittajansuoja. Näitä aloja koskevan sääntelyn parantaminen edistäisi työpaikkojen syntymistä ja tukisi kasvua. Myös kilpailupolitiikan uudistaminen parantaisi osaltaan liiketoimintaympäristöä, mutta edistyminen on hidasta erityisesti energia-alalla ja elintarvikkeiden vähittäismarkkinoilla. Energiaomavaraisuutta koskevan tarkistetun kansallisen strategian loppuun saattaminen auttaa ratkaisemaan ongelmia, jotka liittyvät energian toimitusvarmuuteen, ja lisäämään kilpailua sähkövoiman tuottamisen alalla. Kilpailua energian vähittäismarkkinoilla voitaisiin lisätä panemalla täytäntöön sähkö- ja kaasumarkkinoita koskeva kolmas EU:n lainsäädäntöpaketti. Liettua hyväksyi vuonna 2009 lain, jolla kielletään elintarvikkeiden vähittäismyyntiä harjoittavien yritysten vilpillinen toiminta. Elintarvikkeiden vähittäismyynnin alalla ei kuitenkaan vieläkään ole riittävästi kilpailua, mikä johtuu osaltaan markkinoiden rakenteesta ja puutteellisesta sääntelystä. Elintarvikkeiden myynti on keskittynyt yhä enemmän vähittäiskauppaketjuihin: vuonna 2008 neljän suurimman vähittäismyyjän osuus kaikesta myynnistä oli 72 prosenttia.

               (14)

               Liettua on tehnyt useita sitoumuksia Euro Plus -sopimuksen nojalla. Lujittaakseen julkisen talouden kestävyyttä Liettua aikoo hyväksyä lakeja, joilla helpotetaan varojen keräämistä valtionkassaan taloudellisesti vaikeiden aikojen varalle ja edistetään vastuullista, inflaatiota hillitsevää finanssipolitiikkaa. Lisäksi Liettua on ilmoittanut useista merkittävistä toimista, joilla on tarkoitus uudistaa eläke- ja sosiaaliturvajärjestelmää. Työllisyystoimenpiteissä keskitytään työllisyyden lisäämiseen, laittoman ja pimeän työn torjuntaan sekä joustavien työsopimusten edistämiseen. Liiketoimintaympäristöä pyritään parantamaan useiden sitoumusten avulla, jotka koskevat yritystoiminnan tarkastusvirastojen roolin vahvistamista, avoimuuden lisäämistä ja yrityksille aiheutuvien hallinnollisten rasitusten keventämistä. Sitoumukset koskevat sopimuksen kaikkia neljää osa-aluetta. Ne ovat lähentymisohjelmassa ja kansallisessa uudistusohjelmassa esitetyn uudistusohjelman mukaisia. Jos kaikki työllisyyden alalla suunnitellut toimet pannaan täytäntöön, ne lisäävät huomattavasti työvoiman kysyntää. Nämä sitoumukset on arvioitu ja otettu huomioon suosituksissa.

               (15)

               Komissio on arvioinut lähentymisohjelman ja kansallisen uudistusohjelman sekä Euro Plus -sopimuksen nojalla tehdyt sitoumukset. Se on ottanut huomioon niiden merkityksen Liettuan finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta. Lisäksi se on arvioinut, ovatko ne EU:n sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska EU:n talouden ohjausta ja hallintaa on tarpeen tehostaa kokonaisuudessaan antamalla EU:n tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin. Tämän perusteella komissio katsoo, että on tarpeen määritellä toimet, joilla varmistetaan vuodeksi 2012 asetettujen talousarviotavoitteiden saavuttaminen. Lisäksi olisi tehostettava eläkejärjestelmän uudistamista julkisen talouden kestävyyden lujittamiseksi ja työurien pidentämiseksi, parannettava työmarkkinoiden toimintaa, toteutettava valtion omistamien yritysten uudistuspaketti, parannettava energiatehokkuutta ja korotettava energiaveroja sekä lisättävä kilpailua eräillä aloilla.

               (16)

               Neuvosto on tutkinut Liettuan vuoden 2011 tarkistetun lähentymisohjelman edellä esitetyn arvioinnin perusteella ja ottaen huomioon myös Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 126 artiklan 7 kohdan nojalla 16 päivänä helmikuuta 2010 annetun neuvoston suosituksen. Neuvoston lausunto (3) on esitetty erityisesti alla olevissa suosituksissa 1 ja 2. Neuvosto on tutkinut Liettuan kansallisen uudistusohjelman ottaen huomioon 25 päivänä maaliskuuta 2011 hyväksytyt Eurooppa-neuvoston päätelmät,

         SUOSITTAA, että Liettua toteuttaa vuosina 2011–2012 toimia, joilla se

               1.

               ottaa käyttöön uusia pysyviä finanssipoliittisia toimia ennen vuoden 2012 talousarvion hyväksymistä liiallisen alijäämän korjaamiseksi liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn nojalla annettujen neuvoston suositusten mukaisesti; parantaa verosääntöjen noudattamista ja hyödyntää täysimääräisesti talouden elpymistä vauhdittaakseen alijäämän vähentämistä ja varmistaakseen etenemisen kohti keskipitkän aikavälin tavoitetta vähintään 0,5 prosentilla suhteessa BKT:hen vuosittain; vahvistaa finanssipoliittista kehystä erityisesti ottamalla käyttöön realistiset ja sitovat menokatot julkisen talouden keskipitkän aikavälin kehyksessä;

               2.

               hyväksyy eläkejärjestelmän uudistusta koskevan täytäntöönpanolainsäädännön; poistaa finanssipoliittiset esteet, jotka vähentävät erityisesti eläkeikäisten halukkuutta työntekoon työelämään osallistumisen lisäämiseksi;

               3.

               lisää työmarkkinoiden joustavuutta muuttamalla työlainsäädäntöä joustavammaksi ja parantamalla mahdollisuuksia soveltaa määräaikaisia työsopimuksia; muuttaa lainsäädäntöä sen varmistamiseksi, ettei sosiaalihuoltojärjestelmä vähennä ihmisten halukkuutta työntekoon;

               4.

               toteuttaa valtion omistamia yrityksiä koskevan uudistuspaketin kokonaisuudessaan viimeistään vuoden 2011 lopussa ja varmistaa omistajuuden ja sääntelytehtävien erottamisen toisistaan, laatii yrityksille selkeät tavoitteet, lisää avoimuutta sekä huolehtii kaupallisten ja muiden kuin kaupallisten toimintojen erottamisesta;

               5.

               parantaa rakennusten energiatehokkuutta, myös ottamalla pikaisesti käyttöön holdingrahasto, ja toteuttaa toimia verotuksen painopisteen siirtämiseksi energian käyttöön;

               6.

               parantaa yritysten perustamisedellytyksiä ja rakennuslupien saantia sekä lisää kilpailua energian ja vähittäismyynnin aloilla.

      Tehty Brysselissä 12 päivänä heinäkuuta 2011.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         J. VINCENT-ROSTOWSKI

      (1)  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Pidetään voimassa vuonna 2011 jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista 19 päivänä toukokuuta 2011 annetulla neuvoston päätöksellä 2011/308/EU (EUVL L 138, 26.5.2011, s. 56).

      (3)  Lausunto, jota tarkoitetaan asetuksen (EY) N:o 1466/97 9 artiklan 3 kohdassa.


Avis juridique important

|

32002H0218

Neuvoston suositus, annettu 5 päivänä maaliskuuta 2002, Euroopan kehitysrahaston (1995) (kahdeksas EKR) toimenpiteiden toteuttamisesta komissiolle myönnettäväksi vastuuvapaudeksi varainhoitovuodelta 2000

Virallinen lehti nro L 072 , 14/03/2002 s. 0025 - 0025

Neuvoston suositus,annettu 5 päivänä maaliskuuta 2002,Euroopan kehitysrahaston (1995) (kahdeksas EKR) toimenpiteiden toteuttamisesta komissiolle myönnettäväksi vastuuvapaudeksi varainhoitovuodelta 2000(2002/218/EY)EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon Loméssa 15 päivänä joulukuuta 1989 allekirjoitetun neljännen AKT-EY-yleissopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna Mauritiuksella 4 päivänä marraskuuta 1995 allekirjoitetulla sopimuksella,ottaa huomioon 25 päivänä heinäkuuta 1991 tehdyn neuvoston päätöksen 91/482/ETY merentakaisten maiden ja alueiden assosioinnista Euroopan talousyhteisöön(1), sellaisena kuin se on puolivälissä tarkistettuna päätöksellä 97/803/EY(2),ottaa huomioon Brysselissä 20 päivänä joulukuuta 1995 allekirjoitetun sisäisen sopimuksen yhteisön tuen rahoituksesta ja hallinnasta(3) ja erityisesti sen 33 artiklan 3 kohdan,ottaa huomioon 16 päivänä kesäkuuta 1998 annetun kahdeksanteen Euroopan kehitysrahastoon(4) sovellettavan varainhoitoasetuksen ja erityisesti sen 69-74 artiklan,on tutkinut Euroopan kehitysrahaston (1995) (kahdeksas EKR) toimenpiteisiin liittyvät tulostilin ja taseen, jotka on päätetty 31 päivänä joulukuuta 2000, sekä tilintarkastustuomioistuimen kertomuksen varainhoitovuodelta 2000 komission(5) vastauksineen,sekä katsoo seuraavaa:(1) Sisäisen sopimuksen 33 artiklan 3 kohdan nojalla Euroopan parlamentti antaa neuvoston suosituksesta komissiolle vastuuvapauden Euroopan kehitysrahaston (1995) (kahdeksas EKR) hallinnasta.(2) Komissio on toteuttanut Euroopan kehitysrahaston (1995) (kahdeksas EKR) toimenpiteet varainhoitovuoden 2000 aikana kokonaisuudessaan tyydyttävällä tavalla,SUOSITTELEE Euroopan parlamentille, että tämä myöntää komissiolle vastuuvapauden Euroopan kehitysrahaston (1995) (kahdeksas EKR) toimenpiteiden toteuttamisesta varainhoitovuodelta 2000.Tehty Brysselissä 5 päivänä maaliskuuta 2002.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaR. de Rato y Figaredo(1) EYVL L 263, 19.9.1991, s. 1.(2) EYVL L 329, 29.11.1997, s. 50.(3) EYVL L 156, 29.5.1998, s. 108 ja oikaisu EYVL L 173, 18.6.1998, s. 54.(4) EYVL L 191, 7.7.1998, s. 53.(5) EYVL C 359, 15.12.2001, s. 421.


				|

		52013PC0914

			Suositus NEUVOSTON SUOSITUS Kroatian julkisen talouden liiallisen alijäämän tilanteen lopettamiseksi /* COM/2013/0914 final - 2013/ () */

			   	Suositus
NEUVOSTON SUOSITUS
Kroatian julkisen talouden liiallisen
alijäämän tilanteen lopettamiseksi
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan
unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’ ja erityisesti
sen 126 artiklan 7 kohdan,
ottaa huomioon komission
suosituksen,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)       SEUT-sopimuksen
126 artiklan mukaan jäsenvaltioiden on vältettävä liiallisia julkisen
talouden alijäämiä.
(2)       Vakaus- ja kasvusopimuksen
tavoitteena on terve julkinen talous, jolla pyritään vahvistamaan hintavakauden
edellytyksiä ja saavuttamaan uusien työpaikkojen syntyä edistävä vahva ja
kestävä kasvu.
(3)       Neuvosto päätti X päivänä tammikuuta 2014 SEUT-sopimuksen 126
artiklan 6 kohdan mukaisesti, että Kroatiassa on liiallinen julkisen talouden
alijäämä.
(4)       SEUT-sopimuksen 126 artiklan
7 kohdan ja liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn täytäntöönpanon
nopeuttamisesta ja selkeyttämisestä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o
1467/97[1]
3 artiklan nojalla neuvoston on annettava asianomaiselle jäsenvaltiolle
suosituksia, joiden tavoitteena on liiallisen alijäämän tilanteen lopettaminen
tietyn ajan kuluessa. Suosituksessa on vahvistettava enintään kuuden kuukauden
määräaika, jonka kuluessa kyseisen jäsenvaltion on toteutettava tuloksellisia
toimia liiallisen alijäämän korjaamiseksi. Lisäksi neuvoston olisi alijäämän
korjaamista koskevassa suosituksessa kehotettava jäsenvaltiota saavuttamaan
vuotuiset julkisen talouden tavoitteet, jotka suosituksen perustana oleva
ennuste huomioon ottaen johtavat rakenteellisen rahoitusaseman (eli
suhdannekorjatun rahoitusaseman, jossa ei ole otettu huomioon kertaluonteisia
eikä muita väliaikaisia toimenpiteitä) vuotuiseen vähimmäisparannukseen
määrällä, jonka ohjearvona on vähintään 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen.
Velkakriteerin mukainen vaatimus täsmennetään neuvoston asetuksen (EY) N:o
1467/97 2 artiklassa. Korjausjakson viimeiselle vuodelle suositellulla julkisen
talouden tavoitteella on kyseisen artiklan mukaisesti ja komission
talousennusteeseen perustuen varmistettava, että velkasuhteen ja
SEUT-sopimuksessa suhteessa BKT:hen määritellyn 60 prosentin viitearvon välinen
ero supistuu vaaditulla tavalla kahden vuoden kuluessa liiallisen alijäämän
korjaamisesta.
(5)       Komission syksyn 2013
talousennusteen mukaan julkisen talouden alijäämän ennustetaan olevan
jatkuvasti yli 3 prosentin viitearvon suhteessa BKT:hen vuosina 2013–2015, ja
rakenteellisen rahoitusaseman ennustetaan heikkenevän edelleen koko
ennustejakson ajan, noin 4 prosentista suhteessa BKT:hen vuonna 2013 lähes 6
prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2015. Tämä kehitys johtuu pääasiassa
menopuolen lisäyksistä, kuten korkomenoista, sekä saamatta jäävistä tuloista.
Komission syksyn 2013 talousennusteessa ei otettu huomioon julkisen talouden
vakauttamisohjelmaa, josta ilmoitettiin syyskuussa 2013 talous- ja
finanssipolitiikan suuntaviivojen julkistamisen yhteydessä, sillä ilmoitettuun
vakauttamispakettiin sisältyvistä toimenpiteistä oli saatavilla hyvin
rajallisesti tietoa. Vuoden 2013 talousarvion toisessa tarkistuksessa sekä
parlamentin 14 päivänä marraskuuta 2013 hyväksymässä ja parlamentille
toimitetussa vuoden 2014 talousarvioesityksessä esitetyillä toimenpiteillä ei
ole merkittävää vaikutusta julkisen talouden kehitykseen. Julkisen talouden tuloja
ja menoja sekä julkista velkaa koskevat ennusteet, jotka sisältyvät komission
syksyn 2013 talousennusteeseen ja joita on päivitetty talousennusteen
julkaisemisen jälkeen saatujen uusien tietojen pohjalta, osoittavat muutosten
olevan hyvin vaatimattomia. Tarkistetut ennusteet muodostavat yhdessä Euroopan
komission uuden perusennusteen.
(6)       Julkisen velan kehityksestä
voidaan todeta, että vuoden 2013 talousarvion tarkistuksen ja vuoden 2014
talousarvioesityksen mukaan ennakoitu BKT:hen suhteutettu julkisen talouden
velka kasvaa vuoden 2014 lopussa arviolta 62 prosenttiin, vuonna 2015 noin
64 prosenttiin ja vuonna 2016 64 ¾ prosenttiin. Komission syksyn 2013
talousennusteen mukaan velkasuhde ylittää SEUT-sopimuksessa määritetyn
viitearvon vuonna 2014, jolloin se on lähes 65 prosenttia, ja kasvaa
edelleen ennustejaksolla. Päivitetyssä syksyn 2013 talousennusteessa, jossa on
otettu huomioon ennusteen julkaisemisen jälkeen saadut lisätiedot ja
erityisesti marraskuussa 2013 toteutettu uusi dollarimääräisten joukkovelkakirjojen
liikkeeseenlasku, arvioidaan velkasuhteen ylittävän viitearvoksi asetetun
60 prosenttia suhteessa BKT:hen jo vuonna 2013.
(7)       Kun otetaan huomioon talouden
ja julkisen talouden kehitykseen liittyvät suuret epävarmuustekijät, julkisen
talouden tavoite korjausjakson viimeiseksi vuodeksi olisi asetettava viitearvoa
selvästi alhaisemmalle tasolle, jotta varmistetaan velan supistamiselle
asetetun viitearvon saavuttaminen liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn
kattaman ajanjakson viimeisenä vuonna.
(8)       Asetuksen (EY) N:o 1467/97
mukaan liiallinen alijäämä olisi saatava korjattua sen toteamista seuraavana
vuonna, paitsi jos on olemassa asiaan vaikuttavia erityisiä seikkoja. Jotta
liiallinen alijäämä saadaan korjattua vuoden 2015 määräaikaan mennessä tämän
lähestymistavan mukaisesti ja jotta voidaan samanaikaisesti varmistaa velan
supistamiselle asetetun viitearvon saavuttaminen, tarvittavien rakennetoimien
olisi oltava vaikutukseltaan vähintään 1,3 prosenttia suhteessa BKT:hen
sekä vuonna 2014 että vuonna 2015. Tämä johtaisi merkittävään tuotannon
supistumiseen ja pahentaisi jo ennestään pitkään jatkunutta ja syvää taantumaa.
Määräaikoja on myös mahdollista pidentää, erityisesti kun on kyse
velkakriteeriin perustuvista liiallisia alijäämiä koskevista menettelyistä, jos
velkakriteerin noudattamisen edellyttämä julkisen talouden alijäämä on
huomattavasti pienempi kuin 3 prosenttia suhteessa BKT:hen.
(9)       Tämä huomioon ottaen on
perusteltua esittää, että liiallinen alijäämä on korjattava viimeistään vuonna
2016. Päästäkseen uskottavalle ja kestävälle sopeuttamisuralle tämän pidennetyn
määräajan puitteissa Kroatian olisi saavutettava julkisen talouden
alijäämätavoitteet, jotka ovat BKT:hen suhteutettuina 4,6 prosenttia
vuonna 2014, 3,5 prosenttia vuonna 2015 ja 2,7 prosenttia vuonna 2016,
mikä merkitsee, että rakenteellinen rahoitusasema paranee BKT:hen suhteutettuna
0,5 prosenttia vuonna 2014, 0,9 prosenttia vuonna 2015 ja
0,7 prosenttia vuonna 2016 liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn
mukaisen skenaarion pohjalta. Julkisen talouden sopeuttamisuran taustalla oleva
skenaario perustuu komission syksyn 2013 talousennusteeseen, jota on päivitetty
uusien tietojen mukaisesti, mukaan lukien vuoden 2013 talousarvion tarkistus
sekä vuoden 2014 talousarvioesitys. Lisäksi sitä on pidennetty vuoteen 2018
tuotantokuilun sulkeutumista ja talousarvion suhdanneherkkyyttä koskevien
vakio-oletusten pohjalta. Tämä sopeuttamisura toisi julkisen sektorin alijäämän
alle viitearvon, joka on 3 prosenttia suhteessa BKT:hen, viimeistään vuonna
2016. Samalla varmistettaisiin, että velkasuhde lähestyy 60 prosentin
viitearvoa suhteessa BKT:hen tyydyttävää vauhtia, mikä vastaisi julkista velkaa
koskevaa arviointiperustetta. Liiallista alijäämää koskevan menettelyn mukaisen
skenaarion perusteella Kroatian olisi edellä mainitut rakenteelliset tavoitteet
saavuttaakseen toteutettava vakauttamistoimenpiteitä, joiden vaikutus on
2,3 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2014 sekä 1 prosentti
suhteessa BKT:hen vuosina 2015 ja 2016. Tavoitteissa on otettu huomioon tarve
tasapainottaa niitä negatiivisia kerrannaisvaikutuksia, joita
vakauttamistoimenpiteiden vaikutus talouden toimeliaisuuteen aiheuttaa
julkiselle taloudelle.
(10)     Julkista taloutta
vakauttavilla toimenpiteillä olisi varmistettava julkisen talouden
rahoitusaseman kestävä paraneminen ja lisäksi pyrittävä parantamaan julkisen
talouden laatua. Erityisesti tätä tukisivat toimenpiteet, joiden tarkoituksena
on asettaa etusijalle kasvua edistävät menot ja investoinnit, mukaan lukien EU:n
koheesio- ja rakennerahastojen käyttö, parantaa verosääntöjen noudattamista ja
lujittaa finanssipoliittista kehystä.
(11)     Jotta voitaisiin varmistaa
taloudellista vaurautta keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä parhaiten tukevat
tulokset, liiallisen alijäämän korjaamisen lisäksi tarvittaisiin
makrotaloudellisia rakenneuudistuksia. Uudistukset olisi suunniteltava siten,
että niillä vahvistetaan talouden kasvupotentiaalia lisäämällä työmarkkinoiden
joustavuutta, parantamalla liiketoimintaympäristöä ja tehostamalla
julkishallintoa,
ON ANTANUT TÄMÄN SUOSITUKSEN:
(1)
Kroatian olisi lopetettava nykyinen julkisen
talouden liiallisen alijäämän tilanne viimeistään vuonna 2016.
(2)
Kroatian olisi saavutettava julkisen talouden
alijäämätavoitteet, jotka ovat BKT:hen suhteutettuina 4,6 prosenttia
vuonna 2014, 3,5 prosenttia vuonna 2015 ja 2,7 prosenttia vuonna
2016, mikä merkitsee rakenteellisen rahoitusaseman paranemista BKT:hen
suhteutettuna 0,5 prosenttia vuonna 2014, 0,9 prosenttia vuonna 2015 ja
0,7 prosenttia vuonna 2016.
(3)
Kroatian olisi täsmennettävä ja toteutettava
tinkimättömästi toimenpiteet, jotka ovat tarpeen liiallisen alijäämän
korjaamiseksi viimeistään vuonna 2016, ja käytettävä kaikki odottamattomat
tulot alijäämän supistamiseen.
(4)
Neuvosto vahvistaa 30 päivän huhtikuuta 2014
määräajaksi, johon mennessä Kroatian on toteutettava tuloksellisia toimia ja
esitettävä neuvoston asetuksen (EY) N:o 1467/97 3 artiklan 4 a kohdan
mukaisesti yksityiskohtainen selvitys tavoitteiden saavuttamiseksi
suunnitellusta vakauttamisstrategiasta. Sen jälkeen viranomaisten olisi
raportoitava näiden suositusten täytäntöönpanon edistymisestä vähintään kuuden
kuukauden välein, kunnes liiallinen alijäämä on korjattu kokonaisuudessaan.
Lisäksi neuvosto kehottaa Kroatian
viranomaisia i) toteuttamaan kattavan menojen arvioinnin, jonka tavoitteena on
järkeistää palkka-, sosiaaliturva- ja tukimenoja sekä tarjota riittävästi
julkisen talouden liikkumavaraa kasvua edistävien menojen toteuttamiseksi,
mukaan lukien EU:n rahoittamien hankkeiden yhteisrahoitus, ii) parantamaan
edelleen verosääntöjen noudattamista ja tehostamaan verohallintoa sekä iii)
parantamaan julkisen talouden institutionaalista kehystä, muun muassa
tehostamalla monivuotista talousarviosuunnittelua, lujittamalla
finanssipoliittisen komitean roolia ja riippumattomuutta sekä varmistamalla
finanssipoliittisten sääntöjen noudattaminen. Lisäksi neuvosto kehottaa
Kroatian viranomaisia toteuttamaan rakenteellisia uudistuksia etenkin
työmarkkinoiden jäykkyyksien poistamiseksi ja epäsuotuisan liiketoimintaympäristön
kohentamiseksi sekä julkishallinnon laadun parantamiseksi, jotta voidaan lisätä
potentiaalisen BKT:n kasvua.
Tämä suositus on osoitettu Kroatian
tasavallalle.
Tehty Brysselissä
                                                                       Neuvoston
puolesta
                                                                       Puheenjohtaja
[1]               EYVL L 209, 2.8.1997, s. 6.


Avis juridique important

|

31996H0527

96/527/EY: Komission suositus, annettu 30 päivänä heinäkuuta 1996, yhteisen hankintatason (CPV) käytöstä julkisia hankintoja koskevien sopimusten kohteiden kuvaamiseksi (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

Virallinen lehti nro L 222 , 03/09/1996 s. 0010 - 0012

KOMISSION SUOSITUS,annettu 30 päivänä heinäkuuta 1996,yhteisen hankintatason (CPV) käytöstä julkisia hankintoja koskevien sopimusten kohteiden kuvaamiseksi (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (96/527/EY) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 155 artiklan toisen luetelmakohdan,sekä katsoo, että(1) komissio on antanut tiedonannon hallinnon yksinkertaistamisesta yhteisössä tiedonvälityksen avoimuuden lisäämiseksi,(2) neuvoston direktiivit 92/50/ETY (1), 93/36/ETY (2), 93/37/ETY (3) ja 93/38/ETY (4) asettavat kaikkien jäsenvaltioiden hankintayksiköille velvoitteen julkaista sopimusta koskevat ilmoitukset Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä, jotta julkisia hankintoja koskevista sopimuksista käytäisiin tehokasta kilpailua,(3) sopimusten ilmoitusten tietyissä kohdissa on kuvattava täsmällisesti sopimuksen kohde viittaamalla erilaisiin nimikkeistöihin (5),(4) on tarpeen yhdenmukaistaa julkisista hankinnoista annettujen direktiivien mukaisesti julkaistavat viittaukset käytössä oleviin eri nimikkeistöihin hankintaviranomaisten sekä vesi- ja energiahuollon, liikenteen ja teletoiminnan alalla toimivien hankintayksiköiden ilmoittamien rakennusurakoita, tavaranhankintoja tai palveluja koskevien sopimusten kohteiden kuvaamista varten,(5) yhteinen hankintasanasto (CPV) on neuvoston asetuksella (ETY) N:o 3696/93 (6) perustettu tilastollisen toimialoittaisen tuoteluokituksen (CPA) yksityiskohtainen sovellus, joka on suunniteltu sopimusten kohteiden kuvaamista varten,(6) CPA on vahvistettu vastaamaan Yhdistyneiden Kansakuntien CPC-nimikkeistöä (yhteistä tavaraluokitusta), ja se käsittää NACE:n Rev. 1 (Euroopan yhteisön toimialaluokituksen) neljä numeroa ja noudattaa NACE:n toimialarakennetta,(7) on tarpeen, että hankintayksiköt (julkisia rakennusurakoita koskevien sopimusten ollessa kyseessä) käyttävät tähän asti suositellun komission suosituksen 91/561/ETY (7) "yleisen rakennusurakoiden nimikkeistön" sijasta CPV:tä kuvatessaan sopimusten kohdetta,(8) lisäksi tietoja standardoimalla- edistetään julkisten hankintojen avoimuutta,- tehdään julkisten markkinoiden tietojärjestelmän (SIMAP-hanke) aikaansaaminen mahdolliseksi- vähennetään virheiden vaaraa ilmoituksia käännettäessä,- tehdään yksinkertaisemmaksi ilmoitusten laatiminen ja erityisesti sopimusten kohteiden kuvaaminen hankintayksiköille,- yksinkertaistetaan julkisia hankintoja koskevien tilastojen laadintaa, mukaan lukien tilastot, joita tarvitaan Maailman kauppajärjestön puitteissa tehdyn julkisia hankintoja koskevasta sopimuksesta johtuvien yhteisön sitoumusten täyttämiseksi,(9) olisi valvottava, että sopimusta koskevassa ilmoituksessa annetaan riittävät tiedot, jotta ehdokkaiden tai tarjoajien on mahdollista arvioida, kiinnostavatko ehdotetut sopimukset niitä,(10) yhteisön toimielimet vaativat myös selkeitä tietoja voidakseen toteuttaa kilpailun vääristymisen estämiseksi tarvittavia toimia,(11) sanastosta on kuultu yrityksiä, jotka ovat osoittaneet kiinnostusta sanastoa kohtaan, ja(12) sanastoa mukautetaan olosuhteiden mukaan tarkistamalla sitä säännöllisesti,ANTAA TÄMÄN SUOSITUKSEN:1. Suositellaan, että neuvoston direktiivien 92/50/ETY, 93/36/ETY, 93/37/ETY ja 93/38/ETY soveltamisalaan kuuluvat hankintayksiköt käyttävät Euroopan yhteisön virallisen lehden täydennysosassa tämän suosituksen lisäyksenä julkaistavan ja säännöllisesti tarkistettavan CPV:n ilmaisuja ja koodeja kuvatessaan hankintojensa laatua ja määrää ilmoituksissa, joita ne toimittavat Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimistolle. Julkisiin rakennusurakoihin liittyvissä ilmoituksissa suositellaan käytettäväksi CPV:tä 16 päivänä marraskuuta 1991 julkaistussa Euroopan yhteisöjen virallisen lehden täydennysosassa N:o S 217 esitetyn yleisen rakennusurakoita koskevan nimikkeistön sijasta.2. Suositellaan, että tavarantoimittajat, urakoitsijat ja palvelujen suorittajat sekä niiden edustajat käyttävät CPV:tä osoittaakseen niitä kiinnostavat Euroopan yhteisöjen virallisen lehden täydennysosassa ja Tenders Electronic Daily -tietokannassa (TED) julkaistut ilmoitukset.3. Suositellaan, että jäsenvaltiot toteuttavat kaikki tarpeelliset toimenpiteet tiedottaakseen CPV:stä ja kannustaakseen sekä auttaakseen hankintayksiköitä ja tavarantoimittajia käyttämään sitä.4. Suositellaan, että kaikki CPV:n käyttäjät ilmoittavat komissiolle havaitsemistaan CPV:n puutteista, jotka haittaavat sen käyttöä hankintojen laadun ja määrän kuvaamiseksi selvästi ja lyhyesti, sekä mahdollisuuksien mukaan käyttävät Euroopan yhteisön virallisen lehden täydennysosaa CPV:n liitteenä julkaistavaa lomaketta ehdottaessaan muutoksia kyseisten puutteiden korjaamiseksi.5. Tämä suositus korvaa komission suosituksen 91/561/ETY.Tehty Brysselissä 30 päivänä heinäkuuta 1996.Komission puolestaMario MONTIKomission jäsen(1) EYVL N:o L 209, 24.7.1992, s. 1(2) EYVL N:o L 199, 9.8.1993, s. 1(3) EYVL N:o L 199, 9.8.1993, s. 54(4) EYVL N:o L 199, 9.8.1993, s. 84(5) Direktiiveissä 92/50/ETY ja 93/38/ETY mainittu Yhdistyneiden Kansakuntien yhteinen tavaraluokitus (CPC).Direktiivissä 93/36/ETY mainittu toimialoittainen tuoteluokitus (CPA).Direktiiveissä 93/37/ETY ja 93/38/ETY mainittu Euroopan yhteisön toimialaluokitus (NACE).(6) EYVL N:o L 342, 31.12.1993, s. 1(7) EYVL N:o L 305, 6.11.1991, s. 19