title: 2011/24/EU: Komission suositus, annettu 11 päivänä tammikuuta 2011 , luotettavuustodistusten antamisesta puolustusalan yrityksille yhteisön sisällä tapahtuvia puolustukseen liittyvien tuotteiden siirtoja koskevien ehtojen yksinkertaistamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/43/EY 9 artiklan mukaisesti  ETA:n kannalta merkityksellinen teksti

text:
               15.1.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 11/62

         KOMISSION SUOSITUS,
   annettu 11 päivänä tammikuuta 2011,
   luotettavuustodistusten antamisesta puolustusalan yrityksille yhteisön sisällä tapahtuvia puolustukseen liittyvien tuotteiden siirtoja koskevien ehtojen yksinkertaistamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/43/EY 9 artiklan mukaisesti
   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
   (2011/24/EU)
   EUROOPAN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 292 artiklan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               yhteisön sisällä tapahtuvia puolustukseen liittyvien tuotteiden siirtoja koskevien ehtojen yksinkertaistamisesta 6 päivänä toukokuuta 2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/43/EY (1) 9 artiklassa säädetään perusteista, joilla jäsenvaltiot voivat antaa luotettavuustodistuksia alueelleen sijoittautuneille puolustusalan yrityksille yleisten siirtolupien nojalla siirrettyjen puolustukseen liittyvien tuotteiden vastaanottajina.

               (2)

               Luotettavuustodistusten antaminen yrityksille on keskeinen osa direktiivillä 2009/43/EY käyttöön otettua yksinkertaistettua lupajärjestelmää.

               (3)

               Luotettavuustodistusten antamisperusteiden tulkitseminen eri tavoin jäsenvaltioissa voisi haitata direktiivin 2009/43/EY täytäntöönpanoa ja lupajärjestelmän yksinkertaistamista koskevan tavoitteen toteutumista.

               (4)

               Luotettavuustodistusten antamisperusteiden yhtenevä tulkinta ja soveltaminen jäsenvaltioissa on tärkeää direktiivin 2009/43/EY 9 artiklan 6 kohdassa tarkoitetun luotettavuustodistusten vastavuoroisen tunnustamisen ja yleisten lupien laajamittaisen käytön kannalta.

               (5)

               Jäsenvaltioiden edustajat direktiivin 2009/43/EY 14 artiklalla perustetussa komiteassa ovat ehdottaneet, että luotettavuustodistusten antamisperusteiden yhtenevä tulkinta ja soveltaminen voitaisiin toteuttaa antamalla asiasta komission suositus.

               (6)

               Jäsenvaltioiden edustajat direktiivin 2009/43/EY 14 artiklalla perustetussa komiteassa perustivat sen vuoksi työryhmän laatimaan ohjeet luotettavuustodistusten antamisesta puolustusalan yrityksille direktiivin 2009/43/EY 9 artiklan mukaisesti.

               (7)

               Tässä suosituksessa annetut ohjeet perustuvat muutamien jäsenvaltioiden parhaisiin käytäntöihin, jotka ovat osoittautuneet tehokkaiksi ja käyttökelpoisiksi,

         ON ANTANUT TÄMÄN SUOSITUKSEN:
   1.   LUOTETTAVUUSTODISTUSTEN ANTAMISPERUSTEET

   1.1   Arviointi 9 artiklan 2 kohdan a ja b alakohdassa luetelluista kriteereistä

   Luotettavuustodistus olisi voitava antaa vain sellaiselle vastaanottavalle yritykselle, joka tosiasiassa valmistaa direktiivin 2009/43/EY kattamia puolustukseen liittyviä tuotteita tai puolustukseen liittyviä puolivalmiita tuotteita, joissa on kolmansilta osapuolilta hankittuja osia ja/tai järjestelmiä ja alajärjestelmiä ja jotka on tarkoitus saattaa markkinoille yrityksen omalla nimellä tai tavaramerkillä.
   Luotettavuustodistuksen saaneen vastaanottavan yrityksen olisi voitava käyttää direktiivin 2009/43/EY 5 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitetun yleisen siirtoluvan nojalla vastaanotettuja puolustukseen liittyviä tuotteita vain omaan tuotantoonsa (mukaan lukien komponenttien sisällyttäminen muihin tuotteisiin tai käyttäminen vara- tai vaihto-osina), eikä se saisi siirtää kyseisiä tuotteita edelleen tai viedä niitä maasta sellaisenaan muutoin kuin huoltoa tai korjausta varten, johon vaaditaan alkuperäjäsenvaltion ennakkolupa.
   Toimivaltaisten viranomaisten pitäisi voida vaatia vastaanottavalta yritykseltä tarvittaessa ennen luotettavuustodistuksen antamista lausumaa, jossa yritys sitoutuu

               a)

               käyttämään direktiivin 2009/43/EY 5 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitetun yleisen siirtoluvan nojalla vastaanotettuja puolustukseen liittyviä tuotteita omaan tuotantoonsa;

               b)

               pidättymään siirtämästä kyseisiä tuotteita edelleen tai viemästä niitä maasta sellaisenaan muutoin kuin huoltoa tai korjausta varten.

         1.2   Tavarantoimitukset ainoastaan jäsenvaltion puolustusvoimien käyttöä varten direktiivin 2009/43/EY 5 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitetun yleisen siirtoluvan nojalla hankintoja tekeville vastaanottaville yrityksille

   Vastaanottavalla yrityksellä, joka katsotaan Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/18/EY (2) 1 artiklan 9 kohdassa tarkoitetuksi hankintaviranomaiseksi ja joka tekee hankintoja ainoastaan jäsenvaltion puolustusvoimia varten, pitäisi olla oikeus vastaanottaa puolustukseen liittyviä tuotteita direktiivin 2009/43/EY 5 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitetun yleisen siirtoluvan nojalla ilman luotettavuustodistusta.
   1.3   Arviointi 9 artiklan 2 kohdan c ja f alakohdassa luetelluista kriteereistä

   Direktiivin 2009/43/EY 9 artiklan 2 kohdan c alakohdassa tarkoitetun ylempää johtajistoa edustavan henkilön olisi henkilökohtaisesti vastattava yrityksessä toteutettavasta sisäisestä vaatimustenmukaisuusohjelmasta tai siirron- ja vienninhallintajärjestelmästä sekä viennin ja siirtojen valvonnasta vastaavasta henkilöstöstä. Kyseisen johtajistoa edustavan henkilön olisi kuuluttava yrityksen johtoelimeen.
   Jos luotettavuustodistusta haetaan yhdelle tai useammalle tuotantoyksikölle, direktiivin 2009/43/EY 9 artiklan 2 kohdan f alakohdassa edellytetystä vastaanottavan yrityksen rakenteellista vastuuketjua koskevasta kuvauksesta olisi käytävä selkeästi ilmi, että johtajistoa edustava henkilö valvoo kyseisten viennin ja siirtojen valvonnasta vastaavien yksikköjen henkilöstöä.
   Liitteessä I on annettu kysymykset ja ohjeet sisäisiä vaatimustenmukaisuusohjelmia koskevaa kuvausta ja myöhempää arviointia varten. Jäsenvaltiot voivat lisätä uusia kysymyksiä. Jäsenvaltioiden mahdollisesti lisäämien uusien kysymysten olisi kytkeydyttävä oleellisesti ja suoraan kyseiseen luotettavuustodistusta koskevaan arviointiin.
   1.4   Luotettavuustodistuksen kohteena oleva organisaatiorakenne ja arviointi 9 artiklan 2 kohdan d ja e alakohdassa luetelluista kriteereistä

   Luotettavuustodistuksen antamisessa sovellettava toimintatapa riippuu vastaanottavan yrityksen organisaatiorakenteesta sekä siitä, miten yritys on siirtänyt vastuuta siirtojen ja viennin valvonnasta. Luotettavuustodistus voidaan antaa koko yritykselle tai liiketoimintayksiköittäin. Jos yrityksillä on tuotantoyksikköjä ja tuotantoon liittyvää toimintaa useissa toimipaikoissa, joille on siirretty vastuu siirtojen ja viennin valvonnasta, yritysten olisi täsmennettävä, mitkä kyseisistä yksiköistä kuuluvat luotettavuustodistuksen piiriin.
   2.   LUOTETTAVUUSTODISTUKSEN ANTAMINEN

   2.1   Luotettavuustodistuksen vakiomuotoinen malli

   On suositeltavaa käyttää liitteessä II esitettyä vakiomuotoista todistusmallia.
   Luotettavuustodistus olisi laadittava jollakin luotettavuustodistuksen antavan jäsenvaltion virallisista kielistä ja mieluiten myös luotettavuustodistuksen saavan vastaanottavan yrityksen ilmoittamalla toisen jäsenvaltion virallisella kielellä. Luotettavuustodistukseen olisi merkittävä sen voimaantulopäivä.
   Luotettavuustodistuksessa olisi vaadittava 9 artiklan 4 kohdan a alakohdan nojalla, että luotettavuustodistuksen saanut vastaanottava yritys ilmoittaa toimivaltaiselle viranomaiselle kaikista luotettavuustodistuksen antamisen jälkeen ilmenevistä tekijöistä ja olosuhteista, jotka voivat vaikuttaa luotettavuustodistuksen voimassaoloon tai sisältöön. Luotettavuustodistuksen saaneen vastaanottavan yrityksen olisi ilmoitettava erityisesti seuraavista seikoista:

               a)

               puolustukseen liittyviä tuotteita koskevaan yrityksen teolliseen toimintaan on tullut merkittävä muutos;

               b)

               osoite, jossa toimivaltainen viranomainen voi tutustua puolustukseen liittyviä vastaanotettuja tuotteita koskevaan kirjanpitoon, on muuttunut.

         Edellä olevassa a kohdassa mainitun ilmoitusta edellyttävän muutoksen oleellisuutta olisi arvioitava tarvittaessa puolustusalan yritykseksi rekisteröinnin tai puolustusalan toimintaluvan tai valmistusluvan myöntämisen yhteydessä toimitettujen tietojen perusteella.
   2.2   Luotettavuustodistusta hakevia vastaanottavia yrityksiä koskevien tietojen vaihto

   Direktiivin 2009/43/EY 12 artiklan nojalla kansallisia toimivaltaisia viranomaisia kannustetaan vaihtamaan kaikkia luotettavuustodistusten antamisen kannalta oleellisia tietoja. Jos muilta viranomaisilta tarvitaan tietoja, jotta vastaanottavaa yritystä voidaan arvioida luotettavuustodistusta varten, luotettavuustodistuksen antavan toimivaltaisen viranomaisen olisi oltava yhteydessä muihin asianosaisiin kansallisiin toimivaltaisiin viranomaisiin ennen luotettavuustodistuksen antamista.
   3.   EHTOJEN JA KRITEERIEN TÄYTTYMISEN VALVONTA

   3.1   Toimivaltaisten viranomaisten toimivalta tehdä ehtojen ja kriteerien täyttymistä koskevia tarkastuskäyntejä

   Luotettavuustodistuksiin liittyvien ehtojen ja 9 artiklan 2 kohdassa säädettyjen kriteerien täyttymisen tarkastamiseksi tehtävillä tarkastuskäynneillä toimivaltaisen viranomaisen nimeämillä tarkastajilla pitäisi olla vähintään seuraavat valtuudet:

               a)

               pääsy asiaankuuluviin tiloihin;

               b)

               toisen jäsenvaltion antaman siirtoluvan nojalla vietyjen, siirrettyjen tai vastaanotettujen tuotteiden kannalta oleellisen kirjanpidon, tietojen, menettelysääntöjen ja muun materiaalin tarkastaminen ja jäljennösten ottaminen.

         Tällaiset tarkastukset olisi tehtävä sen jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti, jossa tarkastukset aiotaan tehdä.
   3.2   Uudelleen arviointia edellyttävät tapaukset

   Toimivaltaisen viranomaisen olisi arvioitava luotettavuustodistukseen liittyvien ehtojen ja 9 artiklan 2 kohdassa säädettyjen kriteerien täyttymistä uudelleen seuraavissa tapauksissa:

               a)

               luotettavuustodistuksen saanut vastaanottava yritys on muuttunut merkittävästi muun muassa toimintansa tai sisäisen organisaationsa osalta;

               b)

               luotettavuustodistuksen saanut vastaanottava yritys ei vaikuta enää täyttävän oleellisia ehtoja ja kriteereitä;

               c)

               luotettavuustodistuksen saanut vastaanottava yritys on määrätty toteuttamaan korjaavia toimia;

               d)

               luotettavuustodistuksen tilapäinen peruuttaminen aiotaan päättää.

         3.3   Luotettavuustodistuksen vasta saaneiden vastaanottavien yritysten tiiviimpi seuranta

   Toimivaltaisen viranomaisen olisi kiinnitettävä erityistä huomiota luotettavuustodistuksen vasta saaneisiin vastaanottaviin yrityksiin. Toimivaltaisen viranomaisen olisi valvottava ehtojen ja kriteerien täyttymistä mieluiten ensimmäisen vuoden ajan siitä, kun luotettavuustodistus on annettu ensimmäisen kerran.
   4.   KORJAAVAT TOIMENPITEET JA LUOTETTAVUUSTODISTUKSEN TILAPÄINEN TAI LOPULLINEN PERUUTTAMINEN

   4.1   Päätös korjaavien toimien määräämisestä

   Jos luotettavuustodistuksen saanut vastaanottava yritys ei enää täytä yhtä tai useampaa direktiivin 2009/43/EY 9 artiklan 2 kohdassa säädettyä kriteeriä tai luotettavuustodistukseen liittyviä ehtoja ja jos toimivaltainen viranomainen katsoo ehtojen tai kriteerien täyttymättä jäämisen olevan merkitykseltään vähäistä, toimivaltaisen viranomaisen olisi tehtävä kuukauden kuluessa siitä päivästä, jona ehtojen tai kriteerien täyttymättä jääminen on tullut ensimmäisen kerran toimivaltaisen viranomaisen tietoon, päätös, jossa vaaditaan vastaanottavaa yritystä toteuttamaan korjaavia toimia.
   Toimivaltaisen viranomaisen olisi välittömästi ilmoitettava päätöksestä kirjallisesti luotettavuustodistuksen saaneelle vastaanottavalle yritykselle. Päätöksessä olisi vaadittava, että luotettavuustodistuksen saanut vastaanottava yritys toteuttaa määrätyt korjaavat toimet kirjallisessa ilmoituksessa asetetussa määräajassa.
   Määräajan kuluttua toimivaltaisen viranomaisen olisi tarkistettava, että korjaavat toimet on toteutettu. Tarkistamiseen voi kuulua käynti paikan päällä, tapaaminen direktiivin 2009/43/EY 9 artiklan 2 kohdan c alakohdassa tarkoitetun ylempää johtajistoa edustavan henkilön tai ylempää johtajistoa edustavan henkilön nimeämän ylemmän toimihenkilön kanssa ja/tai kyseisen ylempää johtajistoa edustavan henkilön toimittamien kirjallisten todisteiden arviointi.
   Luotettavuustodistuksen saaneelle vastaanottavalle yritykselle olisi ilmoitettava kirjallisesti toimivaltaisen viranomaisen tekemästä arvioinnista, joka koskee toteutettujen korjaavien toimien asianmukaisuutta, kolmen kuukauden kuluessa tarkistustyön loppuun saattamisesta.
   4.2   Luotettavuustodistuksen peruuttaminen tilapäisesti tai lopullisesti

   Toimivaltaisen viranomaisen olisi peruutettava luotettavuustodistus tilapäisesti tai lopullisesti seuraavissa tapauksissa:

               a)

               luotettavuustodistuksen saanut vastaanottava yritys ei ole toteuttanut korjaavaa toimea sen määräajan kuluessa, joka on asetettu toimivaltaisen viranomaisen kirjallisessa ilmoituksessa, jossa vaaditaan luotettavuustodistuksen saanutta vastaanottavaa yritystä toteuttamaan korjaavia toimia;

               b)

               luotettavuustodistuksen saanut vastaanottava yritys ei enää täytä yhtä tai useampaa direktiivin 2009/43/EY 9 artiklan 2 kohdassa säädettyä kriteeriä tai luotettavuustodistukseen liittyviä ehtoja, ja toimivaltainen viranomainen katsoo, että kriteerien ja ehtojen täyttymättä jääminen on merkitykseltään huomattavaa.

         Toimivaltaisen viranomaisen olisi välittömästi ilmoitettava luotettavuustodistuksen tilapäistä tai lopullista peruuttamista koskevasta päätöksestä kirjallisesti luotettavuustodistuksen saaneelle vastaanottavalle yritykselle ja komissiolle.
   Toimivaltaisen viranomaisen olisi pidettävä tilapäinen peruuttaminen voimassa, kunnes luotettavuustodistuksen saanut vastaanottava yritys voi osoittaa täyttävänsä direktiivin 2009/43/EY 9 artiklan 2 kohdassa säädetyt kriteerit ja luotettavuustodistukseen liittyvät ehdot. Toimivaltaisen viranomaisen olisi asetettava luotettavuustodistuksen tilapäistä peruuttamista koskevassa kirjallisessa ilmoituksessa tai sitä seuraavassa kirjeenvaihdossa määräaika, jonka kuluessa luotettavuustodistuksen saaneen vastaanottavan yrityksen on osoitettava kriteerien ja ehtojen täyttyvän.
   4.3   Luotettavuustodistuksen tilapäisen peruuttamisen päättäminen

   Tilapäistä peruuttamista koskevassa päätöksessä asetetun määräajan umpeuduttua toimivaltaisen viranomaisen olisi tarkistettava, täyttääkö luotettavuustodistuksen saanut vastaanottava yritys direktiivin 2009/43/EY 9 artiklan 2 kohdassa säädetyt kriteerit ja luotettavuustodistukseen liittyvät ehdot.
   Tarkistukseen voi kuulua käynti paikan päällä, tapaaminen direktiivin 2009/43/EY 9 artiklan 2 kohdan c alakohdassa tarkoitetun ylempää johtajistoa edustavan henkilön tai ylempää johtajistoa edustavan henkilön nimeämän ylemmän toimihenkilön kanssa ja/tai kyseisen ylempää johtajistoa edustavan henkilön toimittamien kirjallisten todisteiden arviointi.
   Toimivaltaisen viranomaisen uudesta päätöksestä olisi ilmoitettava luotettavuustodistuksen saaneelle vastaanottavalle yritykselle kirjallisesti kuukauden kuluessa tarkistustyön loppuun saattamisesta, ja ilmoituksessa olisi todettava jokin seuraavista:

               a)

               luotettavuustodistuksen tilapäinen peruuttaminen aiotaan päättää, ja peruuttamisen päättämisen toimeenpanopäivä;

               b)

               tilapäistä peruuttamista jatketaan tiettyyn päivämäärään asti, jonka jälkeen tehdään uusi tarkistus;

               c)

               luotettavuustodistus peruutetaan lopullisesti.

         5.   LUOTETTAVUUSTODISTUKSIIN LIITTYVÄ TIEDONVAIHTO

   Kun luotettavuustodistus annetaan tai peruutetaan tilapäisesti tai lopullisesti taikka sen tilapäinen peruuttaminen päättyy, toimivaltaisen viranomaisen olisi välittömästi ilmoitettava asiasta kirjallisesti luotettavuustodistuksen saaneelle vastaanottavalle yritykselle ja komissiolle.
   6.   JATKOTOIMET

   Jäsenvaltioita kehotetaan panemaan tämä suositus täytäntöön viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2012.
   Jäsenvaltioita kannustetaan ilmoittamaan komissiolle kaikista tämän suosituksen täytäntöönpanemiseksi toteuttamistaan toimenpiteistä.
   7.   OSOITTAMINEN

   Tämä suositus on osoitettu jäsenvaltioille.

      Tehty Brysselissä 11 päivänä tammikuuta 2011.

            Komission puolesta

         Antonio TAJANI

            Varapuheenjohtaja

      (1)  EUVL L 146, 10.6.2009, s. 1.

      (2)  EUVL L 134, 30.4.2004, s. 114.

      LIITE I

         Kysymykset ja ohjeet sisäisiä vaatimustenmukaisuusohjelmia koskevaa kuvausta ja myöhempää arviointia varten

                  Keskeiset alat

                  Avainkysymykset

                  Parhaisiin käytäntöihin perustuvat suositukset

                  Sovellettava kriteeri

                              1.

                              Siirtojen ja viennin hallinnointiin osoitetut organisatoriset voimavarat, henkilöstövoimavarat ja tekniset voimavarat

                  Kuinka suuri prosenttiosuus yrityksen liiketoiminnasta (vuosiliikevaihdosta) riippuu luvanvaraisten tuotteiden viennistä ja siirroista?
                  Montako tällaisten tuotteiden vientiä ja siirtoa toteutetaan yhden vuoden aikana?
                  Mitkä yrityksen toiminnot (esimerkiksi hankinta, suunnittelu, projektinhoito, lähetys) osallistuvat vientiin ja siirtoihin ja miten kyseiset tehtävät on järjestetty?
                  Käyttääkö yritys sähköistä järjestelmää vientien ja siirtojen hallinnoinnissa? Mitkä ovat järjestelmän pääpiirteet?

                  Näiden kysymysten tarkoituksena on saada lisätietoa yrityksen sisäisestä rakenteesta, mikä on oleellista arvioitaessa viennin ja siirtojen vaikutusta yritykseen ja niihin liittyviin toiminnallisiin menettelyihin.

                  Montako henkilöä on joko palkattu hoitamaan yksinomaan viennin ja siirtojen hallinnointia tai vastaa siitä muiden tehtävien ohella?

                  Henkilöitä olisi oltava aina vähintään kaksi lomien, sairastumisen tai muun vastaavan varalta.

                  Tiedottaako yritys sisäisesti kirjallisesta sitoumuksestaan noudattaa viennin ja siirtojen valvontaa koskevia säädöksiä ja mahdollisia asiaan liittyviä loppukäyttöä ja vientiä koskevia rajoituksia?
                  Tiedottaako yritys sisäisesti kirjallisesta sitoumuksestaan antaa pyydettäessä tiedot tuotteiden loppukäytöstä tai loppukäyttäjistä?

                  Molemmat kirjalliset sitoumukset olisi sisällytettävä viennin ja siirtojen valvonnasta vastaavan henkilöstön käytössä oleviin vaatimustenmukaisuuskäsikirjoihin, ja lisäksi niistä olisi tiedotettava kaikille työntekijöille, jotka liittyvät viennin ja siirtojen valvontaan (esimerkiksi myyntiosasto).

                  9 artiklan 2 kohdan d ja e alakohta

                  Onko yritys tähän asti noudattanut viennin ja siirtojen valvontaa koskevia säännöksiä?

                  Yrityksen olisi pitänyt noudattaa viennin ja siirtojen valvontaa koskevia säädöksiä moitteettomasti.

                  9 artiklan 2 kohdan a alakohta

                  Annetaanko viennin ja siirtojen valvonnasta vastaavalle henkilöstölle vaatimustenmukaisuuskäsikirjoja ja pidetäänkö ne ajan tasalla?

                  Vaatimustenmukaisuuskäsikirjojen olisi oltava viennin ja siirtojen valvonnasta vastaavan henkilöstön käytettävissä ainakin sähköisessä muodossa (esimerkiksi yrityksen intranetissä).
                  Käsikirjoissa olisi oltava toiminnalliset ja organisatoriset menettelyt, joita viennin ja siirtojen valvonnasta vastaavan henkilöstön on noudatettava.
                  Viennin ja siirtojen valvonnasta vastaavalle henkilöstölle olisi viipymättä ilmoitettava käsikirjaan tehdyistä muutoksista, jotka vaikuttavat heidän työhönsä, ja muutosten voimaantulosta.

                  9 artiklan 2 kohdan f alakohta

                              2.

                              Rakenteellinen vastuuketju

                  Millainen on yrityksen sisäinen vientiin ja siirtoihin liittyvä rakenteellinen vastuuketju?

                  Viennin ja siirtojen valvontaa koskevien vaatimusten noudattamiseen liittyvä vastuu olisi määritettävä kirjallisesti. Kuvaus rakenteellisesta vastuuketjusta (esimerkiksi asiakirjat tai organisaatiokaavio) olisi pidettävä ajan tasalla.
                  Kuvauksen olisi sisällettävä yksityiskohtaiset tiedot mahdollisesta vastuun siirtämisestä ja käytänteistä tilanteissa, joissa direktiivin 2009/43/EY 9 artiklan 2 kohdan c alakohdassa tarkoitettu ylempää johtajistoa edustava henkilö ei ole paikalla.

                  9 artiklan 2 kohdan f alakohta

                  Voiko toimivaltainen viranomainen tutustua tällaiseen kuvaukseen milloin tahansa?

                  Toimivaltaisen viranomaisen olisi voitava tutustua tietoihin rakenteellisesta vastuuketjusta helposti milloin tahansa hakuvaiheen lisäksi myös sitä seuraavassa ehtojen ja kriteerien täyttymistä koskevassa valvontavaiheessa ja tarkastuskäynneillä.

                  9 artiklan 2 kohdan f alakohta

                  Mihin osaan yritystä viennin ja siirtojen hallinnointi on sijoitettu?

                  Viennin ja siirtojen valvonnan hallinnointi olisi hoidettava joko jokaisessa toimitusyksikössä, päätoimipaikassa tai erillisellä viennin valvontaosastolla sen mukaan, minkä kokoinen yritys on ja millainen on sen rakenne.

                  9 artiklan 2 kohdan f alakohta

                  Miten viennin ja siirtojen valvonnasta vastaava henkilöstö toimii muiden yrityksen sisäisten toimintojen kanssa?

                  Viennin ja siirtojen valvonnasta vastaava henkilöstö olisi suojattava mahdollisimman hyvin eturistiriidoilta. Heillä pitäisi olla valta keskeyttää liiketoimi.

                  9 artiklan 2 kohdan f alakohta

                  Miten viennistä ja siirroista vastaavan henkilöstön ja ylempää johtajistoa edustavan henkilön välinen suhde on järjestetty esimerkiksi tietojenvaihdon mahdollisuuden osalta?

                  Viennin valvonnasta vastaavan henkilöstön pitäisi voida raportoida suoraan ylempää johtajistoa edustavalle henkilölle, jos kyseinen henkilöstö tarvitsee valtuudet liiketoimen keskeyttämiseen.

                  9 artiklan 2 kohdan f alakohta

                  Mitkä ovat viennistä ja siirroista henkilökohtaisesti vastaavan ylempää johtajistoa edustavan henkilön muut vastuualat?

                  Ylempää johtajistoa edustavan henkilön olisi kuuluttava ylimpään johtoon. Hänen asemastaan ei saisi aiheutua eturistiriitoja (eli hänen ei pitäisi olla esimerkiksi myyntipäällikkö).

                  9 artiklan 2 kohdan c ja f alakohta

            3.   Sisäiset tarkastukset

                              a)

                              Satunnaiset selvitykset

                  Miten usein satunnaisia selvityksiä tehdään?

                  Sisäiselle vaatimustenmukaisuusohjelmalle ja päivittäisille toimintamenettelyille olisi tehtävä (odottamatta) satunnaisia tarkastuksia.

                  9 artiklan 2 kohdan f alakohta

                              b)

                              Sisäiset tarkastukset

                  Kuinka usein sisäisiä tarkastuksia tehdään?

                  Parhaassa tapauksessa kerran vuodessa, mutta vähintään kolmen vuoden välein.

                  9 artiklan 2 kohdan f alakohta

                  Kuinka suuri prosenttiosuus viennistä ja siirroista tarkastetaan?

                  Viennistä ja siirroista olisi tarkastettava vähintään 1 prosentti ja enintään oletetut 20 prosenttia sen mukaan, mikä on niiden määrä. Osuus voi olla eri jokaisella tarkastuskerralla.

                  Kuka tekee tarkastukset?

                  Vastauksen pitäisi olla yksi seuraavista:

                              —

                              joku viennin ja siirtojen valvontaan liittyvän rakenteellisen vastuuketjun ylemmistä henkilöistä

                              —

                              laatujohtaja

                              —

                              talousjohtaja tai kirjanpitäjä

                              —

                              joku muu yrityksen keskijohdossa tai ylemmässä asemassa oleva henkilö, joka ei osallistu suoraan viennistä ja siirroista vastaavan ryhmän päivittäiseen työhön.

                  Mitä osa-alueita tarkastukset kattavat?

                  Tarkastuksissa olisi saatava vastaukset seuraaviin kysymyksiin:

                              —

                              Noudatetaanko asetettuja vientirajoituksia?

                              —

                              Onko käytössä menettelyjä, joilla varmistetaan kaikkien vientiä ja siirtoja koskevien säädösten noudattaminen, ja saatetaanko niitä ajan tasalle?

                              —

                              Järjestetäänkö asiasta säännöllistä koulutusta?

                              —

                              Onko kirjanpito valmiina käytettäväksi?

                              —

                              Onko kirjanpito kattavaa?

                              —

                              Kattaako kirjanpito kaikki tuonnin, viennin ja siirtojen sekä jäsenvaltiossa pysyvien tuotteiden kannalta oleelliset tiedot?

                              —

                              Onko tietoa saatavilla asianomaisten tuotteiden elinkaaresta lähteestä määränpäähän?

                              c)

                              Tarkastusten suunnittelu, tehokkuus ja jatkotoimet

                  Miten varmistetaan, että tarkastuksen kohteena on edustava otos lähetyksistä?

                  Vähintään yksi lähetys kunkin asiakkaan tai määränpään osalta taikka vähintään yksi lähetys kustakin hankkeesta olisi tarkastettava.

                  9 artiklan 2 kohdan f alakohta

                  Laatiiko yritys sisäisen tarkastuksen ohjelman?

                  Olisi laadittava sisäisen tarkastuksen ohjelma sen varmistamiseksi, että tarkastuksen kohteena on edustava otos lähetyksistä.

                  Korjataanko sisäisessä tarkastuksessa ilmenneet ehtojen ja kriteerien täyttymättä jäämiset järjestelmällisesti? Pidetäänkö tällaisista toimista kirjaa?

                  Yrityksen olisi pidettävä selkeästi kirjaa kaikista sisäisissä tarkastuksissa ilmenevistä epäillyistä ehtojen ja kriteerien täyttymättä jäämisistä, kyseisten tapausten korjaamiseen suositelluista toimenpiteistä sekä kyseisten korjaavien toimenpiteiden vaikuttavuuden arvioinnista.

            4.   Yleinen tiedottaminen

                              4.1.

                              Toiminnalliset ja organisatoriset menettelyt

                  Miten yrityksen sisäiset prosessit suunnitellaan lisäämään yleisesti tietoa viennin ja siirtojen valvonnasta ja vähentämään siihen liittyviä riskejä?

                  Toiminnalliset ja organisatoriset menettelyt olisi laadittava kirjallisesti, ja niissä olisi annettava määräykset ja ohjeet seuraavista seikoista:

                              —

                              koko vienti- tai siirtoprosessista tilauksen vastaanottamisesta alkaen, vientiä tai siirtoja koskevien säädösten sovellettavuuden arvioinnista, asiaankuuluvien vientiä tai siirtoja koskevien säädösten noudattamisesta sekä lähetyksestä tai siirrosta (lopullinen ehtojen ja kriteerien täyttymisen tarkastus on tehtävä ennen lähetystä tai siirtoa)

                              —

                              lupaan liittyvien ehtojen noudattamisen valvonnasta

                              —

                              yhteydenpidosta yrityksen ulkopuolisiin osapuoliin ja joissain tapauksissa yrityksen sisällä muihin osastoihin, joita asia koskee – esimerkiksi oikeudelliseen osastoon tai myyntiosastoon

                              —

                              kaikkien viennin tai siirron valvontaan osallistuvien tai siihen jollain tapaa liittyvien työntekijöiden koordinoinnista (esimerkiksi myyntihenkilöstölle olisi annettava ohjeeksi tiedottaa vientien ja siirtojen valvonnasta vastaavalle henkilöstölle kaikista epäilyistä ja heille olisi ilmoitettava, että tilaus voidaan käsitellä vasta, kun vientien ja siirtojen valvonnasta vastaava henkilöstö on sen hyväksynyt)

                              —

                              toimivaltaisten viranomaisten kanssa mahdollisesti käytävän tiedonvaihdon koordinoinnista (esimerkiksi epäilyttävistä tilauksista ilmoittaminen, mahdollinen vapaaehtoiseen ilmoittamiseen perustuva menettely).

                  9 artiklan 2 kohdan f alakohta

            4.1.1   Toiminnalliset ja organisatoriset menettelyt: luvan myöntämistä edeltävä vaihe (1)

                              a)

                              Kauppasaarrot

                  Miten yritys ottaa kauppasaarrot huomioon?

                  Jos lähetys aiotaan lähettää määränpäähän, joka on asetettu kauppasaartoon, käytössä olisi oltava säännöt kauppasaartoa koskevien määräysten tarkistamisesta. Vähintään seuraavat seikat olisi tarkistettava:

                              —

                              kauppasaartoa koskevassa määräyksessä asetetut toimituskiellot

                              —

                              lähetettävien tuotteiden luokitus verrattuna kauppasaarron tuoteluetteloon

                              —

                              tiettyjä palveluja, esimerkiksi teknistä apua, koskevat ylimääräiset lupavaatimukset.

                  9 artiklan 2 kohdan f alakohta

                              b)

                              Pakoteluettelot

                  Miten yritys ottaa pakoteluettelot huomioon?

                  Niiden oikeushenkilöiden ja luonnollisten henkilöiden nimiä ja tietoja, joille tavarat toimitetaan, olisi verrattava pakoteluetteloihin.

                  9 artiklan 2 kohdan f alakohta

                  Kun tietoja etsitään pakoteluettelosta, minkä tason (tai prosentin) varmuutta toimijan kuulumisesta luetteloon edellytetään, että löytyneitä tietoja pidetään ”osumana”? Mitä menettelyjä noudatetaan, kun nimi on löytynyt luettelosta?

                  Menettelyohjeiden olisi oltava kirjalliset, ja niissä olisi täsmennettävä, mitä toimenpiteitä on toteutettava löytyneiden nimien ja ”osumien” osalta (esimerkiksi kun nimi on löytynyt, siitä on ilmoitettava toimivaltaiselle viranomaiselle).

                              c)

                              Luettelossa mainittujen tuotteiden valvonta (tuotteet edellyttävät lupaa, koska ne on mainittu vientien ja siirtojen valvontaluettelossa)

                  Sisäisiä menettelyjä koskevat kysymykset, joilla varmistetaan, ettei luettelossa mainittua tuotetta viedä eikä siirretä ilman lupaa:

                  9 artiklan 2 kohdan f alakohta

                              1)

                              Onko käytössä sähköinen tietojenkäsittelyjärjestelmä, johon yrityksen vastaanottamien tai valmistamien tuotteiden luokitus tallennetaan?

                  Tuotteiden luokitus olisi tallennettava sähköiseen tietojenkäsittelyjärjestelmään (ainoastaan siinä tapauksessa, että sellainen on jo käytössä). Valvontaluettelon muutokset olisi kirjattava järjestelmään välittömästi.

                              2)

                              Miten kaikki lupavaatimusten alaiset tuotteet luokitellaan ja kirjataan ja kuka vastaa asiasta? Millä menettelyillä varmistetaan, että tuotteiden luokitusta pidetään ajan tasalla, ja miten tätä dokumentoidaan?

                  Viennin ja siirtojen valvonnasta vastaavan henkilöstön olisi vastattava myös tuotteiden kirjaamisesta ja luokittelusta tarvittaessa yhdessä teknisten asiantuntijoiden kanssa.

                              3)

                              Miten loppukäyttöä ja vastaanottajan luotettavuutta arvioidaan?

                  Viennin ja siirtojen valvonnasta vastaavan henkilöstön pitäisi vastata myös vastaanottajien luotettavuuden tarkistamisesta, ja erityistä huomiota olisi kiinnitettävä loppukäyttöön ja väärinkäytön riskiin.
                  Jos viennin ja siirtojen valvonnasta vastaava henkilöstö saa tiedon siitä, että vastaanottaja on rikkonut viennin ja siirtojen valvontaa koskevia säädöksiä, niiden olisi ilmoitettava asiasta toimivaltaiselle viranomaiselle. On erityisen tärkeää tarkistaa, että vastaanottaja toimii vilpittömässä mielessä, jos asiakas on uusi, asiakkaan tiedoissa on epäselvyyksiä tai jos ilmoitettu loppukäyttö aiheuttaa epäilyksiä (esimerkiksi epätavallinen tilausmäärä tai asiakkaan pyytämät erikoiset ja epätavalliset kuljetusreitit).

                              d)

                              Aineeton teknologian siirto

                  Miten yritys varmistaa, että aineetonta teknologian siirtoa koskevia vaatimuksia (esimerkiksi sähköposti ja pääsy intranetiin ulkopuolelta) noudatetaan?

                  Yrityksellä olisi oltava sen antamat selkeät kirjalliset ohjeet aineettomasta teknologian siirrosta sähköpostitse, faksitse, intranetin tai internetin kautta.
                  Teknologian toimittamisen tai siirron olisi tapahduttava vasta sitten, kun teknologian luvanvaraisuus on arvioitu ja – jos kyseessä on luvanvarainen teknologia – kun on saatu siirron salliva lupa.

                  9 artiklan 2 kohdan f alakohta

                              e)

                              Tekninen apu

                  Miten yritys varmistaa teknistä apua koskevien vaatimusten noudattamisen?

                  Teknistä apua koskeva vaatimustenmukaisuusmenettely pitäisi olla laadittu

                              —

                              ulkomaisia vierailijoita/työntekijöitä varten

                              —

                              ulkomailla työskenteleviä työntekijöitä (esimerkiksi teknikoita) varten

                              —

                              sellaisia konferensseja ja seminaareja varten, joihin osallistuu ulkomaalaisia tai jotka järjestetään ulkomailla.

                  9 artiklan 2 kohdan f alakohta

                              4.1.2

                              Toiminnalliset ja organisatoriset menettelyt: lupavaihe

                  Miten yritys varmistaa, että sen lupahakemukset ovat kattavia ja täydellisiä?

                  Yrityksellä olisi oltava valmiudet noudattaa kaikilta osin niitä luvanhakumenettelyjä, jotka ovat voimassa siinä jäsenvaltiossa, johon yritys on sijoittautunut.

                  9 artiklan 2 kohdan f alakohta

                              4.1.3

                              Toiminnalliset ja organisatoriset menettelyt: luvan myöntämisen jälkeinen vaihe

                  Millä sisäisillä menettelyillä varmistetaan lupaan liittyvien ehtojen noudattaminen?

                  Viennin ja siirtojen valvontaa koskevat vaatimukset olisi tarkistettava vielä viimeisen kerran ennen lopullista lähetystä, jotta saadaan varmuus lupaan liittyvien ehtojen noudattamisesta.

                  9 artiklan 2 kohdan f alakohta

                              4.2

                              Viennin ja siirtojen valvonnasta vastaavalle henkilöstölle suunnattu tiedotus ja koulutus

                  Mitä tietoa on viennin ja siirtojen valvonnan kanssa tekemisissä olevan henkilöstön sekä varsinaisen viennin ja siirtojen valvonnasta vastaavan henkilöstön saatavilla?

                  Kaikkien tulisi voida tutustua edellä mainittuihin organisatorisiin ja toiminnallisiin menettelyihin, jotka liittyvät viennin ja siirtojen valvontaan.
                  Kyseiset organisatoriset ja toiminnalliset menettelyt pitäisi kirjata viennin ja siirtojen valvonnasta vastaavan henkilöstön käytössä olevaan vaatimustenmukaisuuskäsikirjaan ja niitä pitäisi myös päivittää.
                  Toiminnallisissa ja organisatorisissa menettelyissä olisi oltava selkeä kuvaus vientiin ja siirtoihin liittyvien vaatimusten noudattamista koskevasta menettelystä tilauksen vastaanottamisesta ja asiassa sovellettavien vientiä ja siirtoa koskevien säädösten noudattamisen tarkistamisesta aina lopulliseen lähetykseen tai siirtoon asti.

                  9 artiklan 2 kohdan f alakohta

                  Miten usein viennin valvonnasta vastaavan henkilöstön osaamista päivitetään?

                  Osaamista olisi päivitettävä, kun kansalliseen ja unionin vientivalvontalainsäädäntöön ja -menettelyihin tehdään muutoksia, kuitenkin vähintään kerran vuodessa. Vuosittain järjestettävän yleisen koulutuksen lisäksi on suositeltavaa, että kyseisen henkilöstön käyttöön annettaisiin lakitekstien ohella myös viennin ja siirtojen valvontaa koskevasta lainsäädännöstä annettuja huomautuksia sekä ammattilehtiä, jos sellaisia on.

                  Miten viennin ja siirtojen valvonnasta vastaavan henkilöstön osaamista päivitetään?

                  Eri tavoin annettava koulutus, johon kuuluu

                              —

                              yrityksen ulkopuolella järjestettäviä seminaareja

                              —

                              osallistuminen toimivaltaisen viranomaisen järjestämiin koulutustilaisuuksiin

                              —

                              yrityksen ulkopuolella tai Internetissä järjestettävää koulutusta.

                              5.

                              Fyysinen ja tekninen turvallisuus

                  Ovatko yrityksen turvatoimet asianmukaisen valtion elimen hyväksymiä? Selittäkää tarkemmin.

                  Jokaisen valtion puolustusministeriö tai vastaava organisaatio vaatii todennäköisesti joitakin turvatoimenpiteitä, kun yritys toimii sen puolesta. Jo pelkästään se, että yritys on saanut turvahyväksynnän, voi riittää.

                  9 artiklan 2 kohdan f alakohta

                  Jos virallista turvahyväksyntää ei ole käytössä, millä turvatoimenpiteillä vientiä ja siirtoja koskevaa kirjanpitoa ja menettelyjä suojataan?

                  Tilojen on oltava kokonaan aidattu. Sisäänkäynnin on oltava lukittu ja valvottu. Tiloja on valvottava jatkuvasti myös työajan ulkopuolella. Tavarantoimitusten ja -noutojen sisäänkäynti voi olla päätuotantotiloista erillinen.

                  9 artiklan 2 kohdan f alakohta

                  Mitkä ovat ohjelmistoa ja teknologiaa koskevat turvatoimenpiteet?

                  Järjestelmä olisi suojattava salasanalla ja palomuurilla. Yrityksen verkko olisi suojattava luvattomalta pääsyltä.
                  Elektronisia laitteita (kuten kannettavia tietokoneita ja käsitietokoneita), jotka viedään pois yrityksen tiloista tai ulkomaille, olisi valvottava, ja samoin olisi valvottava hankkeen osana ja muissa tilanteissa lähetettyjä sähköposteja.

                  9 artiklan 2 kohdan f alakohta

                              6.

                              Vientitapahtumien ja siirtojen kirjaaminen ja jäljitettävyys

                  Miten yritys säilyttää tiedot tuotteen toimittajan ilmoittamista vientirajoituksista?

                  Yritysten olisi mainittava yksi tai useampi seuraavista:

                              —

                              sähköinen tiedosto tai sähköpostikansio

                              —

                              hankekohtaiset kansiot

                              —

                              toimittajakohtaiset kansiot

                              —

                              erilliset rajoituksia koskevat kansiot

                              —

                              tilausjärjestelmä.

                  9 artiklan 2 kohdan f alakohta

                  Miten vientirajoitukset yhdistetään myöhempiin siirtoihin tai vientiin?

                  Vastauksissa olisi mainittava yksi tai useampi seuraavista:

                              —

                              sähköinen tiedosto tai sähköpostikansio, joka sisältää tuontia ja sitä seuraavia kuljetuksia koskevat tiedot

                              —

                              osana liiketoiminnan hallintajärjestelmää

                              —

                              hanke- tai toimittajakohtaiset kansiot, joissa kaikki tiedot säilytetään yhdessä

                              —

                              kansiojärjestelmää vastaava arkistointijärjestelmä.

                  9 artiklan 2 kohdan f alakohta

                  Miten tiedot annetaan toimivaltaisen viranomaisen tutustuttavaksi?

                              —

                              Olisi oltava mahdollista antaa tiedot tutustuttavaksi sähköisesti – joskus käynti paikan päällä voi olla välttämätön suojattuun intranetiin pääsemiseksi, mutta jotkin tiedot voidaan ehkä siirtää etätarkastusta varten.

                              —

                              Tiedot voidaan antaa tutustuttavaksi myös paperiversiona, ja osa papereista voidaan skannata esimerkiksi etätarkastuksia varten.

                  9 artiklan 2 kohdan f alakohta

         (1)  Luvan myöntämistä edeltävän vaiheen tarkoituksena on selvittää, vaikuttaako viennin ja siirtojen valvonta yritykseen eli onko viennin ja siirtojen valvontaa koskevilla säädöksillä merkitystä yrityksen toiminnan ja liiketoimien kannalta ja edellytetäänkö kyseisiin liiketoimiin näin ollen lupaa. Tarkoituksena on eritellä ja analysoida mahdollisimman varhaisessa vaiheessa viennin ja siirtojen valvontaan liittyviä riskejä ja toteuttaa tarvittavat toimenpiteet, esimerkiksi hakea lupaa tai käyttää asianmukaisesti yleistä lupaa.

      LIITE II

         VAKIOMUOTOINEN TODISTUSMALLI


title: Euroopan keskuspankin suositus, annettu 22 päivänä joulukuuta 2016, Euroopan unionin neuvostolle Bank of Greecen ulkopuolisista tilintarkastajista (EKP/2016/46)

text:
               6.1.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 3/1

         EUROOPAN KESKUSPANKIN SUOSITUS,
   annettu 22 päivänä joulukuuta 2016,
   Euroopan unionin neuvostolle Bank of Greecen ulkopuolisista tilintarkastajista
   (EKP/2016/46)
   (2017/C 3/01)
   EUROOPAN KESKUSPANKIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännön ja erityisesti sen 27.1 artiklan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Euroopan keskuspankin (EKP) neuvoston suosittelemat ja Euroopan unionin neuvoston hyväksymät riippumattomat ulkopuoliset tilintarkastajat tarkastavat EKP:n ja niiden jäsenvaltioiden kansallisten keskuspankkien tilit, joiden rahayksikkö on euro.

               (2)

               Bank of Greecen nykyisten ulkopuolisten tilintarkastajien, KPMG Certified Auditors AE, toimikausi päättyy tilikauden 2016 tilintarkastuksen jälkeen. Tämän vuoksi on tarpeen nimittää uudet ulkopuoliset tilintarkastajat tilikaudesta 2017 alkaen.

               (3)

               Bank of Greece on valinnut Deloitte Certified Public Accountants S.A:n ulkopuolisiksi tilintarkastajikseen tilikausiksi 2017–2021,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN SUOSITUKSEN:
   On suositeltavaa, että Deloitte Certified Public Accountants S.A. nimitetään Bank of Greecen ulkopuolisiksi tilintarkastajiksi tilikausiksi 2017–2021.

      Tehty Frankfurt am Mainissa 22 päivänä joulukuuta 2016.

            EKP:n puheenjohtaja

         Mario DRAGHI


title: Neuvoston suositus, annettu 12 päivänä heinäkuuta 2011 , Saksan vuoden 2011 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä vuosia 2011–2014 koskevaa Saksan tarkistettua vakausohjelmaa koskevan neuvoston lausunnon antamisesta

text:
               19.7.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 212/9

         NEUVOSTON SUOSITUS,
   annettu 12 päivänä heinäkuuta 2011,
   Saksan vuoden 2011 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä vuosia 2011–2014 koskevaa Saksan tarkistettua vakausohjelmaa koskevan neuvoston lausunnon antamisesta
   2011/C 212/03
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,
   ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 (1) ja erityisesti sen 5 artiklan 3 kohdan,
   ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,
   ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
   ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,
   on kuullut talous- ja rahoituskomiteaa,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Eurooppa-neuvosto hyväksyi 26 päivänä maaliskuuta 2010 komission ehdotuksen, jolla käynnistetään uusi työllisyys- ja kasvustrategia, Eurooppa 2020, joka perustuu talouspolitiikan koordinoinniin tehostamiseen ja keskittyy avainalueisiin, joilla tarvitaan toimia Euroopan kestävän kasvun vauhdittamiseksi ja kilpailukyvyn lisäämiseksi.

               (2)

               Neuvosto antoi 13 päivänä heinäkuuta 2010 suosituksen jäsenvaltioiden ja unionin talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista (2010–2014) ja hyväksyi 21 päivänä lokakuuta 2010 päätöksen jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista (2), jotka yhdessä muodostavat ns. yhdennetyt suuntaviivat. Jäsenvaltioita kehotettiin ottamaan yhdennetyt suuntaviivat huomioon kansallisessa talous- ja työllisyyspolitiikassaan.

               (3)

               Komissio hyväksyi 12 päivänä tammikuuta 2011 ensimmäisen vuotuisen kasvuselvityksen, joka tarkoitti uuden talouden ohjauksen ja hallinnan jakson alkua EU:ssa ja ensimmäistä politiikan yhdennetyn etukäteiskoordinoinnin EU-ohjausjaksoa, jonka perusta on Eurooppa 2020-strategiassa.

               (4)

               Eurooppa-neuvosto hyväksyi 25 päivänä maaliskuuta 2011 julkisen talouden vakauttamisen ja rakenneuudistuksen painopisteet (jotka ovat 15 päivänä helmikuuta ja 7 päivänä maaliskuuta 2011 annettujen neuvoston päätelmien ja komission vuotuisen kasvuselvityksen mukaisia). Se korosti, että etusijalle on asetettava talousarvioiden tervehdyttäminen ja julkisen talouden kestävyyden palauttaminen, työttömyyden vähentäminen työmarkkinauudistusten avulla sekä uudet kasvua edistävät toimet. Se kehotti kaikkia jäsenvaltioita toteuttamaan näihin painopisteisiin perustuvia konkreettisia toimenpiteitä, jotka sisällytetään niiden vakaus- tai lähentymisohjelmiin ja kansallisiin uudistusohjelmiin.

               (5)

               Lisäksi Eurooppa-neuvosto kehotti 25 päivänä maaliskuuta 2011 Euro Plus -sopimukseen osallistuvia jäsenvaltioita esittämään sitoumuksensa riittävän ajoissa, jotta ne voidaan sisällyttää vakaus- tai lähentymisohjelmiin ja kansallisiin uudistusohjelmiin.

               (6)

               Saksa toimitti vuosia 2011–2015 koskevan vuoden 2011 tarkistetun vakausohjelmansa 27 päivänä huhtikuuta 2011 sekä vuoden 2011 kansallisen uudistusohjelmansa 7 päivänä huhtikuuta 2011. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon.

               (7)

               Saksan talous oli kriisin alkaessa suhteellisen vakaa. Maailmankaupan taantuma kuitenkin johti vuonna 2009 viennin ja investointien romahtamiseen niin, että kokonaistuotanto supistui ennennäkemättömät 4,7 prosenttia. Työttömyys on kuitenkin pienen nousun jälkeen taas laskenut vuoden 2009 loppupuolelta alkaen. Työmarkkinoiden joustavuus on tulosta aikaisempien, työajan lyhentämistä helpottavien uudistusten edullisista vaikutuksista ja lyhennetyn työajan tukemisesta. Talous on lähtenyt taantuman jälkeen voimakkaaseen nousuun, ja vuonna 2010 kokonaistuotanto kasvoi 3,6 prosenttia. Vienti on pitkälti palautunut ennalleen vuonna 2009 koetun merkittävän vähenemisen jälkeen ja edistänyt laaja-alaisempaa elpymistä, mikä johtaa myös vaihtotaseen ylijäämän pienenemiseen. Talouden kilpailukyky on parantunut edelleen useimpiin muihin euroalueen jäsenvaltioihin nähden. Julkisen talouden rahoitusasema heikkeni vuonna 2009 tasapainosta 3 prosenttia alijäämäiseksi suhteessa BKT:hen. Tämä johtui talouden laskusuhdannetta torjuvista täysimääräisesti toimivista automaattisista vakauttajista ja harkinnanvaraisista toimenpiteistä. Talouden elpyminen auttoi supistamaan alijäämää vuonna 2010 (3,3 prosenttia suhteessa BKT:hen, huolimatta mittavista finanssipoliittisista elvytystoimista ja rahoitusmarkkinoiden tukitoimenpiteistä.

               (8)

               Neuvosto katsoo asetuksen (EY) N:o 1466/97 mukaisen tarkistetun vakausohjelman arvioinnin perusteella, että vakausohjelman taustalla oleva makrotalouden skenaario vuodeksi 2011 on varovainen mutta sitä seuraavien vuosien osalta realistinen, myös jos sitä arvioidaan komission kevään 2011 talousennusteiden perusteella. Vakausohjelmassa ennustetaan kokonaistuotannon kasvavan 2,3 prosenttia vuonna 2011, kunnes kasvu hidastuu 1,8 prosenttiin vuonna 2012 ja keskimäärin 1,5 prosenttiin vuosina 2013–2015. Vakausohjelmassa aiotaan saattaa alijäämä alle viitearvon, joka on 3 prosenttia suhteessa BKT:hen, jo vuonna 2011 eli kaksi vuotta ennen neuvoston asettamaa määräaikaa ja edistyä edelleen niin, että keskipitkän aikavälin tavoite – rakenteellinen alijäämä 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen – saavutetaan vuonna 2014. Sen jälkeen, kun liiallinen alijäämä on odotetusti korjattu, sopeutusvauhti kohti vakausohjelman mukaista keskipitkän aikavälin tavoitetta laskee alle BKT:hen suhteutetun 0,5 prosentin viitearvon vuosina 2013 ja 2014. Julkisen talouden velka kasvoi suhteessa BKT:hen lähes 10 prosenttiyksikköä vuonna 2010 (3), mutta sen ennustetaan alkavan vähentyä vuonna 2011 niin, että vuonna 2015 se olisi 75,5 prosenttia suhteessa BKT:hen eli edelleen perussopimuksen viitearvon yläpuolella. Julkista taloutta koskeviin ennusteisiin liittyvät riskit näyttävät olevan pitkälti tasapainossa vuonna 2011, mutta sen jälkeen toteutuma voi olla odotettua heikompi, sillä jotkut säästöt eivät ehkä toteudu suunnitelulla tavalla. Joistakin toimenpiteistä keskustellaan edelleen (esim. energiaverot ja pääomasiirtoihin kohdistuvat verot) ja joitakin toimenpiteitä on vielä määrittämättä (esim. julkishallinon tehokkuuden parantaminen). Uusia rahoitusmarkkinoiden tukitoimenpiteitä ei voida myöskään poissulkea. Komission viimeisimmän arvion mukaan julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyteen liittyvät riskit näyttävät olevan keskisuuria.

               (9)

               Koska äskettäisessä terveydenhuoltojärjestelmän uudistuksessa otettiin käyttöön toimenpiteitä menojen kasvun hillitsemiseksi lähinnä vuosina 2011 ja 2012, lisätoimet julkisen terveydenhuollon ja pitkäaikaishoidon menojen tehostamiseksi tukisivat suunniteltua vakautusuraa. Samalla pitkälti kasvua tukevan vakautusuran ylläpitäminen, myös varmistamalla riittävät koulutusmenot, auttaisi vahvistamaan pitkän aikavälin kasvupotentiaalia.

               (10)

               Vaikka Saksan finanssipoliittista kehystä onkin huomattavasti vahvistettu ottamalla käyttöön perustuslakiin sisältyvä talousarviosääntö sekä luomalla vakausneuvosto ja ennakkovaroitusjärjestelmä julkisen talouden vaikeuksien ehkäisemiseksi, talousarviosääntö on kuitenkin vielä pantava kaikilta osin täytäntöön osavaltiotasolla. Lisäksi siihen liittyvän seuranta- ja seuraamusmekanismin vahvistaminen entisestään lisäisi julkisen talouden uskottavuutta kokonaisuudessaan.

               (11)

               Kriisi paljasti pankkisektorilla vakavia heikkouksia. Raskaat tappiot ja arvonalennukset kansainvälisistä sijoituksista subprime-lainoihin ja strukturoituihin omaisuuseriin heikensivät joidenkin pankkien pääomapohjaa ja johtivat siihen, että tarvittiin merkittävää valtion väliintuloa. Kriisi toi esiin myös joidenkin Landesbank-pankkien heikkoudet. Nämä pankit olivat jo ennen kriisiä kärsineet tehokkaiden riskinhallintarakenteiden ja elinkelpoisen liiketoimintamallin puutteesta. Pankkisektorin uudistamisen jatkaminen, johon kuuluu elinkelpoista ja riittävästi rahoitettua liiketoimintamallia kaipaavien Landesbank-pankkien rakenneuudistus sekä sääntely- ja valvontakehyksen vahvistaminen, auttaisi säilyttämään rahoitussektorin vakauden ja myös varmistamaan kotimaisten säästöjen tehokkaamman kohdentamisen, jolla voitaisiin tukea kysyntää ja investointeja.

               (12)

               Saksan talouden kasvupotentiaali ja rakenteellinen kilpailukyky riippuvat suuressa määrin hyvin koulutetusta, ammattitaitoisesta työvoimasta. Työvoimapula saattaa kuitenkin kärjistyä väestönkehityksen seurauksena. Tämä korostaa, miten tärkeää on hyödyntää työvoimapotentiaali kaikilta osin poistamalla esteet tiettyjen ryhmien (vanhempien työntekijöiden, naisten, vähän koulutettujen ja EU:n ulkopuolisten maiden kansalaisten) osallistumiselta työmarkkinoille ja kehittämällä edelleen inhimillistä pääomaa. Erityisesti pieni- ja keskituloisten osalta leveänä pysyttelevän verokiilan kaventaminen kannustaisi työhön, kun suurempi palkka lisäisi käytettävissä olevia tuloja ja kotimaista kysyntää suuremmassa määrin. Avioparien yhteisestä tuloverotuksesta johtuvaa toisen työssä käyvän puolison korkea tuloveron marginaaliveroprosentti ei edistä työvoiman tarjontaa. Erityinen puolisoiden verotukseen sovellettava menettely (Faktorverfahren), joka otettiin käyttöön vuonna 2009, mahdollistaa sen, että henkilökohtainen kuukausittainen verotaakka vastaa kunkin yksityishenkilön henkilökohtaista tuloa, sekä sen, että kokonaisvuositulon verotus säilyy ennallaan. Tämän uudistuksen vaikutuksia työmarkkinoille osallistumiseen olisi seurattava. Tässä yhteydessä lisätoimenpiteet niiden tekijöiden vähentämiseksi, jotka mahdollisesti edelleen heikentävät hakeutumista työhön, saattavat olla tarpeen. Päivähoitopaikkojen lisääminen entisestään auttaisi myös parantamaan erityisesti naisten edelleen alhaista kokoaikaista osallistumista työmarkkinoille. Lisäksi ammatillisen koulutuksen saaneiden määrän kasvattaminen voisi parantaa vähän koulutettujen työntekijöiden mahdollisuuksia työmarkkinoilla.

               (13)

               Saksa on äskettäin tehnyt kauaskantoisia päätöksiä tulevista energialähteistään. Energiakonseptin täytäntöönpano merkitsee energian tuotannon perusteellista muutosta, ja se vaikuttaa energian hintoihin ja talouden kilpailukykyyn keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä. Siksi energiakonseptia toteutettaessa olisi pidettävä keskeisenä ohjaavana periaatteena kustannustehokkuutta, joka perustuu tehokkaaseen energian kulutukseen, kustannustehokkaisiin tukijärjestelmiin ja riittäviin uusiutuvan energian sähköverkkoihin sekä kilpailukykyisiin energiamarkkinoihin.

               (14)

               Kilpailun lisääminen palvelusektorilla lisäisi tuottavuutta ja tukisi kotimaista kysyntää. Palvelusektorin dynaamisempi kasvu voisi myös osaltaan laajentaa kysynnän ja tarjonnan kasvupohjaa Saksassa. Huolimatta siitä, että viime vuosina on palveludirektiivin täytäntöönpanon myötä edistytty huomattavasti, näyttää siltä, että edelleen olisi syytä poistaa esteitä yritysten markkinoille tulolta ja sieltä poistumiselta muun muassa jatkamalla lisenssi- ja lupajärjestelmän yksinkertaistamista ja eräiden asiantuntijapalvelujen tarjoamista (esim. insinöörit, arkkitehdit, farmaseutit ja lakimiehet) koskevan sääntelyn yksinkertaistamista. Eräiden käsityöammattien sääntelyn perusteita ja riittävyyttä voitaisiin tarkastella. Verkkotoimialoista erityisesti kilpailua rautatiesektorilla voidaan parantaa. Liittovaltion verkkoviraston (Bundesnetzagentur) valvovan roolin vahvistaminen ja myynti- ja lippuinfrastruktuurin avaaminen kilpailijoille lisäisi kilpailua lyhyellä aikavälillä.

               (15)

               Lisäuudistukset koulutusjärjestelmään pääsyn ja koulutusjärjestelmän laadun parantamiseksi on keskeinen tekijä, jolla varmistetaan asianmukaisesti koulutetun työvoiman tarjonta myös väestönkehityksen huomioon ottaen. Erityisesti keskiasteen ja korkea-asteen matemaattisen, luonnontieteellisen ja teknisen koulutuksen omaavasta työvoimasta on ennustettu tulevan pulaa. Nuorten koulutustaso on Saksassa EU:n keskiarvon alapuolella sekä ylemmän keskiasteen että korkea-asteen koulutusta tarkasteltaessa. Esikouluopetuksen ja kokopäiväkoulujen tarjonnan lisääminen ja helpompi siirtyminen koulujärjestelmän eri osien välillä voi parantaa koulutustuloksia.

               (16)

               Saksa on tehnyt useita sitoumuksia Euro Plus -sopimuksen nojalla. Julkisen talouden puolella sitoudutaan korjaamaan liiallinen alijäämä jo vuonna 2011 ja reilusti ylittämään kansallisessa talousarviosäännössä asetetut tavoitteet vuosina 2011 ja 2012. Rahoitusvakautta vahvistaviin toimenpiteisiin kuuluu pääomamarkkinoiden tehokas sääntely ja valvonta. Työllisyystoimenpiteissä keskitytään työmarkkinoille osallistumiseen (aktiivisten työmarkkinavälineiden uudistaminen, ulkomaisen tutkinnon suorittaneiden asiantuntijoiden kotouttamisen parantaminen ja maahanmuuttajien kotouttaminen) ja koulutukseen (peruskoulutussopimus). Kilpailukykytoimenpiteissä keskitytään verkkotoimialoihin, energia-alaan ja palvelusektoriin (sähkö- ja kaasualan markkinoiden läpinäkyvyydestä huolehtiva virasto, sähköajoneuvoja koskeva ohjelma ja liikenneinfrastruktuurin lisärahoitus) sekä koulutukseen (tutkijakouluja edistävä huippuosaajahanke ja yliopistosopimuksen rahoitus). Sitoumukset koskevat sopimuksen neljää osa-aluetta. Niissä näkyy vakausohjelmassa ja kansallisessa uudistusohjelmassa hahmoteltu laajempi uudistusohjelma. Sitoumuksissa jätetään kuitenkin useita osa-alueita huomiotta (esim. Landesbank-pankkien rakenneuudistus tai työn verokiila) tai vain vähälle huomiolle (palvelusektorin ja verkkotoimialojen avaaminen suuremmassa määrin kilpailulle). Euro Plus -sopimuksen nojalla tehdyt sitoumukset on arvioitu ja otettu huomioon suosituksissa.

               (17)

               Komissio on arvioinut Saksan vakausohjelman ja kansallisen uudistusohjelman sekä sen Euro Plus -sopimuksen nojalla tekemät sitoumukset. Se on ottanut huomioon niiden merkityksen Saksan finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta. Lisäksi se on arvioinut, ovatko ne EU:n sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska EU:n talouden ohjausta ja hallintaa on tarpeen tehostaa kokonaisuudessaan antamalla EU:n tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin. Tämän perusteella komissio katsoo, että Saksan julkisen talouden strategia olisi pantava suunnitellulla tavalla täytäntöön pysytellen samalla kasvua tukevalla vakautusuralla. Riittävät rakenteelliset mukautukset keskipitkän aikavälin tavoitteiden saavuttamiseksi olisi varmistettava myös sen jälkeen. Vuosina 2011–2012 toteutettavissa lisätoimissa olisi keskityttävä varmistamaan rahoitusjärjestelmän vakaus (esim. Landesbank-pankkien rakenneuudistuksella) ja vahvistamaan kotimaisia kasvun lähteitä lisäämällä osallistumista työmarkkinoille työhön kohdistuvan verokiilan kaventamisen avulla, parantamalla koulutukseen pääsyä ja koulutuksen laatua ja avaamalla palvelusektori, elinkeinoja ja ammatteja sekä verkkotoimialoja laajemmin kilpailulle.

               (18)

               Neuvosto on tutkinut Saksan tarkistetun vakausohjelman vuodelta 2011 edellä esitetyn arvioinnin perusteella ja ottaen huomioon myös Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 126 artiklan 7 kohdan nojalla 2 päivänä joulukuuta 2009 annetun neuvoston suosituksen. Neuvoston lausunto (4) on esitetty erityisesti alla olevassa suosituksessa 1. Neuvosto on tutkinut Saksan kansallisen uudistusohjelman ottaen huomioon 25 päivänä maaliskuuta 2011 hyväksytyt Eurooppa-neuvoston päätelmät,

         SUOSITTAA, että Saksa toteuttaa vuosina 2011–2012 toimia, joilla se

               1.

               toteuttaa vuodesta 2012 alkavaa julkisen talouden strategiaa suunnitellusti, saattaen näin korkean valtionvelan asteen laskusuunnalle liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn yhteydessä annettujen neuvoston suositusten mukaisesti; varmistaa riittävät rakenteelliset mukautukset keskipitkän aikavälin tavoitteen saavuttamiseksi sen jälkeen; vie loppuun talousarviosäännön täytäntöönpanon osavaltiotasolla ja vahvistaa edelleen vastaavaa seuranta- ja seuraamusmekanismia; pysyttelee kasvua tukevalla vakautusuralla, erityisesti turvaamalla riittävät koulutusmenot ja parantamalla edelleen terveydenhuoltoon ja pitkäaikaishoitoon suunnattavien julkisten menojen tehokkuutta;

               2.

               puuttuu rahoitussektorin rakenteellisiin heikkouksiin erityisesti toteuttamalla sellaisten Landesbank-pankkien rakenneuudistuksen, joilla ei ole riittävästi rahoitettua elinkelpoista liiketoimintamallia;

               3.

               edistää osallistumista työmarkkinoille parantamalla yhdenvertaista pääsyä koulutusjärjestelmiin ja toteuttamalla lisätoimenpiteitä vähentääkseen matalapalkkaisten raskasta vero- ja sosiaaliturvataakkaa talousarvion kannalta neutraalilla tavalla ja parantaakseen matalapalkkaisten henkilöiden kannustimia työhön; lisää kokoaikaisten päivähoitopalvelujen ja kokopäiväkoulujen määrää; seuraa tarkasti äskettäisen kotitalouden toisen tulonsaajan työssäkäyntiä vähentävien verokäytäntöjen vähentämiseen tähtääviä toimenpiteitä koskevan äskettäisen uudistuksen vaikutuksia;

               4.

               poistaa eräitä asiantuntijapalveluja ja käsityöammatteja koskevat perusteettomat rajoitukset; vahvistaa liittovaltion verkkoviraston valvovaa roolia rautatiesektorilla lisätäkseen kilpailua verkkotoimialoilla; ja keskittyy ilmoitetun kansallisen energiakonseptin puitteissa parantamaan uusiutuvaa energiaa koskevan lain pitkän aikavälin kustannustehokkuutta, varmistamaan energian tuotannon ja siirron riippumattomuuden ja parantamaan valtioiden rajat ylittäviä liitäntäverkkoja;

      Tehty Brysselissä 12 päivänä heinäkuuta 2011.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         J. VINCENT-ROSTOWSKI

      (1)  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Pidetään vuonna 2011 voimassa 19 päivänä toukokuuta 2011 annetulla neuvoston päätöksellä 2011/308/EU jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista (EUVL L 138, 26.5.2011, s. 56).

      (3)  Hyppäys vuonna 2010 liittyi pitkälti siihen, että kaksi ongelmapankkia siirsi arvoltaan alentuneita omaisuuseriä omille roskapankeilleen, jotka luetaan julkiseen talouteen. Taloudellisen uudelleenjärjestelyn kohteena olevien yksiköiden kirjanpitosääntöjä koskevien Eurostatin ohjeiden mukaisesti roskapankkien veloilla on suora vaikutus velkatasoon.

      (4)  Lausunto, jota tarkoitetaan asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 3 kohdassa.


title: Neuvoston suositus, annettu 14 päivänä heinäkuuta 2015, Alankomaiden vuoden 2015 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Alankomaiden vuoden 2015 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto

text:
               18.8.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 272/83

         NEUVOSTON SUOSITUS,
   annettu 14 päivänä heinäkuuta 2015,
   Alankomaiden vuoden 2015 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Alankomaiden vuoden 2015 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto
   (2015/C 272/22)
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,
   ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 (1) ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan,
   ottaa huomioon makrotalouden epätasapainon ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta 16 päivänä marraskuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011 (2) ja erityisesti sen 6 artiklan 1 kohdan,
   ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,
   ottaa huomioon Euroopan parlamentin päätöslauselmat,
   ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
   ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,
   ottaa huomioon talous- ja rahoituskomitean lausunnon,
   ottaa huomioon sosiaalisen suojelun komitean lausunnon,
   ottaa huomioon talouspoliittisen komitean lausunnon,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Eurooppa-neuvosto hyväksyi 26 päivänä maaliskuuta 2010 Euroopan komission ehdotuksen, jolla käynnistetään uusi kasvu- ja työllisyysstrategia, Eurooppa 2020. Strategian lähtökohtana on tehostaa talouspolitiikan koordinointia, ja siinä keskitytään avainalueisiin, joilla tarvitaan toimia, jotta voidaan parantaa Euroopan mahdollisuuksia vauhdittaa kestävää kasvua ja lisätä kilpailukykyä.

               (2)

               Neuvosto antoi 14 päivänä heinäkuuta 2015 komission ehdotusten pohjalta suosituksen jäsenvaltioiden ja unionin talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista ja hyväksyi 21 päivänä lokakuuta 2010 päätöksen jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista (3). Yhdessä nämä muodostavat ns. yhdennetyt suuntaviivat, jotka jäsenvaltioita on kehotettu ottamaan huomioon kansallisessa talous- ja työllisyyspolitiikassaan.

               (3)

               Neuvosto antoi 8 päivänä heinäkuuta 2014 suosituksen (4) Alankomaiden vuoden 2014 kansallisesta uudistusohjelmasta ja lausunnon Alankomaiden vuoden 2014 tarkistetusta vakausohjelmasta. Komissio esitti 28 päivänä marraskuuta 2014 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 473/2013 (5) mukaisesti lausuntonsa Alankomaiden alustavasta talousarviosuunnitelmasta vuodeksi 2015.

               (4)

               Komissio hyväksyi 28 päivänä marraskuuta 2014 vuotuisen kasvuselvityksen, mikä aloitti vuoden 2015 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson. Komissio hyväksyi samana päivänä asetuksen (EU) N:o 1176/2011 perusteella myös varoitusmekanismia koskevan kertomuksen, jossa se katsoi, että Alankomaat kuuluu niihin jäsenvaltioihin, joista laadittaisiin perusteellinen tarkastelu.

               (5)

               Eurooppa-neuvosto hyväksyi 18 päivänä joulukuuta 2014 investointien edistämisen, rakenneuudistusten tehostamisen ja julkisen talouden vastuullisen ja kasvua edistävän vakauttamisen painopisteet.

               (6)

               Komissio julkaisi 26 päivänä helmikuuta 2015 Alankomaita koskevan vuoden 2015 maaraportin. Siinä arvioitiin Alankomaiden edistymistä 8 päivänä heinäkuuta 2014 hyväksyttyjen maakohtaisten suositusten noudattamisessa. Maaraportti sisältää myös asetuksen (EU) N:o 1176/2011 5 artiklan nojalla laaditun perusteellisen tarkastelun tulokset. Komissio päättelee analyysinsa perusteella, että Alankomaiden makrotaloudessa on epätasapainoja, jotka edellyttävät politiikkatoimia ja seurantaa. Yksityisen velan suuri määrä aiheuttaa edelleen riskejä, joihin on syytä kiinnittää huomiota, vaikka viime aikoina onkin toteutettu toimia, joilla tuetaan asuntomarkkinoiden elpymistä ja autetaan hillitsemään asuntolainojen kasvua. Vaihtotaseen suuri ylijäämä johtuu osittain talouden rakenteellisista tekijöistä, kun taas eläke- ja verojärjestelmän rakenne saattaa olla osasyynä pääoman tehottomaan kohdentamiseen.

               (7)

               Alankomaat toimitti vuoden 2015 kansallisen uudistusohjelmansa ja vuoden 2015 vakausohjelmansa 30 päivänä huhtikuuta 2015. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon.

               (8)

               Alankomaihin sovelletaan tällä hetkellä vakaus- ja kasvusopimuksen ennaltaehkäisevää osiota ja väliaikaista velkasääntöä. Hallitus suunnittelee vuoden 2015 vakausohjelmassaan, että julkisen sektorin alijäämää supistetaan vähitellen 1,8 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2015 ja edelleen 0,7 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2018. Hallitus aikoo pysyä keskipitkän aikavälin tavoitteessa, joka on 0,5 prosentin rakenteellinen alijäämä suhteessa BKT:hen, koko ohjelmakauden ajan. Julkisen talouden velan odotetaan vakausohjelmassa olevan suurimmillaan vuonna 2015, jolloin se on 68,8 prosenttia suhteessa BKT:hen, ja supistuvan vähitellen siten, että se on 66,1 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2018. Julkisen talouden kehitysarvioiden perustana oleva makrotalouden skenaario on uskottava. Komission kevään 2015 talousennusteen perusteella odotetaan, että rakenteellisen rahoitusaseman osalta saavutetaan keskipitkän aikavälin tavoite: rakenteellisen rahoitusaseman odotetaan olevan -0,3 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2015 ja -0,4 suhteessa BKT:hen vuonna 2016. Neuvosto katsoo vakausohjelmasta tekemänsä arvioinnin ja komission kevään 2015 talousennusteen perusteella olevan odotettavissa, että Alankomaat noudattaa vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia. Julkiset tutkimus- ja kehitysmenot, jotka olivat 0,84 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2013, ovat vähäiset verrattuna oppimistuloksiin, koulutustasoon ja talouskehityksen tasoon Alankomaissa. Julkiset T&K-menot ovat vähentyneet vuodesta 2014, ja myös yksityinen T&K-rahoitus on säilynyt vähäisenä. Julkisten menojen painopisteen siirtäminen innovaatioihin ja tutkimukseen, etenkin perustutkimukseen, ja politiikkatoimien toteuttaminen yksityisten T&K-investointien houkuttelemiseksi tukisivat Alankomaiden talouden pitkän aikavälin kasvupotentiaalia.

               (9)

               Keskeisen haasteen muodostavat asuntomarkkinat. Niille on vuosikymmenten kuluessa muodostunut jäykkyyksiä ja vääristäviä kannustimia, jotka ohjaavat asuntorahoitusta ja alakohtaista säästökäyttäytymistä. Kotitalouksien taipumus ottaa bruttomääräisesti paljon asuntovelkaa asuntovarallisuutta vastaan on suurelta osin seurausta pitkään käytössä olleista verokannustimista, erityisesti asuntolainakorkojen täydestä verovähennyskelpoisuudesta. Vuodesta 2012 on toteutettu useita toimenpiteitä, joilla puututaan osittain näihin kannustimiin. Näistä toimenpiteistä osa koskee asuntorahoituksen verotuskohtelun mukauttamista. Asuntolainakorkojen verovähennyskelpoisuuden asteittainen rajoittaminen ja lainojen lyhentämistä tukevien kannustimien lisääminen ovat tarpeellisia toimia. Näiden toimien toteuttamista voitaisiin kuitenkin nopeuttaa, jotta lainojen lyhentämiseen voitaisiin vaikuttaa enemmän. Tuottamattomaan omaisuuteen investoimista tuetaan tämän vuoksi edelleen merkittävin verokannustimin. Sadan prosentin luototusaste, joka on määrä saavuttaa vuonna 2018, on edelleen korkea. Vuokramarkkinoiden kehittymisen esteenä ovat sääntely ja suuri yhteiskunnan tukemia asuntoja tarjoava sektori, jolla on haasteenaan pitkät asuntojonot. Yhteiskunnan tukemien vuokra-asuntojen sektorilla toteutettu vuokrien porrastaminen enemmän tulojen mukaan on askel oikeaan suuntaan, mutta sen vaikutus on rajallinen. Asuntoja hallinnoivien yritysten on uuden lain mukaan erotettava yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvä toiminta (ts. sosiaalinen asuntotarjonta) muusta toiminnastaan. Nähtäväksi jää, saavutetaanko tällä vaatimuksella tavoitteena oleva yhteiskunnan tukemien asuntojen tarjonnan suuntaaminen jälleen niitä tarvitseville ja varmistetaanko sillä, että yhteiskunnan tukemia asuntoja on tarjolla muita heikommassa asemassa oleville väestöryhmille, jotka eivät pysty hankkimaan asuntoa markkinaehdoin.

               (10)

               Eläkejärjestelmän pitkän aikavälin kestävyyttä on parannettu. Alankomaat on nostanut eläkejärjestelmän ensimmäisen pilarin muodostavan lakisääteisen eläketurvan lakisääteistä eläkeikää asteittain siten, että se nousee vuonna 2012 sovellettavasta 65 vuodesta 67 vuoteen vuonna 2021, minkä jälkeen se kytketään elinajanodotteeseen. Lisäksi se on hyväksynyt perusteellisia uudistuksia, jotka koskevat eläkejärjestelmän yksityisrahoitteista toista pilaria ja pitkäaikaishoidon järjestelmää. Eläkerahastojen talouden valvontaa ja järjestelmän kykyä selviytyä rahoitushäiriöistä on parannettu. Näitä toimenpiteitä on täydennetty onnistuneilla uudistuksilla, joilla kannustetaan ikääntyneitä työntekijöitä jatkamaan työelämässä pidempään. Pitkäaikaishoidon uudistusten myötä vastuuta on siirretty kunnille, minkä ansiosta kokonaismenoja on voitu supistaa ja huomio keskittää tehokkuusetuihin. Pitkäaikaishoidon laatua ja saatavuutta on seurattava.

               (11)

               Jäljellä oleviin haasteisiin kuuluu sen varmistaminen, että indeksikorjauksia ja rahoituspuskureita (taloudellista arviointia koskeva kehys) koskevien sääntöjen noudattamisen lisäksi huolehditaan siitä, että kustannukset ja riskit jaetaan asianmukaisesti sukupolvien sisällä ja niiden välillä, etenkin vähentämällä työelämänsä alkuvaiheessa olevien maksuja järjestelmään. Eläkejärjestelmän toisen pilarin rahoittamiseksi suoritettavien eläkemaksujen vakuutusmatemaattisen oikeudenmukaisuuden lisääminen auttaisi kotitalouksia kohdentamaan varansa kasvua paremmin tukevalla tavalla.

               (12)

               Vuonna 2014 toteutetulla työsuhdeturvalainsäädännön kattavalla uudistuksella pyritään lisäämään työvoimaosuutta ja edistämään työvoiman liikkuvuutta. Työntekoa estäviä verokannustinloukkuja on vähennetty. Parlamentin hyväksymän lainsäädännön myötä on nyt mahdollista soveltaa kiintiötä, jos työnantajat eivät osoita lupaamiaan lisätyöpaikkoja vammaisille. Näiden toimenpiteiden vaikutuksia voidaan arvioida kattavasti vasta kun ne on toteutettu. Lisätoimenpiteitä tarvitaan parantamaan työmarkkinoiden laitamilla olevien, myös maahanmuuttajataustaisten henkilöiden, integroitumista työmarkkinoille.

               (13)

               Kun otetaan huomioon muut kuin veroista muodostuvat pakolliset maksut, verokiila on Alankomaissa huomattavasti suurempi kuin EU:ssa keskimäärin, ja verotuksen painopistettä on mahdollista siirtää kasvua vähemmän haittaaviin verotuskohteisiin. Suunniteltu verouudistus auttaisi kasvattamaan työvoimaosuutta. Kun uudistus on hyväksytty, sen etenemistä olisi seurattava tarkkaan.

               (14)

               Komissio on eurooppalaisen ohjausjakson osana tehnyt kattavan analyysin Alankomaiden talouspolitiikasta ja julkaissut sen vuoden 2015 maaraportissa. Se on arvioinut myös vakausohjelman ja kansallisen uudistusohjelman sekä jatkotoimenpiteet, joita on toteutettu Alankomaille viime vuosina annettujen suositusten noudattamiseksi. Se on ottanut huomioon ei vain niiden merkityksen Alankomaiden finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta vaan myös sen, ovatko ne EU:n sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska unionin yleistä talouden ohjausta on tarpeen tehostaa antamalla EU:n tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin. Eurooppalaisen ohjausjakson yhteydessä annetut suositukset ilmenevät jäljempänä esitettävistä suosituksista 1–3.

               (15)

               Neuvosto on tutkinut Alankomaiden vakausohjelman tämän arvioinnin perusteella ja katsoo (6), että Alankomaat noudattaa vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia.

               (16)

               Neuvosto on tutkinut kansallisen uudistusohjelman ja vakausohjelman komission perusteellisen tarkastelun ja tämän arvioinnin perusteella. Asetuksen (EU) N:o 1176/2011 6 artiklan nojalla annetut neuvoston suositukset ilmenevät jäljempänä esitettävistä suosituksista 1–3.

               (17)

               Komissio on eurooppalaisen ohjausjakson osana analysoinut myös koko euroalueen talouspolitiikkaa. Neuvosto on antanut tämän analyysin perusteella erityisiä suosituksia jäsenvaltioille, joiden rahayksikkö on euro (7). Koska Alankomaiden rahayksikkö on euro, sen olisi myös varmistettava, että nämä suositukset pannaan täytäntöön täysimääräisesti ja oikea-aikaisesti,

         SUOSITTAA, että Alankomaat toteuttaa vuosina 2015 ja 2016 toimia, joilla se

               1.

               siirtää julkisten menojen painopistettä T&K-investointien tukemiseen ja luo edellytyksiä, joilla edistetään yksityisiä T&K-menoja, jotta voidaan kompensoida julkisten T&K-menojen laskusuuntausta ja lisätä talouskasvupotentiaalia;

               2.

               Kun talouden elpyminen tehostuu, nopeuttaa asuntolainakorkojen verovähennyskelpoisuuden rajoittamista, jotta voidaan vähentää tuottamattomaan omaisuuteen investoimista edistäviä verokannustimia, luo vuokra-asuntomarkkinoille markkinalähtöisemmän hinnoittelumekanismin sekä suhteuttaa vuokrat entistä paremmin kotitalouden tuloihin yhteiskunnan tukemien vuokra-asuntojen sektorilla.

               3.

               vähentää työelämän alkuvaiheessa olevien maksuja eläkejärjestelmän toiseen pilariin.

      Tehty Brysselissä 14 päivänä heinäkuuta 2015.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         P. GRAMEGNA

      (1)  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  EUVL L 306, 23.11.2011, s. 25.

      (3)  Pidetty voimassa jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista vuodelle 2014 6 päivänä toukokuuta 2014 annetulla neuvoston päätöksellä 2014/322/EU (EUVL L 165, 4.6.2014, s. 49).

      (4)  Neuvoston suositus, annettu 8 päivänä heinäkuuta 2014, Alankomaiden vuoden 2014 kansallisesta uudistusohjelmasta ja neuvoston lausunto Alankomaiden vuoden 2014 vakausohjelmasta (EUVL C 247, 29.7.2014, s. 88).

      (5)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 473/2013, annettu 21 päivänä toukokuuta 2013, alustavien talousarviosuunnitelmien seurantaa ja arviointia sekä euroalueen jäsenvaltioiden liiallisen alijäämän tilanteen korjaamisen varmistamista koskevista yhteisistä säännöksistä (EUVL L 140, 27.5.2013, s. 11).

      (6)  Asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti.

      (7)  EUVL C 272, 18.8.2015, s. 98.


Avis juridique important

|

32001H0191

Neuvoston suositus, annettu 12 päivänä helmikuuta 2001, talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista poikkeamisen lopettamiseksi Irlannissa

Virallinen lehti nro L 069 , 10/03/2001 s. 0022 - 0023

Neuvoston suositus,annettu 12 päivänä helmikuuta 2001,talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista poikkeamisen lopettamiseksi Irlannissa(2001/191/EY)EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 99 artiklan 4 kohdan,ottaa huomioon komission suosituksen,sekä katsoo seuraavaa:(1) Neuvosto suositti 19 päivänä kesäkuuta 2000 jäsenvaltioiden ja yhteisön talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista antamassaan suosituksessa(1) Irlannin viranomaisille, että nämä olisivat valmiit käyttämään jo vuonna 2000 finanssipolitiikkaa talouden vakauden turvaamiseen, koska talous oli ylikuumentunut, ja laatimaan vuoden 2001 talousarvion tätä tavoitetta silmällä pitäen.(2) Irlanti toimitti 6 päivänä joulukuuta 2000 vuonna 2000 tarkistetun vakausohjelmansa, joka sisältää julkisen talouden tavoitteet vuoteen 2003 asti ja jota olisi tarkasteltava samana päivänä julkistetun vuoden 2001 talousarvion rinnalla.(3) Neuvosto katsoo 12 päivänä helmikuuta 2001 Irlannin vuonna 2000 tarkistamasta vakausohjelmasta julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta annetun asetuksen (EY) N:o 1466/97(2) 5 artiklan 3 kohdan mukaisesti antamassaan lausunnossa, että Irlannin vuotta 2001 koskeva talousarvio ei finanssipolitiikan osalta ole talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen mukainen.(4) Talouspolitiikan koordinoinnin asianmukainen toiminta euroalueella edellyttää, että 99 artiklan 4 kohdassa säädettyjä keinoja käytetään ajoissa.(5) Helsingissä 10 ja 11 päivänä joulukuuta 1999 kokoontunut Eurooppa-neuvosto korosti, että neuvoston käytettävissä olevia talouspolitiikan koordinoinnin menettelyjä ja järjestelyjä olisi sovellettava tehokkaasti ja että politiikan täytäntöönpanoa olisi seurattava tiiviisti.Neuvosto ottaa huomioon seuraavat seikat:a) Irlannin talous oli loistavassa kunnossa ja kasvoi edelleen hyvin voimakkaasti vuonna 2000, jolloin BKT:n todellisen kasvun odotetaan olevan vähän yli 10 prosenttia. Näin ollen vuonna 1999 tarkistetussa vakausohjelmassa esitetyt budjettiodotukset on ylitetty reilusti. Velkasuhteen odotetaan laskevan 24 prosenttiin BKT:stä vuoteen 2003 mennessä. Tuotantokuilun ollessa positiivinen inflaatiopaineet voimistuivat vuonna 2000. YKMI-inflaatio oli vuonna 2000 keskimäärin 5,3 prosenttia. Inflaation nopea kiihtyminen vuoden 2000 aikana johtuu osittain ulkoisista ja tilapäisistä tekijöistä, joiden odotetaan vähitellen poistuvan kuluttajahintaindeksistä, mutta myös kotoperäinen inflaatio on kiihtynyt, ja se aiheuttaa huolestumista.b) Irlannin vuoden 2001 talousarvio esitettiin 6 päivänä joulukuuta 2000. Siinä esitetyt keskeiset toimenpiteet ovat seuraavat: välittömän verotuksen paketti (verojen alennuksia ja veronhuojennusten lisäyksiä), jonka kustannukset koko vuoden aikana ovat noin 1,5 prosenttia suhteessa BKT:hen; välillisen verotuksen paketti, jossa veroja alennetaan koko vuoden aikana 0,4 prosenttia suhteessa BKT:hen; juoksevien menojen 18 prosentin lisäys (josta noin 40 % on maksumenoja) sekä 29 prosentin lisäys pääomamenoissa. Vuonna 2000 tarkistetussa Irlannin vakausohjelmassa ennakoidaan julkisen talouden ylijäämän vuonna 2001 pienenevän 4,7 prosentin osuudesta BKT:hen nähden 0,4 prosentilla BKT:stä, mikä merkitsee talousarvioaseman heikkenemistä.c) Vuoden 2001 talousarviolla lisätään huomattavasti kysyntää Irlannissa, kun taas sen tarjontavaikutukset ovat lyhyellä aikavälillä todennäköisesti pienet. Siksi se pahentaa ylikuumenemista ja inflaatiopaineita ja kasvattaa positiivista tuotantokuilua, joka vuonna 2000 tarkistetun vakausohjelman mukaan on huipussaan 5,4 prosenttia suhteessa trendinmukaiseen BKT:hen vuonna 2001.d) Vuoden 2000 talouspolitiikan laajoissa suuntaviivoissa työmarkkinoille suositeltu strategia, jossa työvoimaa lisätään välittömiä veroja keventämällä, on voinut menettää tehoaan aikaisempaan verrattuna, koska se annettiin elvyttävän finanssipolitiikan yhteydessä, ja työmarkkinoiden kireys voi hyvinkin tehdä tyhjäksi kaikki lisäyritykset kannustaa palkkamalttia välittömien verojen alentamisella. Koska välillisten verojen alennuksilla lisäksi on hintatasoon kertavaikutus, ne eivät todennäköisesti vaikuta pysyvästi inflaatioon mutta lisäävät selvästi kysyntää. Koko euroalueen yhteinen rahapolitiikka huomioon ottaen suunnitellun finanssipolitiikan vaikutus talouspolitiikkayhdistelmään on tilanteeseen sopimaton.e) Irlannin vuoden 2001 talousarvio on kasvua ja suhdannetta vahvistava, eikä se siksi ole neuvoston vuoden 2000 talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen mukainen, joissa todetaan, että Irlannin viranomaisten tulisi olla valmiit jo vuonna 2000 käyttämään finanssipolitiikkaa talouden vakauden turvaamiseen, koska talous on ylikuumentunut, ja laatimaan vuoden 2001 talousarvio tätä silmällä pitäen. Komissio arvioi, että vähintään 0,5:tä prosenttia BKT:stä vastaavilla rajoittavilla toimenpiteillä voitaisiin mitätöidä vuoden 2001 talousarvion elvyttävä luonne,SUOSITTELEE, ETTÄ1. Vuoden 2001 talousarviosta johtuneiden talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen vastaisten toimien korjaamiseksi Irlannin hallituksen olisi nykyisen verovuoden aikana toteutettava korjaavia talousarviotoimenpiteitä. Vuoden 2000 tarkistetussa vakausohjelmassa esitettyjen olettamusten valossa tämän pitäisi varmistaa, ettei vertailukohtana olevaan vuoden 2000 budjettiylijäämään nähden tapahdu pienenemistä.2. Komissiota pyydetään raportoimaan vuonna 2001 Irlannin talouden ja julkisen talouden kehityksestä. Neuvosto seuraa tiiviisti tätä kehitystä ja arvioi erityisesti, onko se talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen mukaista.Tämä suositus on osoitettu Irlannin tasavallalle.Tehty Brysselissä 12 päivänä helmikuuta 2001.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaB. Ringholm(1) EYVL L 210, 21.8.2000, s. 1.(2) EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.