				|

		52012DC0318

			Suositus NEUVOSTON SUOSITUS Italian vuoden 2012 kansallisesta uudistusohjelmastasekä samassa yhteydessä annettu Italian vuosien 2012–2015 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto /* /2012/0XXX draft - 2012/ () */

			   	Suositus
NEUVOSTON SUOSITUS
Italian vuoden 2012 kansallisesta
uudistusohjelmasta
sekä samassa yhteydessä annettu Italian vuosien 2012–2015 vakausohjelmaa
koskeva neuvoston lausunto
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta
tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja
148 artiklan 4 kohdan,
ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman
valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta
7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY)
N:o 1466/97[1]
ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan,
ottaa huomioon makrotalouden epätasapainon
ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta 16 päivänä marraskuuta 2011
annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011[2] ja erityisesti sen 6 artiklan 1
kohdan,
ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen[3],
ottaa huomioon Euroopan parlamentin
päätöslauselmat[4],

ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,
on kuullut talous- ja rahoituskomiteaa,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Eurooppa-neuvosto hyväksyi 26 päivänä maaliskuuta
2010 Euroopan komission ehdotuksen, jolla käynnistetään uusi työllisyys- ja
kasvustrategia, Eurooppa 2020. Strategian lähtökohtana on tehostaa
talouspolitiikan koordinointia. Strategia keskitetään avainalueisiin, joilla
tarvitaan toimia Euroopan kestävän kasvun vauhdittamiseksi ja kilpailukyvyn
lisäämiseksi.
(2)
Neuvosto antoi 13 päivänä heinäkuuta 2010
suosituksen jäsenvaltioiden ja unionin talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista
(2010–2014) ja hyväksyi 21 päivänä lokakuuta 2010 päätöksen jäsenvaltioiden
työllisyyspolitiikan suuntaviivoista[5].
Yhdessä nämä muodostavat ns. yhdennetyt suuntaviivat. Jäsenvaltioita
kehotettiin ottamaan yhdennetyt suuntaviivat huomioon kansallisessa talous- ja
työllisyyspolitiikassaan.
(3)
Neuvosto antoi 12 päivänä heinäkuuta 2011
suosituksen Italian vuoden 2011 kansallisesta uudistusohjelmasta ja lausunnon
Italian tarkistetusta vakausohjelmasta vuosiksi 2011–2014.
(4)
Komissio hyväksyi 23 päivänä marraskuuta 2011
toisen vuotuisen kasvuselvityksen. Tästä alkoi toinen politiikan yhdennetyn
etukäteiskoordinoinnin EU-ohjausjakso, jonka perusta on Eurooppa 2020 ‑strategiassa.
Komissio hyväksyi 14 päivänä helmikuuta 2012 asetuksen (EU) N:o 1176/2011
perusteella varoitusmekanismia koskevan kertomuksen[6], jossa se katsoi, että Italia
kuuluu niihin jäsenvaltioihin, joista laadittaisiin perusteellinen tarkastelu.
(5)
Eurooppa-neuvosto hyväksyi 2 päivänä
maaliskuuta 2012 rahoitusvakauden turvaamisen, julkisen talouden vakauttamisen
ja kasvun vauhdittamisen painopisteet. Se korosti, että on tarpeen jatkaa
eriytettyä, kasvua edistävää julkisen talouden vakauttamista, palauttaa
normaalit luotonannon edellytykset, edistää kasvua ja kilpailukykyä, puuttua
työttömyyteen ja kriisin sosiaalisiin seurauksiin sekä nykyaikaistaa
julkishallintoa.
(6)
Lisäksi Eurooppa-neuvosto kehotti 2 päivänä
maaliskuuta 2012 Euro Plus ‑sopimukseen osallistuvia jäsenvaltioita
esittämään sitoumuksensa niin ajoissa, että ne voidaan sisällyttää vakaus- tai
lähentymisohjelmiin ja kansallisiin uudistusohjelmiin.
(7)
Italia toimitti vuosia 2012–2015 koskevan
vakausohjelmansa sekä vuoden 2012 kansallisen uudistusohjelmansa 30 päivänä
huhtikuuta 2012. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset
yhteydet on voitu ottaa huomioon. Komissio on myös arvioinut asetuksen (EU) N:o
1176/2011 5 artiklassa tarkoitetussa perusteellisessa tarkastelussa, onko
Italiassa makrotalouden epätasapaino. Komissio totesi perusteellisessa
tarkastelussaan[7],
että Italiassa on epätasapaino, mutta se ei ole liiallinen. Vaikka julkista
velkaa tarkkaillaan jo tiiviisti vakaus- ja kasvusopimuksen perusteella,
makrotalouden kehitykseen on viennin suorituskyvyn osalta kiinnitettävä
huomiota talouden toimintaan kohdistuvan kielteisten vaikutusten riskin
pienentämiseksi.
(8)
Neuvosto on neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 5
artiklan 1 kohdan mukaisen vakausohjelman arvioinnin perusteella sitä mieltä,
että ohjelman perustana oleva makrotalouden skenaario on realistinen vuoden
2012 osalta, jos oletetaan, ettei rahoitusmarkkinoiden tilanne heikkene
edelleen. Komission yksiköiden kevään 2012 talousennusteen mukaisesti
ohjelmassa ennakoidaan, että kokonaistuotanto supistuu jyrkästi tänä vuonna ja
elpyy vähitellen vuonna 2013. Liiallista alijäämää koskevan menettelyn
mukaisesti ohjelmassa esitetyn julkisen talouden strategian tavoitteena on
supistaa julkisen talouden alijäämä alle viitearvon eli 3 prosenttia suhteessa
BKT:hen vuoteen 2012 mennessä. Tavoite on tarkoitus saavuttaa hillitsemällä edelleen
menoja ja lisäämällä tuloja. Liiallisen alijäämän korjaamisen jälkeen
ohjelmassa vahvistetaan julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoite, joka
on rakenteellisesti tasapainoinen julkisen talouden rahoitusasema suhteessa
BKT:hen, mikä vastaa riittävästi vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia. Italia
pyrkii saavuttamaan tämän vuonna 2013 eli vuotta ennen edellisessä
vakausohjelmassa asetettua tavoiteaikaa. Kun otetaan huomioon
(uudelleenlaskettu) julkisen talouden rakenteellinen alijäämä[8], vuosiksi 2010–2012
suunnitellut keskimääräiset vuotuiset julkisen talouden toimet ovat reilusti
yli 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen eli ne ylittävät liiallista alijäämää
koskevan menettelyn puitteissa esitetyn neuvoston suosituksen. Suunniteltu
rakenteellinen sopeutusvauhti vuonna 2013 riittää keskipitkän aikavälin
tavoitteiden saavuttamiseen kyseisenä vuonna, ja julkisten menojen suunniteltu
kasvu vastaa menojen kasvulle vakaus- ja kasvusopimuksessa asetettua
viitearvoa, kun otetaan huomioon harkinnanvaraiset tulopuolen toimenpiteet. Ohjelmassa
ennustetaan, että julkisen talouden velkasuhde saavuttaa huippunsa vuonna 2012
ja alkaa supistua sen jälkeen kiihtyvää vauhtia perusylijäämän kasvaessa. Italia
on vuosina 2013 ja 2014 siirtymävaiheessa. Sen julkista taloutta koskevien
suunnitelmien avulla varmistettaisiin riittävä edistys kohti velan
supistamiselle asetetun viitearvon saavuttamista, mikä on vahvistettu myös
komission yksiköiden kevään 2012 talousennusteessa. Suunnitelmien mukaisesti
velan supistumiselle asetettu tavoite saavutetaan siirtymäkauden lopussa
(vuonna 2015). Edellä mainitun alijäämän ja velan toteutuman saavuttaminen
edellyttää, että vuosina 2010–2011 hyväksytyt korjaustoimenpiteet pannaan
tiukasti ja täysimääräisesti täytäntöön. Kaiken kaikkiaan Italian julkisen
talouden pitkän aikavälin kestävyyteen näyttää liittyvän keskisuuria riskejä.
(9)
Julkisen talouden kehyksen osalta voidaan todeta,
että Italian parlamentti hyväksyi lakiesityksen, jolla tasapainoisen
talousarvion sääntö sisällytetään Italian perustuslakiin. Täytäntöönpanolainsäädäntö
on tarpeen, jotta voidaan määrittää säännön olennaiset piirteet, ts.
soveltamissäännöt, asianmukaiset korjausmekanismit ja poikkeuslausekkeet sekä
eri hallintotasojen välinen tarpeellinen koordinointi. Hallitus on sitoutunut
toteuttamaan julkisten menojen tehokkuuden ja laadun kestävään parantamiseen
tähtäävää ohjelmaa hallinnon kaikkia tasoja koskevien perusteellisten
menoarvioiden avulla. Menoarvioiden avulla olisi myös oltava mahdollista
asettaa kasvua edistävät menot etusijalle. Samoin rakennerahastojen käyttöä
ollaan kohdentamassa uudelleen maaliskuussa 2011 toteutettujen toimenpiteiden
ja marraskuussa 2011 hyväksytyn koheesiotoimenpiteitä koskevan suunnitelman
avulla. Tavoitteena on myös nopeuttaa rakennerahastovarojen käyttöastetta. Hallintokapasiteetin
puutteet vaikeuttavat kuitenkin yhä varojen käyttöä ja sen vuoksi myös
suunnitelman toteuttamista erityisesti lähentymisalueilla.
(10)
Verojärjestelmän rakenne sekä veronkierron ja
pimeän työn yleisyys ovat vaikuttaneet kielteisesti maan talouden
suorituskykyyn. Myös monenlaiset verotuet ja monimutkaiset, raskaat
hallinnolliset menettelyt heikentävät verosäännösten noudattamista ja
valvontaa. Jo hyväksytty verotaakan painopisteen osittainen siirtäminen
tuotannontekijöistä kulutukseen ja kiinteistöihin on tärkeä ensimmäinen askel
saatettaessa verojärjestelmä kasvua edistäväksi, mutta tämänsuuntaisia toimia
tarvitaan edelleen ottaen kuitenkin huomioon jakaumavaikutukset.
(11)
Kesäkuussa 2011 tehty työmarkkinaosapuolten sopimus,
jonka tarkoituksena on uudistaa palkkaneuvotteluja koskevia puitteita, on
vahvistettu lainsäädännössä. Sen tavoitteena on mahdollistaa yritystason
sopimusten laajempi käyttö ja ottaa tiettyjen tuotantotoimien tarpeet paremmin
huomioon. Nimellisten yksikkötyökustannusten nousu kauppakumppaneita enemmän on
vaikuttanut keskeisellä tavalla siihen, että Italia on menettänyt
kilpailukykyään. Tämän kysymyksen ratkaisemiseksi palkkaneuvottelujärjestelmää
olisi uudistettava edelleen sallimalla joustavammat järjestelyt myös
kansallisella toimialatasolla. Italian hallitus ehdotti huhtikuussa 2012
kattavaa työmarkkinauudistusta, jolla puututaan maan työmarkkinoiden
pitkäaikaisiin haasteisiin, mukaan lukien sen lohkoutuminen. Uudistus on
hyväksyttävä mahdollisimman pikaisesti ja varmistettava, että sen tavoite ja
kattavuus vastaavat Italian työmarkkinoiden asettamaa haastetta. Työllisyyspalvelujen
vapauttamisen laajuutta ja tehokkuutta olisi tarkkailtava tiiviisti.
(12)
Vaikka naisten työllisyyttä on pyritty parantamaan
ensi sijassa kohdennettujen verokannustimien avulla, italialaisten naisten
työllisyysaste (46,5 prosenttia vuonna 2011) on huomattavasti alhaisempi kuin
EU-27:n keskiarvo (58,5 prosenttia vuonna 2011). Lisätoimia tarvitaan lasten-
ja vanhustenhoitopalvelujen lisäämiseksi. Haaste on erityisen suuri
yksityissektorilla toimivien ikääntyneiden naistyöntekijöiden osalta, sillä
naisten eläkeikä nousee viidellä vuodella vuosina 2012–2018.
(13)
Italian nuorisotyöttömyys oli keskimäärin 29,1
prosenttia vuonna 2011 ja nousi edelleen vuoden 2012 alkukuukausina. Erityisesti
korkea-asteen tutkinnon suorittaneiden työttömyysaste on Italiassa korkea.
Lisäksi hankittujen taitojen ja työmarkkinoilla tarvittavien taitojen välillä
on epäsuhta. Oppisopimuskoulutuksen edistäminen pääasiallisena porttina
työmarkkinoille on tervetullut aloite, mutta sitä on vahvistettava
asianmukaisin toimenpitein, joita ovat esimerkiksi uusi ammatti- ja
koulutusvaatimusten järjestelmä ja pätevyydenvahvistamisjärjestelmät. Komissio
on perustanut toimiryhmän, jonka tehtävänä on kohdentaa uudelleen koheesiovarat
nuorten työllisyyttä ja pk-yritysten kehitystä tukeviin toimenpiteisiin.
(14)
Koulun keskeyttämisasteella, joka on 18,8
prosenttia kansallisesti mutta jossa on suuria alueellisia vaihteluja, on
kielteisiä vaikutuksia nuorisotyöttömyyteen. Kohdennetumpia koordinoituja
toimia tarvitaan vastaamaan koulun keskeyttämistä koskevaan haasteeseen siten,
että yhdistetään ennaltaehkäiseviä, korjaavia ja korvaavia toimenpiteitä. Korkea-asteen
koulutusjärjestelmän suorituskyvyn heikkouteen olisi puututtava esimerkiksi
toteuttamalla vuoden 2010 yliopistouudistus täysimääräisesti ja luomalla
vahvempi kytkös yliopistojen tulosten ja julkisten varojen jaon välille.
(15)
Italia on hyväksynyt tärkeitä toimenpiteitä
palvelujen, erityisesti asiantuntijapalvelujen, vapauttamiseksi kilpailulle ja
kilpailun parantamiseksi verkkotoimialoilla. Energia- ja liikennealoilla on
kuitenkin yhä monia haasteita. Tämä koskee erityisesti rautatie- ja
satama-aloja, joilla on edelleen merkittäviä infrastruktuuriin ja markkinoihin
liittyviä pullonkauloja.
(16)
Vaikka eräitä toimenpiteitä on jo hyväksytty
hallinnon yksinkertaistamisen edistämiseksi, liiketoimintaympäristö on yhä
monimutkainen Italiassa. Erityisesti oikeusjärjestelmän resurssien käyttö, menettelyt
ja institutionaalinen organisointi ovat tehottomia. Nämä puutteet ilmenevät
Italian siviilioikeuslaitoksen heikkona suorituskykynä, mistä ovat osoituksena
erityisesti asioiden erittäin pitkä käsittelyaika ja ruuhkautuminen.
(17)
Pienten ja keskisuurten yritysten rahoituksen
saanti on vaikeaa ja riskipääomaintensiteetti on alhainen. Joulukuussa 2011
otettiin käyttöön uutta yrityspääomaa koskeva verovähennys. Sen perusteella
yritykset voivat vähentää uusien pääomanlisäysten nimellisen tuoton
verotettavista tuloista. Tämän odotetaan helpottavan pk-yritysten koon
kasvattamista ja investointeja innovointiin. Vaikka yksityisen tutkimus- ja
kehitystyön edistämiseksi on toteutettu joitain toimenpiteitä, joista
mainittakoon erityisesti yritysten tutkimusinvestointien verohyvityksen
jälleenrahoitus, investointi-intensiteetti on alhainen ja innovatiivisten
hankkeiden toteuttaminen heikkoa.
(18)
Italia on tehnyt useita sitoumuksia Euro Plus
-sopimuksen nojalla. Nämä sitoumukset ja viime vuonna esitettyjen sitoumusten
täytäntöönpano liittyvät työllisyyden edistämiseen, kilpailukyvyn
parantamiseen, julkisen talouden kestävyyden parantamiseen ja
rahoitusjärjestelmän vakauden vahvistamiseen. Komissio on arvioinut Euro
Plus -sopimukseen perustuvien sitoumusten täytäntöönpanoa. Arvioinnin
tulokset on otettu huomioon suosituksissa.
(19)
Komissio on laatinut EU-ohjausjakson puitteissa
kattavan analyysin Italian talouspolitiikasta. Se on arvioinut sekä
vakausohjelman että kansallisen uudistusohjelman ja esittänyt perusteellisen
tarkastelun. Se on ottanut huomioon niiden merkityksen Italian
finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta ja
arvioinut, ovatko ne EU:n sääntöjen ja ohjeiden mukaisia ottaen huomioon, että
Euroopan unionin yleistä talouden ohjausta on tarpeen tehostaa antamalla EU:n
tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin. EU-ohjausjakson yhteydessä
annetut komission suositukset on otettu huomioon jäljempänä esitettävissä
suosituksissa 1–7.
(20)
Neuvosto on tutkinut Italian vakausohjelman edellä
esitetyn arvioinnin perusteella, ja se antaa lausuntonsa[9] erityisesti jäljempänä
esitettävässä suosituksessa 1.
(21)
Neuvosto on tutkinut Italian vuoden 2012
kansallisen uudistusohjelman ja sen vakausohjelman komission perusteellisen
tarkastelun ja tämän arvioinnin perusteella. Se antaa asetuksen (EU) N:o
1176/2011 6 artiklan nojalla erityisesti jäljempänä esitettävät suositukset
1–7,
SUOSITTAA, että Italia toteuttaisi
vuosina 2012–2013 toimia, joilla se
1.
toteuttaa julkisen talouden strategian ja
varmistaa, että liiallinen alijäämä korjataan vuonna 2012; varmistaa
suunnitellut rakenteelliset perusylijäämät, jotta julkinen velka suhteessa
BKT:hen saadaan laskuun vuoteen 2013 mennessä; huolehtii riittävästä
edistymisestä kohti julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitetta,
saavuttaa myös menojen kasvulle asetetun viitearvon ja etenee riittävästi kohti
velan supistamiselle asetettua tavoitetta;
2.
varmistaa, että perustuslakiin sisällytettävän
tasapainoisen talousarvion säännön keskeisten piirteiden määrittäminen, mukaan
lukien hallinnon eri tasojen välinen asianmukainen koordinointi, on
johdonmukainen EU:n puitteiden kanssa; toteuttaa julkisten menojen tehokkuuden
ja laadun kestävään parantamiseen tähtäävää ohjelmaa suunniteltujen
menoarvioiden avulla ja panemalla täytäntöön vuonna 2011 hyväksytyn
koheesiotoimenpiteitä koskevan suunnitelman, jonka tarkoituksena on parantaa
EU:n rahastojen käyttöastetta ja hallinnointia erityisesti Etelä-Italiassa;
3.
toteuttaa lisätoimia nuorisotyöttömyyden
poistamiseksi, myös parantamalla työmarkkinoiden tarpeita vastaavaa koulutusta
ja helpottamalla siirtymistä työelämään esimerkiksi edistämällä yritysten
perustamista ja luomalla kannusteita työntekijöiden palkkaamiseen; panee
täytäntöön ammattitaidon ja -pätevyyden kansallisen tunnustamisjärjestelmän
työvoiman liikkuvuuden edistämiseksi; ryhtyy toimenpiteisiin korkea-asteen
koulutuksen ja koulunkäynnin keskeyttämisen vähentämiseksi;
4.
hyväksyy työmarkkinauudistuksen ensisijaisena
toimenpiteenä työmarkkinoiden lohkoutumisen korjaamiseksi ja yhtenäisen
työttömyysturvajärjestelmän perustamiseksi; ryhtyy lisätoimiin, joilla
edistetään naisten osallistumista työmarkkinoille, erityisesti tarjoamalla
lasten- ja vanhustenhoitopalveluja; kilpailukyvyn lisäämiseksi vahvistaa
toimialatasolla asetettujen palkkojen ja tuottavuuden välistä yhteyttä
parantamalla edelleen palkanmuodostuskehystä yhdessä työmarkkinaosapuolten
kanssa ja kansallisten käytäntöjen mukaisesti;
5.
jatkaa veronkierron torjuntaa; jatkaa harmaan
talouden ja pimeän työn torjuntaa esimerkiksi lisäämällä tarkastuksia ja
valvontaa; ryhtyy toimenpiteisiin veropoikkeusten, verovähennysten ja
alennettujen alv-kantojen soveltamisalan pienentämiseksi ja verosäännösten
yksinkertaistamiseksi; toteuttaa lisätoimenpiteitä verotaakan painopisteen
siirtämiseksi pääomasta ja työvoimasta kiinteistöihin ja kulutukseen sekä
ympäristöön;
6.
toteuttaa hyväksytyt palvelualan vapauttamis-
ja yksinkertaistamistoimenpiteet; jatkaa toimia verkkotoimialojen markkinoille
pääsyn edistämiseksi sekä infrastruktuurikapasiteetin ja liitäntäverkkojen
parantamiseksi;
7.
yksinkertaistaa edelleen yritysten
sääntelykehystä ja parantaa hallinnollista kapasiteettia; parantaa
rahoitusvälineiden, erityisesti pääoman, saatavuutta kasvavien yritysten ja
innovoinnin rahoittamiseksi; panee täytäntöön siviilioikeusjärjestelmän
suunnitellun uudelleenorganisoinnin ja edistää vaihtoehtoisten
riitojenratkaisumenettelyjen käyttöä.
Tehty Brysselissä
                                                                       Neuvoston
puolesta
                                                                       Puheenjohtaja
[1]               EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.
[2]               EUVL L 306, 23.11.2011, s. 25.
[3]               COM(2012) 318 final.
[4]               P7_TA(2012)0048 ja P7_TA(2012)0047.
[5]               Neuvoston päätös 2012/238/EU, annettu 26 päivänä
huhtikuuta 2012.
[6]               COM(2012) 68 final.
[7]               SWD(2012) 156 final.
[8]               Suhdannetasoitettu rahoitusasema ilman kertaluonteisia
ja muita väliaikaisia toimenpiteitä, komission yksiköiden uudelleenlaskemana
ohjelman tietojen perusteella yhteisesti sovittuja menetelmiä käyttäen.
[9]               Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 2 kohdan
mukaisesti.


title: Neuvoston suositus, annettu  14 päivänä maaliskuuta 2006 , Euroopan kehitysrahaston (kahdeksas EKR) toimenpiteiden toteuttamisesta komissiolle myönnettäväksi vastuuvapaudeksi varainhoitovuodelta 2004

text:
               18.3.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 81/11

      NEUVOSTON SUOSITUS,
   annettu 14 päivänä maaliskuuta 2006,
   Euroopan kehitysrahaston (kahdeksas EKR) toimenpiteiden toteuttamisesta komissiolle myönnettäväksi vastuuvapaudeksi varainhoitovuodelta 2004
   (2006/222/EY)
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
   ottaa huomioon Loméssa 15 päivänä joulukuuta 1989 allekirjoitetun neljännen AKT–EY-yleissopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna Mauritiuksella 4 päivänä marraskuuta 1995 allekirjoitetulla sopimuksella,
   ottaa huomioon sisäisen sopimuksen yhteisön tukien rahoituksesta ja hoidosta neljännen AKT–EY-yleissopimuksen osalta (1), jolla on muun muassa perustettu kahdeksas Euroopan kehitysrahasto, jäljempänä ’kahdeksas EKR’, ja erityisesti kyseisen sopimuksen 33 artiklan 3 kohdan,
   ottaa huomioon 16 päivänä kesäkuuta 1998 annetun neljännen AKT–EY-yleisssopimuksen mukaisten kehityshankkeiden rahoitusyhteistyöhön sovellettavan varainhoitoasetuksen (2) ja erityisesti sen 66–74 artiklan,
   on tutkinut kahdeksannen EKR:n toimiin liittyvät tulostilin ja taseen, jotka on päätetty 31 päivänä joulukuuta 2004, sekä tilintarkastustuomioistuimen kertomuksen varainhoitovuodelta 2004 siihen liitettyine komission vastauksineen (3),
   katsoo, että edellä mainitun sisäisen sopimuksen 33 artiklan 3 kohdan nojalla Euroopan parlamentti antaa neuvoston suosituksesta komissiolle vastuuvapauden kahdeksannen EKR:n varainhoidosta, ja
   katsoo, että komissio on pannut kahdeksannen EKR:n toimet täytäntöön varainhoitovuoden 2004 aikana kokonaisuudessaan tyydyttävällä tavalla,
   SUOSITTAA Euroopan parlamentille, että tämä myöntää komissiolle vastuuvapauden kahdeksannen EKR:n toimien täytäntöönpanosta varainhoitovuodelta 2004.

      Tehty Brysselissä 14 päivänä maaliskuuta 2006.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         K.-H. GRASSER

      (1)  EYVL L 156, 29.5.1998, s. 108.

      (2)  EYVL L 191, 7.7.1998, s. 53.

      (3)  EUVL C 301, 30.11.2005, s. 249.


title: Neuvoston suositus, annettu 10 päivänä heinäkuuta 2012 , Puolan vuoden 2012 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Puolan vuosien 2012–2015 lähentymisohjelmaa koskeva neuvoston lausunto

text:
               24.7.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 219/65

         NEUVOSTON SUOSITUS,
   annettu 10 päivänä heinäkuuta 2012,
   Puolan vuoden 2012 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Puolan vuosien 2012–2015 lähentymisohjelmaa koskeva neuvoston lausunto
   2012/C 219/19
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,
   ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 (1) ja erityisesti sen 9 artiklan 2 kohdan,
   ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,
   ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
   ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,
   on kuullut talous- ja rahoituskomiteaa,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Eurooppa-neuvosto hyväksyi 26 päivänä maaliskuuta 2010 komission ehdotuksen, jolla käynnistetään uusi työllisyys- ja kasvustrategia, Eurooppa 2020. Strategian lähtökohtana on tehostaa talouspolitiikan yhteensovittamista, ja siinä keskitytään avainalueisiin, joilla tarvitaan toimia Euroopalla kestävän kasvun vauhdittamiseen ja kilpailukyvyn parantamiseen olevien mahdollisuuksien lisäämiseksi.

               (2)

               Neuvosto antoi 13 päivänä heinäkuuta 2010 suosituksen jäsenvaltioiden ja unionin talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista (2010–2014) ja hyväksyi 21 päivänä lokakuuta 2010 päätöksen jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista (2). Yhdessä nämä muodostavat ns. yhdennetyt suuntaviivat. Jäsenvaltioita kehotettiin ottamaan yhdennetyt suuntaviivat huomioon kansallisessa talous- ja työllisyyspolitiikassaan.

               (3)

               Neuvosto antoi 12 päivänä heinäkuuta 2011 suosituksen (3) Puolan vuoden 2011 kansallisesta uudistusohjelmasta ja lausunnon Puolan vuosien 2011–2014 tarkistetusta lähentymisohjelmasta.

               (4)

               Komissio hyväksyi 23 päivänä marraskuuta 2011 toisen vuotuisen kasvuselvityksen. Tästä alkoi toinen politiikan yhdennetyn etukäteiskoordinoinnin eurooppalainen ohjausjakso, jonka perusta on Eurooppa 2020 -strategiassa. Komissio hyväksyi 14 päivänä helmikuuta 2012 makrotalouden epätasapainon ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta 16 päivänä marraskuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011 (4) perusteella varoitusmekanismia koskevan kertomuksen, jossa se katsoi, että Puola kuuluu niihin jäsenvaltioihin, joista laadittaisiin perusteellinen tarkastelu.

               (5)

               Neuvosto antoi 1 päivänä joulukuuta 2011 päätelmät, joissa kehotetaan sosiaalisen suojelun komiteaa esittämään yhdessä työllisyyskomitean ja muiden komiteoiden kanssa näkemyksensä toimista, joita suositellaan Eurooppa 2020 -strategian puitteissa toteutettavan politiikkajakson yhteydessä. Nämä näkemykset ovat osa työllisyyskomitean lausuntoa.

               (6)

               Euroopan parlamentti on asetuksen (EY) N:o 1466/97 mukaisesti osallistunut asianmukaisesti eurooppalaiseen ohjausjaksoon, ja se on 15 päivänä helmikuuta 2012 hyväksynyt päätöslauselman vuotuisen kasvuselvityksen 2012 työllisyys- ja sosiaalinäkökohdista sekä päätöslauselman osallistumisesta vuotuiseen kasvuselvitykseen 2012.

               (7)

               Eurooppa-neuvosto hyväksyi 2 päivänä maaliskuuta 2012 rahoitusvakauden turvaamisen, julkisen talouden vakauttamisen ja kasvun vauhdittamisen painopisteet. Se korosti, että on tarpeen jatkaa eriytettyä, kasvua edistävää julkisen talouden vakauttamista, palauttaa normaalit luotonannon edellytykset, edistää kasvua ja kilpailukykyä, puuttua työttömyyteen ja kriisin sosiaalisiin seurauksiin sekä nykyaikaistaa julkishallintoa.

               (8)

               Lisäksi Eurooppa-neuvosto kehotti 2 päivänä maaliskuuta 2012 Euro Plus -sopimukseen osallistuvia jäsenvaltioita esittämään sitoumuksensa niin ajoissa, että ne voidaan sisällyttää vakaus- tai lähentymisohjelmiin ja kansallisiin uudistusohjelmiin.

               (9)

               Puola toimitti vuosia 2012–2015 koskevan lähentymisohjelmansa 25 päivänä huhtikuuta 2012 sekä vuoden 2012 kansallisen uudistusohjelmansa 27 päivänä huhtikuuta 2012. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon.

               (10)

               Neuvosto on asetuksen (EY) N:o 1466/97 mukaisen lähentymisohjelman arvioinnin perusteella sitä mieltä, että lähentymisohjelman julkisen talouden kehitysarvioiden perustana oleva makrotalouden skenaario on uskottava ja vastaa komission yksiköiden kevään 2012 talousennustetta. Lähentymisohjelmassa kaavaillun julkisen talouden strategian tavoitteena on korjata liiallinen alijäämä vuoteen 2012 mennessä ja saavuttaa julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoite vuoteen 2015 mennessä. Lähentymisohjelmassa vahvistetaan keskipitkän aikavälin tavoite, jonka mukaan alijäämä on 1 prosentti suhteessa BKT:hen, mikä vastaa riittävästi vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia. Suunniteltu alijäämän korjaus on neuvoston asettaman määräajan mukainen, ja suunnitellut julkisen talouden toimet vastaavat liiallista alijäämää koskevan menettelyn yhteydessä annettua neuvoston suositusta. Kun otetaan huomioon (uudelleenlaskettu) rakenteellinen rahoitusasema (5), suunniteltu eteneminen kohti keskipitkän aikavälin tavoitetta on vuositasolla yli 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen (rakenteellisesti mitattuna). Julkisen talouden menojen kasvuvauhti vastaa vakaus- ja kasvusopimuksessa vahvistettua menojen kasvun viitearvoa koko ohjelmakauden ajan, kun huomioon otetaan harkinnanvaraiset tulopuolen toimenpiteet, mutta vuonna 2013 se hieman ylittää menojen kasvun viitearvon komission kevään 2012 talousennusteen mukaan. Riittävä eteneminen kohti keskipitkän aikavälin tavoitetta saattaa edellyttää lisätoimia, koska tulokset perustuvat ensisijaisesti huomattaviin julkisten investointimenojen leikkauksiin eikä sitä tueta riittävästi yksityiskohtaisilla toimenpiteillä lähentymisohjelman myöhempinä vuosina. Puolan julkisen velan odotetaan olevan edelleen alle 60 prosenttia suhteessa BKT:hen koko ohjelmakauden ajan. Kansalliset viranomaiset ennustavat sen supistuvan asteittain niin, että kun se oli 56,3 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2011, se on 49,7 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2015, mutta komissio puolestaan arvioi julkisen velan supistuvan hitaammin, kun otetaan huomioon vakauttamissuunnitelmiin sisältyvät potentiaaliset riskit.

               (11)

               Hallitus ei ole vielä toteuttanut toimenpiteitä pysyvän menosäännön käyttöön ottamiseksi vuoteen 2013 mennessä. Pysyvää menosääntöä koskevat toimet ovat edelleen valmisteluvaiheessa, eikä niistä ole vielä annettu yksityiskohtaista tietoa. Edistystä ei ole liioin tapahtunut kansallisen tilinpidon luokituksen mukauttamisessa Euroopan kansantalouden tilinpitojärjestelmään (EKT95) eikä hallinnon eri tasojen välisen yhteensovittamisen parantamisessa budjettimenettelyissä.

               (12)

               Nuorisotyöttömyys ylittää EU:n keskiarvon, ja sen taustalla on ennen muuta taitojen kysynnän ja tarjonnan kohtaamattomuus sekä oppisopimuskoulutuksen ja työssäoppimismahdollisuuksien vähäinen saatavuus. Suunnitteilla on toimenpiteitä, joiden avulla helpotetaan nuorten pääsyä työmarkkinoille. Työmarkkinoiden lohkoutuminen ja työssäkäyvien köyhyys, joka on unionin korkeimpia, näyttäisivät johtuvan lähinnä siitä, että itsenäistä ammatinharjoittamista ja yksityisoikeudellisia sopimuksia, jotka eivät kuulu työlainsäädännön piiriin, käytetään jossain määrin väärin. Myös matalapalkkaisille työntekijöille tarkoitettujen työssäoloaikaisten etuuksien laajuutta ja riittävyyttä olisi tarkistettava.

               (13)

               Puola alkoi toteuttaa kunnianhimoista korkeakoulutuksen uudistusta vuoden 2011 jälkipuoliskolla. Tarkoituksena on lujittaa yliopistojen ja yritysmaailman välisiä yhteyksiä ja puuttua siten osaamisen ja työpaikkojen kohtaamattomuuteen. Uudistuksen myötä kurssitarjonnasta halutaan tehdä joustavampaa niin, että pystytään paremmin vastaamaan työmarkkinoiden muuttuviin tarpeisiin. Lisäksi uudistuksella kannustetaan itsenäiseen ammatinharjoittamiseen. Tästä huolimatta on edelleen tarpeen parantaa opetustarjonnan merkityksellisyyttä ja laatua erityisesti kolmannen asteen yksityisissä oppilaitoksissa.

               (14)

               Naisten osallistumista työmarkkinoille on lisättävä parantamalla lasten päivähoitojärjestelmää. Lasten osallistuminen esiopetukseen on Puolassa nykyään Euroopan alhaisimmalla tasolla. Tämä johtuu esiopetuspaikkojen ja sopivan infrastruktuurin puuttumisesta. Hallituksen ilmoitusta lisävarojen myöntämisestä (3–5-vuotiaiden lasten) esiopetusta antavien laitosten perustamiseen ei ole otettu huomioon vuoden 2012 talousarviolaissa. Eräät kunnat ovat tämän vuoksi sulkeneet kouluja ja lastentarhoja.

               (15)

               Jotta voitaisiin lisätä ikääntyneiden työntekijöiden osallistumista työmarkkinoille, Puola on toteuttanut yleisen eläkeuudistuksen. Lakisääteistä eläkeikää korotetaan vuodesta 2013 alkaen asteittain niin, että se on 67 vuotta miehillä vuonna 2020 (tällä hetkellä 65 vuotta) ja naisilla vuonna 2040 (tällä hetkellä 60 vuotta). Puola on jatkanut toimia virkapukuisten työntekijöiden suotuisampien eläke-ehtojen rajoittamiseksi. Vuonna 2011 Puolassa tehtiin eräitä muutoksia viljelijöiden sosiaaliturvarahastoon (KRUS). Uudistus on kuitenkin väliaikainen, eikä se ole työmarkkinoiden kannalta riittävän laajakantoinen. Kaivostyöläisillä on edelleen oma eläkejärjestelmänsä.

               (16)

               Viime aikoina on toteutettu uudistuksia tutkimusympäristön parantamiseksi keskittämällä räätälöityä rahoitusta suorituskykyisimmille tutkimuslaitoksille. Elokuussa 2011 hyväksytty kansallinen tutkimusohjelma on merkittävä askel tähän suuntaan. Ei kuitenkaan ole selvää, miten ohjelman painopisteet liittyvät innovointi- ja teollisuuspolitiikkaan ja miten ne otetaan tässä politiikassa huomioon.

               (17)

               Asiantuntijapalvelujen tarjoamisen nykyiset rajoitukset muodostavat merkittävän esteen lisäkasvulle erityisesti rakennusalalla sekä liikenteen ja terveydenhoidon alalla. Hallitus on ilmoittanut suunnitelmasta, jonka perusteella asiantuntijapalvelujen sääntelyä kevennetään 50 prosentilla sekä koulutusvaatimusten että lupamenettelyjen osalta. Viimeaikaisista toimenpiteistä huolimatta yritysten hallinnollinen rasitus on yhä suuri ja julkishallinto tehotonta. Suurimpia huolenaiheita ovat sääntelyn noudattamisesta aiheutuvien kustannusten suuruus, monimutkainen ja jatkuvasti muuttuva verolainsäädäntö, sopimusten heikko täytäntöönpano, pitkälliset ja raskaat lisenssi- ja lupamenettelyt sekä kiinteistöjen rekisteröinti- ja kaavoituslainsäädäntö. Tuomioistuinmenettelyt ja muut oikeusriidat ovat pitkällisiä ja keskeneräisten asioiden määrä on varsin suuri.

               (18)

               Energia-alalla kasvua ja kilpailua hidastavat EU:n lainsäädännön täytäntöönpanon viivästyminen, mikä koskee erityisesti toista ja kolmatta energiapakettia sekä uusiutuvista lähteistä peräisin olevan energian käytön edistämisestä 23 päivänä huhtikuuta 2009 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2009/28/EY (6) (uusiutuvan energian direktiivi), ja vireillä olevat rikkomusmenettelyt. Moottoritie- ja moottoriliikennetieverkostoja kehitetään voimaperäisesti EU:n rahoituksen avulla, mutta rautatieverkosto kaipaa investointeja sitäkin kipeämmin, koska infrastruktuuri on hyvin huonossa kunnossa. Puola ei käytä tähän tarkoitukseen saatavilla olevia koheesiorahastovaroja täysimääräisesti. Rautatiemarkkinoiden tehokkaalle toiminnalle on edelleen esteitä.

               (19)

               Puola on tehnyt Euro Plus -sopimuksen nojalla useita sitoumuksia. Nämä sitoumukset ja vuonna 2011 esitettyjen sitoumusten täytäntöönpano liittyvät työllisyyden edistämiseen, kilpailukyvyn parantamiseen, julkisen talouden kestävyyden parantamiseen ja rahoitusjärjestelmän vakauden vahvistamiseen. Komissio on arvioinut Euro Plus -sopimukseen perustuvien sitoumusten täytäntöönpanoa. Arvioinnin tulokset on otettu huomioon suosituksissa.

               (20)

               Komissio on laatinut eurooppalaisen ohjausjakson puitteissa kattavan analyysin Puolan talouspolitiikasta. Se on arvioinut lähentymisohjelman ja kansallisen uudistusohjelman. Se on ottanut huomioon niiden merkityksen finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta sekä sen, ovatko ne EU:n sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska unionin yleistä talouden ohjausta on tarpeen tehostaa antamalla EU:n tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin. Eurooppalaisen ohjausjakson yhteydessä annetut komission suositukset on otettu huomioon jäljempänä esitettävissä suosituksissa 1–6.

               (21)

               Neuvosto on tämän arvioinnin perusteella tutkinut lähentymisohjelman, ja sen lausunto (7) ilmenee erityisesti jäljempänä esitettävässä suosituksessa 1,

         SUOSITTAA, että Puola toteuttaa vuosina 2012–2013 toimia, joilla se

               1.

               varmistaa suunnitellun etenemisen kohti liiallisen alijäämän korjaamista; panee tätä varten täysimääräisesti täytäntöön vuoden 2012 talousarvion ja saavuttaa liiallista alijäämää koskevan menettelyn yhteydessä annetuissa neuvoston suosituksissa määritetyt rakenteellisten sopeutustoimien tavoitteet; täsmentää tämän jälkeen toimenpiteet, jotka ovat tarpeen julkisen talouden strategian toteuttamiseksi suunnitelmien mukaisesti vuonna 2013 ja sen jälkeen, määrittämällä tarvittavat rakenteelliset sopeutustoimet, joiden avulla voidaan edetä riittävässä määrin kohti keskipitkän aikavälin tavoitetta, mukaan lukien menojen kasvulle asetetun viitearvon saavuttaminen; leikkaa kasvua edistäviä menoja jatkossa mahdollisimman vähän ja parantaa verosääntöjen noudattamista;

               2.

               nopeuttaa finanssipoliittisen kehyksen uudistamista antamalla lainsäädäntöä pysyvän menosäännön ottamiseksi käyttöön vuoteen 2013 mennessä; säännön olisi oltava Euroopan kansantalouden tilinpitojärjestelmän mukainen; toteuttaa toimenpiteitä yhteensovittamismekanismien vahvistamiseksi eri hallintotasoilla keskipitkällä aikavälillä ja vuotuisissa budjettimenettelyissä;

               3.

               lisää oppisopimuskoulutuksen ja työssäoppimisen saatavuutta, parantaa ammattikoulutuksen laatua ja hyväksyy ehdotetun elinikäisen oppimisen strategian, jotta nuorisotyöttömyyttä voidaan vähentää; parantaa koulutuksen ja työmarkkinoiden tarpeiden kohtaamista ja opetuksen laatua; rajoittaa yksityisoikeudellisten sopimusten liiallista käyttöä ja ulottaa koeajan käytön pysyviin työsopimuksiin, jotta voidaan vähentää työmarkkinoiden lohkoutumista ja työssäkäyvien köyhyyttä;

               4.

               tehostaa toimia naisten työmarkkinoille osallistumisen lisäämiseksi ja lisää lasten osallistumisastetta sekä päivähoidossa että esikouluopetuksessa varmistamalla, että saatavilla on jatkuvaa rahoitusta, tekemällä investointeja julkiseen infrastruktuuriin, tarjoamalla ammattitaitoista henkilöstöä ja huolehtimalla siitä, että koulutukseen pääsy on kohtuuhintaista; myöhentää työmarkkinoilta poistumisikää puuttumalla syvään juurtuneisiin varhaiseläkekäytäntöihin; lakkauttaa asteittain kaivostyöläisten erityisen eläkejärjestelmän heidän siirtämisekseen yleisen eläkejärjestelmän piiriin; toteuttaa kunnianhimoisempia, pysyviä toimenpiteitä viljelijöiden sosiaaliturvarahaston (KRUS) uudistamiseksi niin, että maksut vastaavat paremmin henkilökohtaisia tuloja;

               5.

               toteuttaa lisätoimia innovointeja edistävän liiketoimintaympäristön varmistamiseksi luomalla paremmat yhteydet tutkimuksen, innovoinnin ja teollisuuden välille sekä vahvistamalla yhteiset painopistealueet ja välineet, joiden avulla tuetaan koko innovointisykliä; parantaa rahoituksen saatavuutta tutkimus- ja innovointitarkoituksiin takausten ja väliaikaisrahoituksen avulla;

               6.

               tehostaa toimia, joilla parannetaan kannustimia investoida energian tuotantokapasiteettiin ja energiatehokkuuteen koko energiaketjussa, nopeutetaan sähköverkkojen kehittämistä, rajat ylittävät yhteenliitännät mukaan lukien, poistetaan esteet rajat ylittävältä sähkökaupalta ja vahvistetaan kilpailua kaasualalla poistamalla säännellyt hinnat asteittain ja perustamalla kaupankäyntijärjestelmän kaasukauppaa varten; vahvistaa rautatiemarkkinoiden sääntelyelimen asemaa ja resursseja sekä varmistaa, että rautateiden investointihankkeet pannaan täytäntöön tehokkaasti ja nopeasti; vähentää asiantuntijapalvelujen tarjoamista koskevia rajoituksia ja yksinkertaistaa sopimusten täytäntöönpanoa ja rakennuslupiin liittyviä vaatimuksia.

      Tehty Brysselissä 10 päivänä heinäkuuta 2012.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         V. SHIARLY

      (1)  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Pidetty voimassa vuodelle 2012 jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista 26 päivänä huhtikuuta 2012 annetulla neuvoston päätöksellä 2012/238/EU (EUVL L 119, 4.5.2012, s. 47).

      (3)  EUVL C 217, 23.7.2011, s. 5.

      (4)  EUVL L 306, 23.11.2011, s. 25.

      (5)  Suhdannetasoitettu rahoitusasema ilman kertaluonteisia ja muita väliaikaisia toimenpiteitä, komission yksiköiden uudelleen laskemana ohjelman tietojen perusteella ja yhteisesti sovittuja menetelmiä käyttäen.

      (6)  EUVL L 140, 5.6.2009, s. 16.

      (7)  Asetuksen (EY) N:o 1466/97 9 artiklan 2 kohdan mukaisesti.


title: Euroopan keskuspankin suositus, annettu 24 päivänä elokuuta 2017, Euroopan unionin neuvostolle Banco de Portugalin ulkopuolisista tilintarkastajista (EKP/2017/24)

text:
               2.9.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 292/1

         EUROOPAN KESKUSPANKIN SUOSITUS,
   annettu 24 päivänä elokuuta 2017,
   Euroopan unionin neuvostolle Banco de Portugalin ulkopuolisista tilintarkastajista
   (EKP/2017/24)
   (2017/C 292/01)
   EUROOPAN KESKUSPANKIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
   ottaa huomioon Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännön ja erityisesti sen 27.1 artiklan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Euroopan keskuspankin (EKP) neuvoston suosittelemat ja Euroopan unionin neuvoston hyväksymät riippumattomat ulkopuoliset tilintarkastajat tarkastavat EKP:n ja sellaisten kansallisten keskuspankkien tilit, joiden rahayksikkö on euro.

               (2)

               Banco de Portugalin nykyisten ulkopuolisten tilintarkastajien, PricewaterhouseCoopers & Associados – Sociedade de Revisores Oficiais de Contas, Lda:n, toimikausi päätyi tilikauden 2016 tarkastuksen jälkeen. Tämän vuoksi on tarpeen nimittää uudet ulkopuoliset tilintarkastajat tilikaudesta 2017 alkaen.

               (3)

               Banco de Portugal on valinnut Deloitte & Associados – Sociedade de Revisores Oficiais de Contas S.A:n ulkopuolisiksi tilintarkastajikseen tilikausiksi 2017–2021,

         SUOSITTELEE,
   että Deloitte & Associados – Sociedade de Revisores Oficiais de Contas SA nimitetään Banco de Portugalin ulkopuolisiksi tilintarkastajiksi tilikausiksi 2017–2021.

      Tehty Frankfurt am Mainissa 24 päivänä elokuuta 2017.

            EKP:n puheenjohtaja

         Mario DRAGHI


title: Euroopan keskuspankin suositus, annettu 17 päivänä marraskuuta 2008 , Euroopan unionin neuvostolle Banque centrale du Luxembourgin ulkopuolisista tilintarkastajista (EKP/2008/16)

text:
               22.11.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 299/5

      EUROOPAN KESKUSPANKIN SUOSITUS,
   annettu 17 päivänä marraskuuta 2008,
   Euroopan unionin neuvostolle Banque centrale du Luxembourgin ulkopuolisista tilintarkastajista
   (EKP/2008/16)
   (2008/C 299/02)
   EUROOPAN KESKUSPANKIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännön ja erityisesti sen 27.1 artiklan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Euroopan keskuspankin (EKP) neuvoston suosittelemat ja Euroopan unionin neuvoston hyväksymät riippumattomat ulkopuoliset tilintarkastajat tarkastavat Euroopan keskuspankin ja eurojärjestelmään kuuluvien kansallisten keskuspankkien tilit.

               (2)

               Banque centrale du Luxembourgin nykyisten ulkopuolisten tilintarkastajien toimikausi päättyy tilikauden 2008 tilintarkastuksen jälkeen. Tämän vuoksi on tarpeen nimittää ulkopuoliset tilintarkastajat tilikaudesta 2009 alkaen.

               (3)

               Banque centrale du Luxembourg on valinnut KPMG AUDIT SARL:n ulkopuolisiksi tilintarkastajikseen tilikausiksi 2009–2013,

         SUOSITTELEE:
   KPMG AUDIT SARL:n nimittämistä Banque centrale du Luxembourgin ulkopuolisiksi tilintarkastajiksi tilikausiksi 2009–2013.

      Annettu Frankfurt am Mainissa 17 päivänä marraskuuta 2008.

            EKP:n puheenjohtaja

         Jean-Claude TRICHET


title: Komission suositus (Euratom) 2016/538, annettu 4 päivänä huhtikuuta 2016, Euratomin perustamissopimuksen 103 artiklan soveltamisesta (tiedoksiannettu numerolla C(2016) 1168)

text:
               6.4.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 89/20

         KOMISSION SUOSITUS (Euratom) 2016/538,
   annettu 4 päivänä huhtikuuta 2016,
   Euratomin perustamissopimuksen 103 artiklan soveltamisesta

         (tiedoksiannettu numerolla C(2016) 1168)

   EUROOPAN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 103 artiklan yhdessä 106 a artiklan kanssa, jossa viitataan Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 292 artiklaan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Perustamissopimuksen 2 artiklan h alakohdan mukaan yhteisö luo muihin maihin ja kansainvälisiin järjestöihin yhteydet, jotka ovat omiaan edistämään ydinenergian rauhanomaista käyttöä. Tämän saavuttamiseksi yhteisölle on annettu perustamissopimuksen toisen osaston X luvun mukaisesti valtuuksia ulkosuhteiden alalla.

               (2)

               Perustamissopimuksen 101 artiklan mukaisesti yhteisö voi toimivaltansa rajoissa tehdä sopimuksia kolmannen maan, kansainvälisen järjestön tai kolmannen maan kansalaisen kanssa. Tämän määräyksen mukaisesti on tehty Euratomin sopimuksia yhteisön tärkeimpien toimittajamaiden kanssa.

               (3)

               Toisaalta perustamissopimuksen 102 artikla mahdollistaa sen, että yhteisö tekee sopimuksia, joiden osapuolena on yhteisön lisäksi jäsenvaltioita. Kyseisten sopimusten täytäntöönpano edellyttää yhteisön osalta tiivistä yhteistyötä yhteisön toimielinten ja jäsenvaltioiden välillä sekä sopimusta koskevissa neuvotteluissa ja sopimuksen tekemisessä että sopimusvelvoitteiden täyttämisessä.

               (4)

               Perustamissopimuksen mukaisesti jäsenvaltioille jää perustamissopimuksessa esitettyjen edellytysten mukaisesti mahdollisuudet tehdä sopimuksia kansainvälisen tason toimijoina ja näin ollen oikeus tehdä milloin tahansa kolmansien maiden kanssa kahdenvälisiä sopimuksia, jotka koskevat Euratom-sopimuksen piiriin kuuluvia asioita.

               (5)

               Perustamissopimuksen 103 artiklalla on keskeinen rooli, kun pyritään yhdistämään tarve varmistaa Euratomin lainsäädännön yhtenäisyys ja ensisijaisuus sekä jäsenvaltioiden toimintavapaus hoitaa ulkosuhteitaan ydinenergian alalla. Kyseisen artiklan mukaisesti jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle tiedoksi ehdotuksensa sopimuksiksi kolmannen maan, kansainvälisen järjestön tai kolmannen maan kansalaisen kanssa siltä osin kuin ne koskevat perustamissopimuksen soveltamisalaa. Jos sopimusehdotus sisältää määräyksiä, jotka ovat esteenä perustamissopimuksen soveltamiselle, komissio antaa huomautuksensa asianomaiselle jäsenvaltiolle yhden kuukauden kuluessa siitä, kun se sai tiedon ehdotuksesta. Jäsenvaltio ei saa tehdä aikomaansa sopimusta ennen kuin se on ottanut huomioon komission huomautukset tai noudattanut Euroopan unionin tuomioistuimen jäsenvaltion pyynnöstä kiireellisenä tekemää ratkaisua siitä, onko suunniteltu määräys tämän sopimuksen mukainen.

               (6)

               Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen 14 päivänä marraskuuta 1978 antaman tuomion 1/78 mukaan 103 artiklan tavoitteena oli varmistaa, että jäsenvaltioiden kolmansien tahojen kanssa tekemät sopimukset eivät vaaranna perustamissopimuksen määräyksiä (1).

               (7)

               Perustamissopimuksen 103 artiklan mukaan tehty arviointi kattaa myös ehdotettujen sopimusten yhteensopivuuden Euratomin perustamissopimuksen määräysten ja sen nojalla hyväksytyn sekundaarilainsäädännön kanssa. Se ei kata ehdotettujen sopimusten yhteensopivuutta Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen määräysten kanssa.

               (8)

               Perustamissopimuksen 103 artiklan soveltamisesta on saatu huomattavasti kokemusta. Tämä kokemus osoittaa, että tietyillä Euratomin säännöstön osilla on suoraa merkitystä jäsenvaltioiden ulkosuhteiden kannalta. Komissio on jatkuvasti joutunut tuomaan esiin Euratomia koskevan lainsäädännön tietyt säännökset 103 artiklaan liittyvien arviointien yhteydessä. Tämän vuoksi 103 artiklan soveltamisesta tarvitaan ohjausta. Tämän suosituksen tavoitteena on muistuttaa tärkeimmistä säännöksistä, joilla on tässä yhteydessä merkitystä, ja antaa selvennystä ja oikeusvarmuutta jäsenvaltioille niiden neuvotellessa ehdotetuista sopimuksista.

               (9)

               Kyseisen 103 artiklan toisessa kohdassa tarkoitettu kuukauden mittainen kausi alkaa päivästä, jona komissio saa asiasta tiedon. Tiedon saamisen katsotaan tapahtuneen vasta, kun komissiolla on hallussaan täydellisen ilmoituksen sisältävät asiakirjat.

               (10)

               Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 994/2012/EU (2) antaa jäsenvaltioille mahdollisuuden pyytää komission apua, kun neuvotellaan kyseisen päätöksen soveltamisalaan kuuluvista kansainvälisistä sopimuksista. Saman mahdollisuuden tulisi olla jäsenvaltioiden käytettävissä, kun ne neuvottelevat Euratomin perustamissopimuksen soveltamisalaan kuuluvista sopimuksista.

               (11)

               Ydintutkimus kuuluu Euratomin perustamissopimuksen soveltamisalaan perustamissopimuksen toisen osaston 1 luvun ”Tutkimuksen kehittäminen” nojalla. Komission suositus kattaa sen vuoksi myös kansainväliset tutkimussopimukset, niiden nimikkeestä riippumatta, ydinfission ja fuusiotutkimuksen alalla.

               (12)

               Yhteisön perustamissopimuksen toisen osaston 3 luvun mukaisesti säätämillä perusnormeilla, erityisesti neuvoston direktiivillä 2009/71/Euratom (3), neuvoston direktiivillä 2011/70/Euratom (4) ja neuvoston direktiivillä 2013/59/Euratom (5), pyritään varmistamaan työntekijöiden ja väestön terveyden suojeleminen ionisoivasta säteilystä aiheutuvilta vaaroilta riippumatta kyseisen säteilyn lähteestä. Ne ovat perustamissopimuksella perustetun oikeudellisen järjestelmän keskiössä ja sen vuoksi merkittäviä 103 artiklan mukaisesti tehtyjen arvioiden kannalta.

               (13)

               Perustamissopimuksen II osaston VI luvussa perustetaan Euratomin hankintakeskus, jolla on yksinoikeus yhteisön alueelta tai ulkopuolelta tulevia malmeja, lähtöaineita ja erityisiä halkeamiskelpoisia aineita koskevien hankintasopimusten tekemiseen. Jos tähän suositukseen liittyvässä sopimusehdotuksessa on määräyksiä myös hankintaan liittyvistä kysymyksistä, komission 103 artiklan mukaisesti suorittaman arvioinnin ei tulisi rajoittaa hankintakeskuksen yksinoikeutta tehdä hankintasopimuksia; toisaalta se, että myös hankintakeskus allekirjoittaa hankintasopimukset, ei rajoita sitä, että komissio arvioi jäsenvaltioiden sopimusehdotusten yhteensopivuuden perustamissopimuksen määräysten ja sen nojalla hyväksytyn sekundaarilainsäädännön kanssa.

               (14)

               Yksi Euroopan energiavarmuusstrategian keskeisistä osista on ulkoisten toimitusten ja niihin liittyvän infrastruktuurin monipuolistaminen. Komissiota ja jäsenvaltioita pyydetään uraanin ja ydinpolttoaineen markkinoilla tekemään yhteistyötä ydinpolttoaineen saannin monipuolistamiseksi tarpeen mukaan. Komissio sitoutuu ottamaan järjestelmällisesti huomioon polttoaineiden toimitusten monipuolistamisen arvioinneissaan, jotka koskevat uusia ydinenergia-alan investointihankkeita ja luonnoksia uusiksi kolmansien maiden kanssa tehtäviksi sopimuksiksi. Toisaalta Euratomin hankintakeskuksen on varmistettava, että uudet investoinnit eivät estä mahdollisuutta polttoaineiden toimitusten monipuolistamiseen. Suosituksella edistetään näiden tavoitteiden saavuttamista.

               (15)

               Perustamissopimuksen 104 artiklan toisen kohdan mukaan jokaisen jäsenvaltion on toimitettava komissiolle tiedot kaikista tämän sopimuksen soveltamisalaan kuuluvista henkilön tai yrityksen ja kolmannen valtion, kansainvälisen järjestön tai kolmannen valtion kansalaisen välillä tehdyistä sopimuksista, jos komissio sitä pyytää,

         ON ANTANUT TÄMÄN SUOSITUKSEN:

               1.

               ’Ehdotuksen sopimukseksi tai sopimusehdotuksen’ olisi perustamissopimuksen 103 artiklan tarkoituksessa katsottava tarkoittavan mitä tahansa sopimusta, sen nimikkeestä riippumatta, joka koskee perustamissopimuksen sopimusalaan kuuluvia asioita ja jonka jäsenvaltio on neuvotellut (6). Sopimusehdotukset, joilla muutetaan voimassa olevia sopimuksia yhden tai usean jäsenvaltion ja kolmannen jäsenvaltion, kansainvälisen organisaation ja kolmannen valtion kansalaisen välillä ja jotka koskevat perustamissopimuksen soveltamisalaan kuuluvia kysymyksiä, kuuluvat myös 103 artiklan soveltamisalaan. Kuitenkin ehdotuksia yritysten välisiksi sopimuksiksi, jotka liittyvät malmien, lähtöaineiden tai erityisten halkeamiskelpoisten aineiden käsittelyyn, muuntamiseen tai muokkaamiseen ja joista ilmoitetaan Euratomin hankintakeskukselle tai jotka toimitetaan sille tekemistä varten perustamissopimuksen II osaston VI luvun mukaisesti, ei olisi ilmoitettava komissiolle 103 artiklan mukaisesti.

      I OSA

      Ilmoittamista edeltävä vaihe

               2.

               Jos jäsenvaltio aikoo aloittaa kolmannen maan, kansainvälisen järjestön tai kolmannen maan kansalaisen kanssa neuvottelut ehdotuksesta sopimukseksi, kyseinen jäsenvaltio voi ilmoittaa komissiolle aikeestaan kirjallisesti. Jos jäsenvaltio tekee komissiolle tällaisen neuvotteluja koskevan ilmoituksen, asianomaista jäsenvaltiota rohkaistaan tiedottamaan säännöllisesti komissiolle neuvottelujen edistymisestä. Jäsenvaltio voi myös pyytää komissiota antamaan neuvoja siitä, miten vältetään ristiriitaisuus sopimusehdotuksen ja perustamissopimuksen välillä.
               Jäsenvaltiot voivat myös, jos ne katsovat sen tarpeelliseksi, pyytää komissiota osallistumaan neuvotteluihin tarkkailijana.

               3.

               Jäsenvaltioita rohkaistaan toimittamaan 103 artiklan mukainen ilmoitus sen jälkeen, kun osapuolet ovat päässeet ad referendum -sopimukseen kaikista sopimusehdotuksen tärkeimmistä osista, mutta ennen sitä, kun tehdään sopimusehdotus.

               4.

               Jäsenvaltioita kehotetaan toimittamaan komissiolle sähköisesti ilmoituksesta etukäteiskopio, jonka mukana on kaikki liiteasiakirjat (7). Kuitenkin sen jälkeen, kun kaikki asiakirjat on toimitettu sähköisesti, kaikki asiakirjat olisi toimitettava painettuna.

      II OSA

      Ilmoituksen sisältö

               5.

               Ilmoituksen olisi mahdollisuuksien mukaan sisällettävä kaikki seuraavat:

                           a)

                           ehdotus sopimukseksi;

                           b)

                           ehdotetun sopimuksen liitteet ja lisäykset;

                           c)

                           kaikki muut sopimukset, joihin ehdotetussa sopimuksessa viitataan, tällä hetkellä voimassa olevassa muodossa.

      III OSA

      Ehdotetun sopimuksen yhteensopivuus perustamissopimuksen kanssa

               6.

               Jäsenvaltioita rohkaistaan sisällyttämään sopimusehdotuksiin nimenomainen viittaus siihen, että ne ovat Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen jäseniä, sekä jäsenyydestä aiheutuviin velvoitteisiin. Niitä pyydetään muistamaan, että mikäli ehdotetun sopimuksen määräysten ja Euratomia koskevan lainsäädännön säännösten välillä on ristiriitoja, jälkimmäiset ovat ensisijaisia. Neuvotellessaan ehdotuksista sopimuksiksi jäsenvaltioiden on asianmukaisesti otettava huomioon yhteisön oma toimivalta sekä perustamissopimuksessa vahvistetut periaatteet ja perusvapaudet suhteessa ydinalan yhteismarkkinoihin sekä vaatimukset, jotka perustuvat perustamissopimuksen mukaisesti hyväksyttyihin toimielinten säädöksiin.

               7.

               Jäsenvaltioiden on varmistettava, että niiden ehdotukset sopimuksiksi eivät sisällä määräyksiä, jotka ovat ristiriidassa perustamissopimuksen toisen osaston III luvun kanssa. Näitä ovat erityisesti seuraavat:

                           i)

                           periaate, jonka mukaan jäsenvaltiolla on lopullinen vastuu sen alueella käytetyn polttoaineen ja syntyneen radioaktiivisen jätteen huollosta;

                           ii)

                           periaate siitä, että jäsenvaltiolla tai kolmannella maalla, josta radioaktiivinen jäte tai käytetty polttoaine siirretään käsittelyä tai jälleenkäsittelyä varten, on lopullinen vastuu kyseessä olevan materiaalin turvallisesta ja vastuullisesta loppusijoituksesta;

                           iii)

                           vaatimus siitä, että radioaktiivinen jäte loppusijoitetaan siinä jäsenvaltiossa, jossa se syntyy, paitsi jos Euratomin perustamissopimuksessa ja sen nojalla hyväksytyssä sekundaarilainsäädännössä määritetyt edellytykset täyttyvät.

               8.

               Neuvotellessaan ehdotuksista sopimuksiksi jäsenvaltioiden on otettava tarkoin huomioon perustamissopimuksen II osaston VI luvun mukaisen yhteisen hankintapolitiikan vaatimukset ja erityisesti tarve varmistaa, jollei Euratomin hankintakeskuksen oikeudesta tehdä hankintasopimuksia muuta johdu, malmien, lähtöaineiden tai erityisten halkeamiskelpoisten aineiden säännöllinen ja tasapuolinen toimitus kaikille käyttäjille yhteisössä. Jäsenvaltioiden on erityisesti vältettävä määräyksiä, joiden tuloksena kaikki käyttäjät niiden alueella tulevat liian riippuvaisiksi ydinpolttoainekiertoon liittyvien palveluiden tai laitteiden tai teknologian yhdestä toimituslähteestä tai yhdestä tarjoajasta. Jäsenvaltioiden ei myöskään tule sisällyttää sopimuksiin määräyksiä, joiden tarkoituksena tai vaikutuksena on markkinoiden sulkeminen vaihtoehtoisille toimittajille tai tarjoajille taikka tehdä niiden markkinoiden pääsystä liian vaikeaa.

               9.

               Jäsenvaltioiden on syytä muistaa tehdessään ehdotuksia sopimuksiksi, että kyseisten ehdotettujen sopimusten mukaisesti vaihdettuun ydinmateriaaliin sovelletaan perustamissopimuksen II osaston VII luvun mukaisia vaatimuksia ydinmateriaalivalvonnasta kaikissa vaiheissa, joiden aikana se on yhteisön alueella. Jäsenvaltioita myös kehotetaan sisällyttämään sopimuksiin viittaus yhteisön, kansainvälisen atomienergiajärjestön ja jäsenvaltion väliseen voimassa olevaan sopimukseen ydinmateriaalivalvonnan soveltamisesta sekä kaikista sen lisäpöytäkirjoista.

               10.

               Jäsenvaltioiden ei tule sisällyttää sopimusehdotuksiinsa määräyksiä, joiden vaikutuksena sopimusehdotuksen toiselle osapuolelle tai toisille osapuolille siirrettäisiin sellaisten erityisten halkeamiskelpoisten aineiden omistajuus, jotka ovat yhteisön omaisuutta perustamissopimuksen toisen osaston VIII luvun perusteella.

               11.

               Jäsenvaltioiden on varmistettava, että niiden sopimusehdotukset eivät sisällä määräyksiä, joiden perusteella yhteisön sisällä mitä tarkoitusta varten tahansa tapahtuva perustamissopimuksen liitteessä IV lueteltujen tavaroiden ja tuotteiden siirto edellyttää luonnosehdotuksen toisen osapuolen tai osapuolten ennakkohyväksyntää tai jotka estävät ydinalan yhteismarkkinoiden sääntöjen noudattamisen.

               12.

               Neuvotellessaan sopimusehdotuksesta jäsenvaltioiden on tarvittaessa otettava huomioon mahdolliset yhteisön ja sopimusehdotuksen muun osapuolen tai muiden osapuolten väliset sopimukset. Niitä rohkaistaan sisällyttämään komissiolle ilmoitettavaan sopimusehdotukseen nimenomainen viittaus asianomaiseen Euratom-sopimukseen.

      IV OSA

      Komission arvio ilmoituksesta

               13.

               Saatuaan arviointinsa valmiiksi komissio antaa huomionsa tiedoksi kyseessä olevalle jäsenvaltiolle. Näistä huomioista olisi käytävä ilmi, mitkä sopimusehdotuksen määräykset ovat esteenä perustamissopimuksen soveltamiselle 103 artiklan tarkoituksessa, ja niissä olisi tarvittaessa viitattava perustamissopimuksen tiettyihin lukuihin, kuten tämän suosituksen III osassa säädetään.

      V OSA

      Jatkotoimet komission arvioinnin jälkeen

               14.

               Jäsenvaltioita kehotetaan sen jälkeen, kun on tehty 103 artiklan mukaan tiedoksi toimitettu sopimusehdotus, ilmoittamaan komissiolle kyseisen ehdotuksen lopullinen teksti sekä mahdolliset missä tahansa muodossa olevat myöhemmät ilmoitukset tai sopimukset, jotka joko toinen osapuoli on tehnyt tai molemmat osapuolet ovat tehneet liittyen sen tulkintaan tai täytäntöönpanoon.

               15.

               Se, että komissio, jolle on toimitettu tiedoksi sopimusehdotus 103 artiklan mukaisesti, ei löydä seikkoja, jotka olisivat esteenä sopimuksen soveltamiselle, ei sulje pois sitä, että kyseisen sopimuksen täytäntöönpano voisi johtaa Euratom-lainsäädännön rikkomiseen.

               16.

               Suositellaan, että jäsenvaltiot toimittavat komissiolle jälkimmäisen pyynnöstä tiedot, jotka liittyvät minkä tahansa perustamissopimuksen soveltamisalaan kuuluvan sopimuksen täytäntöönpanoon tai tulkintaan ja jotka ovat voimassa niiden ja kolmannen jäsenvaltion, kansainvälisen organisaation ja kolmannen valtion kansalaisen välillä.

      Tämä suositus on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
      Tehty Brysselissä 4 päivänä huhtikuuta 2016.

            Komission puolesta

         Miguel ARIAS CAÑETE

            Komission jäsen

      (1)  Tuomioistuimen oikeustapauskokoelma 1978, s. 02151.

      (2)  Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 994/2012/EU, annettu 25 päivänä lokakuuta 2012, energia-alalla tehtyjä jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden hallitustenvälisiä sopimuksia koskevan tietojenvaihtomekanismin perustamisesta (EUVL L 299, 27.10.2012, s. 13).

      (3)  Neuvoston direktiivi 2009/71/Euratom, annettu 25 päivänä kesäkuuta 2009, ydinlaitosten ydinturvallisuutta koskevan yhteisön kehyksen perustamisesta (EUVL L 172, 2.7.2009, s. 18).

      (4)  Neuvoston direktiivi 2011/70/Euratom, annettu 19 päivänä heinäkuuta 2011, yhteisön kehyksen perustamisesta käytetyn ydinpolttoaineen ja radioaktiivisen jätteen vastuullista ja turvallista huoltoa varten (EUVL L 199, 2.8.2011, s. 48).

      (5)  Neuvoston direktiivi 2013/59/Euratom, annettu 5 päivänä joulukuuta 2013, turvallisuutta koskevien perusnormien vahvistamisesta ionisoivasta säteilystä aiheutuvilta vaaroilta suojelemiseksi ja direktiivien 89/618/Euratom, 90/641/Euratom, 96/29/Euratom, 97/43/Euratom ja 2003/122/Euratom kumoamisesta (EUVL L 13, 17.1.2014, s. 1).

      (6)  Direktiivin 2011/70/Euratom 4 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun ”sopimuksen” pitäisi kuitenkin katsoa tarkoittavan sopimusta, joka liittyy erityisesti kyseisessä artiklassa tarkoitettuun loppusijoituslaitoksen käyttämiseen.

      (7)  Asiakirjat lähetetään osoitteeseen ENER-LUX-EURATOM-ARTICLE-103@ec.europea.eu


title: Euroopan keskuspankin suositus, annettu 26 päivänä syyskuuta 2012 , keskitetyn arvopaperitietokannan tiedon laadunvalvontakehyksestä (EKP/2012/22)

text:
               7.11.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 339/1

         EUROOPAN KESKUSPANKIN SUOSITUS,
   annettu 26 päivänä syyskuuta 2012,
   keskitetyn arvopaperitietokannan tiedon laadunvalvontakehyksestä
   (EKP/2012/22)
   2012/C 339/01
   EUROOPAN KESKUSPANKIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännön sekä erityisesti sen 5.1 artiklan ja 34.1 artiklan kolmannen luetelmakohdan,
   ottaa huomioon Euroopan keskuspankin valtuuksista kerätä tilastotietoja 23 päivänä marraskuuta 1998 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2533/98 (1),
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Keskitetty arvopaperitietokanta on yhteinen tietotekniikkainfrastruktuuri, jota Euroopan keskuspankkijärjestelmän (EKPJ) jäsenet ylläpitävät yhdessä; euroalueen ulkopuolisten jäsenvaltioiden kansallisten keskuspankkien osalta keskitetyn arvopaperitietokannan ylläpitoon osallistuminen on kuitenkin vapaaehtoista. Keskitetty arvopaperitietokanta tallentaa arvopaperikohtaista tai muutoin yksikkökohtaista tietoa, johon kuuluu erityisesti tiedot arvopapereista, niiden liikkeeseenlaskijoista ja hinnoista.

               (2)

               Tiedot kerätään useista lähteistä – näihin kuuluvat EKPJ:n jäsenet, tietyt kaupalliset tietojen toimittajat, yleisesti saatavilla olevat tiedot ja hallinnolliset lähteet – ja toimitetaan keskitettyyn arvopaperitietokantaan. On kuitenkin olemassa riski, että tällainen lähdetieto voi olla virheellistä tai puutteellista. Keskitetty arvopaperitietokanta pystyy oikaisemaan eri tietolähteistä saadut epäjohdonmukaiset lähdetiedot ja havaitsemaan puutteellisen tai puuttuvan tiedon. Se yhdistää mahdollisuuksien mukaan automaattisesti useista päällekkäisistä lähteistä saadut lähdetiedot täydelliseksi ja korkealaatuiseksi koosteeksi.

               (3)

               Keskitetyssä arvopaperitietokannassa olevan tiedon yleinen laatu voidaan arvioida ainoastaan tietokannasta saatavan lopputiedon perusteella; arviointi yksittäisten lähdetietojen perusteella ei ole mahdollista. Jotta lopputiedon kattavuus, oikeellisuus ja yhdenmukaisuus voidaan varmistaa mahdollisimman tehokkaasti, keskitetyn arvopaperitietokannan tiedon laadunvalvontakehyksestä annetuissa suuntaviivoissa EKP/2012/21 (2) säädetään lopputietojoukkoon sovellettavasta tiedon laadunvalvontakehyksestä; lopputietojoukko on lopputiedon osajoukko, jota voidaan käyttää apuna tilastojen tuottamisessa tai muihin tarkoituksiin.

               (4)

               Keskitetyn arvopaperitietokannan tiedon laadunvalvontakehyksen soveltamisen tehokkuus perustuu kaikkien keskitetyn arvopaperitietokannan ylläpitoon osallistuvien EKPJ:n jäsenten väliseen yhteistyöhön ja näiden jäsenten soveltamiin samantasoisiin laatustandardeihin. Euroalueen ulkopuolisten kansallisten keskuspankkien tulisi toimia yhteistyössä keskenään sekä euroalueen kansallisten keskuspankkien ja EKP:n kanssa ja soveltaa keskitetyn arvopaperitietokannan tiedon laadunvalvontakehystä suuntaviivojen EKP/2012/21 mukaisesti,

         ON ANTANUT TÄMÄN SUOSITUKSEN:
   I   Määritelmät

   Tässä suosituksessa ”keskitetyllä arvopaperitietokannalla”, ”tiedon laadunvalvonnalla” ja ”tiedon laadunvalvonnasta vastaavilla viranomaisilla” on sama merkitys, kuin niille on annettu suuntaviivoissa EKP/2012/21.
   II   Tilastotietojen toimittaminen

   Niiden, joille tämä suositus on osoitettu, tulisi soveltaa keskitetyn arvopaperitietokannan tiedon laadunvalvontakehystä ja noudattaa tiedon laadunvalvonnasta vastaavien viranomaisten velvollisuuksia oikea-aikaisesti suuntaviivojen EKP/2102/21 2-12 artiklan mukaisesti.
   III   Loppusäännökset

   Tämä suositus on osoitettu soveltuvin osin euroalueen ulkopuolisten kansallisten keskuspankkien jäsenille.

      Tehty Frankfurt am Mainissa 26 päivänä syyskuuta 2012.

            EKP:n puheenjohtaja

         Mario DRAGHI

      (1)  EYVL L 318, 27.11.1998, s. 8.

      (2)  Ei vielä julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.


				|

		52012DC0301

			Suositus NEUVOSTON SUOSITUS euroa rahayksikkönään käyttävien jäsenvaltioiden talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen täytäntöönpanosta /* COM/2012/0301 final - 2012/ () */

			   	Suositus
NEUVOSTON SUOSITUS
euroa rahayksikkönään käyttävien
jäsenvaltioiden talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen täytäntöönpanosta
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta
tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 136 artiklan yhdessä sen 121 artiklan 2
kohdan kanssa,
ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen[1],
ottaa huomioon Euroopan parlamentin
päätöslauselmat[2],
ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
on kuullut talous- ja rahoituskomiteaa,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)       Euroryhmällä on
perustamisestaan lähtien ollut keskeinen rooli ja erityinen vastuu euroalueen
talouden ohjausjärjestelmässä. Talouskriisi on
tuonut euroalueen läheiset yhteydet selvästi esiin ja korostanut tarvetta
johdonmukaiseen politiikan kokonaisviritykseen, jossa otetaan huomioon euroa
rahayksikkönään käyttävien maiden väliset voimakkaat heijastusvaikutukset,
jotta tehokkailla politiikan koordinointijärjestelyillä voidaan vastata
nopeasti taloudellisen ympäristön muutoksiin.
(2)       Neuvosto on antanut
maakohtaisia suosituksia kullekin jäsenvaltiolle, jonka rahayksikkö on euro. Nämä suositukset koskevat kansallisen tason
taloudellisia haasteita, ja samalla ne ovat keskeinen tekijä, jolla koko
euroalueen vakautta ja kasvua määritetään. Euroa
rahayksikkönään käyttävät jäsenvaltiot ovat myös Euro Plus ‑sopimuksen
nojalla sitoutuneet pitkälle meneviin politiikan lisäuudistuksiin, joilla
pyritään lisäämään kilpailukykyä, edistämään työllisyyttä, lisäämään julkisen
talouden kestävyyttä ja vahvistamaan rahoitusvakautta.
Euroa rahayksikkönään käyttävät jäsenvaltiot ja kahdeksan muuta
jäsenvaltiota allekirjoittivat 2 päivänä maaliskuuta 2012 talous- ja
rahaliiton vakaudesta, yhteensovittamisesta sekä ohjauksesta ja hallinnasta
tehdyn sopimuksen, jossa ne sopivat, että kaikista merkittävistä
talouspolitiikan uudistuksista, joita ne suunnittelevat toteuttavansa,
keskustellaan etukäteen ja että tarvittaessa ne koordinoivat kyseisiä
uudistuksia keskuudessaan. Etukäteiskoordinoinnilla,
jota euroalueella toteutetaan, sekä toimittamalla alustavat
talousarviosuunnitelmat ja keskustelemalla merkittävistä talouspolitiikan
uudistussuunnitelmista pystytään osaltaan ottamaan huomioon kansallisten
toimien heijastusvaikutukset koko euroalueeseen.
(3)       Kotimaisia julkisen talouden
ohjausjärjestelmiä vahvistavat, hyvin suunnitellut julkisen talouden kehykset
ovat keskeinen osatekijä julkisen talouden moitteettomassa hoidossa, ja ne
vaikuttavat osaltaan julkisen talouden kestävyyteen koko euroalueella. Euroalueen valtioiden tai hallitusten päämiehet
sitoutuivat vuoden 2011 heinäkuussa ja lokakuussa ottamaan käyttöön
jäsenvaltioiden julkisen talouden kehyksiä koskevista vaatimuksista annetussa
direktiivissä säädetyt kansalliset julkisen talouden kehykset jo vuoden 2012
loppuun mennessä, direktiivissä säädetystä aikataulusta edellä, ja menemään
direktiivin vaatimuksia pidemmälle. Lisäksi
allekirjoittamalla sopimuksen talous- ja rahaliiton vakaudesta,
yhteensovittamisesta sekä ohjauksesta ja hallinnasta euroalueen jäsenvaltiot ja
kahdeksan euroalueen ulkopuolista jäsenvaltiota sitoutuivat 2 päivänä
maaliskuuta 2012 edelleen vahvistamaan kansallista julkisen talouden
ohjausjärjestelmäänsä erityisesti ottamalla käyttöön valtion julkisen talouden
rahoitusasemaa koskevia sitovia sääntöjä, joilla keskipitkän aikavälin tavoite
saavutetaan.
(4)       Julkisen talouden
vakauttaminen on keskeinen osatekijä strategiassa, jolla euroalueen kriisi
voitetaan. EU:n julkisen talouden kehys antaa
jäsenvaltioille mahdollisuuden eritahtiseen vakauttamiseen niiden julkisen
talouden liikkumavaran ja makrotalouden olosuhteiden mukaan. Vakaus- ja kasvusopimuksessa ja talous- ja
rahaliiton vakaudesta, yhteensovittamisesta sekä ohjauksesta ja hallinnasta
tehdyssä sopimuksessa keskitytään rakenteellisiin rahoitusasemiin, ja siksi on
mahdollista ottaa huomioon suhdannekierron ja kertaluonteisten toimenpiteiden
vaikutukset julkisen talouden kokonaisrahoitusasemiin.
Sitä, onko liiallisen alijäämän korjaamista koskeviin neuvoston
suosituksiin vastattu tuloksellisin toimin, arvioidaan rakenteellisesti. Vakauttamistoimien asianmukaisella koostumuksella
on ratkaiseva merkitys, jotta voidaan lisätä luottamusta vakauttamisen pysyvään
luonteeseen euroalueella ja rajoittaa vakauttamisen kasvua hidastavaa
lyhytaikaista vaikutusta. Kasvua tukevat
menot, erityisesti investointimenot, on asetettava etusijalle. Useissa euroalueen jäsenvaltioissa voitaisiin
määrittää tuottavia investointihankkeita, joissa sekä yksityiset että
yhteiskunnalliset hyödyt olisivat nykyisiä matalia korkoja suuremmat. Erityisesti terveydenhuoltoon liittyvien
pitkäaikaisten etuuksien uudistuksia tarvitaan kiireesti tukemaan julkisen
talouden pitkän aikavälin kestävyyttä. Asianmukaisella
veropolitiikalla, kuten siirtämällä verorasitusta pois työstä, laajentamalla
veropohjia ja tehostamalla veropetosten torjuntaa, voitaisiin myötävaikuttaa
vakauttamiseen ja samalla lisätä kilpailukykyä ja parantaa kasvun edellytyksiä.
(5)       Vakaus ja
rahoitusjärjestelmän toimivuus ovat ennakkoehtoja, kun euroalueella pyritään
välttämään hitaaseen kasvuun perustuva ns. menetetyn vuosikymmenen skenaario ja
lisäämään sijoittajien luottamusta. Koska
pankkien taseiden velkavivun purkaminen on välttämätöntä, on tärkeää varmistaa,
että se tapahtuu hyvässä järjestyksessä ja pitäen yllä riittävää reaalitalouden
luototusta. Finanssimarkkinoiden nousevan
pirstoutumistrendin vastustamiseksi on edistyttävä valvontarakenteiden ja ‑käytäntöjen
yhdentämisessä sekä valtioiden rajat ylittävässä kriisinhallinnassa.
(6)       Euroalueen sisäisten
makrotalouden epätasapainotilojen purkaminen on euroalueen kestävän kasvun ja
vakauden kannalta ratkaisevaa. Epätasapainotilojen
korjaaminen on alkanut, mutta sitä on jatkettava määrätietoisesti. Epätasapainotiloja korjaavien toimien toteuttaminen
on kiireellisempää alijäämämaissa, joissa uudistukset ovat välttämättömiä,
jotta voidaan parantaa kilpailukykyä ja helpottaa resurssien
uudelleenkohdentamista avoimille sektoreille. Samaan
aikaan ylijäämämaat voivat osaltaan vaikuttaa tasapainottamiseen poistamalla
kotimaiseen kysyntään, suljettuihin toimintoihin ja investointimahdollisuuksiin
liittyviä tarpeettomia lainsäädännöllisiä ja muita rajoituksia,
(7)       Jotta talousliittoa voidaan
kehittää edelleen, on tunnustettava euroa rahayksikkönään käyttävien
jäsenvaltioiden talouksien keskinäisriippuvuus ja hyödyt, joita rahaliiton
vakaus voi tuoda rahaliiton jäsenille ja EU:lle laajemminkin. Euroa rahayksikkönään käyttävien jäsenvaltioiden on
jatkossa tarpeen syventää yhdentymistä voidakseen edetä täydelliseen talous- ja
rahaliittoon[3],
SUOSITTAA, että euroa rahayksikkönään
käyttävät jäsenvaltiot toteuttaisivat vuosina 2012–2013 jäsenvaltiokohtaisesti
ja yhdessä, erityisesti euroryhmän toteuttaman talouspolitiikan koordinoinnin
yhteydessä ja rajoittamatta neuvoston toimivaltaa koordinoida jäsenvaltioiden
talouspolitiikkaa, toimia, joilla ne
1)           vahvistavat euroryhmän
työskentelymenetelmiä niin, että sen on mahdollista ottaa vastuu euroalueen
politiikan kokonaisvirityksestä vastaten nopeasti talouden ympäristössä
tapahtuviin muutoksiin ja johtaa euroa rahayksikkönään käyttävien
jäsenvaltioihin sovellettavan lujitetun valvontakehyksen puitteissa
talouspolitiikan koordinointia;
2)           tekevät euroryhmässä aitoa
politiikkayhteistyötä jakamalla tietoa ja keskustelemalla
talousarvioesityksistä ja mittavia uudistuksia koskevista suunnitelmista,
joilla on mahdollisia heijastusvaikutuksia euroalueella; varmistavat, että
toteutetaan vakaan ja vankan euroalueen kannalta välttämättömiä uudistuksia ja
pannaan täytäntöön suositukset, joita neuvosto on antanut euroa rahayksikkönään
käyttäville yksittäisille jäsenvaltioille, ja joilla sen lisäksi, että niillä
vastataan kansallisen tason haasteisiin, on vaikutusta euroalueeseen
kokonaisuudessaan;
3)           vahvistavat julkisen talouden
kurinalaisuutta ja finanssipolitiikan instituutioita sekä kansallisella että
sitä alemmilla tasoilla, mikä lisää markkinoiden luottamusta julkisen talouden
keskipitkän ja pitkän aikavälin kestävyyteen euroalueella; aikaistavat vuoden
2012 loppuun julkisen talouden kehyksiä koskevista vaatimuksista annetun
direktiivin saattamista osaksi kansallista lainsäädäntöä euroalueen valtioiden
tai hallitusten päämiesten vuoden 2011 heinäkuussa ja lokakuussa ja
2 päivänä maaliskuuta 2012 tekemän sopimuksen mukaisesti ja vahvistavat
edelleen julkisen talouden ohjausjärjestelmää, erityisesti sisällyttämällä
kaikissa euroalueen jäsenvaltioissa kansalliseen lainsäädäntöön sääntöjä, jotka
koskevat rakenteellisesti tasapainoista talousarviota ja automaattisia
korjausmekanismeja;
4)           varmistavat finanssipolitiikan
yhdenmukaisen kokonaisvirityksen euroalueella toteuttamalla neuvoston
suositusten ja päätösten mukaista julkisen talouden vakauttamista maakohtaisen
makrotalouden tilanteen huomioon ottavien vakaus- ja kasvusopimuksen sääntöjen
mukaisesti; jäsenvaltioiden, joiden riskipreemiot ovat merkittävät ja
mahdollisesti vielä nousevat, olisi rajoitettava poikkeamista nimellistä
rahoitusasemaa koskevista tavoitteista, myös odotettua huonommissa
makrotalouden olosuhteissa; muiden jäsenvaltioiden olisi annettava
automaattisten vakauttajien vaikuttaa rakenteellisen sopeutusuran mukaisesti ja
oltava valmiina tarkastelemaan uudelleen vakauttamisvauhtia, jos makrotalouden
olosuhteet heikkenevät edelleen; valtioiden tulojen ja menojen koostumuksessa tulisi
näkyä menoerien ja tulonlähteiden kasvuvaikutus; erityisesti
kaikki käytettävissä oleva julkisen talouden liikkumavara olisi suunnattava
julkisten investointien edistämiseen euroalueella ottaen huomioon myös maiden
väliset erot rahoituksen hinnassa;
5)           toteuttavat toimia parantaakseen
rahoitusjärjestelmän toimivuutta ja vakautta euroalueella; nopeuttavat
etenemistä kohti yhdennetympää finanssiarkkitehtuuria, joka kattaa
pankkivalvonnan ja valtioiden rajat ylittävän kriisinratkaisun;
6)           toteuttavat rakenneuudistuksia,
jotka – yhdessä eriytetyn finanssipolitiikan virityksen kanssa – edistäisivät
euroalueen sisäisten makrotalouden epätasapainotilojen purkamista hyvässä
järjestyksessä, ja kansallisen tason toimia, joissa otetaan huomioon
maakohtainen tilanne ja neuvoston suositukset yksittäisille euroalueen
jäsenvaltioille.
Tehty Brysselissä
                                                                       Neuvoston
puolesta
                                                                       Puheenjohtaja
[1]               COM(2012) 301.
[2]               P7_TA(2012)0048 ja P7_TA(2012)0047.
[3]               Ks. asiakirja COM(2012) 299, 2.1 kohta.


Avis juridique important

|

31996Y0919(06)

Neuvoston suositus, annettu 30 päivänä marraskuuta 1994, matkustusasiakirjan mallin hyväksymisestä kolmansien maiden kansalaisten karkottamista varten

Virallinen lehti nro C 274 , 19/09/1996 s. 0018 - 0019

LIITE II.1NEUVOSTON SUOSITUS, annettu 30 päivänä marraskuuta 1994, matkustusasiakirjan mallin hyväksymisestä kolmansien maiden kansalaisten karkottamista varten EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen K.1 artiklan 3 alakohdan c alakohdan,pitää sen torjumista, että kolmansien maiden kansalaiset luvattomasti muuttavat jäsenvaltioiden alueelle taikka luvattomasti oleskelevat tai tekevät työtä siellä, yhteistä etua koskevana asiana,toteaa, että vuoden 1994 työohjelmassa neuvottelut ja yhteistyö karkotustoimenpiteitä toteutettaessa katsotaan ensisijaiseksi toimeksi,tunnustaa, että äskettäin pidetyssä karkotustoimenpiteitä koskeneessa seminaarissa kävi ilmi, että useimmilla jäsenvaltioilla on vaikeuksia sellaisten kolmansien maiden kansalaisten suhteen, joilla ei ole hallussaan matkustusasiakirjaa ja jotka on määrätty karkotettaviksi jäsenvaltion alueelta, jahaluaa tehostaa karkotustoimenpiteiden toteuttamista,SUOSITTELEE, että- kaikkien jäsenvaltioiden on 1 päivästä tammikuuta 1995 lähtien tarvittaessa käytettävä liitteenä olevaa matkakohtaista matkustusasiakirjan mallia sellaisten kolmansien maiden kansalaisten osalta, jotka karkotetaan unionin alueelta,- asiakirja on laadittava karkotusmääräyksen toimeenpanevan jäsenvaltion kielellä,- asiakirja on tarvittaessa käännettävä sekä ranskaksi että englanniksi.>VIITTAUS FILMIIN>>KAAVION ALKU>JÄSENVALTIO.Rekisteröintinumero:Asiakirjan numero:Registration no./No d'enregistrementDoc. no./No doc.Voimassa yhtä matkaa varten seuraavasti: .Valid for one journey/Valable pour un seul voyageLähtöpaikka: .from/deMääräpaikka: .to/àSukunimi: .Name/NomEtunimi: .Given name/PrénomSyntymäaika: .Date of birth/Date de naissancePituus: .Height/TailleErityiset tuntomerkit: .Distinguishing marks/Signes particuliersKansalaisuus: .Nationality/NationalitéVALOKUVAPhoto/PhotoOsoite kotimaassa (jos tiedossa): ...Address in home country (if known)/Adresse dans le pays d'origine (si connue)LeimaSeal/StampSceau/CachetViranomainen: .Issuing authority/Autorité de délivrancePaikka: .Issued at/Lieu de délivrancePäiväys: .Issued on/Date de délivranceAllekirjoitus: .Signature/SignatureHuomautuksia/Remarks/Observations: ...>KAAVION LOOPU>


title: Euroopan keskuspankin suositus, annettu 28 päivänä marraskuuta 2013 , maksuliiketilastoista (EKP/2013/44)

text:
               9.1.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 5/1

         EUROOPAN KESKUSPANKIN SUOSITUS,
   annettu 28 päivänä marraskuuta 2013,
   maksuliiketilastoista
   (EKP/2013/44)
   2014/C 5/01
   EUROOPAN KESKUSPANKIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännön sekä erityisesti sen 5.1 artiklan ja 34.1 artiklan kolmannen luetelmakohdan,
   ottaa huomioon Euroopan keskuspankin valtuuksista kerätä tilastotietoja 23 päivänä marraskuuta 1998 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2533/98 (1), ja erityisesti sen 8 artiklan 5kohdan,
   katsoo seuraavaa:

               (1)

               Asetuksen (EY) N:o 2533/98 2 artiklan 1 kohdassa säädetään, että tilastotietoja voidaan kerätä maksu- ja maksujärjestelmätilastojen alalla. EKP on perustanut Euroopan keskuspankin asetuksella (EU) N:o 1409/2013 (EKP/2013/43) (2) puitteet sellaisten maksuliiketilastojen keräämiselle maksupalvelujentarjoajilta, sähköisen rahan liikkeeseenlaskijoilta ja maksujärjestelmäoperaattoreilta, jotka ovat tarpeen EKP:n tehtävien hoitamiseksi. Tällaiset tiedot ovat olennaisia, jotta voidaan tunnistaa ja seurata muutoksia jäsenvaltioiden sisäisillä maksuliikemarkkinoilla ja auttaa edistämään maksujärjestelmien moitteetonta toimintaa.

               (2)

               Niiden jäsenvaltioiden kansallisten keskuspankkien, joiden rahayksikkö ei ole euro ja jotka osallistuvat maksuliiketilastojen keräämistä koskeviin puitteisiin, olisi tehtävä yhteistyötä keskenään, niiden jäsenvaltioiden keskuspankkien kanssa, joiden rahayksikkö on euro, ja EKP:n kanssa soveltaessaan näitä puitteita asetuksen (EU) N:o 1409/2013 (EKP/2013/43) mukaisesti,

         ON ANTANUT TÄMÄN SUOSITUKSEN:
   I.   Määritelmät

   Tässä suosituksessa ’maksupalvelujentarjoajalla’, ’sähköisen rahan liikkeeseenlaskijalla’ ja ’maksujärjestelmäoperaattorilla’ tarkoitetaan samaa kuin asetuksessa (EU) N:o 1409/2013 (EKP/2013/43).
   II.   Tilastotietojen toimittaminen

   Niiden, joille tämä suositus on osoitettu, olisi sovellettava asetuksen (EU) N:o 1409/2013 (EKP/2013/43) säännöksiä, jotka on osoitettu keskuspankeille.
   III.   Loppusäännös

   Tämä suositus on osoitettu niiden jäsenvaltioiden kansallisille keskuspankeille, joiden rahayksikkö ei ole euro ja jotka osallistuvat asetuksella (EU) N:o 1409/2013 (EKP/2013/43) perustettuihin maksuliiketilastojen keräämistä EKPJ:n sisällä koskeviin puitteisiin.

      Tehty Frankfurt am Mainissa 28 päivänä marraskuuta 2013.

            EKP:n puheenjohtaja

         Mario DRAGHI

      (1)  EYVL L 318, 27.11.1998, s. 8.

      (2)  Euroopan keskuspankin asetus (EU) N:o 1409/2013 maksuliiketilastoista (EKP/2013/43), annettu 28 päivänä marraskuuta 2013 (EUVL L 352, 24.12.2013, s. 18).


				|

		52011SC0821

			Recommendation for a COUNCIL RECOMMENDATION on the National Reform Programme 2011 of Hungaryand delivering a Council opinionon the updated Convergence Programme of Hungary, 2011-2015

			   	Suositus
NEUVOSTON SUOSITUS
Unkarin kansallisesta uudistusohjelmasta
vuodelta 2011
sekä siihen sisältyvä neuvoston lausunto
Unkarin tarkistetusta lähentymisohjelmasta vuosiksi 2011–2015
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta
tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148
artiklan 4 kohdan,
ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman
valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta
7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY)
N:o 1466/97[1] ja
erityisesti sen 9 artiklan 3 kohdan,
ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen[2],
ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,
on kuullut talous- ja rahoituskomiteaa,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Eurooppa-neuvosto hyväksyi 26 päivänä
maaliskuuta 2010 Euroopan komission ehdotuksen, jolla käynnistetään uusi
työllisyys- ja kasvustrategia, Eurooppa 2020. Strategian lähtökohtana on
tehostaa talouspolitiikan koordinointia. Strategia keskitetään avainalueisiin,
joilla tarvitaan toimia Euroopan kestävän kasvun vauhdittamiseksi ja
kilpailukyvyn lisäämiseksi.
(2)
Neuvosto antoi 13 päivänä heinäkuuta 2010
suosituksen jäsenvaltioiden ja unionin talouspolitiikan laajoista
suuntaviivoista (2010–2014) ja hyväksyi 21 päivänä lokakuuta 2010
päätöksen jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista[3]. Yhdessä nämä muodostavat ns. yhdennetyt
suuntaviivat. Jäsenvaltioita kehotettiin ottamaan yhdennetyt suuntaviivat
huomioon kansallisessa talous- ja työllisyyspolitiikassaan.
(3)
Komissio hyväksyi 12 päivänä tammikuuta 2011
ensimmäisen vuotuisen kasvuselvityksen. Tästä alkoi uusi talouden ohjauksen ja
hallinnan jakso EU:ssa ja ensimmäinen politiikan yhdennetyn
etukäteiskoordinoinnin EU-ohjausjakso, jonka perusta on Eurooppa 2020 ‑strategiassa.

(4)
Eurooppa-neuvosto hyväksyi 25 päivänä
maaliskuuta 2011 julkisen talouden vakauttamisen ja rakenneuudistuksen
painopisteet (jotka ovat 15 päivänä helmikuuta ja 7 päivänä
maaliskuuta 2011 annettujen neuvoston päätelmien ja komission vuotuisen
kasvuselvityksen mukaisia). Se korosti, että etusijalle on asetettava
talousarvioiden tervehdyttäminen ja julkisen talouden kestävyyden
palauttaminen, työttömyyden vähentäminen työmarkkinauudistusten avulla sekä
uudet kasvua edistävät toimet. Se kehotti kaikkia jäsenvaltioita toteuttamaan
näihin painopisteisiin perustuvia konkreettisia toimenpiteitä, jotka
sisällytetään niiden vakaus- tai lähentymisohjelmiin ja kansallisiin
uudistusohjelmiin.
(5)
Unkari toimitti vuodet 2011–2015 kattavan
lähentymisohjelmansa vuoden 2011 tarkistuksen ja vuonna 2011 laaditun
kansallisen uudistusohjelmansa 15 päivänä huhtikuuta 2011. Ohjelmat on
arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa
huomioon.
(6)
Talouskriisi horjutti pahoin Unkarin taloutta
syksyllä 2008, eikä maa enää saanut rahoitusta markkinoilta. Ratkaistakseen
ongelmat Unkari otti käyttöön sopeutusohjelman, jossa etusijalle asetettiin
julkisen talouden vakauttaminen ja finanssialan valvonta ja jota varten se sai
rahoitustukea EU:lta ja Kansainväliseltä valuuttarahastolta. Sen ansiosta
Unkari alkoi saada uudelleen rahoitusta markkinoilta keväällä 2009, ja maan
talous irtautui taantumasta. Bruttokansantuote supistui 6,7 prosenttia
vuonna 2009, mutta kasvoi vuonna 2010 jo 1,2 prosenttia viennin
lisääntymisen ansiosta. Samanaikaisesti työttömyys, joka ennen kriisiä oli alle
8 prosenttia, kasvoi yli 11 prosenttiin. Hallitus ilmoitti vuoden
2010 jälkipuoliskolla huomattavista veronkevennyksistä, jotka oli tarkoitus
toteuttaa vuosina 2010–2013. Jotta julkisen talouden rahoitusasema ei
kuitenkaan heikkenisi liikaa, hallitus otti samanaikaisesti käyttöön
ylimääräisiä maksuja ja päätti lakkauttaa pakollisen yksityisen eläkepilarin.
Näiden toimenpiteiden ansiosta alijäämätavoitteeksi asetettu
3,8 prosenttia suhteessa BKT:hen ylitettiin vain 0,4 prosentilla
suhteessa BKT:hen vuonna 2010, kun taas vuonna 2011 julkinen talous kääntyy
ylijäämäiseksi. Perusrahoitusasema heikkeni kuitenkin huomattavasti.
Korjatakseen tilanteen ja lujittaakseen talouskasvupotentiaalia Unkarin
hallitus julkaisi maaliskuussa 2011 rakenneuudistusohjelman sekä hyväksyi muita
toimia, joilla pyritään vakauttamaan julkista taloutta.
(7)
Neuvosto on neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97
mukaisen tarkistetun lähentymisohjelman arvioinnin sekä komission kevään 2011
talousennusteiden perusteella sitä mieltä, että julkisen talouden ennusteiden
perustana oleva makrotalouden skenaario on hieman liian optimistinen. Tämä
koskee erityisesti kotimaisen kysynnän kehittymistä. Tarkistetulla ohjelmalla
pyritään korjaamaan liiallinen alijäämä neuvoston asettamaan määräaikaan eli
vuoteen 2011 mennessä, kun eläkevaroista saatavien merkittävien
kertaluonteisten tulojen ansiosta päästään 2 prosentin ylijäämään
suhteessa BKT:hen. Julkisen talouden alijäämäksi vuonna 2012 arvioidaan
2,5 prosenttia suhteessa BKT:hen. Sen jälkeen alijäämän arvioidaan
vähitellen supistuvan 1,5 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2015. Tämä
kehitys perustuu ensisijaisesti menojen hillitsemiseen. Tarkistetussa ohjelmassa
julkisen talouden rahoitusaseman keskipitkän aikavälin tavoitteeksi
vahvistetaan 1,5 prosentin rakenteellinen alijäämä suhteessa BKT:hen.
Vakauttamisstrategian arvioidaan supistavan julkisen talouden alijäämää
pysyvästi sekä kääntävän velan laskusuuntaan niin, että se vähenee
64 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuoteen 2015 mennessä. Vaikuttaa
kuitenkin siltä, että rakenteelliset parannukset painottuvat ohjelmakauden
loppuun eli ne alkavat vasta vuonna 2012. Lisäksi rakenteellisen rahoitusaseman
kumulatiivinen heikkeneminen yli 3 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuosina
2010 ja 2011 ei vastaa neuvoston heinäkuussa 2009 antamaa suositusta, jonka
mukaan Unkarin olisi toteutettava vähintään 0,5 prosentin rakenteellinen
sopeutus suhteessa BKT:hen. Kevään ennusteen mukaan alijäämä on
3,3 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2012 (luvussa on otettu huomioon
eräät täytäntöönpanoon liittyvät riskit). Viitearvo saattaa siis ylittyä myös
vuonna 2012, ellei uusia ehkäiseviä toimenpiteitä oteta käyttöön. Suunniteltu alijäämäura
ei myöskään tarjoa riittäviä rakenteellisia mukautuksia, joiden avulla
keskipitkän aikavälin tavoite voitaisiin saavuttaa ennen ohjelmakauden loppua.
Uusia rakenteellisia sopeutuksia ei ole suunnitteilla enää vuoden 2013 jälkeen.
Pakollisen yksityisen eläkepilarin lakkauttaminen ja julkiseen eläkepilariin
siirtymisestä tarjottavat tuntuvat kannustimet tuovat lyhyellä ja keskipitkällä
aikavälillä lisätuloja. Samalla ne kuitenkin kasvattavat pitkäaikaisia
sitoumuksia ja voivat siten heikentää julkisen talouden kestävyyttä pitkällä
aikavälillä.
(8)
Julkisen talouden vakauttaminen on edelleen suuri
haaste. Ellei ilmoitettuja toimia sekä rakenteellisia lisätoimenpiteitä panna
tehokkaasti täytäntöön, ei liiallista alijäämää välttämättä saada korjattua
kestävällä tavalla eikä keskipitkän aikavälin tavoitteen saavuttaminen edisty
asianmukaisesti. Julkisen talouden vakauttamisella voidaan lisäksi edistää
velan asianmukaista supistamista ja parantaa julkisen talouden pitkän aikavälin
kestävyyttä, johon näyttää liittyvän keskisuuria riskejä. Kaikki odottamattomat
tulot olisi käytettävä nopeuttamaan julkisen talouden vakauttamista.
Edistymistä julkisen talouden vakauttamisessa voidaan valvoa viranomaisten
puolivuosittain antamien raporttien avulla, joissa tarkastellaan liiallista
alijäämää koskevan menettelyn etenemistä.
(9)
Hiljattain hyväksytyn perustuslain mukaan
velkajarru on 50 prosenttia suhteessa BKT:hen. Lisäksi perustuslaissa
annetaan finanssipoliittiselle neuvostolle veto-oikeus vuotuiseen
talousarvioon. Tämä voi olla ensimmäinen askel kohti parempaa julkisen talouden
kehystä. Keskeiset yksityiskohdat määritellään kuitenkin tarkemmin vasta
myöhemmin annettavissa perustuslaillisissa laeissa (esim. millaisia
väliaikaisia määrällisiä sääntöjä sovelletaan siihen asti kun velkasuhde laskee
alle 50 prosentin, miten poikkeuslauseketta tulkitaan jne.). Katon
asettaminen nimellisvelalle saattaa tilanteen pysyessä muuten ennallaan johtaa
myötäsykliseen finanssipolitiikan viritykseen, jos sillä yritetään ratkaista kaikki
ongelmat. Lisäksi uudistetun finanssipoliittisen elimen toimivaltuudet ovat
melko suppeat (se voi antaa lausunnon talousarvioesityksestä ja sillä on
veto-oikeus), eivätkä ne kata koko budjettisykliä (neuvosto ei esim. voi
arvioida reaaliaikaisesti sellaisia uusia politiikkoja, joilla on merkittäviä
talousarviovaikutuksia). Myös eräät muut julkisen talouden ohjausjärjestelmän
osatekijät, kuten finanssipolitiikan keskipitkän aikavälin suuntaukset sekä
kysymys finanssipolitiikan avoimuudesta, ovat vielä määrittämättä.
(10)
Unkarin työllisyysaste on EU:n alhaisimpia
(60,4 %). Myös naisten työllisyysaste on alhainen (55,0 %). Lisäksi
ero naisten työllisyysasteissa sen mukaan, onko naisilla 0–6-vuotiaita lapsia
vai ei, on toiseksi suurin EU:ssa (33,6 prosenttiyksikköä, kun EU:n
keskiarvo on 12,1 prosenttiyksikköä). Lastenhoitopalvelujen tarjonnassa ja
laadussa on Unkarissa puutteita. Lastenhoitopalveluja on tarjolla heikosti
erityisesti suurten kaupunkien ulkopuolella sekä alueilla, joilla on paljon
työttömyyttä. Parantamalla lastenhoitomahdollisuuksia voitaisiin helpottaa
kummankin vanhemman osallistumista työelämään.
(11)
Työhön on Unkarissa kohdistunut melko suuri
verorasitus. Uudella henkilötuloverotusjärjestelmällä korjataan osittain
verotuksen haitalliset vaikutukset työllisyyteen. Sen sijaan matalapalkkaisten,
lapsettomien työntekijöiden verorasitus on kasvanut uudistuksen johdosta,
varsinkin jos otetaan huomioon verohuojennusten asteittainen poistaminen.
(12)
Julkisten työvoimapalvelujen ongelmana ovat
riittämättömät hallinnolliset valmiudet. Työvoimapalvelut eivät kykene
tehokkaasti integroimaan työttömiä työelämään aiemmin toteutetuista
investoinneista huolimatta. Työllisyysohjelmien rahoitusta ei ole sidottu
riittävästi tuloksiin. Työttömyyskorvausten kestoa on hiljattain lyhennetty
siten, että se on nyt EU:n lyhyimpiä. Tämän toimenpiteen vaikutusta
työmarkkinoihin olisi arvioitava. Erityisesti olisi tutkittava, onko sen avulla
kyetty lisäämään työelämään osallistumista.
(13)
Köyhyys ja eräät siihen liittyvät seikat, kuten työttömyys
tai alhainen koulutustaso, vaikuttavat edelleen suhteettoman paljon eräiden
syrjäytyneiden ryhmien ja varsinkin romanien asemaan. Vähän koulutettujen
työllisyysaste on erityisen alhainen (36,8 %, kun Euroopan keskiarvo on
53,4 %), varsinkin miesten osalta. Arviolta 70 prosenttia romaneista
elää köyhyysrajan alapuolella. Enemmistö heistä asuu heikosti kehittyneillä
alueilla, joilla on huonot työllistymismahdollisuudet ja heikot julkiset
palvelut.
(14)
Pk-yritysten toimintaa haittaavat monimutkainen
sääntelykehys, suuri hallinnollinen rasitus sekä julkisen hallinnon rajallinen
vastuuvelvollisuus ja avoimuuden puute. Pk-yritysten mahdollisuudet saada
alkuvaiheen rahoitusta ovat olleet Unkarissa huonommat kuin EU:ssa keskimäärin.
Kansalliseen uudistusohjelmaan sisältyy useita toimenpiteitä, joilla pyritään
keventämään hallinnollista rasitusta. Muiden kuin pankkien tarjoamien
rahoitusmekanismien merkitys on vähäisempi kuin muissa Euroopan maissa.
Aiemmista ohjelmista pk-yrityksille annetun tuen tuloksekkuutta ei ole arvioitu
järjestelmällisesti.
(15)
Komissio on arvioinut Unkarin lähentymisohjelman ja
kansallisen uudistusohjelman sekä ottanut lisäksi huomioon hallituksen aikeet
seurata Euro Plus ‑sopimusta[4]. Se
on ottanut huomioon niiden merkityksen Unkarin finanssipolitiikan sekä
sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta. Lisäksi se on arvioinut,
ovatko ne EU:n sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska Euroopan unionin talouden
ohjausta ja hallintaa on tarpeen tehostaa kokonaisuudessaan antamalla EU:n
tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin. Komission mukaan lähinnä
menopuoleen perustuva julkisen talouden sopeuttamisstrategia painottuu liikaa
ohjelmakauden loppuun. Neuvoston vaatimus, jonka mukaan alijäämä on
supistettava alle 3 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuoteen 2011 mennessä,
voidaan täyttää pelkästään eläkevaroista saatavien merkittävien
kertaluonteisten tulojen ansiosta. Rakenteelliset parannukset aloitetaan vasta
vuonna 2012. Täytäntöönpanoriskit huomioon ottaen on mahdollista, että yläraja
ylittyy myös vuonna 2012, ellei lisätoimenpiteitä toteuteta.
Lähentymisohjelmalla ei myöskään voida pitkällä aikavälillä varmistaa, että
Unkari kykenee edistymään keskipitkän aikavälin tavoitteen saavuttamisessa.
Työllistymismahdollisuuksia voitaisiin parantaa toteuttamalla uusia
toimenpiteitä, joilla lisätään työmarkkinoille osallistumista ja
nykyaikaistetaan työvoimapalveluja. Hallinnollisten rasitteiden vähentäminen
puolestaan parantaisi liiketoimintaympäristöä ja tukisi pk-yritysten kasvua.
(16)
Neuvosto on tutkinut Unkarin tarkistetun
lähentymisohjelman vuodelta 2011 edellä esitetyn arvioinnin perusteella ja
ottaen huomioon myös Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen
126 artiklan 7 kohdan nojalla 7 päivänä heinäkuuta 2009 annetun
neuvoston suosituksen. Neuvoston lausunto[5]
on esitetty erityisesti jäljempänä 1 ja 2 kohdassa esitetyssä
suosituksessa. Neuvosto on tutkinut Unkarin kansallisen uudistusohjelman ottaen
huomioon 25 päivänä maaliskuuta 2011 hyväksytyt Eurooppa-neuvoston
päätelmät,
SUOSITTAA, että Unkari toteuttaisi
vuosina 2011–2012 toimia, joilla se
(1)
vahvistaa julkisen talouden sopeuttamistoimia
lieventääkseen vuonna 2011 odotettavissa olevaa rakenteellisen rahoitusaseman
heikkenemistä, joka ilmenee arvioidusta 2 prosentin ylijäämästä suhteessa
BKT:hen, sekä estääkseen julkisen talouden rahoitusasemaa ylittämästä
3 prosentin ylärajaa suhteessa BKT:hen vuonna 2012; toteuttaa uusia
pysyväisluonteisia julkisen talouden vakauttamistoimia viimeistään vuoden 2012
talousarviossa, jotta lähentymisohjelmassa vuosiksi 2012 ja 2013 asetetut
julkisen talouden tavoitteet voidaan saavuttaa; varmistaa, että keskipitkän
aikavälin tavoitteen saavuttamisessa edistytään vuosittain vähintään
0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen ohjelmakauden loppuun saakka ja että
mahdolliset odottamattomat tulot käytetään nopeuttamaan julkisen talouden
vakauttamista;
(2)
hyväksyy ja panee täytäntöön asetukset, joissa
määritellään yksityiskohtaisesti uuden perustuslaillisen julkisen talouden
ohjauskehyksen toiminta, esimerkiksi määrälliset säännöt, joita sovelletaan
keskitetysti ja paikallistasolla, kunnes velkasuhde on supistunut alle
50 prosenttiin suhteessa BKT:hen; laajentaa finanssipoliittisen neuvoston
valtuuksia kattamaan koko budjettisyklin ja erityisesti valtuuttaa sen
arvioimaan reaaliaikaisesti sellaisia uusia politiikkoja, joilla on merkittäviä
talousarviovaikutuksia, sekä vahvistaa finanssipoliittista kehystä niin, että
se kattaa julkisen talouden monivuotisen suunnittelun ja lisää julkisen
talouden avoimuutta;
(3)
lisää työmarkkinoille osallistumista vähentämällä
verouudistuksen vaikutuksia pienituloisiin palkansaajiin talousarvion kannalta
neutraalilla tavalla; tehostaa toimia, joilla lisätään naisten osallistumista
työelämään lisäämällä lastenhoito- ja esikoulupaikkoja;
(4)
vahvistaa julkisten työvoimapalvelujen ja muiden
palveluntarjoajien valmiuksia parantaa ammatillisen koulutuksen,
työnvälityspalvelujen ja yksilöllisten palvelujen laatua ja tehokkuutta; sitoo
ohjelmien rahoituksen tuloksiin; ottaa sidosryhmien kuulemisen perusteella käyttöön
matalan taitotason työntekijöille sekä muille erityisen haavoittuville ryhmille
räätälöityjä ohjelmia;
(5)
parantaa liiketoimintaympäristöä toteuttamalla
kaikki sääntelykehyksen uudistamiseen liittyvät toimenpiteet sekä vähentämällä
hallinnollista rasitusta kansallisessa uudistusohjelmassa; arvioi
pk-yrityksille suunnattujen tukitoimien tehokkuutta ja mukauttaa julkisia
ohjelmia siten, että parannetaan pk-yritysten mahdollisuuksia saada rahoitusta
muualta kuin pankeilta.
Tehty Brysselissä
                                                                       Neuvoston puolesta
                                                                       Puheenjohtaja
[1]               EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.
[2]               EUVL C [...], […..], s. […].
[3]               Pidetään voimassa vuonna 2011 19 päivänä
toukokuuta 2011 annetulla neuvoston päätöksellä 2011/308/EU.
[4]               SEC(2011) 725.
[5]               Lausunnosta on säädetty neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97
9 artiklan 3 kohdassa.