title: Neuvoston suositus, annettu 22 päivänä toukokuuta 2017, eurooppalaisesta tutkintojen viitekehyksestä elinikäisen oppimisen edistämiseksi ja eurooppalaisen tutkintojen viitekehyksen perustamisesta elinikäisen oppimisen edistämiseksi 23 päivänä huhtikuuta 2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston suosituksen kumoamisesta

text:
                  15.6.2017

                  FI

                  Euroopan unionin virallinen lehti

                  C 189/15

            NEUVOSTON SUOSITUS,
      annettu 22 päivänä toukokuuta 2017,
      eurooppalaisesta tutkintojen viitekehyksestä elinikäisen oppimisen edistämiseksi ja eurooppalaisen tutkintojen viitekehyksen perustamisesta elinikäisen oppimisen edistämiseksi 23 päivänä huhtikuuta 2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston suosituksen kumoamisesta
      (2017/C 189/03)
      EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
      ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 165 ja 166 artiklan,
      ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
      sekä katsoo seuraavaa:

                  (1)

                  Tutkinnot palvelevat monenlaisia tarkoituksia. Työnantajille ne kertovat, mitä tutkintojen haltijoiden odotetaan tietävän ja pystyvän tekemään (ns. oppimistulokset). Tutkinnot voivat olla edellytys tiettyjen säänneltyjen ammattien harjoittamiselle. Koulutusalan viranomaisia ja koulutuksen tarjoajia ne auttavat määrittämään hankitun oppimistason ja -sisällön. Tutkinnon haltijoille itselleen tutkinto on osoitus henkilökohtaisesta saavutuksesta. Tämän vuoksi tutkinnot ovat tärkeitä työllistettävyyden parantamisen, liikkuvuuden helpottamisen ja kouluttautumisen jatkamisen kannalta.

                  (2)

                  Tutkinnot ovat toimivaltaisen elimen suorittaman arviointi- ja validointiprosessin virallinen tuotos. Ne annetaan yleensä tutkintotodistusten tai muiden todistusten kaltaisten asiakirjojen muodossa. Tutkinnoissa vahvistetaan tiettyjen vaatimusten mukaisten oppimistulosten saavuttaminen. Oppimistulokset voidaan hankkia useiden eri väylien kautta virallisen koulutuksen taikka epävirallisen oppimisen tai arkioppimisen ympäristössä joko kansallisissa tai kansainvälisissä yhteyksissä. Oppimistuloksista olisi voitava saada selkeitä tietoja helposti.

                  (3)

                  Eurooppalaisen tutkintojen viitekehyksen perustamisesta elinikäisen oppimisen edistämiseksi 23 päivänä huhtikuuta 2008 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston suosituksella (1) luotiin yhteinen viitekehys, joka koostuu kahdeksasta tutkintotasosta, joita kuvataan vaatimustasoltaan nousevin osaamiskuvauksin. Niiden avulla tulkitaan eri tutkintojärjestelmien ja niiden tasojen vastaavuuksia. Eurooppalaisella tutkintojen viitekehyksellä elinikäisen oppimisen edistämiseksi (EQF) pyritään parantamaan tutkintojen selkeyttä, vertailtavuutta ja siirrettävyyttä.

                  (4)

                  Suosituksen yleisenä tavoitteena on edistää koulutusjärjestelmien nykyaikaistamista sekä parantaa työvoiman ja oppijoiden työllistettävyyttä, liikkuvuutta ja integroitumista yhteiskuntaan. Suosituksella pyritään myös liittämään paremmin yhteen virallinen koulutus, epävirallinen oppiminen ja arkioppiminen sekä tukemaan eri yhteyksissä hankittujen oppimistulosten validointia.

                  (5)

                  Jäsenvaltiot ovat kehittäneet tai kehittämässä oppimistuloksiin perustuvia kansallisia tutkintojen viitekehyksiä ja kytkevät ne EQF:ään sijoitteluprosessin avulla. EQF-tasot ja oppimistulosten kuvaukset parantavat osaltaan tutkintojen selkeyttä ja vertailtavuutta erilaisissa kansallisissa järjestelmissä. Ne myös edistävät yleisesti painopisteen siirtymistä koulutusalalla kohti oppimislähtöistä toimintamallia. Vastaavuudet EQF:ään olisi määriteltävä kansallisten tutkintojen viitekehysten kautta tai silloin, kun kansallisia viitekehyksiä ei ole, kansallisten tutkintojärjestelmien kautta (jäljempänä ’kansalliset tutkintojen viitekehykset tai tutkintojärjestelmät’).

                  (6)

                  Tutkinnot, jotka annetaan asiakirjoina, joissa viitataan sovellettavaan EQF-tasoon ja kuvataan saavutetut oppimistulokset, ovat selkeämpiä ja vertailukelpoisempia.

                  (7)

                  Jotta EQF saisi taakseen laajan kannatuksen, sen täytäntöönpanossa unionin ja kansallisella tasolla olisi oltava mukana suuri joukko sidosryhmiä. Tärkeimpiin sidosryhmiin kuuluvat kaikki oppijat, koulutuksen tarjoajat, tutkintoja myöntävät viranomaiset, laadunvarmistuselimet, työnantajat, ammattiliitot, teollisuus- ja kauppa- ja käsityöläiskamarit, akateemiseen ja ammattipätevyyden tunnustamiseen osallistuvat elimet, työvoimapalvelut sekä maahanmuuttajien kotouttamisesta vastaavat yksiköt.

                  (8)

                  Komissio toteaa eurooppalaisen tutkintojen viitekehyksen arvioinnista 19 päivänä joulukuuta 2013 antamassaan kertomuksessa Euroopan parlamentille ja neuvostolle, että EQF on laajalti hyväksytty vertailukohta kehitettäessä kansallisia tutkintojen viitekehyksiä, sovellettaessa oppimislähtöistä toimintamallia ja parannettaessa taitojen ja pätevyyden selkeyttä ja tunnustamista. Komissio korosti kertomuksessa, että unionin olisi tarjottava oppijoille ja työvoimalle mahdollisuus tuoda taitojaan ja pätevyyttään paremmin esiin riippumatta siitä, missä oppimisympäristössä ne on hankittu.

                  (9)

                  Kertomuksessa komissio myös totesi, että EQF:ää käsittelevä neuvoa-antava ryhmä on antanut tehokkaita ohjeita kansallisia sijoitteluprosesseja varten ja rakentanut luottamusta ja ymmärtämystä osallistuvien valtioiden kesken. Lisäksi se totesi, että EQF:n kansallisten koordinointipisteiden tehokkuus riippuu laajalti siitä, miten tiiviisti ne ovat sidoksissa sijoitteluprosessien kansalliseen hallinnointiin.

                  (10)

                  Koska EQF:ää käsittelevä neuvoa-antava ryhmä on edistynyt myönteisesti, se on keskeisessä roolissa suosituksen johdonmukaisen, avoimen ja koordinoidun täytäntöönpanon kannalta.

                  (11)

                  Taitojen ja tutkintojen selkeys ja tunnustaminen kuuluvat uusiin painopisteisiin, jotka on vahvistettu vuonna 2015 hyväksytyssä eurooppalaisen koulutusyhteistyön strategisia puitteita (ET 2020) koskevassa neuvoston ja komission yhteisessä kertomuksessa. ET 2020 -raportissa korostetaan, että EQF:ää olisi kehitettävä edelleen tutkintojen selkeyden ja vertailtavuuden lisäämiseksi. Vasta saapuneiden maahanmuuttajien osalta siinä korostetaan myös, että käytettävissä olevilla selkeyttä lisäävillä välineillä voitaisiin myös osaltaan parantaa ulkomaisten tutkintojen ymmärtämistä unionissa ja päinvastoin.

                  (12)

                  EQF ja kansalliset tutkintojen viitekehykset sekä tutkintojärjestelmät, joiden vastaavuus EQF:ään on määritelty, tukevat olemassa olevia tunnustamiskäytäntöjä, sillä ne lisäävät luottamusta tutkintoihin ja parantavat niiden ymmärrettävyyttä ja vertailtavuutta. Tämä voi yksinkertaistaa oppimis- ja työskentelytarkoituksissa tehtävää tunnustamista. Kaikkia koskevat tutkintokehykset, kuten EQF, voisivat toimia tunnistamiskäytäntöjä koskevina tietovälineinä, mikä mainitaan tutkintojen viitekehysten käytöstä ulkomaisten tutkintojen tunnustamisessa annetussa suosituksessa, joka on hyväksytty korkea-asteen koulutusta koskevien tutkintojen tunnustamisesta Euroopan alueella tehdyssä yleissopimuksessa.

                  (13)

                  Kansalliset tutkintojen viitekehykset ja tutkintojärjestelmät muuttuvat ajan mittaan, minkä vuoksi vastaavuudet EQF:ään olisi tarkistettava ja päivitettävä tarvittaessa.

                  (14)

                  Jotta oppijoiden ja työvoiman liikkuvuutta eri toimialojen sisällä ja välillä sekä maasta toiseen voitaisiin tukea, on olennaisen tärkeää voida luottaa sellaisten kansallisiin tutkintojen viitekehyksiin tai tutkintojärjestelmiin kuuluvien tutkintojen laatuun ja tasoon, joiden vastaavuus EQF:ään on määritelty – jäljempänä ’EQF-tasoiset tutkinnot’. Eurooppalaisen tutkintojen viitekehyksen perustamisesta elinikäisen oppimisen edistämiseksi 23 päivänä huhtikuuta 2008 annettuun Euroopan parlamentin ja neuvoston suositukseen sisältyi yhteiset laadunvarmistusperiaatteet korkea-asteen koulutusta ja ammatillista koulutusta varten. Toissijaisuusperiaatteen mukaisesti kyseisissä periaatteissa otettiin kaikilta osin huomioon jäsenvaltioiden vastuu kansallisiin tutkintoihin sovellettavista laadunvarmistusjärjestelyistä. Eurooppalaisen korkeakoulutusalueen laadunvarmistusstandardit ja -ohjeet sekä ammatillisen koulutuksen laadunvarmistuksen eurooppalainen viitekehys muodostavat perustan kyseisille yhteisille periaatteille.

                  (15)

                  Voitaisiin tutkia mahdollisuutta kehittää tutkintojen laadunvarmistusjärjestelmiä valvovista elimistä rekisteri, joka ei koskisi korkea-asteen koulutusta.

                  (16)

                  Opintopistejärjestelmät voivat auttaa oppijoita etenemään opinnoissaan, sillä ne edistävät joustavia oppimispolkuja: ne helpottavat siirtymistä koulutustasolta, koulutustyypistä ja maasta toiseen ja auttavat oppijoita keräämään ja siirtämään erilaisia oppimistuloksia, jotka on hankittu erilaisissa oppimisympäristöissä, myös digitaalisen oppimisen, epävirallisen oppimisen ja arkioppimisen ympäristössä. Oppimislähtöinen toimintamalli voi myös tukea tutkintojen tai niiden osien suunnittelua, toteuttamista ja arviointia.

                  (17)

                  Sekä kansallisen että Euroopan tason opintopistejärjestelmät kuuluvat tiettyyn institutionaaliseen oppimisympäristöön, kuten korkea-asteen koulutuksen tai ammatillisen koulutuksen ympäristöön. Euroopan tasolla on kehitetty eurooppalainen opintosuoritusten ja arvosanojen siirto- ja kertymisjärjestelmä eurooppalaista korkeakoulutusaluetta varten. Ammatillisessa koulutuksessa ollaan kehittämässä eurooppalaista ammatillisen koulutuksen opintosuoritusten siirtojärjestelmää ammatillisen koulutuksen opintosuoritusten eurooppalaisen siirtojärjestelmän (ECVET) perustamisesta 18 päivänä kesäkuuta 2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston suosituksen (2) mukaisesti. Kansallisten tutkintojen viitekehysten ja opintopistejärjestelmien yhteyksiä voitaisiin tarvittaessa kehittää.

                  (18)

                  Laillista muuttoliikettä ja turvapaikka-asioita koskevan unionin säännöstön mukaan maahanmuuttajia ja vastaanottavan jäsenvaltion kansalaisia kohdellaan yhdenvertaisesti tutkintojen tunnustamisessa ja kansainvälistä suojelua saavat henkilöt kuuluvat Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2011/95/EU (3) mukaisesti helpottavien toimenpiteiden piiriin. Kuitenkin monet niistä kolmansien maiden kansalaisista, joilla on korkea-asteen koulutus, ovat edelleen ylikoulutettuja tai alityöllistettyjä. Unionin ja kolmansien maiden välinen yhteistyö tutkintojen selkeyden alalla voi edistää maahanmuuttajien integroitumista unionin työmarkkinoille. Koska muuttovirrat unioniin ja unionista pois ovat kasvussa, on tarpeen parantaa unionin ulkopuolella myönnettyjen tutkintojen ymmärtämistä ja tunnustamista.

                  (19)

                  EQF:n keskeiset piirteet, nimittäin oppimislähtöinen toimintamalli, tasojen kuvausten ja EQF:ää käsittelevän neuvoa-antavan ryhmän kehittämien vastaavuusperusteiden määritteleminen ovat olleet perustana kansallisten ja alueellisten tutkintojen viitekehysten kehittämiselle kaikkialla maailmassa. Lisäksi yhä useammat kolmannet maat ja alueet haluavat kytkeä kansallisen tutkintojen viitekehyksensä tiiviimmin EQF:ään.

                  (20)

                  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2005/36/EY (4) säädetään, että komission antaman delegoidun säädöksen välityksellä voidaan perustaa yhteisiä koulutuspuitteita säänneltyjä ammatteja varten yhteisen tieto-, taito- ja pätevyyskokonaisuuden muodossa. Yhteiset koulutuspuitteet perustuvat eurooppalaiseen tutkintojen viitekehykseen. EQF-tasoihin viittaaminen tutkinnoissa ei saa vaikuttaa pääsyyn työmarkkinoille tapauksissa, joissa ammattipätevyys on tunnustettu direktiivin 2005/36/EY mukaisesti.

                  (21)

                  Eurooppalaisen korkeakoulutusalueen tutkintojen viitekehyksessä annetaan kuvaukset korkea-asteen koulutuksen lyhyelle opintosyklille (joka voi liittyä tai sisältyä ensimmäiseen sykliin) sekä ensimmäiselle, toiselle ja kolmannelle opintosyklille. Kunkin opintosyklin kuvauksessa esitetään kyseisen syklin päättävään tutkintoon liittyvät saavutukset ja osaaminen. EQF on yhteensopiva eurooppalaisen korkeakoulutusalueen tutkintojen viitekehyksen ja sen syklien kuvausten kanssa. Eurooppalaisen korkeakoulutusalueen tutkintojen viitekehyksen lyhyt sykli (joka voi liittyä tai sisältyä ensimmäiseen sykliin) sekä ensimmäinen, toinen ja kolmas sykli vastaavat EQF-tasoja 5–8.

                  (22)

                  Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä N:o 2241/2004/EY (5) tuetaan sitä, että oppijat voivat esittää taitonsa, pätevyytensä ja tutkintonsa aiempaa paremmin.

                  (23)

                  Komissio kehittää eurooppalaista taito-, osaamis-, tutkinto- ja ammattiluokittelua (ESCO). Sillä voitaisiin vahvistaa vapaaehtoisuuden pohjalta koulutuksen ja työelämän välistä yhteyttä. Luokittelussa voitaisiin käyttää jäsenvaltioiden EQF:n yhteydessä tuottamia tietoja.

                  (24)

                  Tiedot vastaavuuksista EQF:ään kansallisissa tutkintojen viitekehyksissä ja tutkintojärjestelmissä sekä tutkinnoista, joilla on EQF-taso, olisi asetettava yleisesti ja helposti saataville. Tämä tavoite voitaisiin saavuttaa helpommin käyttämällä yhteisiä tietorakenteita. Tällä tavoin tutkinnoista julkaistuja tietoja olisi myös helpompi ymmärtää ja käyttää.

                  (25)

                  EQF, kansalliset tutkintojen viitekehykset tai tutkintojärjestelmät sekä välineet osaamisen, pätevyyden ja tutkintojen selkeyden ja tunnustamisen tukemiseksi olisi pantava täytäntöön yhdenmukaisesti, toisiaan täydentävästi ja synergioita tuottavasti kansallisella ja unionin tasolla. Tämä koskee myös laadun varmistamiseen ja opintosuoritusten kerryttämiseen ja siirtämiseen tarkoitettuja välineitä sekä eurooppalaisen korkeakoulutusalueen yhteydessä kehitettyjä välineitä, joiden tarkoituksena on selkeyden lisääminen sekä osaamisen, pätevyyden ja tutkintojen tunnustaminen.

                  (26)

                  EQF:n kehittämisen olisi oltava kaikilta osin linjassa eurooppalaisen koulutusyhteistyön strategisten puitteiden (ET 2020) ja tulevien eurooppalaisten strategisten puitteiden kanssa.

                  (27)

                  Tämä suositus ei korvaa eikä siinä määritellä kansallisia tutkintojen viitekehyksiä ja/tai tutkintojärjestelmiä. EQF:ssä ei kuvata yksittäisiä tutkintoja tai yksittäisen henkilön pätevyyksiä, ja yksittäiset tutkinnot olisi määritettävä soveltuvalle EQF:n tasolle asiaan liittyvien kansallisten tutkintojärjestelmien kautta.

                  (28)

                  Tällä suosituksella vakiinnutetaan EQF:n asema yhteisenä viitekehyksenä, joka koostuu kahdeksasta oppimistuloksina ilmaistusta tasosta ja jonka avulla voidaan määrittää vastaavuudet erilaisten tutkintojen viitekehysten tai tutkintojärjestelmien ja niiden tasojen välillä.

                  (29)

                  Tämä suositus on toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteen mukainen, koska sillä tuetaan ja täydennetään jäsenvaltioiden toimia helpottamalla edelleen niiden yhteistyötä tutkintojen selkeyden, verrattavuuden ja liikkuvuuden lisäämiseksi ottaen myös huomioon, että suositus ei ole sitova. Suositus olisi pantava täytäntöön kansallisen lainsäädännön ja kansallisten käytäntöjen mukaisesti.

            SUOSITTAA, ETTÄ JÄSENVALTIOT KANSALLISET OLOSUHTEET HUOMIOON OTTAEN

                  1.

                  Käyttävät EQF:ää välineenä, jonka avulla voidaan viitata kansallisiin tutkintojen viitekehyksiin tai tutkintojärjestelmiin sekä vertailla unionissa kaikentyyppisiä ja -tasoisia tutkintoja, jotka kuuluvat kansallisiin tutkintojen viitekehyksiin tai tutkintojärjestelmiin, erityisesti viittaamalla tutkintotasoissaan liitteessä II esitettyihin EQF-tasoihin liitteessä III esitettyjen arviointiperusteiden mukaisesti.

                  2.

                  Tarkistavat ja päivittävät tarvittaessa kansallisen tutkintojen viitekehyksensä tai tutkintojärjestelmänsä tasoissa olevia viittauksia liitteessä II oleviin EQF-tasoihin liitteessä III esitettyjen arviointiperusteiden mukaisesti ottaen asianmukaisesti huomioon kansalliset puitteet.

                  3.

                  Varmistavat, että EQF-tason tutkinnot ovat yhdenmukaisia liitteessä IV esitettyjen yhteisten laadunvarmistusperiaatteiden kanssa, tämän rajoittamatta kansallisiin tutkintoihin sovellettavia kansallisia laadunvarmistusperiaatteita.

                  4.

                  Edistävät tarvittaessa yhteyksiä opintopistejärjestelmien ja kansallisten tutkintojen viitekehysten tai tutkintojärjestelmien liitteessä V esitettyjä opintopistejärjestelmiä koskevat yhteiset periaatteet huomioon ottavien järjestelmien välillä, tämän rajoittamatta kansallisia päätöksiä i) opintopistejärjestelmien käyttämisestä ja ii) niiden liittämisestä kansallisiin tutkintojen viitekehyksiin tai tutkintojärjestelmiin. Kyseiset yhteiset periaatteet eivät merkitse tutkintojen automaattista tunnustamista.

                  5.

                  Toteuttavat tarvittaessa toimenpiteitä, jotta kaikissa toimivaltaisen elimen myöntämissä uusissa tutkintoasiakirjoissa (esim. tutkintotodistuksissa, muissa todistuksissa ja niiden liitteissä), ja/tai tutkintorekistereissä on selkeästi määritelty vastaavuus asiaankuuluvaan EQF-tasoon.

                  6.

                  Asettavat sijoitteluprosessin tulokset yleisesti saataville kansallisella ja unionin tasolla sekä huolehtivat mahdollisuuksien mukaan siitä, että tiedot tutkinnoista ja niiden tuottamasta osaamisesta ovat kaikkien saatavilla ja julkaistaan käyttäen liitteen VI mukaisia tietokenttiä.

                  7.

                  Kannustavat työmarkkinaosapuolia, julkisia työvoimapalveluita, koulutuksen tarjoajia, laadunvarmistuselimiä ja viranomaisia käyttämään EQF:ää, jotta voidaan edistää tutkintojen vertailua ja oppimistulosten selkeyttä.

                  8.

                  Varmistavat EQF:n kansallisten koordinointipisteiden vastuulla olevien tehtävien jatkon ja koordinoinnin. Näiden koordinointipisteiden tärkeimpiä tehtäviä ovat tukea kansallisia viranomaisia, kun ne määrittelevät kansallisten tutkintojen viitekehysten tai tutkintojärjestelmien vastaavuutta EQF:ään, ja tuoda EQF lähemmäksi henkilöitä ja organisaatioita.

            SUOSITTAA, ETTÄ KOMISSIO YHTEISTYÖSSÄ JÄSENVALTIOIDEN JA SIDOSRYHMIEN KANSSA EQF:ÄÄ KÄSITTELEVÄSSÄ NEUVOA-ANTAVASSA RYHMÄSSÄ

                  9.

                  Tukee edelleen EQF:n yhdenmukaista täytäntöönpanoa jäsenvaltioissa vertaamalla menetelmiä, joita käytetään kansallisissa tutkintojen viitekehyksissä tai tutkintojärjestelmissä tutkintojen luokittelemiseksi tasoihin, ja keskustelemalla niistä, ottaen samalla asianmukaisesti huomioon kansalliset puitteet.

                  10.

                  Tukee kansalliset puitteet asianmukaisesti huomioon ottaen oppimistulosten kuvaamista, käyttämistä ja soveltamista koskevien menetelmien kehittämistä tutkintojen selkeyden, ymmärtämisen ja vertailtavuuden lisäämiseksi.

                  11.

                  Tukee yhdenmukaisuuden varmistamiseksi vapaaehtoisten menettelyjen luomista kansainvälisten tutkintojen tasojen määrittelemiseksi kansallisten tutkintokehysten tai -järjestelmien avulla sekä kyseisiä menettelyjä koskevaa jäsenvaltioiden keskinäistä tietojenvaihtoa ja kuulemista.

                  12.

                  Kehittää ohjeet EQF:ää koskevaa viestimistä varten, erityisesti EQF-tasojen esittämiseksi uusissa tutkintotodistuksissa ja niiden liitteissä, ja/tai tutkintorekistereissä todistuksia ja tutkintoja koskevien kansallisten järjestelmien ja säädösten mukaisesti.

                  13.

                  Tutkii mahdollisuuksia sellaisten arviointiperusteiden ja menettelyiden kehittämiseen ja soveltamiseen kansainvälisten sopimusten yhteydessä, joiden avulla kolmansien maiden kansallisia ja alueellisia tutkintojen viitekehyksiä voidaan vertailla EQF:ään.

                  14.

                  Järjestää vertaisoppimista ja parhaiden käytäntöjen vaihtoa jäsenvaltioiden välillä ja tarvittaessa mahdollistaa vertaisneuvontaa jäsenvaltioiden pyynnöstä.

            SUOSITTAA, ETTÄ KOMISSIO

                  15.

                  Varmistaa, että tämän suosituksen täytäntöönpanoa tuetaan asiaankuuluvista unionin ohjelmista rahoitettavilla toimilla.

                  16.

                  Varmistaa EQF:n täytäntöönpanon tehokkaan hallinnoinnin pitämällä toiminnassa vuonna 2009 perustetun EQF:ää käsittelevän neuvoa-antavan ryhmän, joka muodostuu jäsenvaltioiden ja muiden osallistuvien maiden sekä tarvittaessa työmarkkinaosapuolten ja muiden sidosryhmien edustajista, ja tukemalla sen toimintaa. EQF:ää käsittelevän neuvoa-antavan ryhmän olisi varmistettava täysi yhdenmukaisuus ja edistettävä selkeyttä prosessissa, jonka mukaisesti kansallisissa tutkintojen viitekehyksissä tai tutkintojärjestelmissä määritellään vastaavuus EQF:ään, ja luottamusta tähän prosessiin.

                  17.

                  Raportoi tarvittaessa tämän suosituksen antamisen jälkeen tapahtuneesta edistyksestä asianmukaisissa koulutus- ja työllisyyspolitiikan puitteissa.

                  18.

                  Yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa ja kuultuaan asiaankuuluvia sidosryhmiä arvioi tämän suosituksen perusteella toteutettuja toimia ja raportoi vuoteen 2022 mennessä neuvostolle saaduista kokemuksista ja tulevaisuuden kannalta merkittävistä seikoista, tarvittaessa myös tämän suosituksen mahdollisesta uudelleentarkastelusta ja tarkistamisesta.

            Kumotaan eurooppalaisen tutkintojen viitekehyksen perustamisesta elinikäisen oppimisen edistämiseksi 23 päivänä huhtikuuta 2008 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston suositus.

         Tehty Brysselissä 22 päivänä toukokuuta 2017.

               Neuvoston puolesta

               Puheenjohtaja

            E. BARTOLO

         (1)  EUVL C 111, 6.5.2008, s. 1.

         (2)  EUVL C 155, 8.7.2009, s. 11.

         (3)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2011/95/EU, annettu 13 päivänä joulukuuta 2011, vaatimuksista kolmansien maiden kansalaisten ja kansalaisuudettomien henkilöiden määrittelemiseksi kansainvälistä suojelua saaviksi henkilöiksi, pakolaisten ja henkilöiden, jotka voivat saada toissijaista suojelua, yhdenmukaiselle asemalle sekä myönnetyn suojelun sisällölle (EUVL L 337, 20.12.2011, s. 9).

         (4)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2005/36/EY, annettu 7 päivänä syyskuuta 2005, ammattipätevyyden tunnustamisesta (EUVL L 255, 30.9.2005, s. 22).

         (5)  Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 2241/2004/EY, tehty 15 päivänä joulukuuta 2004, yhteisön yhteisistä puitteista tutkintojen ja pätevyyksien selkeyttämiseksi (Europass) (EUVL L 390, 31.12.2004, s. 6).

         LIITE I
         Määritelmät
         Tässä suosituksessa tarkoitetaan

                     a)

                     ’tutkinnolla’ arviointi- ja validointiprosessin virallista tulosta, joka saadaan, kun toimivaltainen elin vahvistaa tiettyjen vaatimusten mukaisten oppimistulosten saavuttamisen;

                     b)

                     ’kansallisella tutkintojärjestelmällä’ kaikkia jäsenvaltion toimia, jotka liittyvät oppimisen tunnustamiseen, sekä muita mekanismeja, joilla koulutus kytketään työmarkkinoihin ja kansalaisyhteiskuntaan. Tämä kattaa laadunvarmistusta, arviointia ja tutkintojen myöntämistä koskevien institutionaalisten järjestelyjen ja prosessien kehittämisen ja toteuttamisen. Kansallinen tutkintojärjestelmä voi koostua useista alajärjestelmistä ja kattaa kansallisen tutkintojen viitekehyksen;

                     c)

                     ’kansallisella tutkintojen viitekehyksellä’ välinettä, jolla tutkinnot luokitellaan tiettyjen arviointiperusteiden perusteella saavutetun oppimistason mukaan. Tavoitteena on integroida ja koordinoida kansallisia tutkintojen alajärjestelmiä sekä parantaa tutkintojen selkeyttä, suorittamismahdollisuuksia, opinnoissa etenemistä ja tutkintojen laatua suhteessa työmarkkinoihin ja kansalaisyhteiskuntaan;

                     d)

                     ’kansainvälisellä tutkinnolla’ laillisesti perustetun kansainvälisen elimen (yhdistyksen, järjestön, toimialan tai yrityksen) tai kansainvälisen elimen puolesta toimivan kansallisen elimen myöntämää tutkintotodistusta, jota käytetään useammassa kuin yhdessä maassa ja joka kattaa oppimistulokset, joita arvioidaan viitaten kansainvälisen elimen luomiin vaatimuksiin;

                     e)

                     ’oppimistuloksilla’ tietoja siitä, mitä oppija tietää, ymmärtää ja pystyy tekemään oppimisprosessin päätteeksi; oppimistulokset määritellään tietoina, taitoina sekä vastuuna ja itsenäisyytenä;

                     f)

                     ’tiedoilla’ oppimalla tapahtuneen asioiden omaksumisen tulosta. Tiedot muodostuvat työ- tai opintoalaan liittyvien faktojen, periaatteiden, teorioiden ja käytäntöjen kokonaisuudesta. EQF:ssä tiedot voivat olla teoria- ja/tai faktatietoja;

                     g)

                     ’taidoilla’ kykyä soveltaa tietoja ja käyttää taitotietoa tehtävien suorittamiseen ja ongelmien ratkaisemiseen. EQF:ssä taidot kuvataan kognitiivisina (loogisen, intuitiivisen ja luovan ajattelun käyttö) tai käytäntöön liittyvinä (kätevyys ja menetelmien, materiaalien ja työkalujen ja -välineiden käyttö);

                     h)

                     ’vastuulla ja itsenäisyydellä’ oppijan kykyä soveltaa tietoja ja taitoja itsenäisesti ja vastuullisesti;

                     i)

                     ’pätevyydellä’ todistettua kykyä käyttää tietoja, taitoja sekä henkilökohtaisia, sosiaalisia ja/tai menetelmällisiä valmiuksia työ- tai opintotilanteissa ja ammatilliseen ja henkilökohtaiseen kehitykseen;

                     j)

                     ’epävirallisen oppimisen ja arkioppimisen validoinnilla’ prosessia, jossa toimivaltainen elin vahvistaa asiaankuuluvien vaatimusten mukaisten oppimistulosten saavuttamisen epävirallisen oppimisen ja arkioppimisen muodossa. Prosessissa on seuraavat neljä toisistaan erillistä vaihetta: keskustelu kokemusten kartoittamiseksi, dokumentointi kokemusten näkyviksi tekemiseksi, kokemusten virallinen arviointi ja arviointitulosten sertifiointi, mikä voi johtaa koko tutkinnon tai sen osan myöntämiseen;

                     k)

                     ’oppimistulosten virallisella tunnustamisella’ prosessia, jossa toimivaltainen elin virallistaa saavutetut oppimistulokset opintojen jatkamisen tai työelämään siirtymisen tarkoituksessa i) myöntämällä tutkinnon (tutkintotodistuksen, muun todistuksen tai nimikkeen), ii) validoimalla epävirallisen oppimisen ja arkioppimisen tai iii) myöntämällä vastaavuuden, opintosuorituksen tai vapautuksen;

                     l)

                     ’opintosuorituksella’ johdonmukaisesta oppimistulosten sarjasta koostuvaa tutkinnon osaa, jonka toimivaltainen elin on arvioinut ja validoinut sovittujen vaatimusten mukaisesti. Toimivaltaiset elimet myöntävät opintosuorituksen, kun ennalta määritellyt oppimistulokset on saavutettu asiaankuuluvien arviointien mukaan ja ne voidaan ilmaista määrällisesti (esimerkiksi opintopisteinä) sen arvioidun työmäärän osoittamiseksi, joka tyypillisesti on suoritettava kyseisten oppimistulosten saavuttamiseksi;

                     m)

                     ’opintopistejärjestelmillä’ selkeyttä lisäävää välinettä, jolla helpotetaan opintosuoritusten tunnustamista. Näihin järjestelmiin voi kuulua muun muassa seuraavaa: vastaavuudet, vapautukset, kerrytettävät ja siirrettävät opintosuoritukset/moduulit, koulutuksen tarjoajien vapaus yksilöllistää opintopolkuja sekä epävirallisen oppimisen ja arkioppimisen validointi;

                     n)

                     ’opintosuoritusten siirrolla’ yhdessä ympäristössä hankittujen opintosuoritusten arviointia ja tunnustamista toisessa ympäristössä.

         LIITE II
         Eurooppalaisen tutkintojen viitekehyksen (EQF) tasojen kuvaukset

                     Kukin kahdeksasta eri tasosta määritellään käyttäen kuvauksia, joissa kuvataan oppimistulokset, joita edellytetään kyseistä tasoa vastaavan tutkinnon hankkimiseksi kaikissa tutkintojärjestelmissä.

                     Tiedot

                     Taidot

                     Vastuu ja itsenäisyys

                     EQF:ssä tiedoilla tarkoitetaan teoria- ja/tai faktatietoja.

                     EQF:ssä taidoilla tarkoitetaan kognitiivisia taitoja (loogisen, intuitiivisen ja luovan ajattelun käyttö) ja käytäntöön liittyviä taitoja (kätevyys ja menetelmien, materiaalien, työkalujen ja -välineiden käyttö).

                     EQF:ssä vastuulla ja itsenäisyydellä tarkoitetaan oppijan kykyä soveltaa tietoja ja taitoja itsenäisesti ja vastuullisesti.

                     Taso 1
                     Tason 1 oppimistulokset

                     yleistiedot

                     yksinkertaisten tehtävien suorittamiseksi vaadittavat perustaidot

                     työskentely tai opiskelu selkeässä toimintaympäristössä suoran valvonnan alaisena

                     Taso 2
                     Tason 2 oppimistulokset

                     työ- tai opintoalan perustiedot

                     kognitiiviset ja käytännön perustaidot, joita vaaditaan asiaan liittyvän informaation hyödyntämiseen tehtävien suorittamiseksi ja rutiininomaisten ongelmien ratkaisemiseksi käyttäen yksinkertaisia sääntöjä ja työkaluja

                     jonkin verran itsenäisyyttä vaativa valvottu työskentely tai opiskelu

                     Taso 3
                     Tason 3 oppimistulokset

                     tiedot työ- tai opintoalan faktoista, periaatteista, prosesseista ja yleisistä käsitteistä

                     tietyt kognitiiviset ja käytännön taidot, joita vaaditaan tehtävien suorittamiseksi ja ongelmien ratkaisemiseksi valitsemalla ja soveltamalla perusmenetelmiä, -työkaluja, -materiaaleja ja -informaatiota

                     vastuun ottaminen työhön tai opintoihin liittyvien tehtävien suorittamisesta
                     oman toiminnan mukauttaminen olosuhteisiin ongelmanratkaisun yhteydessä

                     Taso 4
                     Tason 4 oppimistulokset

                     työ- tai opintoalan fakta- ja teoriatiedot laajoissa asiayhteyksissä

                     tietyt kognitiiviset ja käytännön taidot, joita vaaditaan ratkaisujen tuottamiseksi työ- tai opintoalan erityisongelmiin

                     itsenäinen työskentely yleensä ennustettavien mutta mahdollisesti muuttuvien työ- tai opintoympäristöjen sääntöjen puitteissa
                     muiden suorittamien rutiinitehtävien valvonta, osittaisen vastuun ottaminen työhön tai opintoihin liittyvien toimien arvioinnista ja parantamisesta

                     Taso 5 (*1)

                     Tason 5 oppimistulokset

                     työ- tai opintoalan laaja-alaiset, erikoistuneet fakta- ja teoriatiedot sekä kyseisten tietojen rajojen ymmärtäminen

                     laaja-alaiset kognitiiviset ja käytännön taidot, joita vaaditaan luovien ratkaisujen tuottamiseksi abstrakteihin ongelmiin

                     johtaminen ja valvonta työ- tai opintoympäristöissä, joissa tapahtuu ennakoimattomia muutoksia
                     oman ja muiden suoritusten tarkastelu ja kehittäminen

                     Taso 6 (*2)

                     Tason 6 oppimistulokset

                     edistyneet työ- tai opintoalan tiedot, joihin liittyy teorioiden ja periaatteiden kriittinen ymmärtäminen

                     edistyneet taidot, jotka osoittavat asioiden hallintaa ja kykyä innovaatioihin ja joita vaaditaan erikoistuneella työ- tai opintoalalla monimutkaisten tai ennakoimattomien ongelmien ratkaisemiseen

                     monimutkaisten teknisten tai ammatillisten toimien tai hankkeiden johtaminen ja vastuun ottaminen päätöksenteosta ennakoimattomissa työ- tai opintoympäristöissä
                     vastuun ottaminen yksittäisten henkilöiden ja ryhmien ammatillisesta kehityksestä

                     Taso 7 (*3)

                     Tason 7 oppimistulokset

                     pitkälle erikoistuneet, osittain työ- tai opintoalan huippuosaamista vastaavat tiedot, joita käytetään itsenäisen ajattelun ja/tai tutkimuksen perustana
                     alan ja eri alojen välisten rajapintojen tietoihin liittyvien kysymysten kriittinen ymmärtäminen

                     erikoistuneet ongelmanratkaisutaidot, joita vaaditaan tutkimus- ja/tai innovaatiotoiminnassa uusien tietojen ja menettelyjen kehittämiseen ja eri alojen tietojen yhdistämiseen

                     monimutkaisten, ennakoimattomien ja uusia strategioita vaativien työ- tai opintoympäristöjen johtaminen ja muuttaminen
                     vastuun ottaminen ammattialan tietojen ja käytäntöjen kartuttamisesta ja/tai ryhmien strategisen suorituksen arvioinnista

                     Taso 8 (*4)

                     Tason 8 oppimistulokset

                     tiedot, jotka sijoittuvat työ- tai opintoalan kaikkein edistyneimmälle tasolle ja alojen välisille rajapinnoille

                     kaikkein edistyneimmät ja erikoistuneimmat taidot ja tekniikat, mukaan lukien tiivistelmien tekeminen ja arviointi, joita vaaditaan keskeisten ongelmien ratkaisemiseksi tutkimus- ja/tai innovaatiotoiminnassa ja nykyisten tietojen tai ammattikäytäntöjen laajentamiseen ja uudelleenmäärittelyyn

                     näyttöä huomattavasta auktoriteetista, innovointikyvystä, itsenäisyydestä, tieteellisestä ja ammatillisesta luotettavuudesta ja kestävästä sitoutumisesta uusien ideoiden tai prosessien kehittämiseen merkittävimmissä työ- tai opintoympäristöissä, mukaan lukien tutkimustoiminta

                     Eurooppalaisen korkeakoulutusalueen tutkintojen viitekehys sisältää kuvaukset kolmelle opintosyklille. Tästä sovittiin Bolognan prosessin yhteydessä korkea-asteen koulutuksesta vastaavien ministereiden kokouksessa Bergenissä toukokuussa 2005. Kussakin opintosyklin kuvauksessa esitetään yleisesti, mitä suoritus- ja osaamisodotuksia kyseisen opintosyklin päättävään tutkintoon tyypillisesti liittyy.

            (*1)  Lyhyen syklin kuvaus, joka on kehitetty Bolognan prosessiin liittyvässä yhteisessä laatualoitteessa (ja joka voi sisältyä tai liittyä ensimmäiseen sykliin), vastaa tason 5 oppimistuloksia EQF:ssä.

            (*2)  Ensimmäisen syklin kuvaus vastaa tason 6 oppimistuloksia EQF:ssä.

            (*3)  Toisen syklin kuvaus vastaa tason 7 oppimistuloksia EQF:ssä.

            (*4)  Kolmannen syklin kuvaus vastaa tason 8 oppimistuloksia EQF:ssä.

         LIITE III
         Kansallisten tutkintojen viitekehysten tai tutkintojärjestelmien vastaavuuden määritteleminen eurooppalaiseen tutkintojen viitekehykseen (EQF) – arviointiperusteet ja menettelyt

                     1.

                     Toimivaltaiset viranomaiset määrittelevät selkeästi kaikkien sijoitteluprosessiin osallistuvien asiaankuuluvien kansallisten elinten vastuualueet ja/tai lainmukaisen toimivallan ja julkaisevat ne.

                     2.

                     Kansallisen tutkintojen viitekehysten tai tutkintojärjestelmien tutkintotasojen ja EQF-tasojen kuvausten välillä on selkeä ja osoitettavissa oleva yhteys.

                     3.

                     Kansalliset tutkintojen viitekehykset tai tutkintojärjestelmät ja niihin kuuluvat tutkinnot perustuvat oppimistulosten periaatteeseen ja tavoitteeseen ja kytkeytyvät epävirallisen oppimisen ja arkioppimisen validointijärjestelyihin sekä tarvittaessa myös opintopistejärjestelmiin.

                     4.

                     Menettelyt, joilla tutkinnot sisällytetään osaksi kansallista tutkintojen viitekehystä tai joilla kuvataan tutkintojen sijoittumista kansallisessa tutkintojärjestelmässä, ovat selkeitä.

                     5.

                     Kansalliset koulutusalan laadunvarmistusjärjestelmät liittyvät kansallisiin tutkintojen viitekehyksiin tai tutkintojärjestelmiin ja ovat tämän suosituksen liitteessä IV täsmennettyjen laadunvarmistusperiaatteiden mukaiset.

                     6.

                     Sijoitteluprosessi kattaa asiaankuuluvilta laadunvarmistuksesta vastaavilta elimiltä saadun nimenomaisen hyväksynnän, joka osoittaa, että sijoitteluraportti on asiaankuuluvien kansallisten laadunvarmistusjärjestelyjen, -sääntöjen ja -käytäntöjen mukainen.

                     7.

                     Sijoitteluprosessiin otetaan mukaan kansainvälisiä asiantuntijoita, ja sijoitteluraportit sisältävät sijoitteluprosessia koskevia kirjallisia lausuntoja vähintään kahdelta kansainväliseltä asiantuntijalta kahdesta eri maasta.

                     8.

                     Toimivaltainen viranomainen tai viranomaiset sertifioivat kansallisissa tutkintojen viitekehyksissä tai tutkintojärjestelmissä määritellyt vastaavuudet EQF:ään. Toimivaltaiset viranomaiset, muun muassa EQF:n kansalliset koordinointipisteet, julkaisevat kattavan raportin, jossa kuvataan vastaavuudet ja niiden tausta-asiakirjat; raportissa on käsiteltävä kutakin arviointiperustetta erikseen. Kyseistä raporttia voidaan käyttää myös omaehtoiseen sertifiointiin eurooppalaisen korkeakoulutusalueen viitekehyksen yhteydessä kyseisen viitekehyksen omaehtoista sertifiointia koskevien perusteiden mukaisesti.

                     9.

                     Jäsenvaltiot ja muut osallistujamaat julkaisevat sijoitteluraportin ja tarkoituksenmukaiset tiedot vertailua varten asiaankuuluvilla eurooppalaisilla portaaleilla kuuden kuukauden kuluessa sijoitteluraportin antamisesta tai päivittämisestä.

                     10.

                     Sijoitteluprosessin tuloksena kaikissa toimivaltaisten elinten kansallisten tutkintojen viitekehyksen tai tutkintojärjestelmän puitteissa myöntämissä uusissa asiakirjoissa, jotka liittyvät tutkintoihin, jotka ovat osa kansallisia tutkintojen kehyksiä tai tutkintojärjestelmiä (esim. tutkintotodistukset, muut todistukset ja niiden liitteet), ja/tai toimivaltaisten elinten julkaisemissa tutkintorekistereissä olisi oltava kansallisten tutkintojen viitekehysten tai tutkintojärjestelmien mukainen selkeä viittaus vastaavaan EQF-tasoon.

         LIITE IV
         Tutkintojen laadunvarmistusperiaatteet kansallisissa tutkintojen viitekehyksissä tai tutkintojärjestelmissä, joissa määritellään vastaavuus eurooppalaiseen tutkintojen viitekehykseen (EQF)
         Kaikkiin EQF-tason tutkintoihin olisi sovellettava laadunvarmistusta, jotta luottamus niiden laatuun ja tasoon lisääntyisi.
         Kansallisten puitteiden mukaisesti ja ottaen huomioon toimialakohtaiset erot EQF-tason tutkintojen laadunvarmistukselta edellytetään seuraavaa (1)
             (2):

                     1.

                     siinä otetaan huomioon tutkintojen suunnittelu ja oppimislähtöisen toimintamallin soveltaminen;

                     2.

                     siinä taataan käypä ja luotettava arviointi sovittujen, selkeiden ja oppimistuloksiin perustuvien vaatimusten mukaisesti ja otetaan huomioon sertifiointiprosessi;

                     3.

                     siinä on palautteenantomekanismit ja -menettelyt jatkuvien parannusten tekemiseksi;

                     4.

                     siihen otetaan mukaan kaikki asiaankuuluvat sidosryhmät kaikissa vaiheissa;

                     5.

                     siinä on johdonmukaiset arviointimenetelmät, joissa yhdistellään itsearviointia ja ulkoista arviointia;

                     6.

                     se on erottamaton osa sisäistä hallintoa (mukaan lukien alihankitut toiminnot) elimissä, jotka myöntävät EQF-tason tutkintoja;

                     7.

                     se perustuu selkeisiin mitattaviin tavoitteisiin, vaatimuksiin ja ohjeisiin;

                     8.

                     sitä tuetaan asianmukaisilla resursseilla;

                     9.

                     se sisältää ulkoisten laadunvarmistusta tekevien tarkastuselinten tai -virastojen säännölliset tarkastukset;

                     10.

                     siinä varmistetaan, että arviointitulokset ovat saatavilla sähköisesti.

            (1)  Nämä yhteiset periaatteet ovat kaikilta osin yhteensopivat eurooppalaisten korkea-asteen koulutuksen laadunvarmistusstandardien ja -ohjeiden (ESG) sekä ammatillisen koulutuksen laadunvarmistuksen eurooppalaisen viitekehyksen (EQAVET) kanssa.

            (2)  Kansallisista puitteista riippuen nämä periaatteet eivät välttämättä koske yleissivistävää koulutusta.

         LIITE V
         Opintopistejärjestelmien periaatteet kansallisissa tutkintojen viitekehyksissä tai tutkintojärjestelmissä, joissa määritellään vastaavuus eurooppalaiseen tutkintojen viitekehykseen (EQF) (1)

         EQF:n ja kansallisten tutkintojen viitekehysten tai tutkintojärjestelmien, joissa sovelletaan oppimislähtöistä toimintamallia, olisi tuettava siirtymistä i) eri koulutustasolta toiselle, ii) koulutusalojen sisällä ja niiden välillä, iii) koulutuksen ja työmarkkinoiden välillä sekä iv) maan rajojen sisällä ja niiden yli. Tämän rajoittamatta kansallisia päätöksiä i) opintopistejärjestelmien käyttämisestä ja ii) niiden liittämisestä kansallisiin tutkintojen viitekehyksiin tai tutkintojärjestelmiin, erilaisten opintopistejärjestelmien olisi tarvittaessa oltava yhteentoimivia kansallisten tutkintojen viitekehysten tai tutkintojärjestelmien kanssa, jotta edellä mainittua siirtymistä ja opinnoissa etenemistä voitaisiin tukea. Tätä varten opintopistejärjestelmien, jotka liittyvät kansallisiin tutkintojen viitekehyksiin tai tutkintojärjestelmiin, olisi noudatettava seuraavia periaatteita:

                     1.

                     Opintopistejärjestelmien olisi tuettava yksittäisiä oppijoita tarjoamalla joustavia oppimispolkuja.

                     2.

                     Tutkintoja suunniteltaessa ja kehitettäessä yhteydessä olisi käytettävä oppimislähtöistä toimintamallia edistämään (osa)tutkintojen siirtämistä ja opinnoissa etenemistä.

                     3.

                     Opintopistejärjestelmien olisi tuettava oppimistulosten siirtämistä ja oppijoiden edistymistä eri oppilaitoksissa ja maissa.

                     4.

                     Opintopistejärjestelmiä olisi vahvistettava yksitulkintaisella ja selkeällä laadunvarmistusjärjestelmällä.

                     5.

                     Yksilön opintosuoritukset olisi dokumentoitava; tässä yhteydessä olisi mainittava saavutetut oppimistulokset, opintosuorituksen myöntävän oppilaitoksen nimi ja tarvittaessa vastaava opintopistemäärä.

                     6.

                     Opintosuoritusten siirto- ja kerryttämisjärjestelmien yhteydessä olisi haettava synergioita aiemman oppimisen validointijärjestelyjen kanssa ja yhteistyössä helpottaa opintojen siirtoja ja opinnoissa etenemistä.

                     7.

                     Opintopistejärjestelmiä olisi kehitettävä ja parannettava sidosryhmien välisen yhteistyön puitteissa asianmukaisella kansallisella ja unionin tasolla.

            (1)  Nämä yhteiset periaatteet ovat täysin yhteensopivat eurooppalaisen opintosuoritusten ja arvosanojen siirtojärjestelmän (ECTS) sekä ammatillisen koulutuksen opintosuoritusten eurooppalaisen siirtojärjestelmän (ECVET) kanssa.

         LIITE VI
         Malli EQF-tason tutkintoja koskevien tietojen sähköistä julkaisemista varten

                        TIETO

                        Pakollinen/valinnainen

                     Tutkinnon nimi

                     Pakollinen

                     Koulutusala (*1)

                     Pakollinen

                     Maa/alue (koodi)

                     Pakollinen

                     EQF-taso

                     Pakollinen

                     Tutkinnon kuvaus (*3)

                     joko

                     Tiedot

                     Pakollinen

                     Taidot

                     Pakollinen

                     Vastuu ja itsenäisyys

                     Pakollinen

                     tai

                     avoin tekstikenttä, jossa kuvataan, mitä oppijan odotetaan tietävän, ymmärtävän ja pystyvän tekemään

                     Pakollinen

                     Myöntävä elin tai toimivaltainen viranomainen (*2)

                     Pakollinen

                     Opintopistemäärä/oppimistulosten saavuttamisen edellyttämä ohjeellinen työmäärä

                     Valinnainen

                     Sisäiset laadunvarmistusmenettelyt

                     Valinnainen

                     Ulkoinen laadunvarmistus-/sääntelyelin

                     Valinnainen

                     Lisätietoja tutkinnosta

                     Valinnainen

                     Tietolähde

                     Valinnainen

                     Linkki asiaankuuluviin liitteisiin

                     Valinnainen

                     Tutkinnon URL-osoite

                     Valinnainen

                     Tietojen kieli (koodi)

                     Valinnainen

                     Pääsyvaatimukset

                     Valinnainen

                     Viimeinen voimassaolopäivä (tarvittaessa)

                     Valinnainen

                     Tutkinnon suoritustavat

                     Valinnainen

                     Yhteys ammatteihin tai ammattialoihin

                     Valinnainen

            (*1)  ISCED FoET2013

            (*2)  Tutkinnon myöntävää elintä tai toimivaltaista viranomaista koskevien vähimmäistietojen olisi helpotettava sitä koskevien tietojen hakua. Tällaisia tietoja ovat nimi tai soveltuvin osin tutkinnon myöntävien elinten tai viranomaisten ryhmän nimi sekä internetosoite tai yhteystiedot.

            (*3)  Kuvaus koostuu avoimista tekstikentistä, joissa ei edellytetä vakiomuotoisen terminologian käyttöä eikä jäsenvaltioita velvoiteta kääntämään kuvausta muille EU-kielille.


				|

		52013DC0369

			Suositus NEUVOSTON SUOSITUS Alankomaiden vuoden 2013 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Alankomaiden vuosien 2012–2017 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto /* COM/2013/0369 final - 2013/ () */

Suositus
NEUVOSTON SUOSITUS
Alankomaiden vuoden 2013 kansallisesta
uudistusohjelmasta
sekä samassa yhteydessä annettu Alankomaiden vuosien 2012–2017 vakausohjelmaa
koskeva neuvoston lausunto

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta
tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja
148 artiklan 4 kohdan,
ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman
valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta
7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY)
N:o 1466/97[1]
ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan,
ottaa huomioon makrotalouden epätasapainon
ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta 16 päivänä marraskuuta 2011
annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011[2] ja erityisesti sen 6 artiklan 1
kohdan,
ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen[3],
ottaa huomioon Euroopan parlamentin
päätöslauselmat[4],
ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,
on kuullut talous- ja rahoituskomiteaa,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)       Eurooppa-neuvosto hyväksyi
26 päivänä maaliskuuta 2010 komission ehdotuksen, jolla käynnistetään uusi
kasvu- ja työllisyysstrategia, Eurooppa 2020. Strategian lähtökohtana on
tehostaa talouspolitiikan koordinointia, ja siinä keskitytään avainalueisiin,
joilla tarvitaan toimia, jotta voidaan parantaa Euroopan mahdollisuuksia
vauhdittaa kestävää kasvua ja lisätä kilpailukykyä.
(2)       Neuvosto antoi 13 päivänä
heinäkuuta 2010 komission ehdotusten perusteella suosituksen jäsenvaltioiden ja
unionin talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista (2010–2014) ja hyväksyi 21
päivänä lokakuuta 2010 päätöksen jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan
suuntaviivoista[5].
Yhdessä nämä muodostavat ns. yhdennetyt suuntaviivat. Jäsenvaltioita
kehotettiin ottamaan yhdennetyt suuntaviivat huomioon kansallisessa talous- ja
työllisyyspolitiikassaan.
(3)       Eurooppa-neuvosto hyväksyi 29
päivänä kesäkuuta 2012 kasvu- ja työllisyyssopimuksen, joka toimii
johdonmukaisina puitteina kansallisen, EU:n ja euroalueen tason toimille
kaikkia mahdollisia keinoja, välineitä ja politiikkoja käyttäen. He päättivät
toimista, jotka on toteutettava jäsenvaltioiden tasolla, ja ilmaisivat
erityisesti täysimääräisen sitoutumisensa Eurooppa 2020 -strategian tavoitteiden
saavuttamiseen ja maakohtaisten suositusten täytäntöönpanoon.
(4)       Neuvosto antoi 6 päivänä
heinäkuuta 2012 suosituksen Alankomaiden vuoden 2012 kansallisesta
uudistusohjelmasta ja lausunnon Alankomaiden vuosien 2011–2015 tarkistetusta
vakausohjelmasta.
(5)       Komissio hyväksyi
28 päivänä marraskuuta 2012 vuotuisen kasvuselvityksen[6]. Tästä alkoi vuoden 2013
talouspolitiikan EU-ohjausjakso. Komissio hyväksyi niin ikään 28 päivänä
marraskuuta 2012 makrotalouden epätasapainon ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta
annetun asetuksen (EU) N:o 1176/2011 perusteella varoitusmekanismia koskevan
kertomuksen[7],
jossa se katsoi, että Alankomaat kuuluu niihin jäsenvaltioihin, joista
laadittaisiin perusteellinen tarkastelu.
(6)       Eurooppa-neuvosto hyväksyi
14 päivänä maaliskuuta 2013 rahoitusvakauden varmistamisen, julkisen
talouden vakauttamisen ja kasvun vauhdittamisen painopisteet. Se korosti, että
on tarpeen jatkaa eriytettyä, kasvua edistävää julkisen talouden vakauttamista,
palauttaa normaalit luotonannon edellytykset, edistää kasvua ja kilpailukykyä,
puuttua työttömyyteen ja kriisin sosiaalisiin seurauksiin sekä nykyaikaistaa
julkishallintoa.
(7)       Komissio julkaisi 10 päivänä
huhtikuuta 2013 asetuksen (EU) N:o 1176/2011 5 artiklan nojalla laaditun
Alankomaita koskevan perusteellisen tarkastelun[8]
tulokset. Komissio päättelee analyysinsa perusteella, että Alankomaiden
makrotaloudessa on epätasapainotiloja, jotka eivät kuitenkaan ole liiallisia.
(8)       Alankomaat toimitti vuosia
2012–2017 koskevan vuoden 2013 vakausohjelmansa ja vuoden 2013 kansallisen
uudistusohjelmansa 29 päivänä huhtikuuta 2013. Ohjelmat on arvioitu samaan
aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon.
(9)       Neuvosto on neuvoston
asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 1 kohdan mukaisen vakausohjelman
arvioinnin perusteella sitä mieltä, että Alankomaat on toteuttanut mittavia
vakauttamistoimenpiteitä vuosina 2011–2013, mutta julkisen talouden toimet
eivät todennäköisesti riitä korjaamaan liiallista alijäämää viimeistään vuonna
2013 erityisesti, koska talouskehitys on odotettua heikompaa. Julkisen talouden
kehitysarvion perustana oleva makrotalouden skenaario on pääpiirteissään
uskottava. Vakausohjelman mukaan talouden reaalikasvu on –0,4 prosenttia
vuonna 2013 ja 1,1 prosenttia vuonna 2014, mikä on varsin lähellä
komission kevään 2013 talousennustetta, jonka mukaan talouden reaalikasvu on
–0,8 prosenttia vuonna 2013 ja 0,9 prosenttia vuonna 2014. Ohjelmassa
on tavoitteena supistaa alijäämä kestävällä tavalla alle 3 prosenttiin
suhteessa BKT:hen vuodesta 2014 alkaen. Ohjelmaan ei sisälly selkeää mainintaa
julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteesta, minkä perusteella voidaan
päätellä, että tavoitteeksi vahvistetaan viime vuoden vakausohjelmassa
ilmoitettu tavoite eli –0,5 prosenttia. Keskipitkän aikavälin tavoite
vastaa vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia. Lisäksi rakenteellinen
rahoitusasema supistuu vuonna 2015 ohjelman mukaan 0,5 prosenttia
suhteessa BKT:hen rakenteellisin luvuin ilmaistuna, mikä vastaa vuotuista
rakenteellista vähimmäisvaatimusta. Sen sijaan vuonna 2016 rakenteellisen
rahoitusaseman odotetaan heikkenevän 0,4 prosenttia suhteessa BKT:hen ja
vuonna 2017 paranevan 0,1 prosenttia suhteessa BKT:hen, mikä ei riitä
asianmukaisella sopeuttamisuralla pysymiseen. Komission kevään talousennusteen
perusteella vuosien 2010–2013 finanssipoliittisten toimien keskimääräinen
vuosivaikutus, noin 0,7 prosenttia suhteessa BKT:hen, vastaa neuvoston
suosituksessa esitettyä rakenteellisten toimien tasoa, joka on ¾ prosenttia suhteessa
BKT:hen. Julkisen talouden sopeuttaminen vuosina 2011 ja 2012 painottui
pääasiassa menopuolelle, mutta perustui vuonna 2013 pitkälti tulopuolen
toimenpiteisiin. Vakausohjelmassa suunniteltu alijäämä vastaa liiallisen
alijäämän korjaamista viimeistään vuonna 2014 eli vuotta myöhemmin kuin mikä on
neuvoston liiallista alijäämää koskevassa menettelyssä vuoden 2009
loppupuolella asettama määräaika. Neuvosto katsoo, että viranomaisten
kaavailemat julkisen talouden toimet eivät sovellu liiallisen alijäämän todelliseen
korjaamiseen viimeistään vuonna 2014. Vakausohjelmassa esitetyt mahdolliset
lisävakauttamistoimet on peruutettu väliaikaisesti, eivätkä ne olisi kuitenkaan
olleet riittäviä. Alankomaiden on määriteltävä lisätoimet, joiden avulla
julkisen talouden alijäämä saataisiin kestävällä tavalla supistettua alle
3 prosentin viitearvon vuonna 2014. Vuoden 2013 vakausohjelman mukaan
julkisen velan odotetaan vuonna 2013 nousevan 74 prosenttiin ja vuonna
2014 edelleen 75 prosenttiin suhteessa BKT:hen. Velkasuhteen ennakoidaan
siis pysyvän selvästi yli 60 prosentin viitearvon. Ohjelman mukaan velkasuhde
laskee 71,4 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2015 ja tämän jälkeen
siten, että se on 70,8 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2017.
Velkasuhteen pienenemistä vuoden 2014 jälkeen ei kuitenkaan tueta riittävästi
toimenpiteillä.
(10)     Tulevan kasvupotentiaalin
edistämiseksi Alankomaissa on hyvin tärkeää, että tarvittavalla
vakauttamisella, jolla varmistetaan liiallisen alijäämän kestävä korjaaminen ja
keskipitkän aikavälin tavoitteen saavuttaminen lyhyellä tai keskipitkällä
aikavälillä, suojataan samalla kasvua edistäviä menoja. Erityisesti toimet
innovoinnin ja tutkimuksen, myös perustutkimuksen ja koulutuksen, edistämiseksi
ovat keskeisen tärkeitä tasapainoiselle sopeuttamiselle. Tämä auttaa paitsi
edistämään talouden elpymistä, myös tukemaan innovointia ja inhimillistä
pääomaa sekä parantamaan kilpailukykyä ja keskipitkän ja pitkän aikavälin
kasvunäkymiä.
(11)     Keskeisen haasteen muodostavat
asuntomarkkinat. Niille on vuosikymmenten kuluessa muodostunut jäykkyyksiä ja
vääristäviä kannustimia, jotka muokkaavat asuntorahoitusta ja alakohtaista
säästökäyttäytymistä. Kotitalouksien taipumus ottaa paljon velkaa
asuntovarallisuutta vastaan on tulosta pitkään käytössä olleista
verokannustimista, erityisesti asuntolainojen täydestä korkovähennyksestä.
Huhtikuun 2012 jälkeen on toteutettu osittain useita toimenpiteitä, joista osa
koskee asuntorahoituksen verotuskohtelun mukauttamista. Asteittainen
asuntolainojen korkovähennysten rajoittaminen verotuksessa ja lainan
kuolettamista koskevien kannustimien lisääminen ovat tarpeellisia toimia, mutta
niiden toteuttaminen on liian hidasta vaikuttaakseen merkittävästi
lainakäyttäytymiseen. Vuokramarkkinoita rajoittaa sääntely, ja yhteiskunnan
tukemia asuntoja on hyvin paljon ja niihin on pitkät jonot. Hiljattain
toteutettu vuokrien porrastaminen tulojen mukaan yhteiskunnan tukemien
vuokra-asuntojen sektorilla on askel oikeaan suuntaan, mutta sen vaikutus on
rajallinen. Vaikka ehdotetut toimenpiteet ovat oikeansuuntaisia, uudistuksilla
kyetään puuttumaan taustalla oleviin ongelmiin yleisesti hitaasti. Näin ollen
toimenpiteitä on vauhditettava ja samalla varmistettava, että yhteiskunnan
tukemia asuntoja on tarjolla vähäosaisille, jotka eivät kykene hankkimaan
asuntoja markkinaehdoin. Tämä koskee myös asuinalueita, joilla kysyntää on
paljon.
(12)     Eläkejärjestelmän pitkän
aikavälin kestävyyttä on parannettu nostamalla lakisääteistä eläkeikää
asteittain 65 vuodesta (vuonna 2012) 67 vuoteen (vuonna 2023). Alankomaat on
siis hoitanut kyseisen osan vuoden 2012 suosituksesta, joka koski lakisääteisen
eläkeiän nostamista ja sen yhdistämistä eliniänodotteeseen, sekä ensimmäisen
että toisen eläkepilarin osalta. Jäljellä oleviin haasteisiin kuuluu kustannusten
ja riskien jakautuminen asianmukaisella tavalla sukupolvien sisällä ja niiden
välillä. Lisäksi toteuttamatta on toisen pilarin eläkerahastojen hallintotavan
täydellinen uudistaminen, joka on tarpeen ikääntymisestä johtuvien häiriöiden
sietokyvyn lisäämiseksi. Pitkäaikaishoidon uudistamista koskevien suunnitelmien
toteuttaminen auttaisi hillitsemään ikääntymiseen liittyvien kustannusten
nopeaa kasvua ja vahvistaisi julkisen talouden kestävyyttä. Pitkäaikaishoidon
laatu ja saatavuus on säilytettävä asianmukaisella tasolla.
(13)     Hallituksen ehdottamien
työmarkkinauudistusten tavoitteena on työvoimaosuuden ja työvoiman liikkuvuuden
lisääminen. Osallistumista edistävän lain uudistus on kunnianhimoinen ja sillä
voidaan laajentaa työvoimaosuutta. Uudistuksia ei kuitenkaan ole vielä
vahvistettu lainsäädännössä ja niiden toteuttamisaikataulu vaikuttaa varsin
nopealta. Työmarkkinoiden marginaaliin jääneiden henkilöiden työllistettävyyden
lisäämiseksi tarvitaan myös lisätoimenpiteitä, jotka kohdistuvat esimerkiksi naisiin,
maahanmuuttajataustaisiin henkilöihin, vammaisiin ja ikääntyneisiin
henkilöihin. Alankomaat on ilmoittanut työttömyysturvajärjestelmänsä ja
verrattain tiukan työsuhdeturvalainsäädäntönsä uudistuksista. Nämä uudistukset
sekä verohyvitys työnantajille, jotka palkkaavat vähintään 50-vuotiaita
sosiaalietuuksien saajia tai työvammasta kärsiviä henkilöitä (mobiliteitsbonus),
on kohdennettu hyvin koskemaan ryhmiä, joiden osallistuminen työmarkkinoille on
vähäistä. Vaikka nämä toimet ovat oikeansuuntaisia, niitä voidaan arvioida
täysimääräisesti vasta sitten, kun ne on hyväksytty. Lisäksi kotitalouksien
toiseen tulonsaajaan kohdistuvien jäljellä olevien pidäkkeiden poistamisen
vauhdittaminen näiden henkilöiden työtuntimäärän lisäämiseksi voisi helpottaa tulevaa
työvoimapulaa.
(14)     Innovointia sekä tieteen ja
yritysmaailman välistä yhteyttä koskevan vuonna 2012 annetun suosituksen
suhteen on saatu aikaan merkittävää edistystä. Uusi yrityspolitiikka (Naar
de Top) ja sen julkisten ja yksityisten tahojen kumppanuuksia koskeva
alakohtainen lähestymistapa tutkimuksen, innovoinnin ja koulutuksen alueella on
nyt toteuttamisvaiheessa. Alakohtaista innovaatiopolitiikkaa lukuun ottamatta
on tärkeää noudattaa horisontaalista tutkimus- ja innovaatiopolitiikkaa ja
varata riittävä julkisen rahoitus korvamerkitsemättömään perustutkimukseen.
(15)     Komissio on EU-ohjausjakson
osana analysoinut kattavasti Alankomaiden talouspolitiikkaa. Se on arvioinut
vakausohjelman ja kansallisen uudistusohjelman ja esittänyt perusteellisen tarkastelun.
Se on ottanut huomioon ei vain niiden merkityksen Alankomaiden
finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta vaan
myös sen, ovatko ne EU:n sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska unionin yleistä
talouden ohjausta on tarpeen tehostaa antamalla EU:n tason panos tuleviin
kansallisiin päätöksiin. EU-ohjausjakson yhteydessä annetut komission
suositukset on otettu huomioon jäljempänä suosituksissa 1–4.
(16)     Neuvosto on tutkinut
Alankomaiden vakausohjelman tämän arvioinnin perusteella, ja sen lausunto[9] ilmenee erityisesti jäljempänä
esitettävästä suosituksesta 1.
(17)     Neuvosto on tutkinut
Alankomaiden kansallisen uudistusohjelman ja vakausohjelman komission
perusteellisen tarkastelun ja tämän arvioinnin perusteella. Makrotalouden
epätasapainon ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta annetun asetuksen (EU)
N:o 1176/2011 6 artiklan nojalla annetut neuvoston suositukset ilmenevät
jäljempänä esitettävästä suosituksesta 2.
(18)     Komissio on EU-ohjausjakson
osana analysoinut myös koko euroalueen talouspolitiikkaa. Neuvosto on antanut
tämän perusteella erityisiä suosituksia jäsenvaltioille, joiden rahayksikkö on
euro. Myös Alankomaiden olisi varmistettava, että kyseiset suositukset pannaan
täytäntöön täysimääräisesti ja oikea-aikaisesti,
SUOSITTAA, että Alankomaat toteuttaisi
vuosina 2013–2014 toimia, joilla se
1.           vahvistaa ja toteuttaa vuoden
2014 ja sen jälkeisen ajan julkisen talouden strategiaa, jota riittävästi
täsmennetyt tukitoimenpiteet tukevat, jotta voidaan varmistaa liiallisen
alijäämän korjaaminen viimeistään vuonna 2014 kestävällä tavalla ja saavuttaa
neuvoston liiallista alijäämää koskevassa menettelyssä antamissa suosituksissa
esitetty rakenteellinen sopeutus; turvaa menojen toteutumisen aloilla, joilla
on kasvun kannalta välitöntä merkitystä, kuten koulutuksessa, innovoinnissa ja
tutkimuksessa; jatkaa liiallisen alijäämän korjaamisen jälkeen rakenteellista
sopeutusta siten, että Alankomaat voi saavuttaa keskipitkän aikavälin
tavoitteen viimeistään vuonna 2015;
2.           vauhdittaa työtä
asuntomarkkinoiden uudistamiseksi asteittain nopeuttamalla suunniteltua
asuntolainan korkovähennyksen pienentämistä verotuksessa ja asettamalla
vuokra-asuntomarkkinoille markkinalähtöisemmän hinnoittelumekanismin sekä
suhteuttamalla vuokria aiempaa enemmän kotitalouden tuloihin sosiaalisella
vuokra-asuntosektorilla; keskittää yhteiskunnan tukemia asuntoja hallinnoivien
yritysten toiminnan jälleen tukea eniten tarvitseviin kotitalouksiin;
3.           mukauttaa toista eläkepilaria
työmarkkinaosapuolia kuullen varmistaakseen, että kustannukset ja riskit
jakautuvat asianmukaisella tavalla sukupolvien sisällä ja niiden välillä; tukee
lakisääteisen eläkeiän asteittaista nostamista toimenpiteillä, joilla lisätään
ikääntyneiden työntekijöiden työllistettävyyttä; toteuttaa pitkäaikaishoidon
suunnitellun uudistuksen taatakseen sen kustannusvaikuttavuuden ja täydentää
sitä lisätoimilla, joilla hillitään kustannusten kasvua kestävyyden
varmistamiseksi;
4.           toteuttaa lisätoimia
työvoimaosuuden kasvattamiseksi erityisesti työmarkkinoiden marginaalissa
olevien henkilöiden kohdalla; jatkaa verotuksellisten pidäkkeiden vähentämistä
esimerkiksi nopeuttamalla kotitalouksien toisen tulonsaajan siirrettävien
verohyvitysten asteittaista poistamista; edistää työmarkkinasiirtymiä ja puuttuu
työmarkkinoiden jäykkyyksiin esimerkiksi nopeuttamalla
työsuhdeturvalainsäädännön ja työttömyysturvajärjestelmän uudistamista.
Tehty Brysselissä
                                                                       Neuvoston
puolesta
                                                                       Puheenjohtaja
[1]               EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.
[2]               EUVL L 306, 23.11.2011, s. 25.
[3]               COM(2013) 369 final.
[4]               P7_TA(2013)0052 ja P7_TA(2013)0053.
[5]               Neuvoston päätös 2013/208/EU, annettu 22 päivänä
huhtikuuta 2013.
[6]               COM(2012) 750 final.
[7]               COM(2012) 751 final.
[8]               SWD(2013) 121 final.
[9]               Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 2 kohdan
mukaisesti.


title: Neuvoston suositus, annettu 7 päivänä tammikuuta 2014 , Euroopan keskuspankin johtokunnan jäsenen nimittämisestä

text:
               11.1.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 8/1

         NEUVOSTON SUOSITUS,
   annettu 7 päivänä tammikuuta 2014,
   Euroopan keskuspankin johtokunnan jäsenen nimittämisestä
   2014/C 8/01
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 283 artiklan 2 kohdan,
   ottaa huomioon Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännöstä tehdyn pöytäkirjan (N:o 4) sekä erityisesti sen 11.2 artiklan,
   SUOSITTAA EUROOPPA-NEUVOSTOLLE SEURAAVAA:
   Nimitetään Sabine LAUTENSCHLÄGER Euroopan keskuspankin johtokunnan jäseneksi kahdeksan vuoden toimikaudeksi.

      Tehty Brysselissä 7 päivänä tammikuuta 2014.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         D. KOURKOULAS


Avis juridique important

|

52001HB0002

Euroopan keskuspankin suositus, annettu 1 päivänä maaliskuuta 2001, neuvoston asetukseksi Euroopan keskuspankin soveltamista vähimmäisvarannoista 23 päivänä marraskuuta 1998 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2531/98 muuttamisesta (EKP/2001/2)

Virallinen lehti nro C 089 , 20/03/2001 s. 0004 - 0006

Euroopan keskuspankin suositus,annettu 1 päivänä maaliskuuta 2001,neuvoston asetukseksi Euroopan keskuspankin soveltamista vähimmäisvarannoista 23 päivänä marraskuuta 1998 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2531/98 muuttamisesta(EKP/2001/2)(2001/C 89/05)PERUSTELUTI. JohdantoEuroopan yhteisön perustamissopimuksen, jäljempänä "perustamissopimus", 123 artiklan 1 kohdan mukaan Euroopan unionin neuvoston, jäljempänä "neuvosto", on heti vahvistettuaan, mitkä jäsenvaltiot täyttävät yhteisen rahan käyttöönoton edellytykset, hyväksyttävä perustamissopimuksen 107 artiklan 6 kohdassa ja Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännön, jäljempänä "perussääntö", 42 artiklassa(1) tarkoitettu täydentävä lainsäädäntö. Perustamissopimuksessa määrätään erityismenettelystä 107 artiklan 6 kohdassa tarkoitettujen säännösten hyväksymiseksi: neuvoston tulee hyväksyä ne joko komission ehdotuksesta tai Euroopan keskuspankin, jäljempänä "EKP", suosituksesta. Välttääkseen työn päällekkäisyyttä ennen talous- ja rahaliiton kolmannen vaiheen alkamista Euroopan rahapoliittinen instituutti ja komissio sopivat siitä, että EKP valmistelisi suosituksen perussäännön 19.2 artiklan mukaiseksi neuvoston asetukseksi. EKP antoi 7. heinäkuuta 1998 neuvostolle suosituksen 98/C 246/06 neuvoston asetukseksi (EY) Euroopan keskuspankin soveltamista vähimmäisvarannoista(2). Neuvosto antoi 23. marraskuuta 1998 asetuksen (EY) N:o 2531/98 Euroopan keskuspankin soveltamista vähimmäisvarannoista(3). On johdonmukaista noudattaa samaa menettelyä tehtäessä ehdotettuja muutoksia asetukseen (EY) N:o 2531/98.Asetuksen (EY) N:o 2531/98 7 artiklan 2 kohdan ensimmäisessä virkkeessä säädetään yleisesti, että aina kun seuraamuksia määrätään 7 artiklan 1 kohdan mukaisesti, sovelletaan Euroopan keskuspankin valtuuksista määrätä seuraamuksia 23 päivänä marraskuuta 1998 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 2532/98(4) säädettyjä periaatteita ja menettelyjä. Asetuksen (EY) N:o 2531/98 7 artiklan 2 kohdan toiseen virkkeeseen sisältyy kuitenkin tiettyjä poikkeuksia. Siinä säädetään muun muassa neuvoston asetuksen (EY) N:o 2532/98 3 artiklan 7 kohdassa tarkoitetun määräajan lyhentämisestä.Asetuksen (EY) N:o 2532/98 3 artiklan 7 kohdassa säädetään seuraavaa: "Jollei EKP:n neuvosto ole tehnyt päätöstä kahden kuukauden kuluessa pyynnön esittämisestä, yritys voi pyytää johtokunnan päätöksen uudelleen käsittelyä perustamissopimuksen mukaisesti." Asetuksen (EY) N:o 2531/98 7 artiklan 2 kohdassa tämä ajanjakso on lyhennetty 15 päivään seuraavasti: "Aina kun seuraamuksia määrätään 1 kohdan mukaisesti, sovelletaan asetuksessa (EY) N:o 2532/98 säädettyjä periaatteita ja menettelyjä. Kyseisen asetuksen 2 artiklan 1 ja 3 kohtaa ja 3 artiklan 1, 2, 3 ja 4 kohtaa ei kuitenkaan sovelleta ja asetuksen 3 artiklan 6, 7 ja 8 kohdassa tarkoitetut määräajat saavat olla enintään viisitoista päivää."Kokemukset, joita EKP:lla on vähimmäisvarantojen pitämisvelvollisuuden laiminlyönnistä määrättyjä seuraamuksia koskevista johtokunnan päätöksistä esitettyjen uudelleenkäsittelypyyntöjen käsittelystä EKP:n neuvostossa, ovat osoittaneet, että 15 päivään lyhennetty määräaika on riittämätön, jotta EKP:n neuvosto kykenisi i) arvioimaan tapaukseen liittyviä monitahoisia seikkoja perusteellisesti; ii) noudattamaan yritysten puolustautumisoikeuksiin perustuvia menettelyllisiä vaatimuksia; ja iii) täyttämään EKP:n neuvoston päätöksentekoon liittyvät menettelylliset vaatimukset. Näiden vaatimusten vuoksi EKP:n neuvoston on mahdotonta tehdä päätöstä, jolloin yritys voi 15 päivän määräajan päätyttyä nostaa kanteen suoraan Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa ilman että EKP:n neuvosto on antanut ratkaisua päätöksen uudelleenkäsittelyä koskeneesta pyynnöstä.Jotta estettäisiin tällaiset tilanteet, jotka saattavat tehdä uudelleenkäsittelyä koskevan menettelyn tehottomaksi, EKP pyytää neuvostoa pidentämään vähimmäisvarantojen osalta määrättävien seuraamusten uudelleenkäsittelyyn sovellettavaa 15 päivän määräaikaa, jotta uudelleenkäsittelyä koskevan menettelyn asianmukainen kulku varmistettaisiin.Tästä syystä ehdotetaan, että palattaisiin tavanomaiseen kahden kuukauden määräaikaan poistamalla asetuksen N:o 2531/98 7 artiklan 2 kohdan viittaus asetuksen N:o 2532/98 3 artiklan 7 kohtaan seuraavasti: "Aina kun seuraamuksia määrätään 1 kohdan mukaisesti, sovelletaan asetuksessa (EY) N:o 2532/98 säädettyjä periaatteita ja menettelyjä. Kyseisen asetuksen 2 artiklan 1 ja 3 kohtaa ja 3 artiklan 1, 2, 3 ja 4 kohtaa ei kuitenkaan sovelleta, ja asetuksen 3 artiklan 6 ja 8 kohdassa tarkoitetut määräajat saavat olla enintään viisitoista päivää".II. Yksittäisiä artikloja koskevat huomautukset1 artikla - MuutosTässä artiklassa ehdotetaan poistettavaksi voimassa oleva viittaus lyhennettyyn määräaikaan, jonka kuluessa EKP:n neuvoston on tehtävä päätös vastauksena EKP:n johtokunnan määräämän seuraamuksen uudelleenkäsittelyä koskevaan pyyntöön. Näin ollen asetuksen (EY) N:o 2532/98 mukaista tavanomaista kahden kuukauden määräaikaa sovellettaisiin myös vaaditun suuruista vähimmäisvarantoa koskevan velvoitteen laiminlyöntiin liittyvissä tapauksissa.2 artikla - LoppusäännösTämä asetus tulee voimaan sinä päivänä, jona se julkaistaan Europan yhteisöjen virallisessa lehdessä, ja sitä sovelletaan julkaisemispäivän jälkeen esitettyihin pyyntöihin.(1) Perussäännön 42 artiklassa säädetään seuraavaa: "Tämän sopimuksen 107 artiklan 6 kohdan mukaisesti välittömästi sen jälkeen, kun on tehty päätös kolmannen vaiheen alkamispäivästä, neuvosto antaa määräenemmistöllä, joko komission ehdotuksesta sekä Euroopan parlamenttia ja EKP:a kuultuaan taikka EKP:n suosituksesta sekä Euroopan parlamenttia ja komissiota kuultuaan, tämän perussäännön 4, 5.4, 19.2, 20, 28.1, 29.2, 30.4 ja 34.3 artiklassa tarkoitetut säännökset.".(2) EYVL C 246, 6.8.1998, s. 6.(3) EYVL L 318, 27.11.1998, s. 1.(4) EYVL L 318, 27.11.1998, s. 4.EHDOTETTU MUUTOS EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTON ASETUKSEEN (EY) N:o 2531/98 EUROOPAN KESKUSPANKIN SOVELTAMISTA VÄHIMMÄISVARANNOISTA"EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännön, jäljempänä 'perussääntö', ja erityisesti sen 19.2 artiklan,ottaa huomioon Euroopan keskuspankin, jäljempänä 'EKP', suosituksen,ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon,ottaa huomioon komission lausunnon,toimii Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 107 artiklan 6 kohdassa ja perussäännön 42 artiklassa määrätyn menettelyn sekä perussäännön 43.1 artiklassa, eräistä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneeseen kuningaskuntaan liittyvistä määräyksistä tehdyn pöytäkirjan 8 kohdassa sekä eräistä Tanskaan liittyvistä määräyksistä tehdyn pöytäkirjan 2 kohdassa vahvistettujen edellytysten mukaisesti,sekä katsoo seuraavaa:(1) Neuvosto antoi 23 päivänä marraskuuta 1998 asetuksen (EY) N:o 2531/98 Euroopan keskuspankin soveltamista vähimmäisvarannoista(1).(2) Asetuksessa (EY) N:o 2531/98 otetaan käyttöön erityisiä seuraamuksia ja menettelyjä, ja siinä säädetään yksinkertaistetusta menettelystä määrättäessä seuraamuksia tietynlaisista määräysten rikkomisista mutta viitataan seuraamusten määräämiseen liittyvien periaatteiden ja menettelyjen osalta Euroopan keskuspankin valtuuksista määrätä seuraamuksia 23 päivänä marraskuuta 1998 annettuun neuvoston asetukseen (EY) N:o 2532/98(2).(3) Kokemukset asetuksen (EY) N:o 2532/98 mukaisesta päätöksen uudelleenkäsittelyä koskevasta menettelystä, sellaisena kuin se on yksinkertaistettuna asetuksen (EY) N:o 2531/98 7 artiklan 2 kohdalla, ovat osoittaneet, että 15 päivään lyhennetty määräaika on riittämätön, jotta EKP:n neuvosto ehtisi tehdä asianmukaisen päätöksen.(4) tehokkaan uudelleenkäsittelymenettelyn turvaamiseksi EKP:n neuvoston päätöksenteolle asetettua määräaikaa on pidennettävä kahteen kuukauteen,ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:1 artiklaMuutosPoistetaan asetuksen (EY) N:o 2531/98 7 artiklan 2 kohdasta viittaus asetuksen (EY) N:o 2532/98 3 artiklan 7 kohtaan.2 artiklaLoppusäännösTämä asetus tulee voimaan sinä päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.Tämän asetuksen säännöksiä sovelletaan pyyntöihin, jotka esitetään tämän asetuksen julkaisemispäivän jälkeen. Tältä osin ratkaiseva on se päivämäärä, jona EKP vastaanottaa pyynnön.Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa."Tämä suositus on osoitettu Euroopan unionin neuvostolle.Tämä suositus julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.Tehty Frankfurt am Mainissa 1 päivänä maaliskuuta 2001.EKP:n puheenjohtajaWillem F. Duisenberg(1) EYVL L 318, 27.11.1998, s. 1.(2) EYVL L 318, 27.11.1998, s. 4.


Avis juridique important

|

31995H0112

95/112/EY: Neuvoston suositus, annettu 20 päivänä maaliskuuta 1995, Euroopan kehitysrahaston (1984) (kuudes EKR) toimenpiteiden toteuttamisesta komissiolle myönnettäväksi vastuuvapaudeksi varainhoitovuodelta 1993

Virallinen lehti nro L 080 , 08/04/1995 s. 0044 - 0044

NEUVOSTON SUOSITUS,annettu 20 päivänä maaliskuuta 1995,Euroopan kehitysrahaston (1984) (kuudes EKR) toimenpiteiden toteuttamisesta komissiolle myönnettäväksi vastuuvapaudeksi varainhoitovuodelta 1993 (95/112/EY) EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 206 artiklan,ottaa huomioon Loméssa 8 päivänä joulukuuta 1984 allekirjoitetun kolmannen AKT-ETY-yleissopimuksen,ottaa huomioon 30 päivänä kesäkuuta 1986 tehdyn neuvoston päätöksen 86/283/ETY merentakaisten maiden ja alueiden assosioinnista Euroopan talousyhteisöön (1),ottaa huomioon Brysselissä 19 päivänä helmikuuta 1985 allekirjoitetun sisäisen sopimuksen yhteisön tuen rahoituksesta ja hallinnasta (2), sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 86/281/ETY (3), ja erityisesti sen 29 artiklan 3 kohdan,ottaa huomioon 11 päivänä marraskuuta 1986 annetun, kuudenteen Euroopan kehitysrahastoon (4) sovellettavan varainhoitoasetuksen ja erityisesti sen 66-73 artiklan,on tutkinut Euroopan kehitysrahaston (1984) (kuudes EKR) toimenpiteisiin liittyvät tulostilin ja taseen, jotka on päätetty 31 päivänä joulukuuta 1993, sekä tilintarkastustuomioistuimen kertomuksen varainhoitovuodelta 1993 (5) komission vastauksineen,sekä katsoo, ettäsisäisen sopimuksen 29 artiklan 3 kohdan nojalla Euroopan parlamentti antaa neuvoston suosituksesta komissiolle vastuuvapauden Euroopan kehitysrahaston (1984) (kuudes EKR) hallinnasta,komissio on toteuttanut Euroopan kehitysrahaston (1984) (kuudes EKR) toimenpiteet kokonaisuudessaan tyydyttävällä tavalla, jaSUOSITTELEE Euroopan parlamentille, että tämä myöntää komissiolle vastuuvapauden Euroopan kehitysrahaston (1984) (kuudes EKR) toimenpiteiden toteuttamisesta varainhoitovuodelta 1993.Tehty Brysselissä 20 päivänä maaliskuuta 1995.Neuvoston puolestaE. ALPHANDÉRYPuheenjohtaja(1) EYVL N:o L 175, 1.7.1986, s. 1(2) EYVL N:o L 86, 31.3.1986, s. 210(3) EYVL N:o L 178, 2.7.1986, s. 13(4) EYVL N:o L 325, 20.11.1986, s. 42(5) EVVL N:o C 327, 24.11.1994, s. 264-300 ja 421-435


Avis juridique important

|

31996H0733

96/733/EY: Komission suositus, annettu 9 päivänä joulukuuta 1996, yhteisön direktiivien täytäntöönpanossa käytettävistä ympäristösopimuksista (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

Virallinen lehti nro L 333 , 21/12/1996 s. 0059 - 0061

KOMISSION SUOSITUS,annettu 9 päivänä joulukuuta 1996,yhteisön direktiivien täytäntöönpanossa käytettävistä ympäristösopimuksista (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (96/733/EY) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 155 artiklan toisen luetelmakohdan,sekä katsoo, ettäympäristöpolitiikkaan ja kestävään kehitykseen liittyvästä yhteisön toimintaohjelmasta 1 päivänä helmikuuta 1993 annetussa neuvoston ja neuvostossa kokoontuneiden jäsenvaltioiden hallitusten edustajien päätöslauselmassa (1) tunnustetaan, että kaikkien yhteiskunnan tasojen osallistuminen yhteisen vastuun hengessä edellyttää lainsäädäntöä täydentävän välineistön syventämistä ja laajentamista,yhteisön ohjelmassa osoitetaan, että lainsäädännölliset toimenpiteet eivät sellaisenaan ole riittäviä aikaansaamaan muutoksia nykyisiin suuntauksiin ja käytäntöihin,välineistön laajentaminen on saavutetusta edistymisestä huolimatta osoittautunut odotettua vaikeammaksi, joten markkinoiden toimintaan perustuvien välineiden käyttöönoton edistäminen edellyttää lisätoimenpiteitä,viranomaisten ja teollisuuden väliset kirjalliset sopimukset (`ympäristösopimukset`) ovat politiikan väline, joilla voidaan kustannustehokkaalla tavalla myötävaikuttaa ympäristötavoitteiden saavuttamiseen rohkaisemalla teollisuutta aktiivisempaan toimintaan,komissio haluaa edistää ympäristösopimusten käyttöä, ja se esittää tällaisten sopimusten edut ja onnistumisen edellytykset ympäristösopimuksista neuvostolle ja Euroopan parlamentille antamassaan tiedonannossa (2)kun ympäristösopimuksia käytetään direktiivien tiettyjen säännösten täytäntöönpanoon, ne voivat tietyissä olosuhteissa täydentää lainsäädäntöä tai korvata muutoin yksityiskohtaisempaa lainsäädäntöä,direktiivit sitovat kaikkia jäsenvaltioita saavutettavan tuloksen osalta, joten jäsenvaltioiden, jotka käyttävät sopimuksia direktiivin täytäntöönpanoon, on minä tahansa ajankohtana kyettävä takaamaan direktiivin tavoitteiden toteutuminen,yhteisön direktiivien täydellisen noudattamisen varmistamiseksi direktiivien tiettyjen säännösten täytäntöönpanoon käytettävien ympäristösopimusten olisi oltava sellaisten vaatimusten mukaisia, jotka takaavat niiden avoimuuden, uskottavuuden ja luotettavuuden,direktiiveissä olisi nimenomaisesti lueteltava ne direktiivin säännökset, joiden täytäntöönpanoon voidaan käyttää ympäristösopimuksia,näissä direktiiveissä olisi säädettävä direktiivien mainittujen säännösten täytäntöönpanoon käytettäviä sopimuksia koskevista sitovista vaatimuksista,jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että ympäristösopimukset ovat perustamissopimuksen ja erityisesti sisämarkkinoita ja kilpailua koskevien määräysten sekä teknisiä standardeja ja määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudettavasta menettelystä 28 päivänä maaliskuuta 1983 annetun neuvoston direktiivin 89/189/ETY (3), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission päätöksellä 96/139/EY (4) mukaisia,ympäristösopimuksista ja niitä koskevista asiaankuuluvista tiedoista sekä muista direktiivin täytäntöönpanemiseksi toteutetuista kansallisista toimista olisi ilmoitettava virallisesti komissiolle sen todentamiseksi, kuinka tehokkaasti direktiivit on saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä näillä keinoilla,SUOSITTELEE:1. Tämän suosituksen tarkoituksena on määritellä viranomaisten ja taloudellisen sektorin välisten, yhteisön ympäristöalan direktiivien täytäntöönpanossa käytettävien sopimusten (`ympäristösopimusten`) käyttöä koskevat suuntaviivat.2.1. Jäsenvaltiot noudattavat jäljempänä mainittuja suuntaviivoja siltä osin kuin ympäristöalan direktiivin säännöksissä nimenomaisesti sallitaan direktiivin täytäntöönpanosopimusten avulla.2.2. Kaikissa tapauksissa:a) sopimukset ovat kirjallisessa muodossa ja täytäntöönpantavissa siviili- tai julkisoikeudellisten säännösten nojalla,b) sopimuksissa määrätään yksityiskohtaisesti määrällisistä tavoitteista ja täsmennetään välitavoitteet ja niiden määräajat,c) sopimukset julkaistaan kansallisessa virallisessa lehdessä tai yhtäläisesti yleisön saatavilla olevassa virallisessa asiakirjassa,d) sopimuksissa määrätään saavutettujen tulosten seurannasta, toimivaltaisille elimille säännöllisesti laadittavista kertomuksista ja yleisölle jaettavista asiaankuuluvista tiedoista,e) sopimukset ovat avoimia kaikille osapuolille, jotka ovat valmiita täyttämään sopimuksen edellytykset.2.3. Sopimuksissa määrätään, mikäli tarkoituksenmukaista,a) tehokkaista järjestelyistä saavutettujen tulosten keräämistä, arviointia ja varmistamista varten,b) siitä, että osallistuvien yritysten on annettava kenen tahansa kolmannen henkilön käyttöön sopimuksen toteuttamista koskevat tiedot samojen edellytysten mukaisesti, joita sovelletaan viranomaisiin ympäristöä koskevan tiedonsaannin vapaudesta 7 päivänä heinäkuuta 1990 annetun neuvoston direktiivin 90/313/ETY (5) nojalla,c) varoittavista seuraamuksista, jos sopimusta rikotaan, kuten sakoista, sopimussakoista ja toimiluvan peruuttamisesta.3.1. Ympäristösopimuksia tehdessään toimivaltaiset viranomaiset huolehtivat sopimuksen mukaisesti saavutetun edistyksen tarkastelemisesta ja asianmukaisen ajan kuluessa toteutettavista lisätoimenpiteistä, jos tämä on tarpeellista direktiivin velvoitteiden täyttämiseksi.3.2. Sopimuksen osapuolena kansalliset viranomaiset varmistavat myös, että sopimus on perustamissopimuksen ja erityisesti perustamissopimuksen sisämarkkinoita ja kilpailua koskevien määräysten sekä direktiivin 83/189/ETY mukainen.4. Kun ympäristösopimuksia käytetään yhteisön direktiivien täytäntöönpanossa, niistä ja niihin liittyvistä asiaankuuluvista tiedoista sekä muista direktiivin täytäntöönpanemiseksi toteutetuista toimista ilmoitetaan komissiolle sen tutkimiseksi, kuinka tehokkaasti direktiivit on saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä näillä keinoilla.5. Tämä suositus on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 9 päivänä joulukuuta 1996.Komission puolestaRitt BJERREGAARDKomission jäsen(1) EYVL N:o C 138, 17.5.1993, s. 1(2) KOM (96) 561 lopull.(3) EYVL N:o L 109, 26.4.1983, s. 8(4) EYVL N:o L 32, 10.2.1996, s. 31(5) EYVL N:o L 158, 23.6.1990, s. 56


Avis juridique important

|

52002HB0013

Euroopan keskuspankin suositus, 19 päivänä joulukuuta 2002, Euroopan unionin neuvostolle Euroopan keskuspankin ja Suomen Pankin ulkopuolisista tilintarkastajista (EKP/2002/13)

Virallinen lehti nro C 331 , 31/12/2002 s. 0056 - 0056

Euroopan keskuspankin suositus,19 päivänä joulukuuta 2002,Euroopan unionin neuvostolle Euroopan keskuspankin ja Suomen Pankin ulkopuolisista tilintarkastajista(EKP/2002/13)(2002/C 331/08)EUROOPAN KESKUSPANKIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännön ja erityisesti sen 27.1 artiklan,sekä katsoo seuraavaa:(1) EKP:n neuvoston suosittelemien ja Euroopan unionin neuvoston hyväksymien riippumattomien ja ulkopuolisten tilintarkastajien on tarkastettava Euroopan keskuspankin ja eurojärjestelmän kansallisten keskuspankkien tilit.(2) EKP:n nykyisen ulkopuolisen tilintarkastajan toimikausi päättyy vuonna 2003. Tästä syystä on tarpeen nimetä ulkopuolinen tilintarkastaja vuodesta 2003 alkaen. Ulkopuolisen tilintarkastajan toimikauden pitäisi olla viisi vuotta.(3) Suomen Pankin ulkopuolisen tilintarkastajan toimeksiantoa ei ole uusittu vuodesta 2003 alkaen, koska ulkopuolisen tilintarkastajan toiminnan ennakoidaan päättyvän vuoden 2003 puolivälissä ja koska yleisenä käytäntönä on järjestää tarjouskilpailu säännöllisin väliajoin. Tästä syystä on tarpeen nimetä ulkopuolinen tilintarkastaja vuodesta 2003 alkaen. Ulkopuolisen tilintarkastajan toimikauden pitäisi olla viisi vuotta,SUOSITTAAKPMG Deutsche Treuhand-Gesellschaft AG Wirtschaftsprüfungsgesellschaftia EKP:n ulkopuoliseksi tilintarkastajaksi jaErnst &  Young Oy:tä Suomen Pankin ulkopuoliseksi tilintarkastajaksi.Tämä suositus julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.Annettu Frankfurt am Mainissa 19 päivänä joulukuuta 2002.EKP:n puheenjohtajaWillem F. Duisenberg


Avis juridique important

|

31981K0772

81/772/EHTY: Komission suositus, annettu 10 päivänä syyskuuta 1981, rauta- ja terästeollisuuden tuotteiden suojatullin korottamista yhteisön ulkoisilla rajoilla koskevan korkean viranomaisen suosituksen N:o 1-64 muuttamisesta

Virallinen lehti nro L 285 , 07/10/1981 s. 0033 - 0033 Suomenk. erityispainos Alue 13 Nide 11 s. 0181  Ruotsink. erityispainos Alue 13 Nide 11 s. 0181  Espanjank. erityispainos: Luku 11 Nide 15 s. 0003  Portugalink. erityispainos: Luku 11 Nide 15 s. 0003

KOMISSION SUOSITUS,annettu 10 päivänä syyskuuta 1981,rauta- ja terästeollisuuden tuotteiden suojatullin korottamista yhteisön ulkoisilla rajoilla koskevan korkean viranomaisen suosituksen N:o 1-64 muuttamisesta (81/772/EHTY)EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan hiili- ja teräsyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 74 artiklan,sekä katsoo, ettäkorkean viranomaisen suositus N:o 1-64(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna suosituksella N:o 1905/78/EHTY(2), asetti jäsenvaltioille rauta- ja terästeollisuuden tuotteiden suojatullin korotuksen yhteisön ulkoisilla rajoilla,suositus on suunniteltu täysin yhteensopivaksi yhteisön rakentavaan osallistumiseen GATTissa (tullitariffeja ja kauppaa koskeva yleissopimus) määrättyihin monenvälisiin kauppaneuvotteluihin,Euroopan hiili- ja teräsyhteisön jäsenvaltioiden neuvostossa kokoontuneet edustajat ovat 10 päivänä joulukuuta 1979 tekemällään päätöksellä(3) hyväksyneet vuosien 1973-1979 monenvälisten kauppaneuvottelujen tuloksena tehdyn Geneven pöytäkirjan (1979) siltä osin kuin se koskee EHTY:n perustamissopimukseen kuuluvia ja mainitun pöytäkirjan liitteenä olevassa, yhteisön myönnytyksiä koskevassa luettelossa sellaisiksi tunnistettuja tuotteita; näitä myönnytyksiä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 1982,olisi täsmennettävä suosituksen N:o 1-64 2 artiklan tekstissä, että sen säännökset käsittävät myös tästä pöytäkirjasta sekä muista tullitariffeja ja kauppaa koskevan yleissopimuksen yhteydessä tehdyistä tariffisopimuksista syntyneet velvoitteet,ON ANTANUT TÄMÄN SUOSITUKSEN:1 artiklaKorvataan suosituksen N:o 1-64 2 artiklan 1 kohta seuraavasti:"1. Tätä suositusta ei sovelleta siltä osin kuin se estää noudattamasta GATTin sopimuspuolille myönnettyjä vakiinnutettuja tariffimyönnytyksiä määriteltyjen tullinimikkeiden osalta, mukaan luettuna yhteisön tai sen jäsenvaltioiden GATTin yhteydessä yksimielisesti tekemistä tariffisopimuksista syntyneet velvoitteet."2 artiklaTämä suositus on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.Tehty Brysselissä 10 päivänä syyskuuta 1981.Komission puolestaWilhelm HAFERKAMPVarapuheenjohtaja(1) EYVL N:o 8, 22.1.1964, s. 99/64(2) EYVL N:o L 217, 8.9.1978, s. 5(3) EYVL N:o L 71,17.3.1980, s. 179