title: Neuvoston suositus, annettu 10 päivänä heinäkuuta 2012 , Yhdistyneen kuningaskunnan vuoden 2012 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Yhdistyneen kuningaskunnan vuosien 2012–2017 lähentymisohjelmaa koskeva neuvoston lausunto

text:
               24.7.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 219/91

         NEUVOSTON SUOSITUS,
   annettu 10 päivänä heinäkuuta 2012,
   Yhdistyneen kuningaskunnan vuoden 2012 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Yhdistyneen kuningaskunnan vuosien 2012–2017 lähentymisohjelmaa koskeva neuvoston lausunto
   2012/C 219/27
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,
   ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 (1) ja erityisesti sen 9 artiklan 2 kohdan,
   ottaa huomioon makrotalouden epätasapainon ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta 16 päivänä marraskuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011 (2) ja erityisesti sen 6 artiklan 1 kohdan,
   ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,
   ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
   ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,
   on kuullut talous- ja rahoituskomiteaa,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Eurooppa-neuvosto hyväksyi 26 päivänä maaliskuuta 2010 komission ehdotuksen käynnistää uusi työllisyys- ja kasvustrategia, Eurooppa 2020. Strategian lähtökohtana on tehostaa talouspolitiikan yhteensovittamista, ja siinä keskitytään avainalueisiin, joilla tarvitaan toimia Euroopalla kestävän kasvun vauhdittamiseen ja kilpailukyvyn parantamiseen olevien mahdollisuuksien lisäämiseksi.

               (2)

               Neuvosto antoi 13 päivänä heinäkuuta 2010 suosituksen jäsenvaltioiden ja unionin talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista (2010–2014) ja hyväksyi 21 päivänä lokakuuta 2010 päätöksen jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista (3). Yhdessä nämä muodostavat ns. yhdennetyt suuntaviivat. Jäsenvaltioita kehotettiin ottamaan yhdennetyt suuntaviivat huomioon kansallisessa talous- ja työllisyyspolitiikassaan.

               (3)

               Komissio antoi 12 päivänä heinäkuuta 2011 suosituksen (4) Yhdistyneen kuningaskunnan vuoden 2011 kansallisesta uudistusohjelmasta ja lausunnon Yhdistyneen kuningaskunnan vuosien 2011–2014 tarkistetusta lähentymisohjelmasta.

               (4)

               Komissio hyväksyi 23 päivänä marraskuuta 2011 toisen vuotuisen kasvuselvityksen. Tästä alkoi toinen talouspolitiikan yhdennetyn etukäteiskoordinoinnin eurooppalainen ohjausjakso, jonka perusta on Eurooppa 2020 -strategiassa. Komissio hyväksyi 14 päivänä helmikuuta 2012 asetuksen (EU) N:o 1176/2011 perusteella varoitusmekanismia koskevan kertomuksen, jossa se katsoi, että Yhdistynyt kuningaskunta kuuluu niihin jäsenvaltioihin, joista laadittaisiin perusteellinen tarkastelu.

               (5)

               Neuvosto antoi 1 päivänä joulukuuta 2011 päätelmät, joissa kehotetaan sosiaalisen suojelun komiteaa esittämään yhdessä työllisyyskomitean ja muiden komiteoiden kanssa näkemyksensä toimista, joita suositellaan Eurooppa 2020 -strategian puitteissa toteutettavan politiikkajakson yhteydessä. Nämä näkemykset ovat osa työllisyyskomitean lausuntoa.

               (6)

               Euroopan parlamentti on asetuksen (EY) N:o 1466/97 mukaisesti osallistunut asianmukaisesti eurooppalaiseen ohjausjaksoon, ja se on 15 päivänä helmikuuta 2012 hyväksynyt päätöslauselman vuotuisen kasvuselvityksen 2012 työllisyys- ja sosiaalinäkökohdista sekä päätöslauselman osallistumisesta vuotuiseen kasvuselvitykseen 2012.

               (7)

               Eurooppa-neuvosto hyväksyi 2 päivänä maaliskuuta 2012 rahoitusvakauden turvaamisen, julkisen talouden vakauttamisen ja kasvun vauhdittamisen painopisteet. Se korosti, että on tarpeen jatkaa eriytettyä, kasvua edistävää julkisen talouden vakauttamista, palauttaa normaalit luotonannon edellytykset, edistää kasvua ja kilpailukykyä, puuttua työttömyyteen ja kriisin sosiaalisiin seurauksiin sekä nykyaikaistaa julkishallintoa.

               (8)

               Yhdistynyt kuningaskunta toimitti 30 päivänä huhtikuuta 2012 vuosista 2011–2012 vuosiin 2016–2017 ulottuvan lähentymisohjelmansa sekä vuoden 2012 kansallisen uudistusohjelmansa. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon. Komissio on myös arvioinut asetuksen (EU) N:o 1176/2011 5 artiklassa tarkoitetussa perusteellisessa tarkastelussa, onko Yhdistyneessä kuningaskunnassa makrotalouden epätasapaino. Komissio totesi perusteellisessa tarkastelussaan, että Yhdistyneessä kuningaskunnassa on sisäinen epätasapaino, mutta se ei ole liiallinen.

               (9)

               Eräistä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneeseen kuningaskuntaan liittyvistä määräyksistä tehdyssä pöytäkirjassa N:o 15 olevan 4 kohdan nojalla Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 126 artiklan 1 kohdan mukaista velvoitetta välttää liiallisia julkisen talouden alijäämiä ei sovelleta Yhdistyneeseen kuningaskuntaan, ellei se ota rahayksikökseen euroa. Pöytäkirjan 5 kohdassa määrätään, että Yhdistyneen kuningaskunnan on pyrittävä välttämään liiallisia alijäämiä. Neuvosto päätti 8 päivänä heinäkuuta 2008 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 104 artiklan 6 kohdan mukaisesti, että Yhdistyneessä kuningaskunnassa on liiallinen alijäämä.

               (10)

               Neuvosto on asetuksen (EY) N:o 1466/97 mukaisen lähentymisohjelman arvioinnin perusteella sitä mieltä, että lähentymisohjelman julkisen talouden ennusteiden perustana oleva makrotalouden skenaario on uskottava. Lähentymisohjelmassa esitetyn julkisen talouden strategian tavoitteena on toteuttaa tarvittava julkisen talouden vakauttaminen, jotta nettovelkaa ja suhdannetasoitettua julkisen talouden rahoitusasemaa koskevat hallituksen tavoitteet voidaan saavuttaa. Lähentymisohjelmaan ei sisälly vakaus- ja kasvusopimuksessa edellytettyä julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitetta. Ohjelmassa esitettyjen ennusteiden perusteella on odotettavissa, että 2 päivänä joulukuuta 2009 annetussa neuvoston suosituksessa asetettu määräaika liiallisen alijäämän korjaamiselle ylittyy vuodella. Julkisen talouden alijäämä neuvoston asettamana määräaikana eli vuosina 2014–2015 arvioidaan 4,4 prosentiksi suhteessa BKT:hen, mikä merkitsisi (uudelleenlasketun) rakenteellisen rahoitusaseman (5) perusteella sitä, että julkisen talouden toimien vaikutus vuosista 2010–2011 vuosiin 2014–2015 on keskimäärin 1,25 prosenttia suhteessa BKT:hen, mikä alittaa liiallista alijäämää koskevan menettelyn yhteydessä annetussa neuvoston suosituksessa tavoitteeksi asetetun 1¾ prosenttia suhteessa BKT:hen. Vaikka hallitus ei ole poikennut julkisen talouden vakauttamisstrategiastaan, joka aluksi näytti aiempien makrotalousennusteiden perusteella riittävältä liiallista alijäämää koskevassa menettelyssä asetettujen tavoitteiden saavuttamiseksi, finanssipolitiikan tulokset ja tulevaisuudennäkymät ovat kärsineet talouskasvuennusteiden heikentymisestä. Tulopuolen toimenpiteitä julkisen talouden vakauttamiseen johtavalla sopeutusuralla on aikaistettu huomattavasti. Lähes 40 prosenttia vuosien 2010–2011 ja 2014–2015 väliseksi ajaksi suunnitellusta vuotuisesta julkisen talouden vakauttamisesta saavutettiin vuosien 2011–2012 loppuun mennessä, ja tähän sisältyi 30 prosenttia menoleikkauksista ja kaksi kolmasosaa nettomääräisistä veronkorotuksista. Arvonlisäverokannan rakenteen tarkistamisesta johtuvaan verojärjestelmän tehostumiseen perustuvaa tulopotentiaalia on toistaiseksi hyödynnetty suhteellisen vähän.
               Lähentymisohjelman mukaan julkisen talouden alijäämän suhteessa BKT:hen arvioidaan olevan 8,3 prosenttia vuosina 2011–2012, 5,9 prosenttia vuosina 2012–2013, 6,0 prosenttia vuosina 2013–2014, 4,4 prosenttia vuosina 2014–2015, 2,9 prosenttia vuosina 2015–2016 ja 1,2 prosenttia vuosina 2016–2017. Nämä arviot ovat hieman alempia kuin komission yksiköiden vuoden 2012 kevään talousennusteessa, jonka mukaan alijäämä suhteessa BKT:hen olisi 6,1 prosenttia vuosina 2012–2013 (7,9 prosenttia ilman tulevaa eläkerahastovarojen kertaluonteista siirtoa) ja 6,5 prosenttia vuosina 2013–2014. Poikkeamat johtuvat heikommista kasvuodotuksista ja Eurostatin tekemistä muutoksista Yhdistyneen kuningaskunnan tietoihin. Hallitus korjasi finanssipoliittisia suunnitelmiaan jonkin verran syksyllä 2011 antamassaan lausumassa priorisoidakseen kasvua edistäviä menoja, mutta tästä huolimatta julkisen sektorin investointien odotetaan supistuvan rajusti vuosiin 2014–2015 mennessä. Julkisen velan ennustetaan nousevan 94,7 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuosina 2013–2014 ja saavuttavan huippunsa vuosina 2014–2015.

               (11)

               Asuntomarkkinat ylikuumenivat kriisin edellä niin, että asuntojen hinnat suhteessa tuloihin nousivat korkeammiksi kuin koskaan asuntojen tarjonnan supistuessa jatkuvasti, minkä vuoksi asuntovelat kasaantuivat. Komission perusteellisen tarkastelun mukaan kotitalouksien suuri velkaantuneisuus aiheuttaa sisäisen epätasapainon Yhdistyneen kuningaskunnan taloudessa. Vaihtuvakorkoisten asuntolainojen suuren määrän vuoksi korkojen nousu voi aiheuttaa vaikeuksia kotitalouksille, millä voi rahoitussektorin kautta olla vakautta horjuttavia kerrannaisvaikutuksia koko taloudelle. Kotitalouksien velkaantuneisuuden kestävä ja tuntuva väheneminen on todennäköistä ainoastaan siinä tapauksessa, että asuntojen hinnat suhteessa käytettävissä oleviin tuloihin laskevat; jos asuntojen nimellishinnat sen sijaan laskevat nopeasti, on vaara, että monet kotitaloudet joutuvat tilanteeseen, jossa niiden velat ylittävät omaisuuden arvon. Asuntorakentaminen on ennätysmäisen vähäistä, mikä johtuu toisaalta rajoittavasta kaavoitusjärjestelmästä ja toisaalta heikoista suhdanteista, ja asuntomarkkinoilla on ylipäätään edelleen hiljaista. Hallitus julkisti marraskuussa 2011 Englantia koskevan asuntotuotantostrategiansa, jonka tavoitteena on edistää asuntorakentamista, mutta on kuitenkin edelleen hyvin epävarmaa, mitkä ovat uuden järjestelmän nettovaikutukset asuntorakentamiseen. Lisäksi asuntotuotantostrategiassa ei käsitelty kiinteistöverotusta: Yhdistyneessä kuningaskunnassa käytössä oleva järjestelmä koostuu toistuvasti maksettavan regressiivisen kunnallisveron ja progressiivisen varainsiirtoveron (Stamp Duty Land Tax eli SDLT) yhdistelmästä, jolla voi olla vaikutusta julkisen talouden tulojen ja rahoitusvakauden kehityssykliin. SDLT-veroon tehtiin vuoden 2012 budjetin yhteydessä joitakin tarkistuksia, mutta kaiken kaikkiaan tällä alalla tehdyt uudistukset ovat olleet vähäisiä.

               (12)

               Yhdistyneellä kuningaskunnalla on kasvavia työttömyyteen ja työmarkkinoille osallistumiseen liittyviä ongelmia. Tämänhetkinen työttömyysaste on 8,4 prosenttia. Nuorisotyöttömyys on kuitenkin paljon tätä korkeampi eli 22,2 prosenttia, ja yli 38 prosenttia maan työttömistä on alle 25-vuotiaita. Lisäksi 16–24-vuotiaista nuorista 17,7 prosenttia ei tee töitä eikä opiskele. Yksityisen sektorin työpaikat ovat lisääntyneet hiukan mutteivät tarpeeksi korvatakseen julkisen sektorin työpaikkojen vähennyksiä ja työvoiman kasvua. Yhdistyneessä kuningaskunnassa on ylitarjontaa alhaisen osaamistason työntekijöistä, joiden kysyntä on laskussa, mutta pulaa korkealaatuisen teknisen ammattikoulutuksen saaneista työntekijöistä, joita tarvitaan erityisesti tuotanto- ja vientiteollisuudessa, jossa Yhdistyneen kuningaskunnan tulokset ovat verraten heikot. Ammatillisen koulutuksen pääpaino on perustaidoissa ja 2-tason tutkinnoissa, vaikka talouselämä vaatii yhä useammin korkeamman tason ammattikoulutusta. Yhdistyneessä kuningaskunnassa on myös edelleen suhteellisen paljon aikuisia, joilla on erittäin heikko luku-, kirjoitus- ja laskutaito ja joiden mahdollisuudet ammatilliseen koulutukseen ovat huonot. Koulunsa keskeyttäneiden määrä on kasvanut 3,3 prosenttiyksikköä vuodesta 2005 ja on nykyisin 14,9 prosenttia, mikä on yli EU:n keskiarvon; on erittäin tärkeää jatkaa pienituloisten perheiden tukemista, jotta estetään se, että nuoret keskeyttävät koulunkäynnin.

               (13)

               Hallitus pyrkii toteuttamaan sosiaaliturvauudistuksia, joiden tavoitteena on saada enemmän ihmisiä töihin ja samalla tukea heikoimmassa asemassa olevia. Sosiaalietuusjärjestelmän yksinkertaistamiseen tähtäävää yleistukea (Universal Credit) ei ole vielä toteutettu. Hallituksen on toteutettava toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että etuuksiin käytettävissä olevien määrien supistuminen ei kumoa uudistusten myönteistä vaikutusta työllisyyteen ja tuloihin, sillä muutoin riskinä olisi köyhyyden lisääntyminen erityisesti lapsiperheissä. Eräässä riippumattomassa arviossa todetaan, että lasten absoluuttinen köyhyys lisääntyy ja on vuosina 2020–2021 korkeimmillaan sitten vuosien 2001–2002 ja että hallitus ei pysty saavuttamaan lasten köyhyyden torjumista koskevassa laissa (Child Poverty Act) asetettuja köyhyyden vähentämistavoitteita. Hallituksen on toteutettava toimia sen varmistamiseksi, että erityisesti pienituloisilla on riittävät mahdollisuudet käyttää lastenhoitopalveluja. Ongelma uhkaa kärjistyä jo pienimmistäkin lastenhoidon tuen leikkauksista.

               (14)

               Varsinkin pienten ja keskisuurten yritysten, jäljempänä ’pk-yritykset’, rahoitusehdot ovat edelleen tiukat, ja nettoluotonanto yrityksille oli negatiivista vuonna 2011. Kyselyjen perusteella merkittävä määrä pk-yrityksistä kärsi luotonsaannin vaikeuksista, ja kysyntäänkin saattaa liittyä haasteita. Lisäksi muut rahoituslaitokset kuin pankit luotottavat edelleen pääasiassa vain suurempia yrityksiä, ja kilpailu pankkialalla on vähäistä. Vaikka viranomaiset ovat toteuttaneet toimenpiteitä tilanteen parantamiseksi, vaihtoehtoisia luottomarkkinoita käsittelevä Breedonin työryhmä on arvioinut, että seuraavien viiden vuoden aikana erityisesti pk-yritykset kärsivät jatkuvasti huomattavasta rahoitusvajeesta.

               (15)

               Yhdistyneen kuningaskunnan olisi parannettava energia- ja liikenneinfrastruktuuriaan, mitä varten olisi luotava edellytykset pitkän aikavälin kasvulle ja kilpailukyvylle sekä puututtava Yhdistyneen kuningaskunnan tuotantoteollisuuden heikon ulkoisen kilpailukyvyn syihin. Yhdistynyt kuningaskunta tarvitsee mittavia investointeja sähköntuotantokapasiteettinsa kehittämiseen, koska suuri osa nykyisistä laitoksista suljetaan lähimmän vuosikymmenen aikana ja ne olisi siis korvattava ja koska olisi lisäksi täytettävä uusiutuvien energialähteiden käytön lisäämistä ja päästörajoituksien kiristämistä koskevat velvoitteet. Yhdistyneessä kuningaskunnassa on pulaa liikenneverkkojen kapasiteetista ja lisäksi liikenneverkkojen laadussa on puutteita, mikä saattaa vaikeuttaa hallituksen tavoitetta tasapainottaa Yhdistyneen kuningaskunnan talous siten, että lisätään investointeja ja vientiä. Julkisen sektorin nettoinvestoinnit supistuvat voimakkaasti vuosiin 2014–2015 mennessä osana hallituksen julkisen talouden vakauttamisstrategiaa, jolloin vaarana on, että liikenneinfrastruktuurin puutteet pahenevat entisestään, ellei saada käyttöön vaihtoehtoisia rahoituslähteitä.

               (16)

               Komissio on laatinut eurooppalaisen ohjausjakson puitteissa kattavan analyysin Yhdistyneen kuningaskunnan talouspolitiikasta. Se on arvioinut sekä lähentymisohjelman että kansallisen uudistusohjelman ja esittänyt perusteellisen tarkastelun. Se on ottanut huomioon niiden merkityksen Yhdistyneen kuningaskunnan finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta sekä sen, ovatko ne EU:n sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska unionin yleistä talouden ohjausta on tarpeen tehostaa antamalla EU:n tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin. Eurooppalaisen ohjausjakson yhteydessä annetut komission suositukset on otettu huomioon jäljempänä esitettävissä suosituksissa 1–6.

               (17)

               Neuvosto on tämän arvion perusteella tutkinut lähentymisohjelman, ja sen lausunto (6) ilmenee erityisesti jäljempänä esitettävässä suosituksessa 1.

               (18)

               Neuvosto on tutkinut kansallisen uudistusohjelman ja lähentymisohjelman asetuksen (EU) N:o 1176/2011 5 artiklan mukaisen komission perusteellisen tarkastelun tulosten ja tämän arvioinnin perusteella. Sen asetuksen (EU) N:o 1176/2011 6 artiklan nojalla antamat suositukset ilmenevät erityisesti jäljempänä esitettävistä suosituksista 2, 3 ja 6,

         SUOSITTAA, että Yhdistynyt kuningaskunta toteuttaa vuosina 2012–2013 toimia, joilla se

               1.

               toteuttaa varainhoitovuotta 2012–2013 ja sen jälkeistä aikaa koskevan julkisen talouden strategiansa kokonaisuudessaan riittävän yksityiskohtaisesti määriteltyjen toimenpiteiden avulla siten, että huolehditaan liiallisen alijäämän korjaamisesta hyvissä ajoin kestävällä tavalla, liiallista alijäämää koskevan menettelyn yhteydessä annetuissa neuvoston suosituksissa määriteltyjen rakenteellisten sopeutustoimien toteuttamisesta sekä julkisen talouden korkean velkasuhteen kääntämisestä pysyvästi laskusuuntaan; mikäli varainhoitovuotta 2013–2014 ja sen jälkeistä aikaa koskevaa julkisen talouden strategiaa tehostetaan, asettaa etusijalle kasvua edistävät menot välttääkseen riskin, että keskipitkän aikavälin kasvunäkymät heikkenevät edelleen ja vaikuttavat kielteisesti julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyteen;

               2.

               puuttuu korkeiden, ailahtelevien asuntohintojen ja kotitalouksien suuren velkaantuneisuuden epävakautta aiheuttaviin vaikutuksiin toteuttamalla laajan asuntosektorin uudistusohjelman asuntojen tarjonnan lisäämiseksi sekä asuntojen hinnoitteluun ja valtiontukien tarpeeseen liittyvien ongelmien ratkaisemiseksi; jatkaa asuntomarkkinoiden uudistamista muun muassa asuntolaina- ja -vuokramarkkinoiden, rahoitusmarkkinoiden sääntelyn ja kiinteistöverotuksen osalta asuntomarkkinoiden heilahtelujen ja vääristymien ehkäisemiseksi;

               3.

               jatkaa erityisesti koulutuksen ja työelämän ulkopuolella olevien nuorten työllistettävyyden parantamista muun muassa niin kutsutun nuorisosopimuksen avulla; varmistaa, että useammat nuoret osallistuvat oppisopimuskoulutusohjelmiin, että näissä ohjelmissa painotetaan riittävästi erityistaitoja ja korkeatasoista osaamista ja että niissä on mukana enemmän pieniä ja keskisuuria yrityksiä; toteuttaa toimenpiteitä hyvin heikoilla perustaidoilla varustettujen 18–24-vuotiaiden nuorten suuren osuuden pienentämiseksi;

               4.

               tehostaa toimenpiteitä, joilla helpotetaan työttömissä kotitalouksissa asuvien ihmisten sijoittumista työmarkkinoille; huolehtii siitä, että suunnitellut sosiaaliturvauudistukset eivät johda lasten köyhyyden lisääntymiseen; toteuttaa täysimääräisesti toimenpiteitä, joiden tavoitteena on helpottaa lasten pääsyä päivähoitoon;

               5.

               parantaa edelleen yksityissektorin ja erityisesti pk-yritysten mahdollisuuksia saada pankkien ja muiden rahoituslaitosten myöntämää rahoitusta; edistää kilpailua pankkisektorilla erityisesti sellaisilla toimenpiteillä, joilla poistetaan markkinoille tulon esteitä, lisätään avoimuutta ja helpotetaan pankin vaihtoa, kuten pankkialaa käsittelevä riippumaton komitea on suosittanut, sekä tutkii keinoja parantaa riskipääoman ja muiden pankkisektorin ulkopuolisten luottojen saatavuutta;

               6.

               noudattaa pitkän aikavälin strategiaa Yhdistyneen kuningaskunnan verkkoinfrastruktuurin kapasiteetin ja laadun parantamiseksi ja toteuttaa toimenpiteitä muun muassa liikenne- ja energiaverkkoihin kohdistuvien paineiden lieventämiseksi edistämällä tehokkaampia ja määrätietoisempia suunnittelu- ja päätöksentekoprosesseja sekä hyödyntämällä asianmukaisia julkisen tai yksityisen sektorin rahoitusjärjestelyjä.

      Tehty Brysselissä 10 päivänä heinäkuuta 2012.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         V. SHIARLY

      (1)  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  EUVL L 306, 23.11.2011, s. 25.

      (3)  Pidetty voimassa vuodelle 2012 jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista 26 päivänä huhtikuuta 2012 annetulla neuvoston päätöksellä 2012/238/EU (EUVL L 119, 4.5.2012, s. 47).

      (4)  EUVL C 217, 23.7.2011, s. 12.

      (5)  Suhdannetasoitettu rahoitusasema ilman kertaluonteisia ja muita väliaikaisia toimenpiteitä, komission yksiköiden uudelleen laskemana ohjelman tietojen perusteella ja yhteisesti sovittuja menetelmiä käyttäen.

      (6)  Asetuksen (EY) N:o 1466/97 9 artiklan 2 kohdan mukaisesti.


title: Neuvoston suositus, annettu 10 päivänä heinäkuuta 2012 , Ranskan vuoden 2012 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Ranskan vuosien 2012–2016 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto

text:
               24.7.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 219/31

         NEUVOSTON SUOSITUS,
   annettu 10 päivänä heinäkuuta 2012,
   Ranskan vuoden 2012 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Ranskan vuosien 2012–2016 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto
   2012/C 219/09
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,
   ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 (1) ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan,
   ottaa huomioon makrotalouden epätasapainon ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta 16 päivänä marraskuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011 (2) ja erityisesti sen 6 artiklan 1 kohdan,
   ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,
   ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
   ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,
   on kuullut talous- ja rahoituskomiteaa,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Eurooppa-neuvosto hyväksyi 26 päivänä maaliskuuta 2010 komission ehdotuksen, jolla käynnistetään uusi työllisyys- ja kasvustrategia, Eurooppa 2020. Strategian lähtökohtana on tehostaa talouspolitiikan yhteensovittamista, ja siinä keskitytään avainalueisiin, joilla tarvitaan toimia Euroopalla kestävän kasvun vauhdittamiseen ja kilpailukyvyn parantamiseen olevien mahdollisuuksien lisäämiseksi.

               (2)

               Neuvosto antoi 13 päivänä heinäkuuta 2010 suosituksen jäsenvaltioiden ja unionin talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista (2010–2014) ja hyväksyi 21 päivänä lokakuuta 2010 päätöksen jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista (3). Yhdessä nämä muodostavat ns. yhdennetyt suuntaviivat. Jäsenvaltioita kehotettiin ottamaan yhdennetyt suuntaviivat huomioon kansallisessa talous- ja työllisyyspolitiikassaan.

               (3)

               Neuvosto antoi 12 päivänä heinäkuuta 2011 suosituksen (4) Ranskan kansallisesta uudistusohjelmasta vuodelta 2011 ja lausunnon Ranskan tarkistetusta vakausohjelmasta vuosiksi 2011–2014.

               (4)

               Komissio hyväksyi 23 päivänä marraskuuta 2011 toisen vuotuisen kasvuselvityksen. Tästä alkoi toinen politiikan yhdennetyn etukäteiskoordinoinnin eurooppalainen ohjausjakso, jonka perusta on Eurooppa 2020 -strategiassa. Komissio hyväksyi 14 päivänä helmikuuta 2012 asetuksen (EU) N:o 1176/2011 perusteella varoitusmekanismia koskevan kertomuksen, jossa se katsoi, että Ranska on yksi niistä jäsenvaltioista, joista laadittaisiin perusteellinen tarkastelu.

               (5)

               Neuvosto antoi 1 päivänä joulukuuta 2011 päätelmät, joissa kehotetaan sosiaalisen suojelun komiteaa esittämään yhdessä työllisyyskomitean ja muiden komiteoiden kanssa näkemyksensä toimista, joita suositellaan Eurooppa 2020 -strategian puitteissa toteutettavan politiikkajakson yhteydessä. Nämä näkemykset ovat osa työllisyyskomitean lausuntoa.

               (6)

               Euroopan parlamentti on asetuksen (EY) N:o 1466/97 mukaisesti osallistunut asianmukaisesti eurooppalaiseen ohjausjaksoon, ja se on 15 päivänä helmikuuta 2012 hyväksynyt päätöslauselman vuotuisen kasvuselvityksen 2012 työllisyys- ja sosiaalinäkökohdista sekä päätöslauselman osallistumisesta vuotuiseen kasvuselvitykseen 2012.

               (7)

               Eurooppa-neuvosto hyväksyi 2 päivänä maaliskuuta 2012 rahoitusvakauden turvaamisen, julkisen talouden vakauttamisen ja kasvun vauhdittamisen painopisteet. Se korosti, että on tarpeen jatkaa eriytettyä, kasvua edistävää julkisen talouden vakauttamista, palauttaa talouden normaalit luotonannon edellytykset, edistää kasvua ja kilpailukykyä, puuttua työttömyyteen ja kriisin sosiaalisiin seurauksiin sekä nykyaikaistaa julkishallintoa.

               (8)

               Lisäksi Eurooppa-neuvosto kehotti 2 päivänä maaliskuuta 2012 Euro Plus -sopimukseen osallistuvia jäsenvaltioita esittämään sitoumuksensa niin ajoissa, että ne voidaan sisällyttää vakaus- tai lähentymisohjelmiin ja kansallisiin uudistusohjelmiin.

               (9)

               Ranska toimitti vuosia 2012–2016 koskevan tarkistetun vakausohjelmansa 4 päivänä toukokuuta 2012 ja vuoden 2012 kansallisen uudistusohjelmansa 13 päivänä huhtikuuta 2012. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon. Komissio on myös arvioinut asetuksen (EU) N:o 1176/2011 5 artiklassa tarkoitetussa perusteellisessa tarkastelussa, onko Ranskassa makrotalouden epätasapaino. Komissio katsoi, että Ranskassa on epätasapainoa, mutta epätasapaino ei ole liiallinen.

               (10)

               Neuvosto on asetuksen (EY) N:o 1466/97 mukaisen vakausohjelman arvioinnin perusteella sitä mieltä, että ohjelman julkisen talouden ennusteiden perustana oleva makrotalouden skenaario on optimistinen. Komission yksiköiden keväällä 2012 laatiman talousennusteen mukaan BKT:n kasvun odotettiin olevan 0,5 prosenttia vuonna 2012 ja 1,3 prosenttia vuonna 2013, kun taas vakausohjelmassa vastaavia vuosia koskevat arvot ovat 0,7 prosenttia ja 1,75 prosenttia. Alijäämä oli vuonna 2011 odotettua pienempi, 5,2 prosenttia suhteessa BKT:hen, ja vakausohjelmassa kaavaillaan sen supistamista 3 prosenttiin vuonna 2013, mikä on neuvoston asettama määräaika liiallisen alijäämän korjaamiselle, jonka jälkeen vakautusta vielä jatketaan siten, että julkisen talouden rahoitusaseman on tarkoitus olla tasapainossa vuonna 2016. Keskipitkän aikavälin tavoitteena olevaan tasapainoiseen rakenteelliseen rahoitusasemaan todennäköisesti päästään vakausohjelmakauden aikana. Keskipitkän aikavälin tavoite vastaa riittävästi vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia. Kun otetaan huomioon (uudelleenlaskettu) julkisen talouden rakenteellinen rahoitusasema (5), vuosiksi 2010–2013 suunnitellut keskimääräiset vuotuiset julkisen talouden sopeutustoimet vastaavat 2 päivänä joulukuuta 2009 annettua neuvoston suositusta. Vuotuinen rakenteellinen edistyminen kohti keskipitkän aikavälin tavoitetta on vuosina 2014–2016 arvioiden mukaan 0,7 prosenttia suhteessa BKT:hen. Vakausohjelman mukaan ja harkinnanvaraiset tulopuolen toimenpiteet huomioon ottaen julkisten menojen ennustettu kasvuvauhti vastaa menojen kasvulle vakaus- ja kasvupaketissa asetettua viitearvoa. Vakausohjelmassa esitettyyn julkisen talouden sopeutusuraan liittyy riskejä. Makrotalouden skenaario voi muuttua epäedullisemmaksi, kuten komission yksiköiden kevään 2012 talousennusteessa todettiin.
               Toimenpiteitä ei ole täsmennetty riittävästi, jotta tavoitteet voitaisiin saavuttaa vuodesta 2013 lähtien sekä toteuttaa suositeltu keskimääräinen vuotuinen julkisen talouden sopeutus. Lisäksi Ranska ei ole aina onnistunut saavuttamaan menojen kehitykselle asetettuja tavoitteita. Sen vuoksi liiallista alijäämää ei välttämättä saada korjattua vuoteen 2013 mennessä, ellei suunniteltuja toimenpiteitä täsmennetä riittävästi ja ellei lisäksi toteuteta tarpeellisia lisätoimenpiteitä. Velkasuhde oli 85,8 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2011, ja sen arvellaan nousevan 89,2 prosenttiin vuonna 2013 ja laskevan 83,2 prosenttiin vuonna 2016. Vakausohjelman mukaisesti velan supistumiselle asetettu tavoite saavutetaan siirtymäkauden lopussa (vuonna 2016).

               (11)

               Vaikka vuoden 2011 jälkipuoliskolla ja helmikuussa 2012 hyväksyttiin lisää vakauttamistoimia, julkisen talouden vakauttaminen on edelleen hyvin haasteellista. Menoylitysten välttäminen julkisen talouden toimia tehostamalla ja täsmentämällä on äärimmäisen tärkeää kestävän julkisen talouden rahoitusaseman palauttamiseksi. Lisäksi Ranskan olisi hyödynnettävä mahdollisuudet nopeuttaa alijäämän supistamista, jotta voidaan tukea liiallisen alijäämän korjaamista suunnitelmien mukaisesti. Jotta voidaan varmistaa julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyys ja eläkkeiden riittävyys tulevaisuudessa, vuonna 2010 hyväksyttyä eläkeuudistusta sovelletaan asteittain. Ei ole kuitenkaan varmaa, että eläkejärjestelmä saadaan tasapainoon suunnitelmien mukaisesti vuoteen 2018 mennessä, jos työllisyys ja kasvu kehittyvät odotettua heikommin. Lisäksi järjestelmä palautuu todennäköisesti alijäämäiseksi vuoden 2020 jälkeen. Vasta perustettu ohjauskomitea, jonka tehtävänä on antaa vuosittain lausunto eri eläkejärjestelmien taloudellisesta tilanteesta sekä edellytyksistä, joiden on täytyttävä tasapainon saavuttamiseksi vuoteen 2018 mennessä, ei antanut lausuntoa vuonna 2011. Sen takia eläkejärjestelmän kestävyyttä on vaikea arvioida.

               (12)

               Ranskan työmarkkinoiden toimintaa voitaisiin parantaa vähentämällä edelleen työmarkkinoiden segmentoitumista. Heinäkuussa 2011 annetulla lailla käyttöön otettu työsuhdeturvasopimus (contrat de sécurisation professionnelle, CSP), jossa on yhdistetty kaksi aiempaa sopimusta, asettaa velvoitteen tarjota taloudellisista syistä irtisanotuille työnvälitysneuvontaa julkisille työvoimapalveluille (Pôle emploi). Tämä on myönteinen edistysaskel, mutta sen vaikutukset ovat rajalliset. Lisäksi on toteutettu tai valmistellaan parhaillaan useita toimenpiteitä, joilla pyritään tarjoamaan joustavia työjärjestelyjä väliaikaisesti vaikeuksissa oleville yrityksille. Niitä ei kuitenkaan ole varsinaisesti tarkoitettu vähentämään työmarkkinoiden segmentoitumista. Työsuhdeturvalainsäädännön tarkistuksen yhteydessä on havaittu, että irtisanomisiin sovellettavat menettelyt aiheuttavat edelleen epävarmuutta ja saattaa lisätä huomattavasti työnantajien kustannuksia. On lisäksi myös tärkeää varmistaa, että vähimmäispalkan muutoksilla tuetaan varsinkin vähän koulutettujen ja kokemattomien työntekijöiden työllisyyttä.

               (13)

               Eläkeuudistuksen jälkeen on toteutettu oikeansuuntaisia toimenpiteitä, joilla on pyritty edistämään ikääntyneiden työntekijöiden työllisyyttä esimerkiksi edellyttämällä yrityksiltä aktiivista ikäjohtamista. Vastaavat toimintasuunnitelmat eivät kuitenkaan ole erityisen kunnianhimoisia eikä niihin sisälly kohdennettuja toimenpiteitä, joita voisivat olla työajan lyhentäminen tai ikääntyneille työntekijöille soveltuvien tehtävien tarjoaminen. Lisäksi eräät ikääntyneiden työntekijöiden työttömyysturvajärjestelmän piirteet (kesto) voivat vähentää halukkuutta työntekoon. Tarvitaan myös tehokkaampaa aikuiskoulutusstrategiaa, jotta voidaan lisätä ikääntyneen työvoiman työllistettävyyttä.

               (14)

               Nuorisotyöttömyyden vähentämiseksi Ranskan viranomaiset ovat sitoutuneet lisäämään oppisopimuskoulutuspaikkojen määrää 600 000:sta 800 000 vuoteen 2015 mennessä. Vuosina 2011 ja 2012 on toteutettu useita toimenpiteitä, joilla pyritään kasvattamaan yrityksille asetettua oppisopimuspaikkojen kiintiötä. Lisäksi on tehostettu niille yrityksille määrättäviä seuraamuksia, jotka eivät noudata velvoitteita. Näistä toimenpiteistä huolimatta oppisopimuspaikkoja on edelleen huomattavasti tavoitetta vähemmän. Vaikuttaa tarpeelliselta vahvistaa nuorten ja yritysten tarpeiden kohtaamista. Nuorisotyöttömyyden vähentämiseen tähtäävissä toimenpiteissä olisikin pyrittävä sovittamaan paremmin yhteen koulutusjärjestelmän antamat taidot ja työmarkkinoiden tarpeet.

               (15)

               Työnvälityspalvelujen (ANPE) ja työttömyyskassan (UNEDIC) yhdistäminen yhteen laitokseen (Pôle emploi) ei toistaiseksi ole odotetulla tavalla tehostanut palveluja tai parantanut niiden laatua. Hallituksen, työmarkkinaosapuolten ja Pôle emploin tammikuussa 2012 allekirjoittama uusi monivuotinen kolmikantasopimus, joka koskee Pôle emploin toimintaa ja palveluja vuosina 2012–2014, on askel oikeaan suuntaan. Useiden tavoitteiden määrittely on kuitenkin vielä kesken, ja sen takia uudistuksen laajuutta on tässä vaiheessa vaikea arvioida. Uudistuksen uskottavuutta heikentävät myös julkisten työvoimapalvelujen taloudellisia ja henkilöresursseja koskevat rajoitteet.

               (16)

               Ranska korotti helmikuussa 2012 arvonlisäveroa 1,6 prosenttiyksikköä 21,2 prosenttiin ja pääomatulosta ja -voitoista maksettavia sosiaalimaksuja 2 prosenttiyksikköä 15,5 prosenttiin kompensoidakseen työnantajien entistä alhaisempia sosiaaliturvamaksuja. Uusi hallitus on ilmoittanut aikovansa tarkistaa tätä toimenpidettä ja hyväksyä julkisen talouden uudistuksen vuoden 2012 aikana. Tällä toimenpiteellä voidaan asianmukaisesti edistää tasapainoisempaa verotusjärjestelmää, jossa verotuksen painopistettä siirretään pois työstä. Kuten komission yksiköiden toteuttamassa makrotalouden epätasapainon perusteellisessa tarkastelussa todettiin, sen avulla voidaan parantaa Ranskan viennin kustannuskilpailukykyä ja mahdollisesti yritysten kannattavuutta sekä pitkällä aikavälillä edistää investointeja ja tehostaa muihin tekijöihin kuin hintaan perustuvaa kilpailukykyä. Uudistuksen soveltamisala on kuitenkin liian kapea. Vaikka verotaakkaa on pyritty pienentämään, tähän on samalla liittynyt eräiden verojen korotuksia, mikä lisää jo ennestään suurta työhön kohdistuvaa verorasitusta. Ympäristöverojen osuus kaikista verotuloista on Ranskassa EU:n toiseksi pienin, joten näitä veroja voidaan siis lisätä huomattavasti. Ranska arvioi vuonna 2011 eri verojen tehokkuutta niille asetettujen työllisyys- tai sosiaalisten tavoitteiden saavuttamisessa, mutta joitakin alennettuja alv-kantoja on vielä tarkasteltava uudelleen.

               (17)

               Vaikka useiden uudistusten avulla on pyritty yksinkertaistamaan liiketoimintaympäristöä ja poistamaan eräitä säänneltyjä elinkeinoja ja ammatteja koskevia rajoituksia, uudistuksilla ei ole kyetty puuttumaan alalle pääsyn esteisiin eikä rajoittaviin käytänteisiin monilla muilla aloilla (esim. eläinlääkärit, taksit, terveydenhuolto ja oikeusalan ammatit, notaarit mukaan lukien). Säänneltyihin ammatteihin edelleen liittyviä ammattiin pääsyn ja ammatin harjoittamisen rajoituksia olisi sen vuoksi tarkasteltava horisontaalisesti ja järjestelmällisesti, jotta voidaan selvittää niiden tarpeellisuus ja oikeasuhteisuus. Vähittäiskaupan alalla jakelijoiden olisi voitava määrittää itse vapaasti hinnat ja muut kaupalliset ehdot, jotta kuluttajat pääsisivät hyötymään hintojen halpenemisesta. Vähittäiskauppa on Ranskassa erittäin keskittynyttä, ja kuluttajat hyötyisivät myös muista kilpailua lisäävistä toimenpiteistä, kuten kaavoitusta koskevien rajoitusten poistamisesta tai tarkistamisesta sekä uusien myymälöiden perustamiseen sovellettavien menettelyjen yksinkertaistamisesta.

               (18)

               Kilpailua olisi tehostettava useilla verkkotoimialoilla (sähkön tukkumarkkinat, rautatieala), sillä näillä aloilla toistaiseksi toteutetuilla uudistuksilla on saatu aikaan vain rajallisia tuloksia. Ranskan sähkömarkkinoiden keskittymisaste on unionin korkeimpia. Vaikka sähkömarkkinoiden uudelleenorganisoinnista annettu laki on lisännyt kilpailua, tarvitaan lisätoimenpiteitä, joilla Ranskassa helpotetaan uusien toimijoiden pääsyä sähköntuotantomarkkinoille, esimerkiksi vesivoimaan perustuvaan sähköntuotantoon. Rautatieliikenteen alalla uusien yritysten on edelleen vaikea päästä sekä rahtiliikenteen että kansainvälisen matkustajaliikenteen markkinoille. Myös tekniset esteet haittaavat syrjimätöntä pääsyä rahtiliikenteen markkinoille.

               (19)

               Ranskan vientimarkkinaosuus supistui 19,4 prosenttia vuodesta 2005 vuoteen 2010. Supistuminen on jäsenvaltioiden suurimpia, ja lisäksi se ylittää selvästi komission 14 päivänä helmikuuta 2012 hyväksymässä varoitusmekanismia koskevassa kertomuksessa asetetun raja-arvon. Komission yksiköt katsoivat Ranskaa koskevassa perusteellisessa tarkastelussa, että vientimarkkinaosuuksien supistuminen johtuu kustannuskilpailukyvyn ja erityisesti muihin tekijöihin kuin hintaan perustuvan kilpailukyvyn heikkenemisestä. Varsinkin kasvavat yksikkötyökustannukset ovat vähentäneet ranskalaisyritysten kannattavuutta ja rajoittaneet niiden mahdollisuuksia kasvaa, tehdä suorituskyvyn parantamisen kannalta välttämättömiä investointeja ja innovoida. Toimenpiteitä yksityissektorin innovoinnin tukemiseksi olisi seurattava ja täydennettävä toimenpiteillä, joilla pyritään palauttamaan ranskalaisyritysten kannattavuus.

               (20)

               Ranska on tehnyt useita sitoumuksia Euro Plus -sopimuksen nojalla. Nämä sitoumukset ja vuonna 2011 esitettyjen sitoumusten täytäntöönpano liittyvät työllisyyden edistämiseen, kilpailukyvyn parantamiseen ja julkisen talouden kestävyyden tukemiseen. Komissio on arvioinut Euro Plus -sopimukseen perustuvien sitoumusten täytäntöönpanoa. Tämän arvioinnin tulokset on otettu huomioon suosituksissa.

               (21)

               Komissio on laatinut eurooppalaisen ohjausjakson puitteissa kattavan analyysin Ranskan talouspolitiikasta. Se on arvioinut sekä vakausohjelman että kansallisen uudistusohjelman ja esittänyt perusteellisen tarkastelun. Se on ottanut huomioon niiden merkityksen Ranskan finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta sekä sen, ovatko ne EU:n sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska unionin yleistä talouden ohjausta on tarpeen tehostaa antamalla EU:n tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin. Eurooppalaisen ohjausjakson yhteydessä annetut komission suositukset on otettu huomioon jäljempänä esitettävissä suosituksissa 1–5.

               (22)

               Neuvosto on tämän arvioinnin perusteella tutkinut vakausohjelman ja sen lausunto (6) ilmenee erityisesti jäljempänä esitettävässä suosituksessa 1.

               (23)

               Neuvosto on tutkinut kansallisen uudistusohjelman ja vakausohjelman komission perusteellisen tarkastelun ja tämän arvioinnin perusteella. Sen asetuksen (EU) N:o 1176/2011 6 artiklan nojalla antamat suositukset ilmenevät erityisesti jäljempänä esitettävistä suosituksista 2, 4 ja 5,

         SUOSITTAA, että Ranska toteuttaa vuosina 2012 ja 2013 toimia, joilla se

               1.

               tehostaa julkisen talouden strategiaa ja panee sen täytäntöön sekä toteuttaa vuonna 2012 ja sen jälkeen riittävästi täsmennettyjä tukitoimenpiteitä, erityisesti menopuolen osalta, jotta voidaan varmistaa liiallisen alijäämän korjaaminen vuoteen 2013 mennessä sekä neuvoston liiallista alijäämää koskevan menettelyn yhteydessä antamissa suosituksissa esitettyjen rakenteellisten sopeutustoimien täytäntöönpano; huolehtii sen jälkeen tarvittavista rakenteellisista sopeutustoimista, joiden avulla voidaan edetä riittävässä määrin kohti keskipitkän aikavälin julkisen talouden tavoitetta, myös menojen kasvulle asetettua viitearvoa, ja varmistaa riittävä edistyminen kohti velan supistamiselle asetettua tavoitetta; jatkaa eläkejärjestelmän kestävyyden ja riittävyyden arvioimista ja toteuttaa tarvittaessa lisätoimenpiteitä;

               2.

               toteuttaa lisäuudistuksia työmarkkinoiden segmentoitumisen vähentämiseksi tarkistamalla yhteistyössä työmarkkinaosapuolten kanssa ja kansallisten käytänteiden mukaisesti eräitä työsuhdeturvalainsäädännön näkökohtia, jotka liittyvät erityisesti irtisanomisiin; varmistaa edelleen, että mahdolliset vähimmäispalkan mukautukset edistävät työpaikkojen luomista ja parantavat kilpailukykyä; toteuttaa toimenpiteitä lisätäkseen aikuisten osallistumista elinikäiseen oppimiseen;

               3.

               hyväksyy työmarkkinoita koskevia toimenpiteitä, joilla autetaan ikääntyneitä työntekijöitä pysymään töissä pitempään; parantaa nuorten ja varsinkin pahimman työttömyysuhan alaisten nuorten työllistettävyyttä esimerkiksi lisäämällä ja parantamalla oppisopimuskoulutusjärjestelmiä, jotka vastaavat tehokkaasti nuorten tarpeisiin; tehostaa aktiivista työmarkkinapolitiikkaa ja varmistaa, että julkiset työvoimapalvelut tarjoavat entistä tuloksekkaammin yksilöllistä tukea;

               4.

               toteuttaa lisätoimenpiteitä yksinkertaisemman ja tasapainoisemman verotusjärjestelmän luomiseksi ja verotuksen painopisteen siirtämiseksi työstä muihin, kasvua ja ulkoista kilpailukykyä vähemmän haittaaviin veromuotoihin, erityisesti ympäristö- ja kulutusveroihin; jatkaa pyrkimyksiä verotukien (erityisesti velkaantumiseen kannustavien verotukien) vähentämiseksi ja yksinkertaistamiseksi; tarkastelee nykyisten alennettujen alv-kantojen vaikutusta kasvuun ja työpaikkojen luomiseen;

               5.

               jatkaa pyrkimyksiä poistaa säänneltyihin elinkeinoihin ja ammatteihin liittyviä perusteettomia rajoituksia erityisesti palvelujen ja vähittäiskaupan alalla; toteuttaa lisätoimenpiteitä verkkotoimialojen ja erityisesti energian tukkumarkkinoiden vapauttamiseksi, kehittää energiaverkkojen yhteenliitettävyyttä ja helpottaa uusien toimijoiden pääsyä rahtiliikenteen ja kansainvälisen matkustajaliikenteen markkinoille.

      Tehty Brysselissä 10 päivänä heinäkuuta 2012.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         V. SHIARLY

      (1)  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  EUVL L 306, 23.11.2011, s. 25.

      (3)  Pidetty voimassa vuodelle 2012 jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista 26 päivänä huhtikuuta 2012 annetulla neuvoston päätöksellä 2012/238/EU (EUVL L 119, 4.5.2012, s. 47).

      (4)  EUVL C 213, 20.7.2011, s. 8.

      (5)  Suhdannetasoitettu rahoitusasema ilman kertaluonteisia ja muita väliaikaisia toimenpiteitä, komission yksiköiden uudelleen laskemana ohjelman tietojen perusteella ja yhteisesti sovittuja menetelmiä käyttäen.

      (6)  Asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti.


title: Neuvoston suositus, annettu 12 päivänä heinäkuuta 2011 Irlannin vuoden 2011 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä vuosia 2011–2015 koskevaa Irlannin tarkistettua vakausohjelmaa koskevan neuvoston lausunnon antamisesta

text:
               21.7.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 215/1

         NEUVOSTON SUOSITUS,
   annettu 12 päivänä heinäkuuta 2011
   Irlannin vuoden 2011 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä vuosia 2011–2015 koskevaa Irlannin tarkistettua vakausohjelmaa koskevan neuvoston lausunnon antamisesta
   2011/C 215/01
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,
   ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 (1) ja erityisesti sen 5 artiklan 3 kohdan,
   ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,
   ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
   ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,
   on kuullut talous- ja rahoituskomiteaa,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Eurooppa-neuvosto hyväksyi 26 päivänä maaliskuuta 2010 komission ehdotuksen, jolla käynnistetään uusi työllisyys- ja kasvustrategia, Eurooppa 2020, joka perustuu talouspolitiikan koordinoinnin tehostamiseen ja keskittyy avainalueisiin, joilla tarvitaan toimia Euroopan kestävän kasvun vauhdittamiseksi ja kilpailukyvyn lisäämiseksi.

               (2)

               Neuvosto antoi 13 päivänä heinäkuuta 2010 suosituksen jäsenvaltioiden ja unionin talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista (2010–2014) ja hyväksyi 21 päivänä lokakuuta 2010 päätöksen jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista (2), jotka yhdessä muodostavat ns. yhdennetyt suuntaviivat. Jäsenvaltioita kehotettiin ottamaan yhdennetyt suuntaviivat huomioon kansallisessa talous- ja työllisyyspolitiikassaan.

               (3)

               Neuvosto hyväksyi 7 päivänä joulukuuta 2010 täytäntöönpanopäätöksen 2011/77/EU (3) unionin Irlannille myöntämästä rahoitustuesta kolmeksi vuodeksi perustamissopimuksen määräysten ja Euroopan rahoituksenvakautusmekanismin perustamisesta 11 päivänä toukokuuta 2010 annetun asetuksen (EU) N:o 407/2010 (4) nojalla. Siihen liittyvässä 16 päivänä joulukuuta 2010 allekirjoitetussa yhteisymmärryspöytäkirjassa ja sen ensimmäisessä tarkistuksessa määritellään ne talouspoliittiset ehdot, joiden perusteella rahoitustukea myönnetään. Täytäntöönpanopäätöstä 2011/77/EU muutettiin 16 päivänä toukokuuta 2011 täytäntöönpanopäätöksellä 2011/326/EU (5). Yhteisymmärryspöytäkirjan ensimmäinen tarkistus allekirjoitettiin 18 päivänä toukokuuta 2011.

               (4)

               Komissio hyväksyi 12 päivänä tammikuuta 2011 ensimmäisen vuotuisen kasvuselvityksen, joka tarkoitti uude talouden ohjauksen ja hallinnan jakson alkua EU:ssa ja ensimmäistä politiikan yhdennetyn etukäteiskoordinoinnin EU-ohjausjaksoa, jonka perusta on Eurooppa 2020 -strategiassa.

               (5)

               Eurooppa-neuvosto hyväksyi 25 päivänä maaliskuuta 2011 julkisen talouden vakauttamisen ja rakenneuudistuksen painopisteet (jotka ovat 15 päivänä helmikuuta ja 7 päivänä maaliskuuta 2011 annettujen neuvoston päätelmien ja komission vuotuisen kasvuselvityksen mukaisia). Se korosti tarvetta asettaa etusijalle talousarvioiden tervehdyttäminen ja julkisen talouden kestävyyden palauttaminen, työttömyyden vähentäminen työmarkkinauudistusten avulla sekä uudet kasvua edistävät toimet. Se kehotti kaikkia jäsenvaltioita toteuttamaan näihin painopisteisiin perustuvia konkreettisia toimenpiteitä, jotka sisällytetään niiden vakaus- tai lähentymisohjelmiin ja kansallisiin uudistusohjelmiin.

               (6)

               Lisäksi Eurooppa-neuvosto kehotti 25 päivänä maaliskuuta 2011 Euro Plus -sopimukseen osallistuvia jäsenvaltioita esittämään sitoumuksensa niin ajoissa, että ne voidaan sisällyttää vakaus- tai lähentymisohjelmiin ja kansallisiin uudistusohjelmiin.

               (7)

               Irlanti toimitti vuosia 2011–2015 koskevan vuoden 2011 vakausohjelmansa sekä vuoden 2011 kansallisen uudistusohjelmansa 29 päivänä huhtikuuta 2011. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon.

               (8)

               Kriisi aiheutti merkittävän korjauksen siihen huomattavaan epätasapainoon, joka oli kertynyt edeltävien talouskasvun huippuvuosien aikana. Vuosina 2007–2010 kokonaistuotanto väheni 12 prosenttia ja työllisyys lähes 13 prosenttia samalla kun työttömyys lisääntyi vuoden 2007 4,6 prosentista 13,7 prosenttiin vuonna 2010. Kriisi heikensi myös julkisen talouden tilaa jyrkästi: julkisen talouden alijäämä kohosi kaksinumeroisiin lukuihin vuosina 2008 ja 2009. Vuonna 2010 julkisen talouden alijäämä oli 32,4 prosenttia suhteessa BKT:hen. Siihen sisältyvä rahoitustuki rahoitusalalla oli 20,5 prosenttia suhteessa BKT:hen. Julkisen talouden velka suhteessa BKT:hen nousi 25 prosentista 96 prosenttiin vuosina 2007–2010.

               (9)

               EU:n ja IF:n rahoitustukiohjelman täytäntöönpano etenee suunnitelmien mukaisesti. Sovitut julkisen talouden toimenpiteet on toteutettu, vuoden 2010 julkisen talouden tavoite saavutettiin ja julkisen talouden tulokset vuoden 2011 ensimmäisellä neljänneksellä olivat myös rahoitustukiohjelman tavoitteiden mukaiset. Vuonna 2011 julkisen talouden alijäämän ennustetaan jäävän rahoitustukiohjelman viitearvon alapuolelle siitä huolimatta, että vuoden 2011 nimellistä BKT:tä on ennusteessa tarkistettu alaspäin. Pankkijärjestelmän uudistaminen on edistynyt huomattavasti, ja rakenneuudistuksen tavoitteisiin on pyritty erilaisin toimin.

               (10)

               Neuvosto on asetuksen (EY) N:o 1466/97 mukaisen vakausohjelman arvioinnin perusteella sitä mieltä, että julkisen talouden ennusteiden perustana oleva makrotalouden skenaario on uskottava. Vakausohjelman keskipitkän aikavälin strategiana on supistaa julkisen talouden alijäämä alle 3 prosenttiin suhteessa BKT:hen neuvoston 3 päivänä joulukuuta 2010 antaman suosituksen määräaikaan mennessä. Vakausohjelman tavoitteena on alijäämän supistaminen 10 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2011, 8,6 prosenttiin vuonna 2012, 7,2 prosenttiin vuonna 2013, 4,7 prosenttiin vuonna 2014 ja 2,8 prosenttiin ohjelmakauden loppuun mennessä vuonna 2015. Tätä tuetaan vakauttamistoimilla, jotka ovat 3,8 prosenttia suhteessa BKT:hen ja jotka toteutetaan vuoden 2011 talousarviossa, ja vuosien 2012–2014 laajoilla vakauttamistoimilla, jotka ovat 5,9 prosenttia suhteessa BKT:hen, ja toistaiseksi määrittelemättömillä lisävakauttamistoimilla (yli 1 % suhteessa BKT:hen) vuonna 2015. Vakausohjelmassa toistetaan julkisen talouden rahoitusaseman keskipitkän aikavälin tavoite, joka on – 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen, jota ei saavuteta vakausohjelmakauden aikana. Komission viimeisimmän arvion mukaan julkisen talouden kestävyyteen liittyvät riskit pitkällä aikavälillä vaikuttaisivat olevan suuria. Julkisen talouden kestävyyden parantamiseksi on tarpeen saavuttaa riittävän suuri perusylijäämä keskipitkällä aikavälillä ja jatkaa Irlannin sosiaaliturvajärjestelmän uudistamista.

               (11)

               Irlanti on tehnyt joukon sitoumuksia Euro Plus -sopimuksen nojalla. Sitoumukset annettiin 3 päivänä toukokuuta 2011. Niihin kuuluu konkreettisia toimia kilpailukyvyn parantamiseksi (kuten palkanasetantamekanismien uudistaminen, tiettyjen asiantuntijapalvelujen avaaminen kilpailulle ja tutkimuksen ja innovoinnin vahvistaminen), rahoitusvakauden vahvistamiseksi (erityisesti kriisinratkaisumekanismit) ja julkisen talouden kestävyyden parantamiseksi (keskipitkän aikavälin budjettikehyksen avulla, eläkeuudistuksilla ja nostamalla eläkeikää).

               (12)

               Komissio on arvioinut vakausohjelman ja kansallisen uudistusohjelman sekä Euro Plus -sopimuksen nojalla tehdyt sitoumukset. Se on ottanut huomioon ohjelmien merkityksen Irlannin finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta. Lisäksi se on arvioinut, ovatko ohjelmat EU:n sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska EU:n talouden ohjausta ja hallintaa on tarpeen tehostaa kokonaisuudessaan antamalla EU:n tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin. Tässä tilanteessa komissio korostaa, että on erittäin tärkeää panna kiireellisesti täytäntöön toimenpiteet, jotka ovat tarpeen täytäntöönpanopäätöksen 2011/77/EU noudattamiseksi.

               (13)

               Neuvosto on tutkinut Irlannin tarkistetun vakausohjelman vuodeksi 2011 edellä esitetyn arvioinnin perusteella ja ottaen huomioon myös Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 126 artiklan 7 kohdan nojalla 7 päivänä joulukuuta 2010 annetun neuvoston suosituksen ja neuvoston lausunnon (6). Neuvosto on tutkinut Irlannin kansallisen uudistusohjelman ottaen huomioon 25 päivänä maaliskuuta 2011 hyväksytyt Eurooppa-neuvoston päätelmät,

         SUOSITTAA, että Irlanti
   toteuttaa toimenpiteet, joista on säädetty täytäntöönpanopäätöksessä 2011/77/EU, sellaisena kuin se on muutettuna täytäntöönpanopäätöksellä 2011/326/EU, ja joita on tarkennettu 16 päivänä joulukuuta 2010 allekirjoitetussa yhteisymmärryspöytäkirjassa ja siihen 18 päivänä toukokuuta 2011 tehdyssä tarkistuksessa.

      Tehty Brysselissä 12 päivänä heinäkuuta 2011.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         J. VINCENT-ROSTOWSKI

      (1)  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Pidetään vuonna 2011 voimassa 19 päivänä toukokuuta 2011 annetulla neuvoston päätöksellä 2011/308/EU jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista (EUVL L 138, 26.5.2011, s. 56).

      (3)  EUVL L 30, 4.2.2011, s. 34.

      (4)  EUVL L 118, 12.5.2010, s. 1.

      (5)  EUVL L 147, 2.6.2011, s. 17.

      (6)  Lausunto, jota tarkoitetaan neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 3 kohdassa.