title: Euroopan järjestelmäriskikomitean suositus, annettu 15 päivänä tammikuuta 2019, makrovakauspoliittisten toimenpiteiden rajat ylittävien vaikutusten arvioinnista ja vapaaehtoisesta vastavuoroisuudesta annetun suosituksen EJRK/2015/2 muuttamisesta (EJRK/2019/1)

text:
               20.3.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 106/1

      EUROOPAN JÄRJESTELMÄRISKIKOMITEAN SUOSITUS,
      annettu 15 päivänä tammikuuta 2019,
      makrovakauspoliittisten toimenpiteiden rajat ylittävien vaikutusten arvioinnista ja vapaaehtoisesta vastavuoroisuudesta annetun suosituksen EJRK/2015/2 muuttamisesta
      (EJRK/2019/1)
      (2019/C 106/01)
      EUROOPAN JÄRJESTELMÄRISKIKOMITEAN HALLINTONEUVOSTO, joka
      ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
      ottaa huomioon finanssijärjestelmän makrotason vakauden valvonnasta Euroopan unionissa ja Euroopan järjestelmäriskikomitean perustamisesta 24 päivänä marraskuuta 2010 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1092/2010 (1) ja erityisesti sen 3 artiklan sekä 16 ja 18 artiklan,
      ottaa huomioon luottolaitosten ja sijoituspalveluyritysten vakavaraisuusvaatimuksista ja asetuksen (EU) N:o 648/2012 muuttamisesta 26 päivänä kesäkuuta 2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 575/2013 (2) ja erityisesti sen 458 artiklan 8 kohdan,
      ottaa huomioon Euroopan järjestelmäriskikomitean työjärjestyksen hyväksymisestä 20 päivänä tammikuuta 2011 annetun Euroopan järjestelmäriskikomitean päätöksen EJRK/2011/1 (3) ja erityisesti sen 18–20 artiklan, sekä katsoo seuraavaa:
      sekä katsoo seuraavaa:

                  (1)

                  Kansallisten makrovakauspoliittisten toimenpiteiden tehokkuuden ja johdonmukaisuuden varmistamiseksi on tärkeää täydentää unionin lainsäädännön mukaista pakollista vastavuoroisuutta vapaaehtoisella vastavuoroisuudella.

                  (2)

                  Makrovakauspoliittisten toimenpiteiden vapaaehtoista vastavuoroisuutta koskevan kehyksen, joka on vahvistettu Euroopan järjestelmäriskikomitean suosituksessa EJRK/2015/2 (4), tarkoituksena on varmistaa, että kaikki yhdessä jäsenvaltiossa aktivoidut riskiperusteiset makrovakauspoliittiset toimenpiteet toteutetaan vastavuoroisesti muissa jäsenvaltioissa.

                  (3)

                  Suositus EJRK/2015/2 muutettiin 24 päivänä kesäkuuta 2016 Euroopan järjestelmäriskin suosituksella EJR/2016/4 (5) siten, että suositetaan Esti Pankin soveltaman 1 prosentin järjestelmäriskipuskurikannan, jota sovelletaan direktiivin 2013/36/EU (6) 133 artiklan mukaisesti kaikkien Virossa toimiluvan saaneiden luottolaitosten kotimaisiin vastuisiin, vastavuoroista soveltamista.

                  (4)

                  Tämän jälkeen suositus EJRK/2015/2 muutettiin suuntaviivoilla EJRK/2017/4 (7) sen suosittelemiseksi, että asianomainen aktivoiva viranomainen tekee toimittaessaan vastavuoroisuuspyynnön Euroopan järjestelmäriskikomitealle (EJRK) ehdotuksen sovellettavan olennaisuuskynnyksen enimmäistasosta, jonka alittavalla tasolla katsotaan, että kyseessä olevat makrovakausriskit eivät vaikuta yksittäiseen rahoituspalvelujen tarjoajaan olennaisella tavalla sillä lainkäyttöalueella, jossa asianomainen aktivoiva viranomainen soveltaa kyseistä makrovakauspoliittista toimenpidettä. EJRK voi kuitenkin tarvittaessa ehdottaa tästä poikkeavaa kynnystä.

                  (5)

                  Huhtikuussa 2018 Eesti Pank tarkasteli järjestelmäriskipuskurin uudelleen direktiivin 2013/36/EU 133 artiklan 10 kohdan b alakohdan mukaisesti ja vahvisti, että kaikkien Virossa toimiluvan saaneiden luottolaitosten kotimaisiin vastuisiin sovellettava järjestelmäriskipuskurikanta on edelleen 1 prosentti.

                  (6)

                  Eesti pankin EJRK:lle esittämästä pyynnöstä EJRK:n hallintoneuvosto on päättänyt suositella euron olennaisuuskynnyksen enimmäistasoksi 250 miljoonaa Virossa sijaitsevien vastuiden osalta; tämä olennaisuuskynnyksen enimmäistaso ohjaa de minimis -periaatteen soveltamista, kun asianomaisten viranomaisten toteuttavat vastavuoroisesti Viron asettamaa 1 prosentin järjestelmäriskipuskuria, jonka vastavuoroista soveltamista EJRK suositteli suosituksessa EJRK/2016/4.

                  (7)

                  Lisäksi Ruotsissa toimiluvan saaneiden sisäisten luottoluokitusten menetelmää käyttävien luottolaitosten osalta on 31 päivästä joulukuuta 2018 lähtien asetuksen (EU) N:o 575/2013 458 artiklan 2 kohdan d alakohdan vi alakohdan mukaisesti käytössä luottolaitoskohtainen 25 prosentin riskipainon alaraja, jota sovelletaan sellaisen portfolion vastuilla painotettuun riskipainoon, joka koostuu Ruotsissa olevien velallisten kiinteistövakuudellisista vähittäisvastuista.

                  (8)

                  Finansinspektionenin EJRK:lle asetuksen (EU) N:o 575/2013 458 artiklan 8 kohdan nojalla esittämästä pyynnöstä ja estääkseen kielteisten rajat ylittävien vaikutusten syntymisen siinä muodossa, että toimintaa siirrettäisiin suosiollisimmille alueille ja sääntelyeroja käytetäisiin hyväksi sen seurauksena, että Ruotsin asetuksen (EU) N:o 575/2013 458 artiklan 2 kohdan d alakohdan vi alakohdan mukaisesti soveltama makrovakauspoliittinen toimenpide pantaisiin täytäntöön, Euroopan järjestelmäriskikomitean hallintoneuvosto päättänyt sisällyttää tämän toimenpiteen niiden makrovakauspoliittisten toimenpiteiden luetteloon, joiden vastavuoroista toteuttamista suositetaan suosituksen EJRK/2015/2 mukaisesti.

                  (9)

                  EJRK:n hallintoneuvosto on lisäksi päättänyt suosittaa olennaisuuskynnyksen enimmäistasoksi 5 miljardia Ruotsin kruunua Ruotsissa olevien velallisten kiinteistövakuudellisten vastuiden osalta; olennaisuuskynnyksen enimmäistaso ohjaa de minimis -periaatteen soveltamista toimenpidettä vastavuoroisesti soveltavassa jäsenvaltiossa.

                  (10)

                  Tästä syystä suositusta EJRK/2015/2 olisi muutettava vastaavasti,

            ON ANTANUT TÄMÄN SUOSITUKSEN:

         MUUTOKSET

      Muutetaan suositusta EJRK/2015/2 seuraavasti:

                  1.

                  Korvataan 1 jaksossa olevan suosituksen C 1 kohta seuraavasti:

                              ”1.

                              Suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset toteuttavat vastavuoroisesti muiden asianomaisten viranomaisten hyväksymiä makrovakauspoliittisia toimenpiteitä, joiden vastavuoroista toteuttamista EJRK on suositellut. Suosituksena on, että seuraavat toimenpiteet, jotka kuvataan tarkemmin liitteessä, toteutetaan vastavuoroisesti:
                              Viro:

                                          —

                                          1 prosentin järjestelmäriskipuskurikanta, jota sovelletaan direktiivin 2013/36/EU 133 artiklan mukaisesti kaikkien Virossa toimiluvan saaneiden luottolaitosten kotimaisiin vastuisiin;

                                    Suomi:

                                          —

                                          15 prosentin alaraja lainojen keskimääräiselle riskipainolle niiden asuntolainojen osalta, joiden vakuutena on Suomessa sijaitsevia asuinkiinteistöjä, sovellettuna asetuksen (EU) N:o 575/2013 458 artiklan 2 kohdan d alakohdan vi alakohdan mukaisesti luottolaitoksiin, joilla on toimilupa Suomessa ja jotka käyttävät sisäisten luottoluokitusten menetelmää lakisääteisiä pääomavaatimuksia laskettaessa;

                                    Belgia:

                                          —

                                          luottolaitoksiin, joilla on toimilupa Belgiassa ja jotka käyttävät sisäisen luottoluokituksen menetelmää lakisääteisiä pääomavaatimuksia laskettaessa, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 575/2013 458 artiklan 2 kohdan d alakohdan vi alakohdan mukaisesti riskipainon korotusta sellaisten vähittäisvastuiden osalta, joiden vakuutena on Belgiassa sijaitsevaa kiinteää asunto-omaisuutta, ja korotus koostuu seuraavista osatekijöistä:

                                                      a)

                                                      kiinteämääräisestä viiden prosenttiyksikön suuruisesta riskipainon korotuksesta, ja

                                                      b)

                                                      suhteellisesta riskipainon korotuksesta, joka sisältää riskipainojen vastuilla painotetun keskiarvon 33 prosentin suuruisen osuuden, jota sovelletaan sellaisiin vähittäisvastuisiin, joiden vakuutena on Belgiassa sijaitsevaa kiinteää asunto-omaisuutta.

                                    Ranska

                                          —

                                          Asetuksen (EU) N:o 575/2013 395 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun suurten asiakasriskien rajoituksen tiukennus viiteen prosenttiin hyväksyttävästä pääomasta; tiukennus koskee vastuita liittyen Ranskassa sääntömääräisen kotipaikan omaaviin hyvin velkaantuneisiin suuriin yrityksiin ja sitä sovelletaan asetuksen (EU) N:o 575/2013 458 artiklan 2 kohdan d alakohdan ii alakohdan mukaisesti maailmanlaajuisen järjestelmän kannalta merkittäviin laitoksiin (G-SII-laitokset) ja muihin rahoitusjärjestelmän kannalta merkittäviin laitoksiin (O-SII-laitokset) varovaisuusperiaatteen mukaisen konsolidoinnin korkeimmalla konsolidointitasolla;

                                    Ruotsi

                                          —

                                          luottolaitoskohtainen 25 prosentin alaraja vastuilla painotetuille keskimääräisille riskipainoille sellaisen portfolion osalta, joka koostuu Ruotsissa olevien velallisten kiinteistövakuudellisista vähittäisvastuista, sovellettuna asetuksen (EU) N:o 575/2013 458 artiklan 2 kohdan d alakohdan vi alakohdan mukaisesti luottolaitoksiin, joilla on toimilupa Ruotsissa ja jotka käyttävät sisäisten luottoluokitusten menetelmää lakisääteisiä pääomavaatimuksia laskettaessa.”;

                  2.

                  Liite korvataan tämän suosituksen liitteellä.

         Tehty Frankfurt am Mainissa 15 päivänä tammikuuta 2019.

               EJRK:n sihteeristön päällikkö

               EJRK:n hallintoneuvoston puolesta

            Francesco MAZZAFERRO

         (1)  EUVL L 331, 15.12.2010, s. 1.

         (2)  EUVL L 176, 27.6.2013, s. 1.

         (3)  EUVL C 58, 24.2.2011, s. 4.

         (4)  Euroopan järjestelmäkomitean suositus EJRK/2015/2, annettu 15 päivänä joulukuuta 2015, makrovakauspoliittisten toimenpiteiden rajat ylittävien vaikutusten arvioinnista ja vapaaehtoisesta vastavuoroisuudesta (EUVL C 97, 12.3.2016, s. 9).

         (5)  Euroopan järjestelmäkomitean suositus EJRK/2016/4, annettu 24 päivänä kesäkuuta 2016, makrovakauspoliittisten toimenpiteiden rajat ylittävien vaikutusten arvioinnista ja vapaaehtoisesta vastavuoroisuudesta annetun suosituksen EJRK/2015/2 muuttamisesta (EUVL C 290, 10.8.2016, s. 1).

         (6)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2013/36/EU, annettu 26 päivänä kesäkuuta 2013, oikeudesta harjoittaa luottolaitostoimintaa ja luottolaitosten ja sijoituspalveluyritysten vakavaraisuusvalvonnasta, direktiivin 2002/87/EY muuttamisesta sekä direktiivien 2006/48/EY ja 2006/49/EY kumoamisesta (EUVL L 176, 27.6.2013, s. 338).

         (7)  Euroopan järjestelmäkomitean suositus EJRK/2017/4, annettu 20 päivänä lokakuuta 2017, makrovakauspoliittisten toimenpiteiden rajat ylittävien vaikutusten arvioinnista ja vapaaehtoisesta vastavuoroisuudesta annetun suosituksen EJRK/2015/2 muuttamisesta (EUVL C 431, 15.12.2017, s. 1).

         LIITE
         Korvataan suosituksen EJRK/2015/2 liite seuraavasti:

                  ”Liite

                     Viro

                        1 prosentin järjestelmäriskipuskurikanta, jota sovelletaan direktiivin 2013/36/EU 133 artiklan mukaisesti kaikkien Virossa toimiluvan saaneiden luottolaitosten kotimaisiin vastuisiin

                  I.   Toimenpiteen kuvaus

                              1.

                              Viron toimenpide on 1 prosentin järjestelmäriskipuskurikanta, jota sovelletaan direktiivin 2013/36/EU 133 artiklan mukaisesti kaikkien Virossa toimiluvan saaneiden luottolaitosten kotimaisiin vastuisiin.

                        II.   Vastavuoroisuus

                              2.

                              Jos jäsenvaltiot ovat saattaneet direktiivin 2013/36/EY 134 artiklan osaksi kansallista lainsäädäntöä, suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset toteuttavat direktiivin 2013/36/EU 134 artiklan 1 kohdan mukaisesti vastavuoroisesti Viron toimenpiteen jäsenvaltiossa toimiluvan saaneiden laitosten niihin vastuisiin, jotka sijaitsevat Virossa. Tässä kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa sovelletaan suosituksen C 3 kohdassa täsmennettyä määräaikaa.

                              3.

                              Jos jäsenvaltiot eivät ole saattaneet direktiivin 2013/36/EY 134 artiklaa osaksi kansallista lainsäädäntöä, suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset toteuttavat suosituksen C 2 kohdan mukaisesti vastavuoroisesti Viron toimenpiteen jäsenvaltiossa toimiluvan saaneiden laitosten niihin vastuisiin, jotka sijaitsevat Virossa. Suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset hyväksyvät vastaavan toimenpiteen kuuden kuukauden kuluessa.

                        III.   Olennaisuuskynnys

                              4.

                              Toimenpidettä täydentää 250 miljoonan euron laitoskohtainen olennaisuuskynnys, joka ohjaa de minimis -periaatteen mahdollista soveltamista toimenpidettä vastavuoroisesti soveltavissa asianomaisissa viranomaisissa.

                              5.

                              Suosituksen EJRK/2015/2 2.2.1 jakson mukaisesti asianomaisen jäsenvaltion asianomaiset viranomaiset voivat vapauttaa vastavuoroisuudesta jäsenvaltiossa toimiluvan saaneita luottolaitoksia, joiden Virossa sijaitsevat vähittäisvastuut alittavat 250 miljoonan suuruisen olennaisuuskynnyksen. Kun sovelletaan olennaisuuskynnystä, asianomaisten viranomaisten pitäisi seurata vastuiden olennaisuutta, ja suosituksena on, että Viron toimenpidettä sovelletaan aikaisemmin vapautettuihin yksittäisiin jäsenvaltiossa toimiluvan saaneisiin luottolaitoksiin, jos 250 miljoonan euron olennaisuuskynnys ylittyy.

                              6.

                              Jos asianomaisissa muissa jäsenvaltioissa ei ole toimiluvan saaneita luottolaitoksia, joiden Virossa sijaitsevat vastuut ovat vähintään 250 miljoonaa euroa, asianomaiset viranomaiset kyseisissä jäsenvaltioissa voivat suosituksen EJRK/2015/2 2.2.1 jakson mukaisesti päättää olla soveltamatta Viron toimenpidettä vastavuoroisesti. Tällaisessa tapauksessa asianomaisten viranomaisten olisi tarkasteltava riskien olennaisuutta, ja suosituksena on, että Viron toimenpidettä sovelletaan vastavuoroisesti kun jäsenvaltiossa toimiluvan saanut luottolaitos ylittää 250 miljoonan olennaisuuskynnyksen.

                              7.

                              Suosituksen EJRK/2015/2 2.2.1 jakson mukaisesti 250 miljoonan euron olennaisuuskynnys on suositeltu olennaisuuskynnyksen enimmäistaso. Vastavuoroisuuden toteuttavat asianomaiset viranomaiset saavat siis suositellun kynnyksen soveltamisen sijasta asettaa lainkäyttöalueilleen matalamman kynnyksen, jos se on asianmukaista, tai toteuttaa vastavuoroisuuden toimenpiteen osalta ilman olennaisuuskynnystä.

                     Suomi

                        Luottolaitoskohtainen 15 prosentin alaraja, joka koskee lainojen keskimääräistä riskipainoa niiden asuntolainojen osalta, joiden vakuutena on Suomessa sijaitsevia asuinkiinteistöjä, ja jota sovelletaan (EU) N:o 575/2013 458 artiklan 2 kohdan d alakohdan vi alakohdan mukaisesti luottolaitoksiin, jotka käyttävät sisäisten luottoluokituksen menetelmää (Internal Ratings Based (IRB) Approach) (jäljempänä ’IRB-luottolaitokset’)

                  I.   Toimenpiteen kuvaus

                              1.

                              Suomen toimenpide, jota sovelletaan asetuksen (EU) N:o 575/2013 458 artiklan 2 kohdan d alakohdan vi alakohdan mukaisesti, koostuu luottolaitoskohtaisesta IRB-luottolaitoksiin salkkutasolla sovellettavasta 15 prosentin alarajasta, joka koskee lainojen keskimääräistä riskipainoa niiden asuntolainojen osalta, joiden vakuutena on Suomessa sijaitsevia asuinkiinteistöjä.

                        II.   Vastavuoroisuus

                              2.

                              Asetuksen (EU) N:o 575/2013 458 artiklan 5 kohdan mukaisesti suosituksena on, että asianomaisten jäsenvaltioiden asianomaiset viranomaiset toteuttavat vastavuoroisesti Suomen toimenpiteen ja soveltavat sitä IRB-luottolaitosten asuntolainasalkkuihin, joiden vakuutena on Suomessa sijaitsevia asuinkiinteistöjä ja joita ovat laskeneet liikkeeseen jäsenvaltiossa toimiluvan saaneet Suomessa sijaitsevat sivuliikkeet. Tässä kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa sovelletaan suosituksen C 3 kohdassa täsmennettyä määräaikaa.

                              3.

                              Lisäksi suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset toteuttavat vastavuoroisesti Suomen toimenpiteen ja soveltavat sitä IRB-luottolaitosten asuntolainasalkkuihin, joiden vakuutena on Suomessa sijaitsevia asuinkiinteistöjä ja joita niiden lainkäyttöalueelle perustetut luottolaitokset tarjoavat suoraan maasta toiseen. Tässä kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa sovelletaan suosituksen C 3 kohdassa täsmennettyä määräaikaa.

                              4.

                              Suosituksen C 2 kohdan mukaisesti suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset soveltavat EJRK:tä kuultuaan sellaisia lainkäyttöalueellaan käytettävissä olevia makrovakauspoliittisia toimenpiteitä, jotka vaikutukseltaan parhaiten vastaavat edellä mainittua vastavuoroisesti toteutettavaksi suositeltavaa toimenpidettä, ja muun muassa hyväksyvät direktiivin 2013/36/EU VII osaston 2 luvun IV jaksossa säädettyjä valvontatoimenpiteitä ja -valtuuksia. Suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset hyväksyvät vastaavan toimenpiteen neljän kuukauden kuluessa.

                        III.   Olennaisuuskynnys

                              5.

                              Toimenpidettä täydentää 1 miljardin euron olennaisuuskynnys, joka koskee vastuita asuntolainamarkkinoilla Suomessa ja joka ohjaa de minimis -periaatteen mahdollista soveltamista toimenpidettä vastavuoroisesti soveltavassa jäsenvaltiossa.

                              6.

                              Suosituksen EJRK/2015/2 2.2.1 jakson mukaisesti asianomaisen jäsenvaltion relevantit viranomaiset voivat toimenpiteen vastavuosoisesta soveltamisesta vapauttaa sellaisia yksittäisiä IRB-luottolaitoksia, joiden kohdalla sellaisten asuntolainojen salkut, joiden vakuutena on Suomessa olevaa asunto-omaisuutta, alittaa 1 miljardin suuruisen olennaisuuskynnyksen. Tällaisessa tapauksessa asianomaisten viranomaisten olisi tarkasteltava riskien olennaisuutta, ja suosituksena on, että toimenpidettä sovelletaan vastavuoroisesti kun IRB-luottolaitos ylittää 1 miljardin olennaisuuskynnyksen.

                              7.

                              Jos asianomaisissa muissa jäsenvaltioissa ei ole toimiluvan saaneita IRB-luottolaitoksia, joilla on Suomessa sijaitsevia sivukonttoreita tai jotka tarjoavat rahoituspalveluja suoraan Suomessa, ja joiden Suomen asuntomarkkinoihin liittyvät vastuut ovat vähintään 1 miljardia euroa, asianomaiset viranomaiset kyseisissä jäsenvaltioissa voivat suosituksen EJRK/2015/2 2.2.1 jakson mukaisesti päättää olla toteuttamatta vastavuoroisuutta. Tällaisessa tapauksessa asianomaisten viranomaisten olisi tarkasteltava riskien olennaisuutta, ja suosituksena on, että toimenpidettä sovelletaan vastavuoroisesti kun IRB-luottolaitos ylittää 1 miljardin olennaisuuskynnyksen.

                     Belgia

                        Luottolaitoksiin, joilla on toimilupa Belgiassa ja jotka käyttävät sisäisen luottoluokituksen menetelmää, asetuksen (EU) N:o 575/2013 458 artiklan 2 kohdan d alakohdan vi alakohdan nojalla sovellettava riskipainon korotus sellaisten vähittäisvastuiden osalta, joiden vakuutena on Belgiassa sijaitsevaa kiinteää asunto-omaisuutta. Korotus koostuu kahdesta osatekijästä:

                              a)

                                    kiinteämääräisestä viiden prosenttiyksikön suuruisesta riskipainon korotuksesta, ja

                              b)

                                    suhteellisesta riskipainon korotuksesta, joka sisältää riskipainojen vastuilla painotetun keskiarvon 33 prosentin suuruisen osuuden, jota sovelletaan sellaisiin vähittäisvastuisiin, joiden vakuutena on Belgiassa sijaitsevaa kiinteää asunto-omaisuutta.

                        I.   Toimenpiteen kuvaus

                              1.

                              Belgian toimenpide, jota sovelletaan asetuksen (EU) N:o 575/2013 458 artiklan 2 kohdan d alakohdan vi alakohdan nojalla luottolaitoksiin, joilla on toimilupa Belgiassa ja jotka käyttävät sisäisen luottoluokituksen menetelmää, koostuu riskipainon korotuksesta sellaisten vähittäisvastuiden osalta, joiden vakuutena on Belgiassa sijaitsevaa kiinteää asunto-omaisuutta, ja se sisältää kaksi osatekijää:

                                          a)

                                          Ensimmäinen osatekijä sisältää riskipainon korotuksen viidellä prosenttiyksiköllä sellaisten vähittäisvastuiden osalta, joiden vakuutena on Belgiassa sijaitsevaa kiinteää asunto-omaisuutta, ja se saadaan laskemalla riskipainon korotuksen toinen osa b kohdan mukaisesti.

                                          b)

                                          Toinen osatekijä sisältää riskipainojen vastuilla painotetun keskiarvon 33 prosentin suuruisen osuuden, jota sovelletaan sellaisiin vähittäisvastuisiin, joiden vakuutena on Belgiassa sijaitsevaa kiinteää asunto-omaisuutta. Riskipainojen vastuilla painotettu keskiarvo on yksittäisten lainojen riskipainojen keskiarvo, joka lasketaan asetuksen (EU) N:o 575/2013 154 artiklan mukaisesti, painotettuna asianomaisella vastuuarvolla.

                        II.   Vastavuoroisuus

                              2.

                              Asetuksen (EU) N:o 575/2013 458 artiklan 5 kohdan mukaisesti suosituksena on, että asianomaisten jäsenvaltioiden asianomaiset viranomaiset toteuttavat vastavuoroisesti Belgian toimenpiteen soveltamalla sitä jäsenvaltiossa toimiluvan saaneiden luottolaitosten Belgiassa sijaitseviin sivuliikkeisiin, jotka käyttävät sisäisen luottoluokituksen menetelmää, suosituksen C 3 kohdassa täsmennetyssä määräajassa.

                              3.

                              Suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset toteuttavat vastavuoroisesti Belgian toimenpiteen soveltamalla sitä jäsenvaltiossa toimiluvan saaneisiin luottolaitoksiin, jotka käyttävät sisäisen luottoluokituksen menetelmää ja joilla on suoria vähittäisvastuita, joiden vakuutena on Belgiassa sijaitsevaa kiinteää asunto-omaisuutta. Suosituksen C 2 kohdan mukaisesti suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset soveltavat suosituksen C 3 kohdassa täsmennetyssä määräajassa samaa toimenpidettä kuin aktivoiva viranomainen on toteuttanut Belgiassa.

                              4.

                              Jos samaa makrovakauspoliittista toimenpidettä ei ole käytettävissä asianomaisten viranomaisten lainkäyttöalueella, suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset soveltavat EJRK:tä kuultuaan sellaisia lainkäyttöalueellaan käytettävissä olevia makrovakauspoliittisia toimenpiteitä, jotka vaikutukseltaan parhaiten vastaavat edellä mainittua vastavuoroisesti toteutettavaksi suositeltavaa toimenpidettä, ja muun muassa hyväksyvät direktiivin 2013/36/EU VII osaston 2 luvun IV jaksossa säädettyjä valvontatoimenpiteitä ja -valtuuksia. Suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset hyväksyvät vastaavan toimenpiteen viimeistään neljän kuukauden kuluessa tämän suosituksen julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

                        III.   Olennaisuuskynnys

                              5.

                              Toimenpidettä täydentää 2 miljardin euron laitoskohtainen olennaisuuskynnys, joka ohjaa de minimis -periaatteen mahdollista soveltamista toimenpidettä vastavuoroisesti soveltavissa asianomaisissa viranomaisissa.

                              6.

                              Suosituksen EJRK/2015/2 2.2.1 jakson mukaisesti asianomaisen jäsenvaltion asianomaiset viranomaiset voivat vapauttaa vastavuoroisuudesta yksittäisiä jäsenvaltiossa toimiluvan saaneita luottolaitoksia, jotka käyttävät sisäisen luottoluokituksen menetelmää ja joiden vähittäisvastuut, joiden vakuutena on Belgiassa sijaitsevaa kiinteää asunto-omaisuutta, ovat epäolennaisia ja jäävät alle 2 miljardin euron olennaisuuskynnyksen. Kun sovelletaan olennaisuuskynnystä, asianomaisten viranomaisten pitäisi seurata vastuiden olennaisuutta, ja suosituksena on, että Belgian toimenpidettä sovelletaan aikaisemmin vapautettuihin yksittäisiin jäsenvaltiossa toimiluvan saaneisiin luottolaitoksiin, jos 2 miljardin euron olennaisuuskynnys ylittyy.

                              7.

                              Jos ei ole yhtään luottolaitosta, jolla on toimilupa asianomaisissa jäsenvaltioissa ja sivuliikkeitä Belgiassa tai jolla on suoria vähittäisvastuita, joiden vakuutena on Belgiassa sijaitsevaa kiinteää asunto-omaisuutta, sekä joka käyttää sisäisen luottoluokituksen menetelmää ja jolla on vähintään 2 miljardin euron vastuut Belgian asuinkiinteistömarkkinoilla, asianomaisten jäsenvaltioiden asianomaiset viranomaiset voivat suosituksen EJRK/2015/2 2.2.1 jakson nojalla päättää, ettei vastavuoroisuutta toteuteta Belgian toimenpiteen osalta. Tässä tapauksessa asianomaisten viranomaisten pitäisi seurata vastuiden olennaisuutta, ja suosituksena on, että ne toteuttavat vastavuoroisuuden Belgian toimenpiteen osalta, jos sisäisen luottoluokituksen menetelmää käyttävä luottolaitos ylittää 2 miljardin euron kynnyksen.

                              8.

                              Suosituksen EJRK/2015/2 2.2.1 jakson mukaisesti 2 miljardin euron olennaisuuskynnys on suositeltu olennaisuuskynnyksen enimmäistaso. Vastavuoroisuuden toteuttavat asianomaiset viranomaiset saavat siis suositellun kynnyksen soveltamisen sijasta asettaa lainkäyttöalueilleen matalamman kynnyksen, jos se on asianmukaista, tai toteuttaa vastavuoroisuuden toimenpiteen osalta ilman olennaisuuskynnystä.

                     Ranska

                        Asetuksen (EU) N:o 575/2013 395 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun suurten asiakasriskien rajoituksen tiukennus viiteen prosenttiin hyväksyttävästä pääomasta; tiukennus koskee vastuita liittyen Ranskassa sääntömääräisen kotipaikan omaaviin hyvin velkaantuneisiin suuriin yrityksiin ja sitä sovelletaan asetuksen (EU) N:o 575/2013 458 artiklan 2 kohdan d alakohdan ii alakohdan mukaisesti maailmanlaajuisen järjestelmän kannalta merkittäviin laitoksiin (G-SII-laitokset) ja muihin rahoitusjärjestelmän kannalta merkittäviin laitoksiin (O-SII-laitokset) varovaisuusperiaatteen mukaisen konsolidoinnin korkeimmalla konsolidointitasolla.

                  I.   Toimenpiteen kuvaus

                              1.

                              Ranskan toimenpide, jota sovelletaan asetuksen (EU) N:o 575/2013 458 artiklan 2 kohdan d alakohdan ii alakohdan mukaisesti varovaisuusperiaatteen mukaisen konsolidoinnin korkeimmalla konsolidointitasolla (ei siis alakonsolidointiryhmän tasolla) G-SII-laitoksiin ja O-SII-laitoksiin, merkitsee suurten asiakasriskien rajoituksen tiukentamista viiteen prosenttiin hyväksyttävästä pääomasta siten, että tiukennusta sovelletaan vastuisiin, jotka liittyvät Ranskassa sääntömääräisen kotipaikan omaaviin hyvin velkaantuneisiin suuriin yrityksiin.

                              2.

                              Yrityksellä tarkoitetaan yksityisoikeudellisia luonnollisia tai juridisia henkilöitä, joiden sääntömääräinen kotipaikka on Ranskassa ja jotka yksittäisen laitoksen tasolla ja korkeimmalla konsolidointitasolla kuuluvat yrityssektoriin, sellaisena kuin se on määritelty Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 549/2013 (1) liitteessä A olevassa 2.45 kohdassa.

                              3.

                              Toimenpidettä sovelletaan vastuisiin, jotka liittyvät Ranskassa kotipaikan omaaviin yrityksiin sekä vastuisiin, jotka liittyvät yrityskokonaisuuksiin, seuraavasti:

                                          a)

                                          Sellaisten yritysten osalta, jotka kuuluvat yrityskokonaisuuteen, jonka sääntömääräinen kotipaikka korkeimmalla konsolidointitasolla on Ranskassa, toimenpidettä sovelletaan yhteenlaskettuihin nettomääräisiin vastuisiin, jotka liittyvät kokonaisuuteen ja kaikkiin kokonaisuuteen kuuluviin yhteisöihin asetuksen (EU) N:o 575/2013 4 artiklan 1 kohdan 39 alakohdan mukaisesti,

                                          b)

                                          sellaisten yritysten osalta, jotka kuuluvat yrityskokonaisuuteen, jonka sääntömääräinen kotipaikka korkeimmalla konsolidointitasolla on Ranskan ulkopuolella, toimenpidettä sovelletaan seuraavien nettomääräisten vastuiden yhteismäärään:

                                                      i)

                                                      vastuut liittyen yrityksiin, joiden sääntömääräinen kotipaikka on Ranskassa,

                                                      ii)

                                                      vastuut liittyen Ranskassa tai ulkomailla oleviin yrityksiin, joihin i kohdassa tarkoitetuilla yrityksillä on asetuksen (EU) N:o 575/2013 4 artiklan 1 kohdan 39 alakohdassa tarkoitettu suora tai välillinen määräysvalta, ja

                                                      iii)

                                                      vastuut liittyen Ranskassa tai ulkomailla oleviin yrityksiin, jotka ovat asetuksen (EU) N:o 575/2013 4 artiklan 1 kohdan 39 alakohdassa tarkoitetulla tavalla taloudellisesti riippuvaisia i kohdassa tarkoitetuista yrityksistä.

                                    Näin ollen toimenpidettä ei sovelleta sellaisiin yrityksiin, joilla ei ole sääntömääräistä kotipaikkaa Ranskassa, ja jotka eivät ole Ranskassa sääntömääräisen kotipaikan omaavan yrityksen tytäryhtiöitä tai suoran tai välillisen määräysvallan alaisia tai Ranskassa sääntömääräisen kotipaikan omaavasta yrityksestä taloudellisesti riippuvaisia.
                              Asetuksen (EU) N:o 575/2013 395 artiklan 1 kohdan mukaisesti toimenpidettä sovelletaan sen jälkeen, kun huomioon on otettu luottoriskin vähentäminen ja vapautukset asetuksen (EU) N:o 575/2013 399–403 artiklan mukaisesti.

                              4.

                              G-SII-laitoksen tai O-SII-laitoksen on pidettävä Ranskassa sääntömääräisen kotipaikan omaavaa yritystä suurena, jos yritykseen tai 3 kohdassa tarkoitettuun yrityskokonaisuuteen liittyvä alkuperäinen riski on 300 miljoonaa euroa tai suurempi. Alkuperäisen riskin määrä lasketaan asetuksen (EU) N:o 575/2013 389 ja 390 artiklan perusteella ennen kuin huomioon on otettu luottoriskin vähentäminen ja vapautukset asetuksen (EU) N:o 575/2013 399–403 artiklan mukaisesti, kuten raportoidaan komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 680/2014 (2) mukaisesti.

                              5.

                              Yritys katsotaan hyvin velkaantuneeksi, jos sen vähimmäisomavaraisuusaste on enemmän kuin 100 prosenttia ja rahoituskulujen hoitokate on alle kolme korkeimmalla konsolidointitasolla laskettuna seuraavasti:

                                          a)

                                          Omavaraisuusaste on kokonaisvelan, josta on vähennetty käteisvarat, ja oman pääoman välinen suhde, ja

                                          b)

                                          Rahoituskulujen hoitokate on toisaalta arvonlisäyksen, johon on lisätty toiminta-avustukset ja vähennetty i) henkilöstömenot ii) toimintaan liittyvät verot ja tullit, iii) muut tavanomaiset nettotoimintakustannukset, joista on vähennetty nettokulut ja vastaavat maksut, sekä iv) poistot ja kuoletukset, sekä toisaalta korkojen ja vastaavien maksujen välinen suhde.

                                    Asteet lasketaan sovellettavien standardien mukaisesti määritettyjen kirjanpitoaggregaattien perusteella, siten kun ne on esitetty yrityksen taseessa, jonka laillistettu tilintarkastaja on tarvittaessa vahvistanut.

                        II.   Vastavuoroisuus

                              6.

                              Suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset toteuttavat vastavuoroisesti Ranskan toimenpiteen soveltamalla sitä asianomaisen toimivaltaisen viranomaisen kotimaassa toimiluvan saaneisiin G-SII-laitoksiin ja O-SII-laitoksiin varovaisuusperiaatteen mukaisen konsolidoinnin korkeimmalla konsolidointitasolla.

                              7.

                              Jos samaa makrovakauspoliittista toimenpidettä ei ole käytettävissä asianomaisten viranomaisten lainkäyttöalueella suosituksen C 2 mukaisesti, suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset soveltavat EJRK:tä kuultuaan sellaisia lainkäyttöalueellaan käytettävissä olevia makrovakauspoliittisia toimenpiteitä, jotka vaikutukseltaan parhaiten vastaavat edellä mainittua vastavuoroisesti toteutettavaksi suositeltavaa toimenpidettä. Suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset hyväksyvät vastaavan toimenpiteen viimeistään kuuden kuukauden kuluessa tämän suosituksen julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

                        III.   Olennaisuuskynnys

                              8.

                              Toimenpidettä täydentää yhdistetty olennaisuuskynnys, joka ohjaa mahdollista de minimis -periaatteen soveltamista toimenpidettä vastavuoroisesti soveltavissa asianomaisissa viranomaisissa; kynnys koostuu seuraavista osista:

                                          a)

                                          2 miljardin euron kynnysarvo, jota sovelletaan jäsenvaltiossa toimiluvan saaneisiin G-SII-laitoksiin ja O-SII-laitoksiin varovaisuusperiaatteen mukaisen konsololidoinnin korkeimmalla konsolidointitasolla Ranskan yrityssektoriin liittyvien alkuperäisten riskien kokonaismäärän osalta,

                                          b)

                                          300 miljoonan euron kynnysarvo, jota sovelletaan a kohdassa mainitun kynnyksen saavuttaneisiin tai ylittäviin jäsenvaltiossa toimiluvan saaneisiin G-SII-laitoksiin ja O-SII-laitoksiin seuraavien riskien osalta

                                                      i)

                                                      yksittäinen alkuperäinen riski, joka liittyy Ranskassa sääntömääräisen kotipaikan omaavaan yritykseen,

                                                      ii)

                                                      sellaisten alkuperäisten riskien yhteismäärä, jotka liittyvät yrityskokonaisuuteen, jonka sääntömääräinen kotipaikka korkeimmalla konsolidointitasolla on Ranskassa; laskettuna 3 kohdan a alakohdan mukaisesti,

                                                      iii)

                                                      sellaisten alkuperäisten riskien yhteismäärä, jotka liittyvät sääntömääräisen kotipaikan Ranskassa omaaviin yrityksiin, jotka kuuluvat yrityskokonaisuuteen, jonka sääntömääräinen kotipaikka korkeimmalla konsolidointitasolla on Ranskan ulkopuolella, sen mukaisesti mitä on ilmoitettu täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 680/2014 liitteessä VIII olevissa lomakkeissa C 28.00 ja C 29.00,

                                          c)

                                          kynnysarvo, jonka suuruus on 5 prosenttia G-SII-laitosten ja O-SII-laitosten hyväksyttävästä pääomasta korkeimmalla konsolidointitasolla, jota sovelletaan b kohdassa täsmennettyihin riskeihin sen jälkeen kun huomioon on otettu luottoriskin vähentäminen ja vapautukset asetuksen (EU) N:o 575/2013 399–403 artiklan mukaisesti.

                                    Edellä b ja c kohdassa tarkoitettuja kynnysarvoja sovelletaan siihen katsomatta onko kyseessä oleva yhteisö tai yritys hyvin velkaantunut vai eikö.
                              Edellä a ja b kohdassa tarkoitettu alkuperäisen riskin määrä lasketaan asetuksen (EU) N:o 575/2013 389 ja 390 artiklan perusteella ennen kuin huomioon on otettu luottoriskin vähentäminen ja vapautukset asetuksen (EU) N:o 575/2013 399–403 artiklan mukaisesti, komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 680/2014 9 artiklassa tarkoitettujen ilmoitusten mukaisesti.

                              9.

                              Suosituksen EJRK/2015/2 2.2.1 kohdan mukaisesti, kyseessä olevien jäsenvaltioiden asianomaiset viranomaiset voivat vapauttaa asianomaisen viranomaisen kotimaassa toimiluvan saaneita G-SII-laitoksia ja O-SII-laitoksia varovaisen konsolidoinnin periaatteen mukaisella korkeimmalla konsolidointitasolla, edellyttäen että 8 kohdassa tarkoitettua yhdistettyä olennaisuuskynnystä ei rikota. Olennaisuuskynnystä soveltaessaan asianomaisten viranomaisten pitäisi seurata kotimaassaan toimiluvan saaneiden G-SII-laitosten ja O-SII laitosten sellaisten vastuiden olennaisuutta, jotka liittyvät Ranskan yrityssektoriin sekä kotimaassaan toimiluvan saaneiden G-SII-laitosten ja O-SII-laitosten vastuiden keskittymistä suuriin yrityksiin, joiden sääntömääräinen kotipaikka on Ranskassa; suosituksena on, että Ranskan toimenpidettä sovelletaan aikaisemmin vapautettuihin G-SII-laitoksiin ja O-SII-laitoksiin varovaisen konsolidoinnin periaatteen mukaisella korkeimmalla konsolidointitasolla, kun 8 kohdassa tarkoitettu yhdistetty olennaisuuskynnys rikotaan. Asianomaisia viranomaisia kehotetaan myös viestittämään niiden lainkäyttöalueella olevilla markkinaosapuolille systeemisestä riskistä, joka liittyy Ranskassa kotipaikan omaavien suurten yritysten lisääntyneeseen velkaantumiseen.

                              10.

                              Jos kyseessä olevassa jäsenvaltiossa ei ole toimiluvan saaneita G-SII-laitoksia tai O-SII laitoksia, joilla on 8 kohdassa tarkoitetun olennaisuuskynnyksen ylittäviä vastuita liittyen Ranskan yrityssektoriin, kyseessä olevan jäsenvaltion asianomaiset viranomaiset voivat asetuksen EJRK/201572 2.2.1 kohdan perusteella päättää olla soveltamatta Ranskan toimenpidettä. Tässä tapauksessa asianomaisten viranomaisten pitäisi seurata kotimaassaan toimiluvan saaneiden G-SII-laitosten ja O-SII-laitosten sellaisten vastuiden olennaisuutta, jotka liittyvät Ranskan yrityssektoriin sekä kotimaassaan toimiluvan saaneiden G-SII-laitosten ja O-SII-laitosten vastuiden keskittymistä suuriin yrityksiin, joiden sääntömääräinen kotipaikka on Ranskassa; suosituksena on, että ne soveltavat Ranskan toimenpidettä vastavuoroisesti, kun G-SII-laitos tai O-SII laitos varovaisen konsolidoinnin periaatteen mukaisella korkeimmalla konsolidointitasolla ylittää 8 kohdassa tarkoitetun yhdistetyn olennaisuuskynnyksen. Asianomaisia viranomaisia kehotetaan myös viestittämään niiden lainkäyttöalueella olevilla markkinaosapuolille systeemisestä riskistä, joka liittyy Ranskassa kotipaikan omaavien suurten yritysten lisääntyneeseen velkaantumiseen

                              11.

                              Suosituksen EJRK/2015/2 2.2.1 jakson mukaisesti 8 kohdassa tarkoitettu yhdistetty olennaisuuskynnys on suositeltu olennaisuuskynnyksen enimmäistaso. Vastavuoroisuuden toteuttavat asianomaiset viranomaiset saavat siis suositellun kynnyksen soveltamisen sijasta asettaa lainkäyttöalueilleen matalamman kynnyksen, jos se on asianmukaista, tai toteuttaa vastavuoroisuuden toimenpiteen osalta ilman olennaisuuskynnystä.

                     Ruotsi

                        Laitoskohtainen 25 prosentin alaraja, jota sovelletaan sellaisen portfolion vastuilla painotettuun keskimääräiseen riskipainoon, joka koostuu Ruotsissa olevien velallisten kiinteistövakuudellisista vähittäisvastuista, ja jota sovelletaan asetuksen (EU) N:o 575/2013 458 artiklan 2 kohdan d alakohdan vi alakohdan mukaisti luottolaitoksiin, joilla on toimilupa Ruotsissa ja jotka käyttävät IRB-menetelmää lakisääteisiä pääomavaatimuksia laskettaessa

                  I.   Toimenpiteen kuvaus

                              1.

                              Ruotsin toimenpide, jota sovelletaan asetuksen (EU) N:o 575/2013 458 artiklan 2 kohdan d alakohdan vi alakohdan mukaisesti ja joka koskee Ruotsissa toimiluvan saaneita IRB-menetelmää käyttäviä luottolaitoksia, on luottolaitoskohtainen 25 prosentin alaraja vastuilla painotetulle keskimääräiselle riskipainolle, jota sovelletaan Ruotsissa olevien velallisten kiinteistövakuudellisista vähittäisvastuista koostuvaan portfolioon.

                              2.

                              Riskipainojen vastuilla painotettu keskiarvo on yksittäisten vastuiden riskipainojen keskiarvo, joka lasketaan asetuksen (EU) N:o 575/2013 154 artiklan mukaisesti, painotettuna asianomaisella vastuuarvolla.

                        II.   Vastavuoroisuus

                              3.

                              Asetuksen (EU) N:o 575/2013 458 artiklan 5 kohdan mukaisesti suosituksena on, että asianomaisten jäsenvaltioiden asianomaiset viranomaiset toteuttavat vastavuoroisesti Ruotsin toimenpiteen soveltamalla sitä jäsenvaltiossa toimiluvan saaneiden luottolaitosten Ruotsissa sijaitseviin sivuliikkeisiin, jotka käyttävät sisäisen luottoluokituksen menetelmää, suosituksen C 3 kohdassa täsmennetyssä määräajassa.

                              4.

                              Suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset toteuttavat vastavuoroisesti Ruotsin toimenpiteen soveltamalla sitä jäsenvaltiossa toimiluvan saaneisiin luottolaitoksiin, jotka käyttävät sisäisen luottoluokituksen menetelmää ja joilla on suoria kiinteistövakuudellisia vähittäisvastuita suhteessa Ruotsissa oleviin velallisiin. Suosituksen C 2 kohdan mukaisesti suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset soveltavat suosituksen C 3 kohdassa täsmennetyssä määräajassa samaa toimenpidettä kuin aktivoiva viranomainen on toteuttanut Ruotsissa.

                              5.

                              Jos samaa makrovakauspoliittista toimenpidettä ei ole käytettävissä asianomaisten viranomaisten lainkäyttöalueella suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset soveltavat EJRK:tä kuultuaan sellaisia lainkäyttöalueellaan käytettävissä olevia makrovakauspoliittisia toimenpiteitä, jotka vaikutukseltaan parhaiten vastaavat edellä mainittua vastavuoroisesti toteutettavaksi suositeltavaa toimenpidettä. Suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset hyväksyvät vastaavan toimenpiteen viimeistään neljän kuukauden kuluessa tämän suosituksen julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

                        III.   Olennaisuuskynnys

                              6.

                              Toimenpidettä täydentää laitoskohtainen 5 miljardin Ruotsin kruunun olennaisuuskynnys, joka ohjaa de minimis -periaatteen mahdollista soveltamista toimenpidettä vastavuoroisesti soveltavissa asianomaisissa viranomaisissa.

                              7.

                              Suosituksen EJRK/2015/2 2.2.1 jakson mukaisesti asianomaisen jäsenvaltion asianomaiset viranomaiset voivat vapauttaa vastavuoroisuudesta yksittäisiä jäsenvaltiossa toimiluvan saaneita luottolaitoksia, jotka käyttävät sisäisen luottoluokituksen menetelmää ja joiden kiinteistövakuudelliset vähittäisvastuut suhteessa Ruotsissa oleviin velallisiin, ovat epäolennaisia ja jäävät alle 5 miljardin Ruotsin kruunun olennaisuuskynnyksen. Kun sovelletaan olennaisuuskynnystä, asianomaisten viranomaisten pitäisi seurata vastuiden olennaisuutta, ja suosituksena on, että Ruotsin toimenpidettä sovelletaan aikaisemmin vapautettuihin yksittäisiin jäsenvaltiossa toimiluvan saaneisiin luottolaitoksiin, jos 5 miljardin Ruotsin kruunun olennaisuuskynnys ylittyy.

                              8.

                              Jos ei ole yhtään luottolaitosta, jolla on toimilupa asianomaisessa jäsenvaltiossa ja sivuliikkeitä Ruotsissa tai jolla on suoria kiinteistövakuudellisia vähittäisvastuita suhteessa Ruotsissa oleviin velallisiin, sekä joka käyttää IRB-menetelmää ja jolla on vähintään 5 miljardin Ruotsin kruunun kiinteistövakuudellisia vähittäisvastuita suhteessa Ruotsissa oleviin velallisiin, asianomaisten jäsenvaltioiden asianomaiset viranomaiset voivat suosituksen EJRK/2015/2 2.2.1 jakson nojalla päättää, ettei vastavuoroisuutta toteuteta Ruotsin toimenpiteen osalta. Tässä tapauksessa asianomaisten viranomaisten pitäisi seurata vastuiden olennaisuutta, ja suosituksena on, että ne toteuttavat vastavuoroisuuden Ruotsin toimenpiteen osalta, jos sisäisen luottoluokituksen menetelmää käyttävä luottolaitos ylittää 5 miljardin Ruotsin kruunun kynnyksen.

                              9.

                              Suosituksen EJRK/2015/2 2.2.1 jakson mukaisesti 5 miljardin Ruotsin kruunun olennaisuuskynnys on suositeltu olennaisuuskynnyksen enimmäistaso. Vastavuoroisuuden toteuttavat asianomaiset viranomaiset saavat siis suositellun kynnyksen soveltamisen sijasta asettaa lainkäyttöalueilleen matalamman kynnyksen, jos se on asianmukaista, tai toteuttaa vastavuoroisuuden toimenpiteen osalta ilman olennaisuuskynnystä.

            ”.

            (1)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 549/2013, annettu 21 päivänä toukokuuta 2013, Euroopan kansantalouden tilinpito- ja aluetilinpitojärjestelmästä Euroopan unionissa (EUVL L 174, 26.6.2013, s. 1).

            (2)  Komission täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 680/2014, annettu 16 päivänä huhtikuuta 2014, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 575/2013 mukaisista laitosten vakavaraisuusvalvontaan liittyvää raportointia koskevista teknisistä täytäntöönpanostandardeista (EUVL L 191, 28.6.2014, s. 1).


title: Neuvoston suositus, annettu 13 päivänä heinäkuuta 2018, Liettuan vuoden 2018 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Liettuan vuoden 2018 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto

text:
               10.9.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 320/64

      NEUVOSTON SUOSITUS,
      annettu 13 päivänä heinäkuuta 2018,
      Liettuan vuoden 2018 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Liettuan vuoden 2018 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto
      (2018/C 320/14)
      EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
      ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,
      ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 (1) ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan,
      ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,
      ottaa huomioon Euroopan parlamentin päätöslauselmat,
      ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
      ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,
      ottaa huomioon talous- ja rahoituskomitean lausunnon,
      ottaa huomioon sosiaalisen suojelun komitean lausunnon,
      ottaa huomioon talouspoliittisen komitean lausunnon,
      sekä katsoo seuraavaa:

                  (1)

                  Komissio hyväksyi 22 päivänä marraskuuta 2017 vuotuisen kasvuselvityksen, mikä aloitti vuoden 2018 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson. Se otti huomioon Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission 17 päivänä marraskuuta 2017 antaman Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilaria koskevan julistuksen. Eurooppa-neuvosto vahvisti vuotuisen kasvuselvityksen ensisijaiset tavoitteet 22 päivänä maaliskuuta 2018. Komissio hyväksyi 22 päivänä marraskuuta 2017 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011 (2) perusteella varoitusmekanismia koskevan kertomuksen, jossa se katsoi, että Liettua ei kuulu niihin jäsenvaltioihin, joista laadittaisiin perusteellinen tarkastelu. Samana päivänä komissio hyväksyi myös suosituksen neuvoston suositukseksi euroalueen talouspolitiikasta, jonka Eurooppa-neuvosto vahvisti 22 päivänä maaliskuuta 2018. Neuvosto hyväksyi 14 päivänä toukokuuta 2018 suosituksen euroalueen talouspolitiikasta (3), jäljempänä ’euroalueen suositus’.

                  (2)

                  Koska Liettua kuuluu jäsenvaltioihin, joiden rahayksikkö on euro, ja koska taloudet ovat talous- ja rahaliitossa vahvasti yhteydessä toisiinsa, Liettuan olisi varmistettava, että jäljempänä esitettävistä suosituksista ja erityisesti suosituksesta 1 ilmenevä euroalueen suositus pannaan täytäntöön täysimääräisesti ja oikea-aikaisesti.

                  (3)

                  Liettuaa koskeva vuoden 2018 maaraportti julkaistiin 7 päivänä maaliskuuta 2018. Siinä arvioitiin Liettuan edistymistä neuvoston 11 päivänä heinäkuuta 2017 hyväksymien maakohtaisten suositusten (4) noudattamisessa, aiempina vuosina annettujen maakohtaisten suositusten noudattamisessa ja kansallisten Eurooppa 2020 -tavoitteidensa saavuttamisessa.

                  (4)

                  Liettua toimitti vuoden 2018 kansallisen uudistusohjelmansa 26 päivänä huhtikuuta 2018 ja vuoden 2018 vakausohjelmansa 30 päivänä huhtikuuta 2018. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon.

                  (5)

                  Kauden 2014–2020 Euroopan rakenne- ja investointirahastojen, jäljempänä ’ERI-rahastot’, ohjelmasuunnittelussa on otettu huomioon asiaankuuluvat maakohtaiset suositukset. Kuten Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1303/2013 (5) 23 artiklassa säädetään, komissio voi pyytää jäsenvaltiota tarkastelemaan uudelleen kumppanuussopimustaan ja asiaankuuluvia ohjelmiaan ja esittämään niihin muutoksia, kun tämä on tarpeen asiaankuuluvien neuvoston suositusten täytäntöönpanon tukemiseksi. Komissio on antanut tarkempaa tietoa kyseisen säännöksen hyödyntämisestä ohjeissa sellaisten toimenpiteiden soveltamiselle, joilla ERI-rahastojen vaikuttavuus kytketään talouden tehokkaaseen ohjaukseen ja hallintaan.

                  (6)

                  Liettuaan sovelletaan vakaus- ja kasvusopimuksen ennaltaehkäisevää osiota. Vuoden 2018 vakausohjelmassaan hallitus odottaa julkisen talouden ylijäämän säilyvän 0,6 prosentissa suhteessa BKT:hen vuosina 2018–2020, minkä jälkeen sen odotetaan supistuvan 0,3 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2021. Julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteessa, joka on 1 prosentin rakenteellinen alijäämä suhteessa BKT:hen, odotetaan pysyttävän koko ohjelmakauden ajan. Liettuan annettiin lisäksi vuosina 2016 ja 2017 tilapäisesti poiketa tästä tavoitteesta eläkejärjestelmän uudistuksen ja rakenneuudistusten vuoksi. Nämä poikkeamat ovat voimassa kolmen vuoden ajan. Vuoden 2018 vakausohjelman mukaan julkisen talouden velan, joka vuonna 2017 oli 39,7 prosenttia suhteessa BKT:hen, odotetaan supistuvan 35,3 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2021. Näiden julkisen talouden kehitysarvioiden perustana oleva makrotalouden skenaario on uskottava. Suunniteltuja ylijäämätavoitteita tukevia tarvittavia toimenpiteitä ei ole kuitenkaan riittävästi eritelty vuodesta 2019 eteenpäin.

                  (7)

                  Vuoden 2017 osalta, neuvosto suositti 11 päivänä heinäkuuta 2017 Liettualle pysymistä julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteessa vuonna 2018 ottaen huomioon eläkejärjestelmän uudistuksen ja rakenneuudistusten toteuttamisen vuoksi sallitut tilapäiset poikkeamat. Tämä vastaa nettomääräisten julkisten perusmenojen (6) 6,4 prosentin nimellistä enimmäiskasvuvauhtia. Tällöin sallittu rakenteellisen rahoitusaseman heikkeneminen olisi 0,6 prosenttia suhteessa BKT:hen. Komission kevään 2018 talousennusteen perusteella Liettuan rakenteellisen alijäämän ennustetaan olevan 0,7 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2018 ja 0,6 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2019. Rakenteellisen rahoitusaseman ennustetaan sen vuoksi säilyvän julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteen yläpuolella molempina vuosina. Kaiken kaikkiaan neuvosto arvioi Liettuan vuosina 2018 ja 2019 noudattavan vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia.

                  (8)

                  Ympäristöveroista ja juoksevista kiinteistöveroista saatavat tulot jäävät edelleen unionin keskiarvosta. Liettua on toteuttanut kiinteistöverojärjestelmän uudistuksen, jossa järjestelmästä on tehty osin progressiivinen, ja poistanut lämmitykseen käytetystä kivihiilestä ja koksista perittävää valmisteveroa koskeneet vapautukset. Veropohjaa on kuitenkin vielä varaa laajentaa sellaisiin lähteisiin, jotka ovat vähemmän haitallisia kasvun kannalta. Vaikka Liettua on viime vuosina edistynyt veronkannon parantamisessa, sen arvonlisäverovaje on yhä unionin suurimpia. Liettua on ryhtynyt lisätoimiin veronkierron torjumiseksi ja verosäännösten noudattamisen parantamiseksi, ja vastikään toteutetuista toimenpiteistä on saatu alustavasti myönteisiä tuloksia. Verosäännösten noudattamisen parantaminen entisestään lisäisi budjettituloja ja edistäisi verojärjestelmän oikeudenmukaisuutta.

                  (9)

                  Vuonna 2018 otetaan käyttöön uusi eläkeindeksimalli, jossa eläkkeet yhdistetään palkkamenojen kasvuun. Uuden mallin ansiosta julkisten eläkemenojen osuuden suhteessa BKT:hen odotetaan pysyvän vakaana vuoteen 2040 asti. Näin varmistettaisiin Liettuan eläkejärjestelmän taloudellinen kestävyys. Tämä perustuu kuitenkin suurelta osin etuussuhteen supistumiseen, sillä kokonaispalkkamenojen ennustetaan kasvavan palkkoja hitaammin työikäisen väestön nopean vähenemisen vuoksi. Tämä puolestaan aiheuttaa huolta eläkkeiden riittävyydestä, joka on jo nyt unionin heikoimpia. Lisäksi on epäselvää, kuinka uudistus toimii käytännössä, sillä hallituksella on lakisääteinen velvollisuus ehdottaa toimenpiteitä, jos korvaussuhde heikkenee. Jos korvaussuhde pysyisi muuttumattomana, kokonaiseläkemenojen osuus suhteessa BKT:hen kasvaisi lähes 45 prosenttia 2040-luvun loppuun mennessä, mikä aiheuttaisi paineita julkiselle taloudelle. Tämän vuoksi on tärkeää vähentää eläkelainsäädäntöön liittyvää oikeudellista epävarmuutta ja varmistaa eläkejärjestelmän pitkän aikavälin taloudellinen kestävyys samalla kun puututaan eläkejärjestelmän riittämättömyyteen.

                  (10)

                  Työmarkkinat kiristyvät nopeasti vahvan talouskasvun sekä myös epäsuotuisan väestökehityksen ja maastamuuton myötä, mikä johtaa jo nyt osaamisvajeeseen. Tällaisessa tilanteessa tarvitaan koulutusjärjestelmä, joka pystyy antamaan kaikille tarvittavat taidot. Vaikka kuluneen vuoden aikana käynnistetyt uudistukset ovat askel oikeaan suuntaan, on tärkeää, että Liettua toteuttaa nämä uudistukset koulutusjärjestelmän tulosten parantamiseksi. Liettuan korkea-asteen koulutusta koskevat rahoitus- ja akkreditointisäännöt auttavat lisäämään korkea-asteen tutkinnon suorittaneiden määrää, mutta samalla ne ovat lisänneet huolta koulutuksen laadusta, hajanaisuudesta ja työmarkkinarelevanssista. Meneillään oleva yliopistojen yhdistäminen, jos sitä täydennetään rahoitus- ja akkreditointisääntöjen muutoksilla, auttaisi vastaamaan nykyisiin haasteisiin. Lisäksi jatkuvat väestöpaineet ovat vaikuttaneet koulutusjärjestelmän tehokkuuteen ja lisänneet tarvetta tarjota pikaisesti tasapuoliset mahdollisuudet laadukkaaseen ja osallistavaan koulutukseen. Liettualaisten oppilaiden perustaidot ovat keskimääräistä heikompia. Tämän tilanteen parantamiseksi tarvitaan opettajien peruskoulutusta, uramahdollisuuksia ja työoloja koskevia uudistuksia, joita täydennetään muilla laatuun keskittyvillä uudistuksilla.

                  (11)

                  Aikuisopiskelijoiden vähäinen määrä Liettuassa on osoitus siitä, että aikuiskoulutus on edelleen alikehittynyttä. Sen vuoksi taloudella ei ole mahdollisuutta hyötyä paremmista taidoista, innovoinnista ja muita heikommassa asemassa olevien (esimerkiksi ikääntyneiden, työttömien tai työmarkkinoiden ulkopuolella olevien aikuisten) paremmasta integroitumisesta työmarkkinoille. Infrastruktuuri-investoinneista huolimatta ammattikoulutuksen sisältö ja oppisuunnitelmat ovat usein vanhanaikaisia, ja paikallisten ja alueellisten työmarkkinoiden tarpeet olisi otettava koulutuksessa paremmin huomioon. Työssäoppiminen on yhä alkuvaiheessa, ja sitä voitaisiin lisätä. Aktiivisen työvoimapolitiikan toimenpiteisiin sisältyy enemmän koulutustarjontaa, mutta sitä voitaisiin laajentaa entisestään. Alalla viime aikoina toteutetut uudistukset ja toimenpiteet eivät toistaiseksi ole johtaneet merkittäviin tuloksiin. Laajemmin tarkasteltuna työmarkkinaosapuolten valmiuksien parantaminen on tärkeää niiden kanssa tehtävän yhteistyön lisäämiseksi.

                  (12)

                  Terveydenhuoltoon liittyviä haasteita on edelleen. Niillä on negatiivinen vaikutus tuottavuuteen, talouden kilpailukykyyn ja elämänlaatuun. Terveyspalveluiden tarjonta on yhä liian sairaalakeskeistä, minkä vuoksi olisi panostettava enemmän perusterveydenhuoltoon. Resurssien rationalisoinnin jatkaminen sekä sairaalahoidon ja perusterveydenhuollon laadun parantamiseen tähtäävät toimenpiteet ovat avainasemassa terveydenhuollon tehostamiseksi. Sairauksien ehkäisemistä ja terveyden edistämistä koskevien politiikkatoimien tavoitteena on ehkäistä terveysriskejä tehokkaammin ja nopeammin. Nämä toimet ovat kuitenkin vielä pienimuotoisia, ja monialainen yhteistyö on kehittymätöntä. Lisäksi tulosvastuullisuus on puutteellista kuntatasolla. Terveydenhuoltojärjestelmän tehokkuutta rajoittavat liian suuri turvautuminen potilailta perittäviin maksuihin, liian vähäiset terveysmenot ja resurssien tehoton kohdentaminen.

                  (13)

                  Köyhyyden tai syrjäytymisen vaarassa olevien ihmisten huomattava osuus sekä suuret tuloerot ovat edelleen merkittävä haaste Liettualle ja heikentävät sen talouskasvunäkymiä. Ne uhkaavat myös sosiaalista koheesiota ja voivat lisätä maastamuuttoa. Talouskasvun jatkumisesta huolimatta ikääntyneisiin, vammaisiin, lapsiin, yksinhuoltajiin ja työttömiin kohdistuu suurin köyhyys- ja syrjäytymisriski. Liettuan vero- ja etuusjärjestelmän korjaava vaikutus on unionin vähäisimpiä. Vaikka joitain merkittäviä alustavia toimia on toteutettu köyhyyden ja tuloerojen torjumiseksi, Liettualla on vielä paljon tehtävää saavuttaakseen unionin köyhyyttä ja tuloeroja koskevat keskiarvot. Pienituloisten palkansaajien suhteellisen suuri verokiila saattaa vähentää halukkuutta työntekoon ja lisätä köyhyyden ja epätasa-arvon riskiä. Köyhyyttä ja epätasa-arvoa voitaisiin vähentää edistämällä erityisesti haavoittuvassa asemassa olevien ryhmien ja pienituloisten osallistumista työmarkkinoille ja lisäämällä vero- ja etuusjärjestelmän korjaavaa vaikutusta, jota tuettaisiin tehokkaammalla veronkannolla. Tällaisten toimenpiteiden avulla voitaisiin lisätä myös sosiaalista oikeudenmukaisuutta.

                  (14)

                  Tuottavuuden kasvu, joka oli ollut vaimeaa vuodesta 2012 alkaen, elpyi vuonna 2017, mikä helpotti kustannuskilpailukykyyn kohdistuvia paineita. Tämä myönteinen kehitys perustuu kuitenkin suurelta osin yksityiseen sektoriin. Julkisten investointien tehokkuuden parantamisessa on edistytty vain rajoitetusti. Erityisesti julkisten T&K-menojen tehokkuus on edelleen heikkoa ja yritysten ja tiedemaailman välinen yhteistyö on vähäistä. Lisäksi julkiset investoinnit T&K-toimintaan supistuivat huomattavasti vuonna 2016. Tutkimus- ja innovointipolitiikan hajanainen koordinointi ja hallinnointi johtavat tehottomuuksiin ja estävät yrityksiä saamasta täyttä hyötyä erinäisistä tukiohjelmista. Lisätoimet julkisen tutkimussektorin organisoinnin ja rahoituksen meneillään olevan uudistuksen toteuttamiseksi auttanevat hyödyntämään saatavilla olevia resursseja paremmin.

                  (15)

                  Liettua on vahvistanut korruptiontorjuntakehystään hyväksymällä lainsäädäntöä lobbauksesta ja väärinkäytösten paljastajien suojasta sekä julkisen että yksityisen sektorin työntekijöiden osalta. Lainsäädännön täytäntöönpano on kuitenkin haasteellista. Terveydenhuoltoalan korruptio antaa edelleen aihetta huoleen hallituksen korruptionvastaisen ”puhtaat kädet” -ohjelman tuottamista hyvistä tuloksista huolimatta.

                  (16)

                  Komissio on vuoden 2018 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson osana tehnyt kattavan analyysin Liettuan talouspolitiikasta ja julkaissut sen vuoden 2018 maaraportissa. Se on arvioinut myös vuoden 2018 vakausohjelman, vuoden 2018 kansallisen uudistusohjelman ja jatkotoimenpiteet, joita on toteutettu Liettualle viime vuosina annettujen suositusten noudattamiseksi. Komissio on ottanut huomioon ohjelmien ja jatkotoimenpiteiden merkityksen Liettuan finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta mutta myös sen, missä määrin ne ovat unionin sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska unionin yleistä talouden ohjausta on tarpeen vahvistaa antamalla unionin tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin.

                  (17)

                  Neuvosto on tutkinut vuoden 2018 vakausohjelman tämän arvioinnin perusteella ja katsoo (7), että Liettuan odotetaan noudattavan vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia,

            SUOSITTAA, että Liettua toteuttaa vuosina 2018 ja 2019 toimia, joilla se

                  1.

                  parantaa verosäännösten noudattamista ja laajentaa veropohjaa sellaisiin lähteisiin, jotka ovat vähemmän haitallisia kasvun kannalta; varmistaa eläkejärjestelmän pitkän aikavälin kestävyyden samalla kun se parantaa eläkkeiden riittävyyttä;

                  2.

                  parantaa koulutuksen, myös aikuiskoulutuksen, laatua, tehokkuutta ja työmarkkinarelevanssia; parantaa terveydenhuoltojärjestelmän tuloksellisuutta jatkamalla siirtymistä sairaalahoidosta avohoitoon, vahvistamalla sairauksien ehkäisemiseen tähtääviä toimenpiteitä, myös paikallistasolla, ja parantamalla hoidon laatua ja lisäämällä kohtuuhintaisuutta; kehittää vero- ja etuusjärjestelmää köyhyyden ja tuloerojen vähentämiseksi;

                  3.

                  edistää tuottavuuden kasvua parantamalla julkisten investointien tehokkuutta, varmistamalla, että hallitus koordinoi tutkimus- ja innovointipolitiikkaa tehokkaasti, ja korjaamalla niiden julkisten toimenpiteiden puutteita ja tehottomuutta, joilla tuetaan tiedemaailman ja yritysten välistä yhteistyötä.

         Tehty Brysselissä 13 päivänä heinäkuuta 2018.

               Neuvoston puolesta

               Puheenjohtaja

            H. LÖGER

         (1)  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

         (2)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1176/2011, annettu 16 päivänä marraskuuta 2011, makrotalouden epätasapainon ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta (EUVL L 306, 23.11.2011, s. 25).

         (3)  EUVL C 179, 25.5.2018, s. 1.

         (4)  EUVL C 261, 9.8.2017, s. 1.

         (5)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1303/2013, annettu 17 päivänä joulukuuta 2013, Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yhteisistä säännöksistä sekä Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yleisistä säännöksistä sekä neuvoston asetuksen (EY) N:o 1083/2006 kumoamisesta (EUVL L 347, 20.12.2013, s. 320).

         (6)  Nettomääräisillä julkisilla perusmenoilla tarkoitetaan julkisten menojen kokonaismäärää ilman korkomenoja, ilman unionin ohjelmista aiheutuvia menoja, jotka korvataan täysin unionin varoista saatavilla tuloilla, ja ilman ei-päätösperäisiä työttömyysetuusmenojen muutoksia. Kansallisesti rahoitettu kiinteän pääoman bruttomuodostus jaetaan neljälle vuodelle. Päätösperäiset tulopuolen toimenpiteet ja lakisääteiset tulojen lisäykset otetaan huomioon. Meno- ja tulopuolen kertaluonteiset toimenpiteet kuittaavat toisensa.

         (7)  Asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti.


title: Neuvoston suositus, annettu 13 päivänä heinäkuuta 2018, Luxemburgin vuoden 2018 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Luxemburgin vuoden 2018 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto

text:
               10.9.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 320/68

      NEUVOSTON SUOSITUS,
      annettu 13 päivänä heinäkuuta 2018,
      Luxemburgin vuoden 2018 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Luxemburgin vuoden 2018 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto
      (2018/C 320/15)
      EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
      ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,
      ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 (1) ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan,
      ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,
      ottaa huomioon Euroopan parlamentin päätöslauselmat,
      ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
      ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,
      ottaa huomioon talous- ja rahoituskomitean lausunnon,
      ottaa huomioon sosiaalisen suojelun komitean lausunnon,
      ottaa huomioon talouspoliittisen komitean lausunnon,
      sekä katsoo seuraavaa:

                  (1)

                  Komissio hyväksyi 22 päivänä marraskuuta 2017 vuotuisen kasvuselvityksen, mikä aloitti vuoden 2018 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson. Se otti huomioon Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission 17 päivänä marraskuuta 2017 antaman Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilaria koskevan julistuksen. Eurooppa-neuvosto vahvisti vuotuisen kasvuselvityksen ensisijaiset tavoitteet 22 päivänä maaliskuuta 2018. Komissio hyväksyi 22 päivänä marraskuuta 2017 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011 (2) perusteella varoitusmekanismia koskevan kertomuksen, jossa se katsoi, että Luxemburg ei kuulu niihin jäsenvaltioihin, joista laadittaisiin perusteellinen tarkastelu. Samana päivänä komissio hyväksyi myös suosituksen neuvoston suositukseksi euroalueen talouspolitiikasta, jonka Eurooppa-neuvosto vahvisti 22 päivänä maaliskuuta 2018. Neuvosto hyväksyi 14 päivänä toukokuuta 2018 suosituksen euroalueen talouspolitiikasta (3), jäljempänä ’euroalueen suositus’.

                  (2)

                  Koska Luxemburg kuuluu jäsenvaltioihin, joiden rahayksikkö on euro, ja koska taloudet ovat talous- ja rahaliitossa vahvasti yhteydessä toisiinsa, Luxemburgin olisi varmistettava, että jäljempänä esitettävistä suosituksista ja erityisesti suosituksista 1–2 ilmenevä euroalueen suositus pannaan täytäntöön täysimääräisesti ja oikea-aikaisesti.

                  (3)

                  Luxemburgia koskeva vuoden 2018 maaraportti julkaistiin 7 päivänä maaliskuuta 2018. Siinä arvioitiin Luxemburgin edistymistä neuvoston 11 päivänä heinäkuuta 2017 hyväksymien maakohtaisten suositusten (4) noudattamisessa, aiempina vuosina annettujen suositusten noudattamisessa ja kansallisten Eurooppa 2020 -tavoitteidensa saavuttamisessa.

                  (4)

                  Luxemburg toimitti vuoden 2018 kansallisen uudistusohjelmansa ja vuoden 2018 vakausohjelmansa 30 päivänä huhtikuuta 2018. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon.

                  (5)

                  Kauden 2014–2020 Euroopan rakenne- ja investointirahastojen, jäljempänä ’ERI-rahastot’, ohjelmasuunnittelussa on otettu huomioon asiaankuuluvat maakohtaiset suositukset. Kuten Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1303/2013 (5) 23 artiklassa säädetään, komissio voi pyytää jäsenvaltiota tarkastelemaan uudelleen kumppanuussopimustaan ja asiaankuuluvia ohjelmiaan ja esittämään niihin muutoksia, kun tämä on tarpeen asiaankuuluvien neuvoston suositusten täytäntöönpanon tukemiseksi. Komissio on antanut tarkempaa tietoa kyseisen säännöksen hyödyntämisestä ohjeissa sellaisten toimenpiteiden soveltamiselle, joilla ERI-rahastojen vaikuttavuus kytketään talouden tehokkaaseen ohjaukseen ja hallintaan.

                  (6)

                  Luxemburgiin sovelletaan vakaus- ja kasvusopimuksen ennaltaehkäisevää osiota. Vuoden 2018 vakausohjelmassaan hallitus odottaa julkisen talouden ylijäämän, joka oli 1,5 prosentista suhteessa BKT:hen vuonna 2017, supistuvan 1,1 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2018, ja rahoitusaseman paranevan sen jälkeen melko tasaisesti niin, että ylijäämä olisi 2,4 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2022. Julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteessa, joka on 0,5 prosentin rakenteellinen alijäämä suhteessa BKT:hen, pysytään edelleen selvästi koko ohjelmakauden ajan. Vuoden 2018 vakausohjelman mukaan julkisen talouden velan odotetaan pysyvän reilusti alle perussopimuksessa määrätyn viitearvon (60 prosenttia suhteessa BKT:hen). Julkisen talouden kehitysarvioiden perustana oleva makrotalouden skenaario on suotuisa vuoteen 2020 ulottuvalla ajanjaksolla ja uskottava sen jälkeen. Komission kevään 2018 talousennusteen mukaan rakenteellisen rahoitusaseman odotetaan vuonna 2018 olevan 0,8 prosenttia ja vuonna 2019 puolestaan 0,3 prosenttia ylijäämäinen suhteessa BKT:hen. Tämä on erityisesti vuoden 2019 osalta alhaisempi luku kuin vuoden 2018 vakausohjelmassa esitettiin, mutta ylittää silti julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteen. Kaiken kaikkiaan neuvosto katsoo, että Luxemburgin ennustetaan vuosina 2018 ja 2019 noudattavan vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia.

                  (7)

                  Luxemburgin talous jatkaa tervettä kasvua, ja tulokset ovat olleet euroalueen keskiarvoa parempia vuoden 2009 maailmanlaajuisesta taantumasta alkaen. Rahoitusala on yhä keskeinen talouskasvun vauhdittaja, ja se on edelleen terve ja kannattava. Tämä näkyy vahvana ylijäämänä sekä palvelutaseessa että vaihtotaseessa. Ulkoisen sektorin suhteellinen vaikutus reaalisen BKT:n kasvuun oli keskimäärin 61 prosenttia vuosina 2013–2016, vaikka kauppataseet olivat toistuvasti negatiivisia. Luxemburg on nettovelkoja muuhun maailmaan nähden, ja vuoden 2016 lopussa ulkomaisten varojen ja velkojen bruttomäärä oli 10,5 biljoonaa euroa. Lisäksi kansalliset viranomaiset ovat panneet täytäntöön makrovakaus- ja valvontatoimenpiteitä, ja asianomaiset rahoituksen välittäjät mukautuvat muuttuvaan kansalliseen ja unionin toimintakehykseen.

                  (8)

                  Kuten euroalueen suosituksessa todetaan, aggressiivisten verosuunnittelustrategioiden torjunta on olennaisen tärkeää sen varmistamiseksi, että voidaan estää yritysten välisen kilpailun vääristyminen, kohdella veronmaksajia oikeudenmukaisesti ja suojella julkista taloutta. Veronmaksajien aggressiivisista suunnittelustrategioista aiheutuvat heijastusvaikutukset jäsenvaltioiden välillä edellyttävät kansallisten politiikkatoimien koordinointia unionin lainsäädännön täydentämiseksi. Maan rahoitussektorin suuruudesta huolimatta osinko-, korko- ja rojaltimaksujen suuri määrä suhteessa BKT:hen viittaa siihen, että aggressiivista verosuunnittelua harjoittavat yritykset hyödyntävät maan verosääntöjä. Suurin osa suorista ulkomaisista sijoituksista on erillisyhtiöiden hallussa. Koska unionin ulkopuolelle (ts. sellaisilta osapuolilta, joiden kotipaikka on unionissa, sellaisille osapuolille, joiden kotipaikka on kolmansissa maissa) suoritettavista korko- ja rojaltimaksuista ei kanneta lähdeveroa ja koska osinkomaksut on vapautettu lähdeverosta tietyissä olosuhteissa, seurauksena voi olla, että kyseiset maksut välttyvät kokonaan verotukselta, jos niitä ei veroteta myöskään maksun vastaanottajan lainkäyttöalueella. Komissio panee merkille Luxemburgin toteuttamat myönteiset toimet (esimerkiksi kansainvälisten sääntöjen mukaisen patenttiboksijärjestelmän hyväksyminen). Luxemburgin viranomaisten kanssa käytyjen viimeaikaisten keskustelujen perusteella komissio jatkaa rakentavaa vuoropuhelua, jonka tarkoituksena on torjua veronmaksajien aggressiivisia verosuunnittelustrategioita.

                  (9)

                  Luxemburgin viranomaiset ovat useiden vuosikymmenten ajan aktiivisesti pyrkineet monipuolistamaan taloutta kehittämällä tiettyjä toimialoja, kuten tieto- ja viestintäteknologian alaa ja avaruusalaa. Koska työvoimakustannukset ovat maassa suuret, toiminnalla, joka tuottaa suuremman arvonlisäyksen, on potentiaalia vapauttaa vaihtoehtoisia kasvun lähteitä. Tämän vuoksi Luxemburgin talouden monipuolistamisen onnistuminen riippuu paljolti toimialoista, joihin työvoimakustannusten taso ei vaikuta yhtä paljon. Ne perustuvat pitkälti tutkimukseen ja innovointiin, jotka ovat yleensä teknologiapainotteisia ja osaamisvaltaisia. Tätä strategiaa on hiljattain vahvistettu. Näiden painopistealojen kehittämiseksi toteutetaan parhaillaan suuria julkisia investointihankkeita, joihin sisältyy muiden toimenpiteiden ohella T&K-sääntelyä ja markkinoiden sääntelyä. Luxemburg on vuosien 2000 ja 2016 välillä viisinkertaistanut julkiset T&K-menonsa, jotka ovat nyt 0,60 prosenttia suhteessa BKT:hen. Näiden investointien ansiosta Luxemburg on kehittänyt nopeasti hyvin toimivan julkisen tutkimusjärjestelmän. Vaikka julkiset T&K-investoinnit ylittävät euroalueen keskiarvon, yksityiset T&K-investoinnit ja Euroopan innovaatioiden tulostaulussa mitattu innovointisuorituskyky ovat edelleen heikentyneet. Luxemburgin talouden rakenne selittää osittain yritysten alhaisemman T&K-intensiteetin kansainvälisessä vertailussa, sillä yritykset, joiden osuus Luxemburgin BKT:stä on suurin (eli palvelut ja erityisesti rahoitusala) investoivat perinteisesti vähemmän T&K:hon. Tämä kehityssuuntaus on kuitenkin selvempi Luxemburgissa verrattuna unionin keskiarvoon, ja yritysten T&K-intensiteetti on laskenut 0,64 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2016, kun se oli 1,5 prosenttia vuonna 2000. Yksityisten investointien laskusuuntaus osoittaa, että tällä osa-alueella on vielä esteitä. Se viittaa myös siihen, että julkisilla T&K-toimilla ei ole vipuvaikutusta yritysten investointeihin. Näin ollen julkisten tutkimusvalmiuksien lisääminen on integroitava paremmin osaksi kokonaisvaltaista lähestymistapaa innovointiekosysteemiin. Vuonna 2017 hyväksyttiin uusi laki, jolla uudistetaan tutkimuksen, kehittämisen ja innovoinnin tukijärjestelmät ja laajennetaan saatavilla olevan julkisen tuen soveltamisalaa.

                  (10)

                  Luxemburgin ei odoteta saavuttavan kasvihuonekaasupäästöjen vähentämistä koskevaa vuoden 2020 tavoitettaan. Ilmansaasteet ja liikenneruuhkat ruuhkahuippujen aikana ovat suuria ongelmia Luxemburgissa, ja ne nostavat typpidioksidipitoisuuksia ja kasvihuonekaasupäästöjä. Vuonna 2015 yli puolet kasvihuonekaasupäästöistä oli peräisin liikenteestä. Liikennepolttoaineiden alhainen verotus, työsuhdeautojen suuri määrä ja korkeat asuntojen hinnat ovat tärkeimpiä autoilua ja rajatyöntekijöiden määrän kasvua lisääviä tekijöitä. Liikennepolttoaineiden verokannat kuuluvat unionin alhaisimpiin. Ne kannustavat lisäämään polttoaineen kulutusta ja lisäävät myös valtioiden rajat ylittävää myyntiä. Viimeaikaiset toimenpiteet ovat kuitenkin edistäneet kestävämmän liikkuvuuden kehittämistä. Tilannetta ovat parantaneet erityisesti vuoden 2016 verouudistus, mutta myös huomattavat investoinnit julkiseen liikenteeseen. Kaikkein kiireellisimmät haasteet liittyvät erityisesti rautatieinfrastruktuurin täydentämiseen ja uudistamiseen.

                  (11)

                  Luxemburg on sitoutunut vähentämään lainsäädännöllisiä rajoituksia yrityspalvelujen alalla. Viimeaikaisissa toimenpiteissä on erityisesti keskitytty arkkitehdin ja insinöörin ammatteihin, ja lisäuudistuksista näitä kahta ammattia koskevien rajoitusten vähentämiseksi entisestään on jo ilmoitettu. Lisäksi maaliskuussa 2017 annetulla niin sanotulla omnibus-lailla otettiin käyttöön hallinnon yksinkertaistamistoimia (jotka mahdollistavat hallintomenettelyjen horisontaalisen tarkastelun). Yrityspalvelusektorilla on kuitenkin edelleen sääntelyesteitä. Ammatillisia vastuuvakuutuksia koskevien vaatimusten vastaavuuden arviointia varten ei ole erityistä menettelyä, jonka avulla voitaisiin hyväksyä muista jäsenvaltioista peräisin olevien palveluntarjoajien vastaava vakuutussuoja. Tämä voi aiheuttaa rajoituksia. Erityisesti asianajajan ammattia säännellään tavalla, joka on erittäin rajoittava verrattuna unionin keskiarvoon. Säännellyn toiminnan laajuus vaikuttaa asianajajien ja muiden palveluntarjoajien mahdollisuuksiin tarjota oikeudellisia neuvontapalveluja, etenkin verkkopalveluja. Muihin rajoituksiin kuuluvat oikeudellista muotoa ja osakkeenomistusta koskevat vaatimukset, esteettömyyssäännöt ja monialatoimintaa koskevat rajoitukset.

                  (12)

                  Julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyys on edelleen huolenaihe, koska väestön ikääntymisestä aiheutuvien kustannusten ennustetaan kasvavan. Huollettavien vanhusten osuuden väestöstä ennustetaan kasvavan Luxemburgissa voimakkaasti vuoteen 2070 mennessä, ja sosiaaliturvan yleisen valvontaelimen vuoden 2016 ennusteiden mukaan eläkejärjestelmä muuttuu alijäämäiseksi vuoteen 2023 mennessä. Eläkejärjestelmän aikaisemmat ja nykyiset ylijäämät on kuitenkin talletettu, ja karttuneiden rahastojen ansiosta järjestelmä pysyisi elinkelpoisena vielä sitä seuraavat 20 vuotta. Vuonna 2018 julkaistun ikääntymisraportin mukaan ikääntymiseen liittyvien kustannusten odotetaan kasvavan 13 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen vuosina 2016–2070, mikä ylittää kestävän kehityksen raja-arvot. Kasvu johtuu etenkin eläkkeistä (8,9 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen). Pitkäaikaishoitomenojen osuus suhteessa BKT:hen on yksi jäsenvaltioiden suurimmista. Vuonna 2017 hyväksytystä uudistuksesta huolimatta näiden menojen ennustetaan kasvavan 3 prosenttiyksikköä nykyisestä tasosta vuoteen 2070 mennessä.

                  (13)

                  Ikääntyneiden työllisyysaste on erityisen alhainen, ja tarvitaan lisätoimia, jotta voidaan parantaa heidän työllistettävyyttään ja työmarkkinamahdollisuuksiaan. Tämä on tärkeää myös julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyden varmistamiseksi. Varhaiseläkejärjestelmät, jotka kannustavat työntekijöitä jättämään työelämän, ovat edelleen yleisiä, ja 59,2 prosenttia myönnetyistä uusista eläkkeistä on varhennettuja vanhuuseläkkeitä. Joulukuussa 2017 hyväksyttiin laki yhden varhaiseläkejärjestelmän poistamisesta, mutta sen nettovaikutus keskimääräiseen tosiasialliseen eläkeikään ja menoihin on epävarma, koska se lieventää muiden varhaiseläkejärjestelmien ehtoja. Tämä heikko työmarkkinatulos voi johtua osittain myös siitä, että työnteolla on taloudellisia pidäkkeitä, jotka ovat suhteellisen suuria tämän ryhmän osalta. Ikääntyneiden työntekijöiden työllisyyden edistäminen edellyttää kattavaa strategiaa, johon sisältyy toimenpiteitä, joilla autetaan työntekijöitä pysymään työelämässä pidempään. Parlamentille huhtikuussa 2014 esitettyä lakiehdotusta, jonka tavoitteena on kannustaa yli 150 työntekijän yrityksiä palkkaamaan ikääntyneitä työntekijöitä ja pitämään heidät töissä ikäjohtamistoimenpiteiden avulla, ei ole vielä hyväksytty parlamentissa. Koulutuksen alalla Luxemburgin on puututtava voimakkaaseen vaikutukseen, joka opiskelijoiden sosioekonomisella taustalla on koulutustuloksiin. Tämä on myös tärkeää, jotta voidaan vastata pitkälle erikoistuneen osaamisen suureen kysyntään.

                  (14)

                  Kiinteistöhinnat ovat jatkaneet nousuaan. Tämä saattaa heikentää Luxemburgin kykyä houkutella ammattitaitoista työvoimaa, josta suuri osa on ulkomaalaisia, ja pitää se maassa. Hintapaineita syntyy siitä, että asuntojen tarjonta ja kysyntä eivät kohtaa. Tarjontapuolella maa-alueiden riittämätön saatavuus ja yksityisten omistajien puutteelliset kannustimet myydä maa-alueita tai rakennuksia näyttävät muodostavan pullonkaulan uusien asuntojen rakentamiselle. Lisätoimet ovat tarpeen, jotta voidaan edistää asuntoinvestointeja lisäämällä kannustimia, joilla edistetään kiinteistöjen myyntiä, parantamalla hallintomenettelyjä rakennuslupien myöntämiseksi ja tarjoamalla kohtuuhintaisia yhteiskunnan tukemia asuntoja. Äskettäin hyväksytty kiinteistökauppojen luovutusvoittoja koskeva verouudistus ja sosiaalisen asuntotuotannon ohjelman päivittäminen eivät todennäköisesti lisää asuntotarjontaa, kun otetaan huomioon jatkuva suuntaus kohti korkeampia hintoja. Kysyntäpuolella suuri väestömäärä ja työllisyyden kasvu nostavat hintoja. Asuntomarkkinoiden tilanne myös pahentaa liikenneruuhka- ja saasteongelmaa. Lisäksi asuntojen hintojen nousu vaikuttaa kotitalouksien velkaantumiseen, mikä herättää huolta kotitalouksien velan kestävyydestä. Kotitalouksien velkaantuneisuus on kasvanut nopeasti viimeisten 10 vuoden aikana, ja se nousi noin 165 prosenttiin käytettävissä olevista tuloista vuonna 2016. Tämä on osoitus kiinteistöhintojen inflaatiosta, sillä noin 80 prosenttia kotitalouksien velasta on asuntolainoja. Luxemburg on kuitenkin ottanut jo käyttöön asiaankuuluvia makrovakaustoimenpiteitä vähentääkseen merkittävästi rahoitusvakauteen mahdollisesti kohdistuvia riskejä. Kansallisen järjestelmäriskikomitean ehdotusten perusteella hallitus on myös hiljattain antanut lakiesityksen, jolla luodaan kehys lainanottajiin kohdistuville toimenpiteille. Tarkoituksena on estää kotitalouksien haavoittuvuuden lisääntyminen. Lakiehdotus on tosin hyväksyttävä vielä parlamentissa.

                  (15)

                  Komissio on vuoden 2018 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson osana tehnyt kattavan analyysin Luxemburgin talouspolitiikasta ja julkaissut sen vuoden 2018 maaraportissa. Se on arvioinut myös vuoden 2018 vakausohjelman, vuoden 2018 kansallisen uudistusohjelman ja jatkotoimenpiteet, joita on toteutettu Luxemburgille viime vuosina annettujen suositusten noudattamiseksi. Komissio on ottanut huomioon ohjelmien ja jatkotoimenpiteiden merkityksen Luxemburgin finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta mutta myös sen, missä määrin ne ovat unionin sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska unionin yleistä talouden ohjausta on tarpeen vahvistaa antamalla unionin tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin.

                  (16)

                  Neuvosto on tutkinut vuoden 2018 vakausohjelman tämän arvioinnin perusteella ja katsoo (6), että Luxemburgin odotetaan noudattavan vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia,

            SUOSITTAA, että Luxemburg toteuttaa vuosina 2018 ja 2019 toimia, joilla se

                  1.

                  nostaa ikääntyneiden työllisyysastetta parantamalla heidän työllistymismahdollisuuksiaan ja työllistettävyyttään samalla kun rajoitetaan varhaiseläkkeelle siirtymistä, jotta voidaan parantaa myös eläkejärjestelmän pitkän aikavälin kestävyyttä;

                  2.

                  vähentää edelleen lainsäädännöllisiä rajoituksia yrityspalvelujen alalla.

         Tehty Brysselissä 13 päivänä heinäkuuta 2018.

               Neuvoston puolesta

               Puheenjohtaja

            H. LÖGER

         (1)  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

         (2)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1176/2011, annettu 16 päivänä marraskuuta 2011, makrotalouden epätasapainon ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta (EUVL L 306, 23.11.2011, s. 25).

         (3)  EUVL C 179, 25.5.2018, s. 1.

         (4)  EUVL C 261, 9.8.2017, s. 1.

         (5)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1303/2013, annettu 17 päivänä joulukuuta 2013, Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yhteisistä säännöksistä sekä Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yleisistä säännöksistä sekä neuvoston asetuksen (EY) N:o 1083/2006 kumoamisesta (EUVL L 347, 20.12.2013, s. 320).

         (6)  Asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti.


title: Neuvoston suositus, annettu 13 päivänä heinäkuuta 2018, Tanskan vuoden 2018 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Tanskan vuoden 2018 lähentymisohjelmaa koskeva neuvoston lausunto

text:
               10.9.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 320/16

      NEUVOSTON SUOSITUS,
      annettu 13 päivänä heinäkuuta 2018,
      Tanskan vuoden 2018 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Tanskan vuoden 2018 lähentymisohjelmaa koskeva neuvoston lausunto
      (2018/C 320/04)
      EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
      ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,
      ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 (1) ja erityisesti sen 9 artiklan 2 kohdan,
      ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,
      ottaa huomioon Euroopan parlamentin päätöslauselmat,
      ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
      ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,
      ottaa huomioon talous- ja rahoituskomitean lausunnon,
      ottaa huomioon sosiaalisen suojelun komitean lausunnon,
      ottaa huomioon talouspoliittisen komitean lausunnon,
      sekä katsoo seuraavaa:

                  (1)

                  Komissio hyväksyi 22 päivänä marraskuuta 2017 vuotuisen kasvuselvityksen, mikä aloitti vuoden 2018 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson. Se otti huomioon Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission 17 päivänä marraskuuta 2017 antaman Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilaria koskevan julistuksen. Eurooppa-neuvosto vahvisti vuotuisen kasvuselvityksen ensisijaiset tavoitteet 22 päivänä maaliskuuta 2018. Komissio hyväksyi 22 päivänä marraskuuta 2017 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011 (2) perusteella varoitusmekanismia koskevan kertomuksen, jossa se katsoi, että Tanska ei kuulu niihin jäsenvaltioihin, joista laadittaisiin perusteellinen tarkastelu.

                  (2)

                  Tanskaa koskeva vuoden 2018 maaraportti julkaistiin 7 päivänä maaliskuuta 2018. Siinä arvioitiin Tanskan edistymistä neuvoston 11 päivänä heinäkuuta 2017 hyväksymien maakohtaisten suositusten (3) noudattamisessa, aiempina vuosina annettujen maakohtaisten suositusten noudattamisessa ja kansallisten Eurooppa 2020 -tavoitteidensa saavuttamisessa.

                  (3)

                  Tanska toimitti vuoden 2018 kansallisen uudistusohjelmansa ja vuoden 2018 lähentymisohjelmansa 24 päivänä huhtikuuta 2018. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon.

                  (4)

                  Kauden 2014–2020 Euroopan rakenne- ja investointirahastojen, jäljempänä ’ERI-rahastot’, ohjelmasuunnittelussa on otettu huomioon asiaankuuluvat maakohtaiset suositukset. Kuten Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1303/2013 (4) 23 artiklassa säädetään, komissio voi pyytää jäsenvaltiota tarkastelemaan uudelleen kumppanuussopimustaan ja asiaankuuluvia ohjelmiaan ja esittämään niihin muutoksia, kun tämä on tarpeen asiaankuuluvien neuvoston suositusten täytäntöönpanon tukemiseksi. Komissio on antanut tarkempaa tietoa kyseisen säännöksen hyödyntämisestä ohjeissa sellaisten toimenpiteiden soveltamiselle, joilla ERI-rahastojen vaikuttavuus kytketään talouden tehokkaaseen ohjaukseen ja hallintaan.

                  (5)

                  Tanskaan sovelletaan vakaus- ja kasvusopimuksen ennaltaehkäisevää osiota. Vuoden 2018 lähentymisohjelmassaan hallitus suunnittelee saavuttavansa vuonna 2018 julkisen talouden alijäämän, joka on 0,7 prosenttia suhteessa BKT:hen, ja pysyvänsä edelleen koko ohjelmakauden ajan vuoteen 2025 asti keskipitkän aikavälin julkisen talouden tavoitteessaan, joka on 0,5 prosentin rakenteellinen alijäämä suhteessa BKT:hen. Vuoden 2018 lähentymisohjelman mukaan on odotettavissa, että julkisen talouden velka suhteessa BKT:hen supistuu 35,6 prosenttiin vuonna 2018 ja edelleen 34,2 prosenttiin vuonna 2020, minkä jälkeen se nousee hieman alle 40 prosenttiin vuoteen 2025 mennessä. Näiden julkisen talouden kehitysarvioiden perustana oleva makrotalouden skenaario on ohjelmakaudella uskottava. Komission kevään 2018 talousennusteen perusteella rakenteellisen rahoitusaseman odotetaan vuonna 2018 olevan 0,3 prosenttia ja vuonna 2019 0,9 prosenttia ylijäämäinen suhteessa BKT:hen, mikä ylittää vuoden 2018 lähentymisohjelman tavoitteen ja julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteen. Kaiken kaikkiaan neuvosto arvioi Tanskan vuosina 2018 ja 2019 noudattavan vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia.

                  (6)

                  Työvoiman tarjonnan varmistaminen väestörakenteen muutoksista huolimatta ja puuttuminen tietyillä aloilla tulossa olevaan työvoimapulaan on Tanskassa kestävän kasvun edellytys. Ammattitaitoisten työntekijöiden tarjontaa saadaan todennäköisesti lisättyä uudistuksilla, joilla pyritään lisäämään ammatilliseen koulutukseen osallistumisen ja sen suorittamisen astetta, sekä toimenpiteillä, joilla parannetaan digitaalisia taitoja. Lisäksi tässä olisi hyötyä toimenpiteistä, joiden avulla syrjäytyneiden ja muita heikommassa asemassa olevien väestöryhmien osallistumista työmarkkinoille parannetaan. Tämä koskee nuoria, joiden koulutustaso on alhainen, alentuneesti työkykyisiä ja toimintarajoitteisia sekä maahanmuuttajataustaisia henkilöitä. Uudet työllistämistoimenpiteet lähtivät käyntiin hitaasti, mutta ne näyttävät parantavan äskettäin saapuneiden pakolaisten tilannetta. Maahanmuuttajataustaisten lasten kotouttaminen koulutusjärjestelmään on edelleen keskeinen haaste, ja sen vuoksi heidän koulutustuloksensa ovat keskimäärin heikommat kuin muilla lapsilla.

                  (7)

                  Tuottavuuden nopea kasvu on olennaisen tärkeää, jotta voidaan tukea talouskasvua, säilyttää Tanskan suhteellisen korkea hyvinvoinnin taso ja varmistaa maan kilpailukyky. Tanskan tuottavuus on korkea verrattuna muihin jäsenvaltioihin, mutta tuottavuuden kasvu on heikentynyt pitkään, ja mahdollisia tuottavuuden kasvun esteitä on monenlaisia (kuten myös Tanskan tuottavuuskomitea ja kilpailuviranomainen ovat todenneet). Erityisesti kotimarkkinasuuntautuneita palveluita on leimannut tuottavuuden jähmeä kehitys tilanteessa, jossa hallitus toteutti vuonna 2017 vain vähän toimenpiteitä kilpailun lisäämiseksi ja jossa tiettyihin palveluihin, kuten kiinnitysluottopankkeihin, ei kohdistu ulkomaista kilpailua. Kilpailun vähäisyys useilla kotimarkkinasuuntautuneilla palvelualoilla (kuten vähittäiskaupassa, rahoitusalalla, yleishyödykkeiden jakelussa, liikenteessä sekä lääkkeiden tukkumyynnissä) heikentää edelleen tuottavuutta ja ehkäisee investointeja ja työpaikkojen luomista.

                  (8)

                  Useita vuosia jatkuneen asuntojen hintojen huomattavan nousun seurauksena on syntymässä yliarvostusriskejä, erityisesti suurimmilla kaupunkialueilla. Euroopan järjestelmäriskikomitea on varoittanut kahdeksaa unionin jäsenvaltiota, joista yksi on Tanska, asuntokiinteistösektorin keskipitkän aikavälin haavoittuvuustekijöistä, jotka johtuvat asuntojen hintojen noususta ja kotitalouksien suuresta velkaantuneisuudesta. Kotitalouksien velka väheni edelleen vuonna 2017, mutta se on yhä unionin suurimpia (prosentteina suhteessa BKT:hen) ja komission arvioiden mukaan suurempi kuin talouden perustekijöiden ja varovaisuuskynnysarvojen perusteella olisi perusteltua. Lisäksi niiden asuntolainojen osuus, joissa lainamäärä suhteessa tuloihin on erittäin suuri, on kasvanut voimakkaasti vuodesta 2013 alkaen, erityisesti Kööpenhaminassa ja sen ympäristössä. Tanskan viranomaiset ovat hyväksyneet useita uusia makrovakaustoimenpiteitä, joilla rajoitetaan edelleen riskialtista luotonottoa (voimaan vuosina 2018 ja 2020), ja tehneet kiinteistöverouudistuksen (voimaan vuonna 2021), jolla puututaan asuntojen hintojen alueelliseen epätasapainoon. Erittäin suuri lainamäärä suhteessa tuloihin, suuri velkaantuneisuus ja suuri korkoherkkyys sekä mahdollisesti yliarvostetut asuntojen hinnat lisäävät kuitenkin hintojen korjausliikkeen vaaraa, mikä voisi vahingoittaa reaalitaloutta ja pankkisektoria.

                  (9)

                  Komissio on vuoden 2018 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson osana tehnyt kattavan analyysin Tanskan talouspolitiikasta ja julkaissut sen vuoden 2018 maaraportissa. Se on arvioinut myös vuoden 2018 lähentymisohjelman, vuoden 2018 kansallisen uudistusohjelman ja jatkotoimenpiteet, joita on toteutettu Tanskalle viime vuosina annettujen suositusten noudattamiseksi. Komissio on ottanut huomioon ohjelmien ja jatkotoimenpiteiden merkityksen Tanskan finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta mutta myös sen, missä määrin ne ovat unionin sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska unionin yleistä talouden ohjausta on tarpeen vahvistaa antamalla unionin tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin.

                  (10)

                  Neuvosto on tutkinut vuoden 2018 lähentymisohjelman tämän arvioinnin perusteella ja katsoo (5), että Tanskan odotetaan noudattavan vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia,

            SUOSITTAA, että Tanska toteuttaa vuosina 2018 ja 2019 toimia, joilla se

                  1.

                  lisää kilpailua kotimarkkinasuuntautuneilla palvelualoilla, esimerkiksi yleishyödykkeiden jakelussa ja rahoitusalalla.

         Tehty Brysselissä 13 päivänä heinäkuuta 2018.

               Neuvoston puolesta

               Puheenjohtaja

            H. LÖGER

         (1)  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

         (2)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1176/2011, annettu 16 päivänä marraskuuta 2011, makrotalouden epätasapainon ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta (EUVL L 306, 23.11.2011, s. 25).

         (3)  EUVL C 261, 9.8.2017, s. 1.

         (4)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1303/2013, annettu 17 päivänä joulukuuta 2013, Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yhteisistä säännöksistä sekä Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yleisistä säännöksistä sekä neuvoston asetuksen (EY) N:o 1083/2006 kumoamisesta (EUVL L 347, 20.12.2013, s. 320).

         (5)  Asetuksen (EY) N:o 1466/97 9 artiklan 2 kohdan mukaisesti.