               12.9.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 301/1

         Euroopan tietosuojavaltuutetun suositukset EU:n tietosuojauudistusta koskevista vaihtoehdoista
   (Koko teksti on luettavissa englanniksi, ranskaksi ja saksaksi Euroopan tietosuojavaltuutetun verkkosivustolla www.edps.europa.eu)
   (2015/C 301/01)
   EU:n kolme suurinta toimielintä, Euroopan parlamentti, neuvosto ja Euroopan komissio, aloittivat 24. kesäkuuta 2015 yhteispäätösmenettelyyn liittyvät neuvottelut ehdotetusta yleisestä tietosuoja-asetuksesta. Menettelyä kutsutaan epäviralliseksi kolmikantakokoukseksi (1). Kolmikantakokous perustuu komission tammikuussa 2012 antamaan ehdotukseen, parlamentin 12. maaliskuuta 2014 antamaan lainsäädäntöpäätöslauselmaan ja neuvoston 15. kesäkuuta 2015 antamaan yleisnäkemykseen (2). Kaikki kolme toimielintä ovat sitoutuneita käsittelemään yleistä tietosuoja-asetusta osana laajempaa tietosuojauudistusta, johon sisältyy ehdotettu poliisi- ja oikeusviranomaisten toimintaa koskeva direktiivi. Menettely saataneen päätökseen vuoden 2015 lopussa, ja molemmat säädökset voidaan todennäköisesti hyväksyä virallisesti vuoden 2016 alkupuolella, mitä seuraa kaksivuotinen siirtymäaika (3).
   Euroopan tietosuojavaltuutettu on riippumaton EU:n elin. Se ei osallistu kolmikantakokoukseen, mutta sen tehtävänä on asetuksen (EY) N:o 45/2001 41 artiklan 2 kohdan mukaan ”henkilötietojen käsittelyn osalta … varmistaa, että yhteisöjen toimielimet ja elimet kunnioittavat luonnollisten henkilöiden perusoikeuksia ja -vapauksia, erityisesti heidän oikeuttaan yksityisyyteen” sekä ”… antaa ohjeita yhteisöjen toimielimille ja elimille sekä rekisteröidyille kaikista henkilötietojen käsittelyä koskevista seikoista”. Tietosuojavaltuutettu ja apulaistietosuojavaltuutettu nimitettiin joulukuussa 2014, ja heille annettiin erityiseksi ohjeeksi toimia rakentavammalla ja ennakoivammalla tavalla. He julkaisivat maaliskuussa 2015 viisivuotisen strategian, jossa esitetään, miten he aikovat toteuttaa kyseisen ohjeen ja miten he ovat tästä vastuussa (4).
   Tämä lausunto on ensimmäinen virstanpylväs Euroopan tietosuojavaltuutetun strategiassa. EU:n toimielinten, jäsenvaltioiden, kansalaisyhteiskunnan, yritysten ja muiden sidosryhmien kanssa käytyjen keskustelujen perusteella laadituilla neuvoilla pyritään auttamaan kolmikantakokouksen osallistujia pääsemään asianmukaiseen yhteisymmärrykseen ajallaan. Yleistä tietosuoja-asetusta käsitellään seuraavissa kahdessa osassa:

               —

               Euroopan tietosuojavaltuutetun näkemys tulevaisuuden tietosuojasäännöksistä sekä havainnollistavia esimerkkejä suosituksista

               —

               liite (Liite lausuntoon 3/2015: vertaileva taulukko yleisen tietosuoja-asetuksen teksteistä ja tietosuojavaltuutetun suosituksista), jonka nelisarakkeisessa taulukossa verrataan artikla artiklalta yleisen tietosuoja-asetuksen tekstejä sellaisina kuin komissio, parlamentti ja neuvosto ovat ne esittäneet, sekä tietosuojavaltuutetun suosituksia.

         Lausunto julkaistaan tietosuojavaltuutetun verkkosivuilla sekä mobiilisovelluksen kautta. Lausuntoa täydennetään syksyllä 2015 yleisen tietosuoja-asetuksen johdanto-osaa koskevilla suosituksilla, ja kun neuvosto on hyväksynyt direktiiviä koskevan yleisen kannan, sitä täydennetään myös poliisi- ja oikeusviranomaisten toimintaan liittyvää tietosuojaa koskevilla suosituksilla.
   Maaliskuussa 2012 annettu Euroopan tietosuojavaltuutetun kattava lausunto komission ehdottamasta uudistuspaketista on edelleen voimassa. Nyt kolme vuotta myöhemmin neuvoja on kuitenkin täydennettävä ottamalla suoremmin kantaa lainsäätäjien näkemyksiin sekä antamalla täsmällisiä suosituksia (5). Vuonna 2012 annetun lausunnon tavoin myös tämä lausunto on yhdenmukainen 29 artiklan mukaisen tietosuojatyöryhmän lausuntojen ja kannanottojen kanssa, myös keskeisiä kolmikantakokoukseen liittyviä aiheita koskevan 17. kesäkuuta annetun liitteen (Appendix – Core topics in the view of trilogue) kanssa. Euroopan tietosuojavaltuutettu osallistui liitteen laatimiseen työryhmän täysivaltaisena jäsenenä (6).

      Harvinainen tilaisuus: Miksi uudistus on niin tärkeä

      Henkilötietoja koskevien sääntöjen uudistus on edennyt EU:ssa maratonin loppusuoralle. Yleinen tietosuoja-asetus saattaa vaikuttaa tulevina vuosikymmeninä kaikkiin ihmisiin EU:ssa, kaikkiin henkilötietoja käsitteleviin organisaatioihin EU:ssa sekä EU:ssa olevien henkilöiden henkilötietoja käsitteleviin EU:n ulkopuolisiin organisaatioihin (7). Nyt on aika turvata henkilöiden perusoikeudet ja -vapaudet tulevaisuuden datavetoisessa yhteiskunnassa.

      Tehokas tietosuoja lisää yksilön määräysvaltaa ja edistää yritysten ja viranomaisten vastuullisuutta. Alan lainsäädäntö on monimutkaista ja teknistä, ja sen ymmärtämiseen tarvitaan asiantuntija-apua erityisesti riippumattomilta tietosuojaviranomaisilta, jotka ymmärtävät monimutkaisuuteen liittyvät haasteet. Yleisestä tietosuoja-asetuksesta tulee todennäköisesti yksi unionin pisimmistä säädöksistä, joten EU:n on pyrittävä toimimaan nyt valikoivasti, keskittymään ehdottoman välttämättömiin säännöksiin ja välttämään liiallisia yksityiskohtia, jotka voisivat tahattomasti vaikuttaa häiritsemällä tulevaa teknologiaa epäasianmukaisesti. Kunkin toimielimen tekstissä puhutaan henkilötietojen käsittelyn selkeyden ja ymmärrettävyyden puolesta. Yleisen tietosuoja-asetuksen on siis oltava sen mukainen: ytimekäs ja mahdollisimman helppotajuinen.

      Parlamentti ja neuvosto määräävät lainsäätäjinä lopullisesta säädöstekstistä, ja aloitteen tekijänä ja perussopimusten valvojana komissio avustaa niitä. Euroopan tietosuojavaltuutettu ei kuulu kolmikantakokoukseen, mutta sillä on lain mukaan toimivalta antaa neuvoja. Se antaa neuvojaan ennakoivasti tietosuojavaltuutetun ja apulaistietosuojavaltuutetun tehtävänannon ja tietosuojavaltuutetun uuden strategian mukaisesti. Tämä lausunto perustuu yli kymmenen vuoden kokemukseen tietosuojalainsäädännön noudattamisen valvonnasta ja neuvonnasta, jolla on pyritty ohjaamaan toimielimiä kohti sellaista tulosta, joka on yksilön edun mukainen.

      Lainsäädäntö on mahdolliseksi tekemisen taitoa. Käsiteltävänä olevat vaihtoehdot – komission, parlamentin ja neuvoston suosittelemat tekstit – sisältävät kukin monia arvokkaita säännöksiä, mutta jokaisessa niistä on parantamisen varaa. Lopputulos ei tule olemaan tietosuojavaltuutetun mielestä täydellinen, mutta se pyrkii tukemaan toimielimiä, jotta ne saisivat aikaan parhaan mahdollisen ratkaisun. Tästä syystä tietosuojavaltuutetun suosituksessa pysytellään kyseisten kolmen tekstin rajoissa. Tietosuojavaltuutetulla on kolme pysyvää päämäärää:

               —

               kansalaisten kannalta parempi ratkaisu

               —

               käytännössä toimivat säännöt

               —

               sukupolven ajan säilyvät säännöt.

      Tässä lausunnossa noudatetaan avoimuutta ja vastuullisuutta, kahta kenties merkittävintä yleisen tietosuoja-asetuksen uutta periaatetta. Kolmikantakokousta valvotaan nyt tarkemmin kuin koskaan. Tietosuojavaltuutetun suositukset ovat julkisia, ja se vaatiikin kaikkia EU:n toimielimiä käyttämään tilaisuuden hyväksi ja näyttämään esimerkkiä, jotta tämä lainsäädäntöuudistus syntyisi avoimen prosessin eikä suljetuin ovin sovitun kompromissin tuloksena.

      EU:ssa tarvitaan uudenlaista tietosuojaa, on käännettävä uusi lehti. Muu maailma seuraa prosessia tarkkaan. Uuden säädöksen laatu ja sen vuorovaikutus kansainvälisten oikeusjärjestelmien ja suuntausten kanssa on ensisijaisen tärkeää. Euroopan tietosuojavaltuutettu osoittaa tässä lausunnossa tahtovansa auttaa ja olevansa käytettävissä, jotta tämä historiallinen tilaisuus saataisiin hyödynnetyksi EU:ssa.
   1.   Kansalaisten kannalta parempi ratkaisu

   EU:n säännöksillä on pyritty aina edistämään tiedonkulkua sekä EU:n sisällä että sen kauppakumppanien kanssa. Samalla tärkeimpänä on kuitenkin pidetty yksilön oikeuksia ja vapauksia. Internet on lisännyt ennen näkemättömällä tavalla yhteyksiä, itseilmaisua ja arvon tuottamisen mahdollisuuksia yrityksille ja kuluttajille. Yksityisyyden suoja on kuitenkin eurooppalaisille tärkeämpää kuin koskaan. Kesäkuussa 2015 tehdyn tietosuojaa koskevan Eurobarometri-kyselyn (8) mukaan kuusi kymmenestä kansalaisesta ei luota verkkokauppoihin ja kaksi kolmesta on huolissaan siitä, ettei pysty hallitsemaan täysin verkossa antamiaan tietoja.
   Uudistetussa säädöskehyksessä on säilytettävä tietosuojan taso ja mahdollisuuksien mukaan nostettava sitä yksilön kannalta. Tietosuojalainsäädännön uudistuspaketista ehdotettiin ensin internetin yksityisyyden suojaa vahvistavaa välinettä, jolla varmistetaan, että ihmiset tuntevat oikeutensa ja hallitsevat tietojaan paremmin (9). Kansalaisjärjestöjen edustajat ottivat Euroopan komissioon yhteyttä kirjeitse huhtikuussa 2015 ja vaativat toimielimiä noudattamaan tätä aikomusta (10).
   EU:n primaarioikeuteen kuuluvassa perusoikeuskirjassa esitettyjä nykyisiä periaatteita pitäisi soveltaa yhdenmukaisesti, dynaamisesti ja innovatiivisesti, jotta ne olisivat kansalaisten kannalta käytännössä tehokkaita. Uudistuksen on oltava kattava, joten on sitouduttava kokonaiseen pakettiin, mutta koska tiedonkäsittely kuuluu todennäköisesti erillisten säädösten soveltamisaloihin, on kunkin säädöksen täsmällisen soveltamisalan ja niiden keskinäisen vuorovaikutuksen oltava selviä. Takeet vaarantavia porsaanreikiä ei saa jäädä (11).
   Euroopan tietosuojavaltuutetun lähtökohtana on yksilön ihmisarvo, joka ylittää pelkkään lainsäädännön noudattamiseen liittyvät kysymykset (12). Tietosuojavaltuutetun suositukset perustuvat yleisen tietosuoja-asetuksen kunkin artiklan yksilölliseen ja kumulatiiviseen arviointiin, jossa tarkastellaan sitä, vahvistuuko yksilön asema niiden ansiosta nykyiseen sääntelykehykseen verrattuna. Viitekohdaksi otetaan tietosuojan kannalta keskeiset periaatteet eli perusoikeuskirjan 8 artikla (13).
   1.1   Määritelmät: mitä henkilötiedoilla oikein tarkoitetaan

   Henkilön pitäisi voida käyttää oikeuksiaan tehokkaammin sellaisen tiedon suhteen, jonka perusteella hänet voidaan tunnistaa tai yksilöidä, vaikka tietoa pidettäisiin ”pseudonymisoituna” (14)

   1.2   Kaiken tietojen käsittelyn on oltava sekä lainmukaista että perusteltua

               —

               Vaatimukset, joiden mukaan kaiken tiedonkäsittelyn tulee rajoittua tiettyihin tarkoituksiin ja sillä on oltava oikeudellinen perusta, ovat keskenään kumulatiivisia, eivät vaihtoehtoisia. Tietosuojavaltuutettu suosittelee välttämään yhdistelyä, joka heikentää näitä periaatteita. Sen sijaan EU:n tulisi säilyttää vakiintunut käsitys siitä, että henkilötietoja tulisi käyttää ainoastaan niiden keräämisen alkuperäisen tarkoituksen kanssa yhteensopivalla tavalla, ja tätä käsitystä pitäisi yksinkertaistaa ja toteuttaa käytännössä (15).

               —

               Suostumus on yksi mahdollinen tietojenkäsittelyn oikeudellinen perusta. On kuitenkin estettävä pakollisesti rastitettavien ruutujen käyttö silloin, kun yksilön kannalta mielekästä vaihtoehtoa ei ole tai tietojen käsittelyyn ei ole lainkaan tarvetta. Tietosuojavaltuutettu suosittelee, että ihmisille jätetään mahdollisuus antaa joko laaja tai suppea suostumus esimerkiksi kliiniseen tutkimukseen, ja että tätä suostumusta kunnioitetaan ja se voidaan myös perua (16).

               —

               Euroopan tietosuojavaltuutettu kannattaa henkilötietojen kansainvälisen siirron osalta vahvoja innovatiivisia ratkaisuja, jotka helpottavat tietojenvaihtoa ja noudattavat tietosuojaa ja valvontaa koskevia periaatteita. Tietosuojavaltuutettu suosittelee vahvasti olemaan sallimatta siirtoja rekisterinpitäjän oikeutettujen etujen perusteella, sillä tällöin yksilön suojelu on riittämätöntä. EU ei myöskään saa antaa kolmansien maiden viranomaisille mahdollisuutta päästä suoraan käsiksi EU:ssa sijaitsevaan tietoon. Kolmansien maiden viranomaisten esittämiin tiedonsiirtoa koskeviin pyyntöihin pitäisi suostua ainoastaan silloin, kun ne esitetään keskinäisen oikeusapusopimuksen tai muun kansainvälisen sopimuksen määräyksiä noudattaen taikka muuta lainmukaista kansainvälisen yhteistyön kanavaa pitkin (17).

         1.3   Riippumattomampi ja auktoritatiivisempi valvonta

               —

               EU:n tietosuojaviranomaisten pitäisi olla valmiita hoitamaan tehtäväänsä yleisen tietosuoja-asetuksen tullessa voimaan, ja Euroopan tietosuojaneuvoston pitäisi olla täydessä toimintavalmiudessa, kun asetusta aletaan soveltaa (18).

               —

               Viranomaisten pitäisi voida kuulla ja tutkia rekisteröityjen tai elinten, järjestöjen ja yhdistysten tekemiä valituksia ja vaateita.

               —

               Yksilön oikeuksien täytäntöönpano edellyttää tehokasta vastuujärjestelmää ja lainvastaisesta tiedonkäsittelystä aiheutuvien vahinkojen korvaamista. Muutoksenhakua käytännössä haittaavien selkeiden esteiden vuoksi elinten, järjestöjen ja yhdistysten tulisi voida edustaa yksilöitä oikeusprosesseissa (19).

         2.   Käytännössä toimivat säännöt

   Takeita ei tule sekoittaa muodollisuuksiin. Liiallinen yksityiskohtaisuus tai pyrkimys liiketoimintaprosessien pikkutarkkaan ohjaamiseen saattaa johtaa siihen, että aika ajaa tulevina vuosina tällaisten säännösten ohi. Tässä voidaan tukeutua EU:n kilpailukäsikirjaan, jossa suhteellisen pientä johdetun oikeuden säännöskokonaisuutta sovelletaan tiukasti, mikä lisää vastuullisuuden kulttuuria ja tietoisuutta yritysten keskuudessa (20).
   Kussakin kolmesta tekstissä henkilötietojen käsittelystä vastaavilta vaaditaan lisää selkeyttä ja yksinkertaisuutta (21). Myös teknisten velvoitteiden on oltava ytimekkäitä ja helppotajuisia, jotta rekisterinpitäjät voivat noudattaa niitä asianmukaisesti (22).
   Nykyiset menettelyt eivät ole millään muotoa pyhiä. Tietosuojavaltuutetun suositusten tarkoituksena on löytää keinoja vähentää byrokratiaa ja minimoida dokumentointia koskevat määräykset ja tarpeettomat muodollisuudet. Tietosuojavaltuutettu suosittelee antamaan lainsäädäntöä ainoastaan silloin, kun se on todella välttämätöntä. Näin yrityksille, tietosuojaviranomaisille ja muille viranomaisille jää liikkumatilaa, joka on täytettävä vastuullisuudella ja tietosuojaviranomaisten antamilla ohjeilla. Tietosuojavaltuutetun suositusten perusteella yleisen tietosuoja-asetuksen tekstistä tulisi lähes 30 prosenttia toimielinten tekstien keskimääräistä pituutta lyhyempi (23).
   2.1   Tehokkaat takeet, ei menettelyjä

               —

               Dokumentoinnin tulisi olla säännösten noudattamisen keino, ei päämäärä. Uudistuksessa on keskityttävä tuloksiin. Tietosuojavaltuutettu suosittelee laajennettavissa olevaa lähestymistapaa, jossa rekisterinpitäjiä koskevat dokumentointivelvoitteet typistetään yhdeksi toimintamalliksi, joka perustuu siihen, miten rekisterinpitäjä pystyy noudattamaan asetusta riskit huomioon ottaen ja osoittaen avoimesti asetuksen noudattamisen, olipa kyse tiedonsiirrosta, henkilötietojen käsittelijöiden kanssa tehdyistä sopimuksista tai tietoturvaloukkauksia koskevista ilmoituksista (24).

               —

               Selkeästi ilmaistujen riskienarviointia koskevien kriteerien ja EU:n toimielinten valvonnasta saatujen kokemusten perusteella tietosuojavaltuutettu suosittelee, että tietosuojaloukkauksista ilmoittamista valvontaviranomaiselle ja tietosuojaa koskevia vaikutustenarviointeja vaaditaan ainoastaan silloin, kun rekisteröityjen oikeudet ja vapaudet ovat vaarassa (25).

               —

               Yrityksiä tulisi kannustaa aktiivisesti aloitteisiin joko yrityksiä sitovien sääntöjen tai yksityisyyden suojasta huolehtimisen osoittavan sertifikaatin avulla (26).

         2.2   Parempi yleisen edun ja henkilötietojen suojan välinen tasapaino

               —

               Tietosuojalainsäädäntö ei saisi haitata sellaista historiantutkimusta, tilastotutkimusta tai tieteellistä tutkimusta, joka on aidosti yleisen edun mukaista. Asiasta vastaavien tulisi tehdä tarvittavat järjestelyt sen estämiseksi, ettei henkilötietoja käytetä yksilön edun vastaisesti, kiinnittämällä erityistä huomiota esimerkiksi terveydentilaan liittyviä arkaluonteisia tietoja koskeviin säännöksiin (27).

               —

               Tutkijoiden ja arkistonpitäjien tulisi voida säilyttää tietoja tarvittavan ajan edellyttäen, että kyseiset takeet toteutuvat (28).

         2.3   Valvontaviranomaisiin luottaminen ja niiden vaikutusvallan lisääminen

               —

               Tietosuojavaltuutettu suosittelee, että valvontaviranomaisille annetaan mahdollisuus antaa ohjeita rekisterinpitäjille ja laatia omia sisäisiä menettelysääntöjään; perustana olisi se, että yksi valvontaviranomainen (”yhden luukun järjestelmä”) soveltaa yleistä tietosuoja-asetusta yksinkertaistetulla ja helpolla tavalla lähellä kansalaisia (”läheisyys”) (29).

               —

               Viranomaisten tulisi voida määrittää tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia seuraamuksia ja hallinnollisia sanktioita kaikkien asiaan liittyvien olosuhteiden pohjalta (30).

         3.   Sukupolven yli kestävät säännökset

   Nykyisen sääntelykehyksen pääpilaria, direktiiviä 95/46/EY, on käytetty mallina tulevalle tiedonkäsittelyä koskevalle lainsäädännölle EU:ssa ja muualla maailmassa, ja sitä on jopa käytetty pohjana perusoikeuskirjan 8 artiklassa vahvistetun henkilötietojen suojaa koskevan oikeuden sanamuodolle. Uudistuksella muovataan sellaisen sukupolven tiedonkäsittelyä, joka ei muista aikaa ilman internetiä. EU:ssa on näin ollen ymmärrettävä perinpohjaisesti, miten tämä säädös vaikuttaa yksilöön ja miten se saadaan kestämään tekniikan kehittyessä.
   Viime vuosina henkilötietojen tuottaminen, keruu, analysointi ja vaihto on lisääntynyt räjähdysmäisesti esimerkiksi esineiden internetin, pilvipalvelujen, ison datan ja avoimen datan kaltaisten innovaatioiden tuloksena. Näiden innovaatioiden hyödyntäminen nähdään EU:ssa olennaisena EU:n kilpailukyvyn kannalta (31). Direktiivin 95/46/EY pitkäikäisyyden perusteella on kohtuullista odottaa, että myös tietosuojasääntöjen seuraava suuri uudistus kestää vastaavan ajanjakson, ei ehkä kuitenkaan 2030-luvun loppupuolelle. Kauan ennen sitä datavetoisen teknologian voidaan odottaa muuntuneen keinoälyksi, puhutun kielen käsittelyksi ja biometrisiksi järjestelmiksi, mikä luo mahdollisuuden koneoppimiseen ja keinoälyn edistämiseen.
   Tällainen teknologia haastaa tietosuojan periaatteet. Tulevaisuuteen suuntautuneen uudistuksen täytyy siis perustua yksilön ihmisarvoon ja eettisyyteen. Sillä on korjattava henkilötietojen suojaan ja henkilötietojen käyttöön liittyvien innovaatioiden välinen epätasapaino, niin että takeista saadaan tehokkaita digitalisoituneessa yhteiskunnassa.
   3.1   Vastuulliset yrityskäytännöt ja innovatiivinen suunnittelu

               —

               Uudistuksella pitäisi saada käännettyä nykyinen suuntaus, jossa yksilöä seurataan salassa ja päätöksiä tehdään profiilien perusteella. Ongelmana ei ole kohdennettu mainonta tai profilointi, vaan pikemmin se, ettei saatavilla ole tarkoituksenmukaista tietoa algoritmeihin perustuvasta logiikasta, jolla profiileja kehitetään ja jotka vaikuttavat rekisteröityihin (32). Tietosuojavaltuutettu suosittelee, että rekisterinpitäjät toimivat aiempaa avoimemmin.

               —

               Tietosuojavaltuutettu tukee vankasti sisäänrakennetun ja oletusarvoisen tietosuojan periaatteiden huomioon ottamista, kun markkinapohjaisia ratkaisuja polkaistaan käyntiin digitaalitaloudessa. Tietosuojavaltuutettu suosittelee myös yksinkertaisempaa sanamuotoa, jossa vaaditaan yksilön oikeuksien ja edun ottamista huomioon tuotekehittelyssä ja oletusasetuksissa (33).

         3.2   Yksilöiden vaikutusvalta

   Tiedon siirrettävyys järjestelmästä toiseen on digitaalisessa ympäristössä tie käyttäjän tiedonhallintaan, jonka puute on nyt havaittu. Tietosuojavaltuutettu suosittelee, että uudistuksessa sallitaan suora tiedonsiirto rekisterinpitäjältä toiselle rekisteröidyn pyynnöstä sekä annetaan rekisteröidyille oikeus saada jäljennös tiedoista, jotka he voivat itse siirtää toiselle rekisterinpitäjälle (34).
   3.3   Säännöksissä otetaan huomioon tulevaisuuden vaatimukset

   Tietosuojavaltuutettu suosittelee välttämään sellaista kieltä ja sellaisia käytäntöjä, joista voi todennäköisesti tulla vanhanaikaisia tai kiistanalaisia (35).
   4.   Loppumaton työnsarka

   Tulevaisuuden vaatimukset huomioon ottavan EU:n tietosuojalainsäädännön uudistuspaketin antaminen on vaikuttava saavutus, mutta se ei kuitenkaan tarkoita, että työt loppuisivat tähän.
   Kaikki toimielimet ovat yhtä mieltä siitä, että yleisen tietosuoja-asetuksen periaatteita tulisi soveltaa yhdenmukaisella tavalla EU:n toimielimiin. Tietosuojavaltuutettu on puhunut lainsäädäntökehyksen oikeusvarmuuden ja yhtenäisyyden puolesta, mutta se on myöntänyt samalla EU:n julkisen sektorin ainutlaatuisuuden ja tarpeen välttää velvoitteiden nykytason heikkeneminen (sekä tarpeen saada oikeudellinen ja organisatorinen perusta Euroopan tietosuojavaltuutetulle). Komission pitäisi näin ollen antaa yleisen tietosuoja-asetuksen kanssa yhdenmukainen ehdotus asetuksen (EY) N:o 45/2001 tarkistamisesta mahdollisimman pian sen jälkeen, kun yleistä tietosuoja-asetusta koskevat keskustelut on saatu päätökseen, jotta molempia tekstejä voidaan alkaa soveltaa samaan aikaan (36).
   Toiseksi on selvää, että myös direktiiviä 2002/58/EY (sähköisen viestinnän tietosuojadirektiivi) on muutettava. On kuitenkin paljon tärkeämpää, että EU:ssa tarvitaan selkeää kehystä viestinnän luottamuksellisuuden turvaamiseksi. Viestinnän luottamuksellisuus on olennainen osa yksityisyyden suojaa, ja se koskee kaikkia viestintäpalveluja, ei pelkästään julkisesti saatavilla olevan sähköisen viestinnän palvelujen tarjoajia. Tämä on toteutettava oikeudellisesti varman yhdenmukaisen sääntelyn avulla siten, että yhdenvertaisin edellytyksin tarjottu suoja on vähintään samantasoinen kuin sähköisen viestinnän tietosuojadirektiivissä.
   Tässä lausunnossa suositellaan näin ollen vaatimaan sitoutumista ehdotusten nopeaan antamiseen mahdollisimman pian näillä kahdella alalla.
   5.   Digitaalisten oikeuksien kannalta tärkeä hetki Euroopassa ja muualla maailmassa

   Nyt on ensimmäinen kerta uuden sukupolven aikana, kun EU:lla on tilaisuus nykyaikaistaa ja yhdenmukaistaa henkilötietojen käsittelyä koskevia säännöksiä. Yksityisyys ja tietosuoja eivät kilpaile talouskasvun ja kansainvälisen kaupan kanssa, eivät myöskään suurten palvelujen ja tuotteiden kanssa. Sen sijaan ne ovat osa laatua ja arvolupausta. Kuten Eurooppa-neuvosto toteaa, luottamus on välttämätön edellytys innovatiivisille tuotteille ja palveluille, jotka perustuvat henkilötietojen käsittelyyn.
   EU oli vuonna 1995 tietosuojan uranuurtaja. Nyt yli 100 maata eri puolilla maailmaa on antanut tietosuojalainsäädäntöä, ja alle puolet niistä on Euroopan maita (37). Lainsäädännön antamista tai tarkistamista harkitsevissa maissa kiinnitetään kuitenkin edelleen paljon huomiota Euroopan unioniin. Ihmisten luottamus yrityksiin ja hallituksiin on karissut joukkovalvontaan ja tietosuojaloukkauksiin liittyvien paljastusten vuoksi, joten EU:n lainsäätäjät ovat tässä tilanteessa huomattavassa vastuussa, sillä niiden tänä vuonna tekemillä päätöksillä voidaan odottaa olevan vaikutusta myös Euroopan ulkopuolella.
   Euroopan tietosuojavaltuutetun näkemyksen mukaan yleisen tietosuoja-asetuksen tekstit ovat oikeilla jäljillä, mutta niihin liittyy muutamia hyvinkin vakavia huolenaiheita. Yhteispäätösmenettelyyn liittyy aina se riski, että hyvää tarkoittavat neuvottelijat joutuvat heikentämään joitakin säännöksiä poliittista kompromissia haettaessa. Tietosuojauudistuksen kohdalla on kuitenkin toisin, koska kyseessä ovat perusoikeudet sekä se, miten ne saadaan turvatuiksi sukupolven ajan.
   Näin ollen tällä lausunnolla pyritään auttamaan EU:n keskeisiä toimielimiä ratkomaan ongelmia. Tietosuojavaltuutettu toivoo paitsi yksittäisten rekisteröityjen oikeuksien vahvistuvan ja rekisterinpitäjien vastuullisuuden lisääntyvän, myös innovoinnin helpottuvan siten, että lainsäädäntökehyksestä tulee teknologian kannalta neutraali mutta myönteisesti asennoitunut teknologiasta yhteiskunnissa saatavaan hyötyyn.
   Nyt neuvottelujen ollessa loppusuoralla tietosuojavaltuutettu toivoo, että sen suositukset auttavat Euroopan unionia ylittämään maalilinjan sellaisella uudistuksella, joka sopii tarkoitukseensa vielä vuosien ja vuosikymmenten kuluttua: kääntämällä uuden lehden tietosuojan alalla globaalista näkökulmasta, EU:n näyttäessä esimerkkiä.

      Bryssel, 27. heinäkuuta 2015

         Giovanni BUTTARELLI

            Euroopan tietosuojavaltuutettu

      (1)  Yhteispäätösmenettelyyn sovellettavia käytännön menettelytapoja koskeva yhteinen julistus (Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 251 artikla) (2007/C 145/02) (EUVL C 145, 30.6.2007).

      (2)  COM(2012)11 final; Euroopan parlamentin lainsäädäntöpäätöslauselma 12. maaliskuuta 2014 ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä sekä näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta (yleinen tietosuoja-asetus), P7_TA(2014)0212; Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä sekä näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta (yleinen tietosuoja-asetus) – Yleisnäkemyksen valmistelu, neuvoston asiakirja 9565/15, 11.6.2015.

      (3)  Ehdotuksen koko otsikko on Ehdotus – Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi yksilöiden suojelusta toimivaltaisten viranomaisten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä rikosten torjumista, tutkimista, selvittämistä ja syytteeseenpanoa tai rikosoikeudellisten seuraamusten täytäntöönpanoa varten sekä näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta, COM(2012)10 final; Euroopan parlamentin lainsäädäntöpäätöslauselma 12. maaliskuuta 2014 ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi yksilöiden suojelusta toimivaltaisten viranomaisten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä rikosten torjumista, tutkimista, selvittämistä ja syytteeseenpanoa tai rikosoikeudellisten seuraamusten täytäntöönpanoa varten sekä näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta, P7_TA(2014)0219. Kolmikantakokouksen aikataulu ja laajuus, ks. Eurooppa-neuvoston päätelmät, 25. ja 26. kesäkuuta 2015, EUCO 22/15; kolmikantakokouksen etenemissuunnitelma ilmoitettiin parlamentin, neuvoston ja komission yhteisessä lehdistötilaisuudessa http://audiovisual.europarl.europa.eu/AssetDetail.aspx?id=690e8d8d-682d-4755-bfb6-a4c100eda4ed [20.7.2015], mutta sitä ei ole julkaistu virallisesti. Yleinen tietosuoja-asetus tulee voimaan 20 päivän kuluttua sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä, ja sitä on tarkoitus soveltaa täysimääräisesti kahden vuoden kuluttua sen voimaantulosta (91 artikla).

      (4)  Avoinna olevaa Euroopan tietosuojavaltuutetun tointa koskeva ilmoitus, COM/2014/10354 (2014/C 163 A/02), EUVL C 163 A, s. 6, 28.5.2014. Euroopan tietosuojavaltuutetun strategiassa vuosiksi 2015–2019 luvattiin etsiä toteuttamiskelpoisia ratkaisuja byrokratian välttämiseksi, säilyttää joustavuus teknisen innovoinnin ja rajat ylittävän tiedonkulun osalta ja antaa yksilöille mahdollisuus käyttää oikeuksiaan tehokkaammin sekä verkossa että verkon ulkopuolella. Euroopan tietosuojavaltuutetun strategia ”Leading by example: The EDPS Strategy 2015–2019”, maaliskuu 2015.

      (5)  Tietosuojan uudistuspakettia koskeva Euroopan tietosuojavaltuutetun lausunto (EDPS Opinion on the data protection reform package), 7.3.2015.

      (6)  Ks. oikeusasioista, kuluttaja-asioista ja sukupuolten tasa-arvosta vastaavalle komission jäsenelle Vĕra Jouroválle osoitetun tietosuojatyöryhmän kirjeen liite, 17.6.2015.

      (7)  Yleisen tietosuoja-asetuksen aineellista ja alueellista soveltamisalaa on hankala tiivistää ytimekkäästi. Toimielimet näyttävät olevan yksimielisiä ainakin siitä, että soveltamisala kattaa ne EU:n alueelle sijoittautuneet organisaatiot, jotka käsittelevät henkilötietoja joko EU:ssa tai EU:n ulkopuolella, sekä EU:n ulkopuolelle sijoittautuneet organisaatiot, jotka käsittelevät EU:ssa asuvien henkilöiden henkilötietoja tarjotessaan heille tavaroita tai palveluita tai seuratessaan heitä. (Ks. asetuksen 2 artikla aineellisen soveltamisalan ja 3 artiklan alueellisen soveltamisalan osalta.)

      (8)  Muiden tulosten mukaan seitsemän kymmenestä on huolissaan siitä, että heidän tietojaan käytetään muuhun tarkoitukseen kuin siihen, jota varten ne on kerätty, ja yksi seitsemästä on sitä mieltä, että heiltä tulisi kysyä joka kerta nimenomaista suostumusta ennen heidän tietojensa keräämistä ja käsittelyä. Kaksi kolmesta on sitä mieltä, että on tärkeää voida siirtää henkilötiedot vanhalta palveluntarjoajalta uudelle (Special Eurobarometer 431 on data protection, kesäkuu 2015.) Pew Research Centerin vuonna 2014 tekemässä tutkimuksessa saatiin samankaltaisia tuloksia: 91 prosenttia amerikkalaisista koki menettäneensä hallinnan sen suhteen, miten yritykset keräävät ja käyttävät henkilötietoja; 80 prosenttia verkkoyhteisöpalvelujen käyttäjistä on huolissaan siitä, että kolmannet osapuolet kuten mainostajat tai yritykset saavat heidän tietojaan, ja 64 prosenttia on sitä mieltä, että valtion tulisi säännellä mainostajia enemmän (Pew Research Privacy Panel Survel, tammikuu 2014).

      (9)  Komissio ehdottaa kattavaa tietosuojalainsäädännön uudistusta, joka lisää käyttäjien mahdollisuutta hallita tietojaan ja vähentää yrityksille aiheutuvia kustannuksia.

      (10)  Kansalaisjärjestöjen kirje komission puheenjohtaja Junckerille, 21.4.2015 (https://edri.org/files/DP_letter_Juncker_20150421.pdf) ja varapuheenjohtaja Timmermansin kabinettipäällikön vastaus, 17.7.2015 (https://edri.org/files/eudatap/Re_EC_EDRi-GDPR.pdf) [23.7.2015]. Euroopan tietosuojavaltuutettu tapasi useita kyseisten kansalaisjärjestöjen edustajia ja keskusteli näistä kysymyksistä heidän kanssaan toukokuussa 2015. Lehdistötiedote EDPS/2015/04, 1.6.2015, EU Data Protection Reform: the EDPS meets international civil liberties groups. Täysipituinen nauhoitus keskustelusta on saatavana tietosuojavaltuutetun verkkosivuilla (https://secure.edps.europa.eu/EDPSWEB/edps/EDPS/Pressnews/Videos/GDPR_civil_soc).

      (11)  2 artiklan 2 kohdan e alakohta.

      (12)  1 artikla.

      (13)  Perusoikeuskirjan 8 artiklan sanamuoto on seuraava [lihavointi lisätty]:

               ”1.

                  Jokaisella on oikeus henkilötietojensa suojaan.

                  2.

                  Tällaisten tietojen käsittelyn on oltava asianmukaista ja sen on tapahduttava tiettyä tarkoitusta varten ja asianomaisen henkilön suostumuksella tai muun laissa säädetyn oikeuttavan perusteen nojalla. Jokaisella on oikeus tutustua niihin tietoihin, joita hänestä on kerätty, ja saada ne oikaistuksi.

                  3.

                     Riippumaton viranomainen valvoo näiden sääntöjen noudattamista.”

      (14)  10 artikla. ”Pseudonymisoidun tiedon” tulee kuulua tietosuojalainsäädännön soveltamisalaan siihen asti, kunnes käsitteestä saadaan henkilötiedoista erillinen selkeä ja oikeudellisesti velvoittava määritelmä.

      (15)  6 artiklan 2 ja 4 alakohta. Koska käsitteen ”yhteensopiva” merkityksestä on ollut epäselvyyttä, suosittelemme tietosuojatyöryhmän tarkoituksen rajaamisesta antaman lausunnon mukaisesti yleisiä kriteerejä sen arviointiin, onko tietojen käsittely yhteensopivaa sen tarkoituksen kanssa (ks. 5 artiklan 2 kohta).

      (16)  Tehokas eriyttäminen tarkoituksen perusteella on yksi keino varmistaa tiedonkäsittelyn lainmukaisuus, jos suostumusta ei pyydetä, mutta oikeutettua etua ei pitäisi tulkita liikaa. Ehdoton oikeus jäädä ulkopuolelle saattaisi niin ikään olla asianmukainen vaihtoehto joissakin tilanteissa. Sen arvioiminen, onko suostumus annettu vapaasta tahdosta, riippuu osittain siitä, a) onko rekisteröidyn ja rekisterinpitäjän välillä merkittävä epäsuhta, ja siitä, b) riippuuko 6 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetun tiedonkäsittelyn yhteydessä sopimuksen täytäntöönpano tai palvelun tarjoaminen sellaista tietojenkäsittelyä koskevan suostumuksen antamisesta, joka ei ole välttämätöntä näitä tarkoituksia varten. (Ks. 7 artiklan 4 kohta.) Tämä vastaa EU:n kuluttajansuojalainsäädännön säännöstä: kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5. huhtikuuta 1993 annetun direktiivin 93/13/ETY 3 artiklan 1 kohdan mukaan ”sopimusehtoa, josta ei ole erikseen neuvoteltu, pidetään kohtuuttomana, jos se hyvän tavan vastaisesti aiheuttaa kuluttajan vahingoksi huomattavan epätasapainon osapuolten sopimuksesta johtuvien oikeuksien ja velvollisuuksien välille.”

      (17)  Tällaisiin säännöksiin sisältyvät tietosuojan tason riittävyyttä koskevat päätökset tietyillä aloilla ja alueilla sekä näiden päätösten ja yrityksiä sitovien sääntöjen säännöllinen tarkistaminen. (Ks. 40–45 artikla.)

      (18)  73 artikla.

      (19)  76 artikla. Muutoksenhaun esteitä tietosuojasäännösten rikkomistapauksissa on käsitelty tietosuojaan liittyvien oikeussuojakeinojen saatavuudesta EU:n jäsenvaltioissa laaditussa perusoikeusviraston raportissa (Access to data protection remedies in EU Member States), 2013.

      (20)  EU:n säännöksissä painotetaan sitä, että yritykset arvioivat itse kilpailun vastaisten sopimusten kieltoa koskevan Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 101 artiklan noudattamista, ja markkinoilla määräävässä asemassa olevilla yrityksillä on ”erityisvastuu” välttää sellaisia toimia, jotka saattaisivat vaarantaa tehokkaan kilpailun (komission tiedonanto 2009/C 45/02, 9 kohta). Ks. Euroopan tietosuojavaltuutetun alustava lausunto yksityisyyden suojasta ja kilpailusta suurten tietomäärien aikakaudella (Preliminary Opinion on Privacy and Competitiveness in the Age of Big Data), 14.3.2014.

      (21)  Kaikista kolmesta tekstistä löytyy eri kohdista maininta ”ymmärrettävällä tavalla ja ymmärrettävässä muodossa selkeällä ja yksinkertaisella kielellä” (Euroopan parlamentilla johdanto-osan 57 kappaleesta; komissiolla ja neuvostolla 19 artiklasta), ja niissä puhutaan ”selkeydestä ja yksiselitteisyydestä” (Euroopan parlamentilla johdanto-osan 99 kappaleessa sekä 10 a artiklassa), ”selkeän ja helposti ymmärrettävän” tiedon antamisesta (Euroopan parlamentilla 10 artiklassa ja 11 artiklassa) ja ”tiiviisti esitetyistä, läpinäkyvistä, selkeistä ja helposti saatavilla olevista” tiedoista (Euroopan parlamentilla, komissiolla ja neuvostolla johdanto-osan 25 kappaleessa, Euroopan parlamentilla lisäksi 11 artiklassa).

      (22)  Delegoituja säädöksiä koskeva säännös on poistettu suureksi osaksi parlamentin ja neuvoston versioista. Tietosuojavaltuutetun mielestä EU voisi mennä pidemmälle ja jättää nämä tekniset seikat riippumattomien viranomaisten asiantuntijoille.

      (23)  Suositusten johdosta teksti lyhentyisi noin 20 000 sanaan. Kyseisten kolmen toimielimen tekstien keskimääräinen pituus on noin 28 000 sanaa.

      (24)  22 artikla.

      (25)  31 ja 33 artikla.

      (26)  39 artikla.

      (27)  83 artikla. Tutkimus ja arkistointi eivät itsessään voi muodostaa tiedonkäsittelyn oikeudellista perustaa, joten tietosuojavaltuutettu suosittelee 6 artiklan 2 kohdan poistamista.

      (28)  83 a artikla.

      (29)  Tietosuojatyöryhmä on laatinut vision hallinnosta, yhdenmukaisuusmekanismista ja yhden luukun järjestelmästä. Visio perustuu luottamukseen riippumattomiin tietosuojaviranomaisiin, ja siinä on kolme kerrosta:

               —

               yksittäinen tietosuojaviranomainen, joka on vahva ja jolla on riittävästi resursseja käsitellä toimivaltaansa kuuluvia tapauksia;

               —

               tehokas tietosuojaviranomaisten välinen yhteistyö, jolla on selkeä johto rajat ylittävissä tapauksissa;

               —

               Euroopan tietosuojaneuvosto, jonka on oltava riippumaton oma oikeushenkilönsä, jolla on oltava riittävästi resursseja. Sen tulee muodostua tasavertaisista tietosuojaviranomaisista, jotka toimivat yhteisvastuullisesti ja joilla on valta tehdä sitovia päätöksiä. Tietosuojaneuvoston toimintaa tukee sihteeristö, joka palvelee neuvostoa puheenjohtajan kautta.

      (30)  Tietosuojavaltuutettu suosittele myös, että valvontaviranomaisten toimivaltaa selkiytetään ja johtava viranomainen nimetään rajat ylittävää tietojenkäsittelyä koskevissa tapauksissa. Valvontaviranomaisten kyky käsitellä puhtaasti paikallisia tapauksia olisi kuitenkin samalla säilytettävä. Tietosuojavaltuutettu suosittelee yksinkertaistettua versiota yhdenmukaisuusmekanismista. On selkiytettävä, miten määritetään ne tapaukset, joissa valvontaviranomaisen tulee kuulla Euroopan tietosuojaneuvostoa ja joissa tietosuojaneuvoston on tehtävä sitova päätös asetuksen yhdenmukaisen soveltamisen varmistamiseksi.

      (31)  Komission tiedonanto: Digitaalisten sisämarkkinoiden strategia Euroopalle (COM(2015)192 final); Eurooppa-neuvoston päätelmät, kesäkuu 2015 (EUCO 22/15); neuvoston päätelmät Euroopan teollisuuden digitalisoitumiskehityksestä (8993/15).

      (32)  14 artiklan h kohta.

      (33)  23 artikla.

      (34)  18 artikla. Tietosuojavaltuutettu suosittelee lisäksi, että säännöksen tehokkuuden takaamiseksi oikeutta tiedon siirtämiseen järjestelmästä toiseen on sovellettava laajasti eikä pelkästään sellaiseen käsittelyyn, jossa käytetään rekisteröidyn antamia tietoja.

      (35)  Tietosuojavaltuutettu suosittelee esimerkiksi, ettei käytettäisi termejä ”online”, ”kirjallisesti” ja ”tietoyhteiskunta”.

      (36)  Pidämme parhaana sitä vaihtoehtoa, että tämä toteutetaan yleiseen tietosuoja-asetukseen sisältyvän säännöksen avulla.

      (37)  Greenleaf, Graham, Global Data Privacy Laws 2015: 109 Countries, with European Laws Now a Minority (30. tammikuuta 2015); (2015) 133 Privacy Laws & Business International Report, helmikuu 2015; UNSW Law Research Paper No. 2015-21.


Tärkeä oikeudellinen huomautus

|

52007SC0191

Suositus: 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 9 artiklan 3 kohdan mukainen neuvoston lausunto Yhdistyneen kuningaskunnan tarkistetusta lähentymisohjelmasta budjettivuosiksi 2006/2007–2011/2012  /* SEK/2007/0191 lopull. */

	[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |Bryssel 13.2.2007SEK(2007) 191 lopullinenSuositus:7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/979 artiklan 3 kohdan mukainen NEUVOSTON LAUSUNTO Yhdistyneen kuningaskunnan tarkistetusta lähentymisohjelmasta budjettivuosiksi 2006/2007–2011/2012(komission esittämä)PERUSTELUTYleistä taustaaHeinäkuun 1 päivänä 1998 voimaan tulleen vakaus- ja kasvusopimuksen tavoitteena on terve julkinen talous, johon pyrkimällä luodaan entistä paremmat edellytykset hintavakaudelle sekä vahvalle ja kestävälle kasvulle, jolla edistetään uusien työpaikkojen syntymistä. Kun sopimusta vuonna 2005 uudistettiin, todettiin, että sopimuksesta on ollut hyötyä kurinalaisen finanssipolitiikan varmistamisessa. Muutoksilla pyritäänkin lähinnä lisäämään sopimuksen vaikuttavuutta ja vahvistamaan sen talousteoreettista perustaa sekä turvaamaan julkisen talouden kestävyys pitkällä aikavälillä.Julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1466/97[1], joka on osa sopimusta, säädetään, että jäsenvaltioiden on toimitettava neuvostolle ja komissiolle vakaus- tai lähentymisohjelma, minkä jälkeen niiden on toimitettava tarkistettu ohjelma vuosittain (jäsenvaltiot, jotka ovat ottaneet käyttöön yhteisen rahan, toimittavat (tarkistetun) vakausohjelman, ja jäsenvaltiot, jotka eivät vielä ole ottaneet käyttöön yhteistä rahaa, toimittavat (tarkistetun) lähentymisohjelman). Yhdistynyt kuningaskunta toimitti ensimmäisen lähentymisohjelmansa joulukuussa 1998. Asetuksen mukaisesti neuvosto antoi 8 päivänä helmikuuta 1999 ohjelmasta lausunnon komission suosituksen perusteella ja talous- ja rahoituskomiteaa kuultuaan. Asetuksessa säädetyn menettelyn mukaan komissio arvioi ja edellä mainittu komitea tutkii tarkistetut vakaus- ja lähentymisohjelmat, ja myös neuvosto voi tutkia ne.Taustaa tarkistetun ohjelman arvioimiseksiKomissio on tutkinut Yhdistyneen kuningaskunnan uusimman tarkistetun lähentymisohjelman, joka toimitettiin sille 18 päivänä joulukuuta 2006, ja on antanut suosituksen ohjelmaa koskevaksi neuvoston lausunnoksi (ks. jäljempänä keskeiset kohdat, joita on arvioitu).Jotta voitaisiin saada kuva siitä, millaisessa kehyksessä tarkistetussa lähentymisohjelmassa esitettyä finanssipoliittista strategiaa arvioidaan, jäljempänä esitetään tiivistelmä seuraavista seikoista:1.  talouden ja finanssipolitiikan kehitys kymmenen viime vuoden aikana2.  maan tilanne vakaus- ja kasvusopimuksen korjaavaa menettelyä koskevien säännösten perusteella (liiallisia alijäämiä koskeva menettely)3.  viimeisin arvio maan tilanteesta vakaus- ja kasvusopimuksen ennalta ehkäisevien säännösten perusteella (tiivistelmä edellistä tarkistettua lähentymisohjelmaa koskevasta neuvoston lausunnosta)4.  komission arvio lokakuun 2006 kansallisesta uudistusohjelmasta.Talouden ja finanssipolitiikan viimeaikainen kehitysYhdistyneen kuningaskunnan talous on kasvanut voimakkaasti kymmenen viime vuoden aikana: kasvuluvut ovat olleet suhteellisen korkeita, inflaatio on pysynyt alhaisena ja joustavat työmarkkinat ovat kestäneet lukuisia talouden häiriöitä. Taloudelle on ollut ominaista erityisesti vakauden lisääntyminen, tuotantoon liittyvien suhdannevaihtelujen tasoittuminen ja inflaatiovaihtelujen pieneneminen. Tuotannon voimakas kasvu johtui pääasiassa kotitalouksien suuresta kulutuksesta ja suhteellisen vähäisestä säästämisestä. Huolimatta siitä, että työvoima-, pääoma- ja tuotemarkkinat olivat erittäin joustavia useimpien mittausmenetelmien mukaan, eräät tarjontapuolen heikkoudet eivät ole parantuneet. Suhteellisen alhainen tuottavuus voi jossain määrin johtua verrattain korkeasta työhönottoasteesta, vaikka siihen ovat todennäköisesti vaikuttaneet myös keskiasteen koulutuksen puute ja liian vähäiset investoinnit infrastruktuureihin (kuten liikenne). Julkinen talous on heikentynyt huomattavasti vuodesta 2001 alkaen verrattuna kauden ensimmäiseen puoliskoon, jolloin se vakautui huomattavasti. Tämä johtuu ainakin osittain tietoisesta valinnasta, sillä hallitus päätti ratkaista osan ongelmista lisäämällä julkisiin palveluihin osoitettuja menoja, joita ei rahoiteta kokonaisuudessaan vastaavilla tuloilla, ja siitä, että tulot olivat odotettua pienemmät.Yhdistyneen kuningaskunnan liiallista alijäämää koskeva menettelyNeuvosto teki 24 päivänä tammikuuta 2006 päätöksen, jonka mukaan Yhdistyneellä kuningaskunnalla oli 104 artiklan 6 kohdan mukainen liiallinen alijäämä, ja antoi 104 artiklan 7 kohdan mukaisen suosituksen, jonka mukaan liiallinen alijäämä on korjattava budjettivuoteen 2006/07 mennessä ja viranomaisten on toteutettava tehokkaita toimia 24 päivään kesäkuuta 2006 mennessä eli kuuden kuukauden kuluessa kuten sopimuksessa määrätään. Komissio julkaisi 20 päivänä syyskuuta 2006 neuvostolle osoitetun tiedonannon, jossa arvioitiin Yhdistyneen kuningaskunnan toteuttamia toimia. Tuolloin käytössä olleiden tietojen perusteella komissio totesi, että Yhdistynyt kuningaskunta vaikuttaa osapuilleen onnistuvan korjaamaan liiallisen alijäämän, joskin tähän tulokseen liittyi useita epävarmuustekijöitä ja rakenteellinen mukautus näytti jäävän alle suositellun 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen. Neuvosto hyväksyi 10 päivänä lokakuuta 2006 komission kannan ja totesi, ettei sillä hetkellä ollut tarpeen ryhtyä lisätoimiin.Neuvoston edellisestä ohjelmasta esittämä lausuntoNeuvosto antoi 14 päivänä maaliskuuta 2006 lausunnon edellisestä tarkistetusta lähentymisohjelmasta, joka kattoi budjettivuodet 2005/06–2011/12[2]. Neuvosto oli sitä mieltä, että ”sopeuttamisura on altis riskeille” ja kehotti Yhdistynyttä kuningaskuntaa 104 artiklan 7 kohdan mukaisesti ja julkisen talouden pitkäaikaiseen kestävyyteen kohdistuvien riskien torjumiseksi ”huolehtimaan siitä, että alijäämä pienenee budjettivuonna 2006/2007 uskottavasti ja kestävästi alle 3 prosentin suhteessa BKT:hen, ja jatkamaan julkisen talouden vakauttamista myös sen jälkeen erityisesti hidastamalla menojen kasvua suunnitellulla tavalla vuoden 2007/2008 jälkeen” ja ”toteuttamaan keskipitkän aikavälin tavoitteen, joka varmistaa nopean etenemisen kohti kestävää taloutta ja sellaisen maltillisen velkasuhteen, joka on tuntuvasti alle 60 prosentin suhteessa BKT:hen, sekä jättää riittävän varmuusmarginaalin, jotta alijäämän viitearvona oleva 3 prosenttia suhteessa BKT:hen, jota Yhdistyneen kuningaskunnan on pyrittävä välttämään, ei ylity, ja antaa finanssipoliittista liikkumavaraa erityisesti ottaen huomioon julkisten investointien tarpeen”.Komission arvio lokakuun 2006 kansallisesta uudistusohjelmastaYhdistynyt kuningaskunta on esittänyt kasvua ja työllisyyttä tukevan uudistetun Lissabonin strategian mukaisen kansallisen uudistusohjelman, jonka täytäntöönpanosta toimitettiin kertomus 16 päivänä lokakuuta 2006. Yhdistyneen kuningaskunnan kansallisessa uudistusohjelmassa pidetään keskeisinä painopisteinä seuraavia: julkisen talouden kestävyyden turvaaminen väestökehityksestä johtuvista ongelmista huolimatta, innovointia ja T&K:ta edistävän yrittäjähenkisen ja joustavan elinkeinoelämän kehittäminen, uusien taitojen hankintamahdollisuuksien lisääminen, resurssien innovatiivinen ja joustava hyödyntäminen sekä oikeudenmukaisen, nykyaikaisen ja joustavan hyvinvointivaltion kehittäminen.Komission tätä ohjelmaa koskevasta arviosta (joka hyväksyttiin osana joulukuussa 2006 esitettyä vuotuista seurantakertomusta [3] ) kävi ilmi, että Yhdistynyt kuningaskunta edistyy hyvin kansallisen uudistusohjelmansa toteuttamisessa. Kaikilla politiikan aloilla ja erityisesti mikrotaloudessa ja työllisyyspolitiikassa on edistytty vakaasti. Makrotalouspolitiikan osalta voidaan todeta, että julkisen talouden vakauttamista ja eläkeuudistusta koskevat suunnitelmat on laadittu mutta ne on vielä pantava täytäntöön. Yhdistynyt kuningaskunta on pyrkinyt voimakkaasti lisäämään sidosryhmien osallistumismahdollisuuksia.Ottaen huomioon havaitut vahvuudet ja heikkoudet suositettiin, että Yhdistynyt kuningaskunta toteuttaisi toimia perus- ja keskiasteen koulutuksen alalla.Keskeiset kohdat, joita on arvioitu Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 1 kohdan (vakausohjelmat) ja 9 artiklan 1 kohdan (lähentymisohjelmat) nojalla on arvioitu seuraavat seikat: ovatko ohjelman taustalla olevat taloutta koskevat oletukset realistisia; mikä on jäsenvaltioiden esittämä keskipitkän aikavälin tavoite ja onko sopeutusura sopiva; ovatko sopeutusuran suhteen toteutettavat ja/tai ehdotetut toimenpiteet riittäviä keskipitkän aikavälin tavoitteen saavuttamiseksi suhdannekierron aikana; arvioitaessa keskipitkän aikavälin tavoitteeseen johtavaa sopeutusuraa: toteutetaanko sopeutustoimia enemmän taloudellisesti hyvinä aikoina (taloudellisesti huonoina aikoina sopeutustoimia voidaan toteuttaa vähemmän) ja – euroalueen ja ERM II -jäsenvaltioiden osalta – pyrkiikö jäsenvaltio vuosittain parantamaan suhdannetasoitettua rahoitusasemaansa ilman kertaluonteisia ja muita väliaikaisia toimenpiteitä 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen (viitearvo keskipitkän aikavälin tavoitteen saavuttamiseksi); määriteltäessä keskipitkän aikavälin tavoitteeseen johtavaa sopeutusuraa (jäsenvaltiot, jotka eivät ole vielä saavuttaneet tavoitettaan) tai sallittaessa väliaikainen poikkeama keskipitkän aikavälin tavoitteesta (jäsenvaltiot, jotka ovat saavuttaneet tavoitteensa): sellaisten huomattavien rakenneuudistusten toteuttaminen, jotka tuovat suoria pitkäaikaisia kustannussäästöjä (myös potentiaalista kasvua lisäämällä) ja joilla on sen vuoksi todennettavissa oleva vaikutus julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyteen (edellyttäen, että säilytetään riittävä varmuusmarginaali, jolla varmistetaan, ettei 3 prosentin viitearvo suhteessa BKT:hen ylity, ja edellyttäen, että julkisen talouden rahoitusaseman odotetaan palaavan takaisin keskipitkän aikavälin tavoitteeseen ohjelmakaudella); erityistä huomiota on kiinnitettävä eläkeuudistuksiin, joilla otetaan käyttöön monipilarinen järjestelmä, johon sisältyy pakollinen täysin rahastoiva pilari; vastaako jäsenvaltion talouspolitiikka talouspolitiikan laajoja suuntaviivoja. Ohjelmassa esitettyjen makrotaloudellisten oletusten realistisuutta arvioidaan komission yksiköiden syksyn 2006 talousennusteen perusteella ja soveltaen yhteisesti sovittuja menetelmiä, joita käytetään potentiaalisen tuotannon ja suhdannetasoitettujen rahoitusasemien arvioinnissa. Arvioitaessa, vastaako ohjelma talouspolitiikan laajoja suuntaviivoja, käytetään perustana vuosien 2005–2008 yhdennettyihin suuntaviivoihin sisältyviä julkista taloutta koskevia talouspolitiikan laajoja suuntaviivoja. Arviointi kattaa myös seuraavat: kuinka velkasuhde on kehittynyt ja miltä julkisen talouden kestävyys näyttää pitkällä aikavälillä. Näihin olisi vakaus- ja kasvusopimuksen täytäntöönpanon tehostamisesta 20 päivänä maaliskuuta 2005 annetun neuvoston selvityksen mukaan kiinnitettävä riittävästi huomiota julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnassa. Komission 12 päivänä lokakuuta 2006 antamassa tiedonannossa määritellään, kuinka pitkän aikavälin kestävyyttä olisi arvioitava [4]; kuinka hyvin ohjelma on sopusoinnussa jäsenvaltion esittämän, kasvua ja työllisyyttä tukevan uudistetun Lissabonin strategian mukaisen kansallisen uudistusohjelman kanssa. Eurooppa-neuvostolle 7 päivänä kesäkuuta 2005 esittämiensä vuosien 2005–2008 julkista taloutta koskevien laajojen suuntaviivojen saatteessa Ecofin-neuvosto totesi, että kansallisten uudistusohjelmien olisi vastattava vakaus- ja lähentymisohjelmia; onko noudatettu käytännesääntöjä [5], joissa muun muassa määrätään vakaus- ja lähentymisohjelmien yhteisestä rakenteesta ja tietotaulukoista. |-  Suositus:7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/979 artiklan 3 kohdan mukainen NEUVOSTON LAUSUNTO Yhdistyneen kuningaskunnan tarkistetusta lähentymisohjelmasta budjettivuosiksi 2006/2007–2011/2012EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97[6] ja erityisesti sen 9 artiklan 3 kohdan,ottaa huomioon komission suosituksen,on kuullut talous- ja rahoituskomiteaa,ON ANTANUT TÄMÄN LAUSUNNON:5.  Neuvosto tarkasteli [27 päivänä helmikuuta 2007] Yhdistyneen kuningaskunnan tarkistettua lähentymisohjelmaa, joka kattaa budjettivuodet 2006/2007–2011/2012[7].6.  Ohjelmassa esitetään kaksi makrotalouden skenaariota: keskiskenaario ja vaihtoehtoinen skenaario, jonka mukaan trendin mukainen kasvu on ¼ prosenttiyksikköä hitaampaa kuin keskiskenaariossa. Tarkistetun lähentymisohjelman julkista taloutta koskevat ennusteet perustuvat jälkimmäiseen skenaarioon, jota pidetään tässä arviossa viiteskenaariona. Skenaarion mukaan kokonaistuotannon kasvu on 2 ¾ prosenttia vuosina 2006 ja 2007 ja hidastuu keskimäärin 2 ½ prosenttiin ohjelman loppukaudella. Saatavilla olevien tietojen perusteella tämä skenaario näyttää perustuvan realistisiin kasvuoletuksiin. Inflaatioennusteet (inflaation odotetaan hidastuvan 2 ½ prosentista vuonna 2006 2 prosenttiin vuodesta 2007 alkaen) vaikuttavat äskettäin julkaistun toteutuman perusteella lyhyellä aikavälillä varsin alhaisilta mutta muuten realistisilta.7.  Komission yksiköiden syksyn 2006 talousennusteen mukaan budjettivuoden 2006/07 julkisen talouden alijäämäksi arvioidaan 3,0 prosenttia suhteessa BKT:hen. Nykyisen tarkistetun lähentymisohjelman mukaan saman vuoden alijäämäksi arvioidaan 2,8 prosenttia suhteessa BKT:hen, mikä vastaa viimeaikaisia suuntauksia, jotka osoittavat vahvaa tulojen kasvua ja hitaampaa menojen kasvua ja jotka jatkuvat budjettivuoden jäljellä olevien kuukausien ajan.8.  Lähentymisohjelman mukaan finanssipolitiikan keskeisinä tavoitteina on varmistaa pitkän aikavälin kestävyys sekä sukupolvien sisäinen ja niiden välinen oikeudenmukaisuus ja tästä syystä tukea rahapolitiikkaa erityisesti antamalla automaattisten vakauttajien tasoittaa talouden kehitystä. Ohjelmassa ennustetaan alijäämän supistuvan alle 3 prosenttiin suhteessa BKT:hen budjettivuoteen 2006/2007 mennessä (2,8 %) ja 1,4 prosenttiin ennustejakson loppuun mennessä budjettivuonna 2011/2012. Perusjäämän arvioidaan olevan 0,6 prosenttia alijäämäinen suhteessa BKT:hen budjettivuonna 2005/2006. Sen odotetaan palaavan tasapainoon budjettivuoteen 2008/2009 mennessä ja olevan 0,7 prosenttia ylijäämäinen budjettivuonna 2011/2012. Ennustejakson aikainen julkisen talouden sopeuttaminen on tasapainoisesti tulo- ja menoperusteista. Tulosuhteen odotetaan kasvavan ennustejakson kahden ensimmäisen vuoden aikana osittain harkinnanvaraisten toimien ansiosta, kun taas menoja sopeutetaan voimakkaasti budjettivuodesta 2008/2009 alkaen hillitsemällä juoksevien menojen kasvua. Lähentämisohjelmassa käytetyn määritelmän mukaisten julkisten investointien[8] odotetaan vakiintuvan 2 ¼ prosenttiin suhteessa BKT:hen budjettivuodesta 2006/2007 ja alijäämän odotetaan koostuvan yksinomaan julkisten investointien rahoituksesta budjettivuodesta 2007/2008. Sopeutusura vastaa pitkälti vuoden 2005 tarkistuksessa kaavailtua sopeutusuraa, vaikkakin makrotalouden näkymät vaikuttava suotuisammilta lyhyellä aikavälillä.9.  Yhteisesti sovittujen menetelmien mukaisesti lasketun rakenteellisen rahoitusaseman (eli suhdannetasoitetun rahoitusaseman ilman kertaluonteisia ja väliaikaisia toimenpiteitä) ennustetaan paranevan 2 ½ prosentista suhteessa BKT:hen budjettivuonna 2006/2007 noin 1 ¼ prosenttiin suhteessa BKT:hen ohjelman viimeisenä budjettivuonna eli 2011/2012. Sopeutus on nopeampaa budjettivuosina 2006/2007 ja 2008/2009 ja hidastuu tämän jälkeen. Kuten vuoden 2005 tarkistuksessa, rakenteelliselle rahoitusasemalle ei ole asetettu keskipitkän aikavälin määrällistä tavoitetta. Ohjelmassa viitataan kansallisten sääntöjen mukaisiin finanssipoliittisiin tavoitteisiin, jotka edellyttävät suhdannetasoitetun alijäämän korjaamista keskipitkällä aikavälillä; tämä on johdonmukaista sen kanssa, että julkinen velka suhteessa BKT:hen vakautetaan suhteellisen alhaiselle tasolle, mutta tarjoaa ainoastaan tietyissä olosuhteissa varmuusmarginaalin suhteessa alijäämärajaan, joka on 3 prosenttia suhteessa BKT:hen.10.  Ohjelmassa esitettyihin julkista taloutta koskeviin ennusteisiin liittyvät riskit näyttävät olevan pitkälti tasapainossa budjettivuoteen 2007/2008 asti, mutta julkisen talouden toteutuma voi olla myöhempinä vuosina ennakoitua heikompi. Veroasteen BKT-suhteen ennakoitu kasvu riippuu jossain määrin suhteellisen epävakaista tekijöistä, kuten rahoitus- ja öljyntuotantoaloilta saatavista voitoista. Talouden viimeaikainen kehitys ja vankka kannattavuus kuitenkin näyttävät tukevan suhteellisen hyviä tuloennusteita. Budjettivuodesta 2008/2009 alkaen ohjelman mukaisen alijäämäuran saavuttaminen riippuu kuitenkin menojen kasvun hillitsemisestä suunnitellulla tavalla ja menokehysten noudattamisen aktiivisesta seurannasta. Vaikka Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaiset ovat ilmoittaneet ennakolta supistavansa monien pienempien yksiköiden budjettimäärärahoja, menojen hillitsemisen tukemiseksi budjettivuodesta 2008/2009 alkaen ei ole vielä juurikaan toteutettu erityistoimenpiteitä vaan asiaa koskevaa viranomaisten vahvistusta odotetaan heinäkuuksi 2007 suunnitellussa julkisten menojen laajassa uudelleenarvioinnissa, jossa ilmoitetaan budjettivuoteen 2010/2011 ulottuvat tiukoista menosuunnitelmista. Menokehysten noudattamisen aktiivisesta seurannasta saadut tulokset ovat positiivisia.11.  Tämän riskinarvioinnin perusteella näyttää siltä, että ohjelman mukainen finanssipolitiikan viritys on pääosin asianmukainen liiallisen alijäämän korjaamiseksi budjettivuoteen 2006/2007 mennessä, kuten neuvosto on suositellut. Finanssipolitiikan viritys tarjoaa kuitenkin vasta budjettivuoden 2009/2010 tienoilla – ja tällöinkin ennusteet riippuvat julkisten menojen laajan uudelleenarvioinnin tuloksista – riittävän varmuusmarginaalin sen varmistamiseksi, ettei alijäämälle asetettu 3 prosentin viitearvo suhteessa BKT:hen ylity normaaleissa suhdannevaihteluissa. Liiallisen alijäämän korjaamisen jälkeisinä vuosina vauhtia, jolla julkista taloutta sopeutetaan ohjelmassa esitetyllä tavalla, olisi tiukennettava varsinkin ennustejakson loppupuolella, jolloin ei ole suunniteltu mitään suurempia sopeutustoimia huolimatta jokseenkin kannustavista talousnäkymistä.12.  Bruttovelkasuhteen, joka oli 42,1 prosenttia suhteessa BKT:hen budjettivuonna 2005/2006 eli selvästi alle perustamissopimuksen mukaisen 60 prosentin viitearvon enimmillään hieman yli 44 prosenttiin budjettivuonna 2008/2009. Tämän jälkeen suhteen odotetaan vakiintuvan ja kääntyvän laskuun ohjelmakauden lopussa.13.  Ikääntymisestä talousarvioon aiheutuvat pitkän aikavälin vaikutukset ovat Yhdistyneessä kuningaskunnassa lähellä EU:n keskiarvoa ja eläkekustannukset näyttävät kasvaneen hieman vähemmän kuin EU:ssa keskimäärin. Tämä johtuu osittain siitä, että Yhdistyneessä kuningaskunnassa käytetään vanhastaan suhteellisesti enemmän yksityisiä eläkejärjestelyjä kuin muissa EU-maissa. Eläketurvaan ehdotetuissa uudistuksissa on ratkaistu turvan mahdolliseen riittämättömyyteen tulevaisuudessa liittyvät ongelmat kannustamalla yksityistä eläkesäästämistä ja lisäämällä lakisääteistä eläketurvaa, minkä vuoksi julkiset eläkemenot ovat kasvaneet hieman ennakoitua enemmän. Uudistukseen sisältyy myös suunniteltu lakisääteisen eläkeiän korottaminen asteittain. Julkisen talouden alkuasetelma on edelleen riski julkisen talouden kestävyydelle myös ilman väestön ikääntymisestä talousarvioon aiheutuvia pitkän aikavälin vaikutuksia, vaikka se onkin parantunut vuoteen 2005 verrattuna. Julkisen talouden vakauttaminen parantamalla julkisen talouden rahoitusasemaa lähentymisohjelmassa suunniteltua enemmän edistäisi näin ollen julkisen talouden kestävyyteen kohdistuvien riskien vähentämistä. Yhdistyneen kuningaskunnan julkisen talouden kestävyyteen näyttää kaiken kaikkiaan liittyvän keskisuuria riskejä.14.  Lähentymisohjelma sisältää laadullisen arvion siitä, miten kansallisen uudistusohjelman täytäntöönpanosta lokakuussa 2006 esitetty kertomus kaiken kaikkiaan vaikuttaa keskipitkän aikavälin finanssipoliittiseen strategiaan. Ohjelmassa esitetään myös järjestelmällisesti tietoja siitä, millaisia suoria julkisen talouden kustannuksia tai säästöjä aiheutuisi kansallisessa uudistusohjelmassa suunnitelluista tärkeimmistä uudistuksista. Julkista taloutta koskevissa ennusteissa otetaan erityisesti huomioon, miten kansallisessa uudistusohjelmassa suunnitellut toimet vaikuttavat julkiseen talouteen. Lähentymisohjelmaan sisältyvät julkista taloutta koskevat toimet vaikuttavat kansalliseen uudistusohjelmaan sisältyvien toimien mukaisilta. Erityisesti molempien ohjelmien tavoitteena on saavuttaa hallituksen tavoitteet asteittain julkisten palvelujen tarjonnan tehostamiseksi ja suuremman vastineen saamiseksi rahalle, ja julkista taloutta koskevissa pitkän aikavälin ennusteissa on otettu huomioon ehdotetun eläkeuudistuksen arvioidut kustannukset.15.  Ohjelmaan sisältyvä finanssipoliittinen strategia on pitkälti vuosien 2005–2008 yhdennettyihin suuntaviivoihin sisältyvien talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen mukainen.16.  Vakaus- ja lähentymisohjelmia koskevissa käytännesäännöissä täsmennettyjen tietovaatimusten osalta voidaan todeta, että ohjelmasta puuttuu joitakin pakollisia ja vapaaehtoisia tietoja[9]. Nämä puutteet ovat vakavampia kuin edellisessä tarkistuksessa, sillä menosuunnitelmien aikajänne on lyhyempi.Yleisenä päätelmänä voidaan todeta, että ohjelma vaikuttaa pääpiirteissään asianmukaiselta liiallisen alijäämän korjaamiseksi neuvoston asettamaan määräaikaan mennessä (budjettivuosi 2006/2007). Budjettivuoden 2009/2010 jälkeen ei ole kuitenkaan suunniteltu mitään suurempia vakautustoimia, ja julkisen talouden tavoitteiden saavuttaminen budjettivuoden 2007/2008 jälkeen edellyttää suunniteltujen menojen hillitsevien toimenpiteiden tehokasta toteuttamista.Edellä olevan arvion perusteella Yhdistynyttä kuningaskuntaa kehotetaan jatkamaan julkisen talouden vakauttamista ohjelmakauden ajan erityisesti hidastamalla menojen kasvua suunnitellulla tavalla budjettivuoden 2007/2008 jälkeen ja parantamaan julkisen talouden rahoitusasemaa entisestään julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyteen liittyvien riskien torjumiseksi.Yhdistynyttä kuningaskuntaa kehotetaan myös noudattamaan käytännesäännöissä täsmennettyjä tietovaatimuksia.Keskeisten makrotaloutta ja julkista taloutta koskevien ennusteiden vertailu2005/06 | 2006/07 | 2007/08 | 2008/09 | 2009/10 | 2010/11 | 2011/12 |[1] EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1, asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 1055/2005 (EUVL L 174, 7.7.2005, s. 1). Kaikki tässä tekstissä mainitut asiakirjat löytyvät seuraavilta verkkosivuilta:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[2] Yhdistyneen kuningaskunnan budjettivuosi alkaa huhtikuussa ja päättyy maaliskuuhun.[3] Komission tiedonanto kevään Eurooppa-neuvostolle Kasvua ja työllisyyttä koskevan uudistetun Lissabonin strategian täytäntöönpano – Tulosten vuosi , KOM(2006) 816, 12.12.2006.[4] Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille Julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyys EU:ssa , KOM(2006) 574 lopullinen, 12.10.2006, ja Euroopan komissio, talouden ja rahoituksen pääosasto (2006), The long-term sustainability of public finances in the European Union , European Economy nro 4/2006.[5] Vakaus- ja kasvusopimuksen täytäntöönpanoa koskevat vaatimukset sekä vakaus- ja lähentymisohjelmien muotoa ja sisältöä koskevat ohjeet , hyväksytty Ecofin-neuvostossa 11.10.2005.[6] EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1, asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 1055/2005 (EUVL L 174, 7.7.2005, s. 1). Tässä tekstissä mainitut asiakirjat löytyvät seuraavilta verkkosivuilta:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[7] Yhdistyneen kuningaskunnan budjettivuosi alkaa huhtikuussa ja päättyy maaliskuuhun.[8] Yhdistyneen kuningaskunnan lähentymisohjelmassa käytetty julkisten investointien määritelmä, joka eroaa EKT:ssä käytetystä käsitteestä, kattaa kaikki julkisen sektorin investoinnit (eli julkisyhteisöt ja julkisen talouden) ja sisältää pääomatuet (ilman poistoja) yksityiselle sektorille.[9] Varsinkin työllisyys-, työttömyys- ja palkkainflaatioennusteisiin liittyvät tiedot sekä julkisen talouden budjettivuoden 2007/08 jälkeisten tulo- ja menoennusteiden yksityiskohtainen erittely puuttuvat. Vuoden 2005 tarkistukseen verrattuna julkisen talouden menojen jakautumisen aikajänne on tässä tarkistuksessa lyhyempi. Tämä tarkistus on viimeinen ennen uusien yksityiskohtaisten menosuunnitelmien vahvistamista heinäkuun 2007 julkisten menojen laajassa uudelleenarvioinnissa.


title: Neuvoston suositus, annettu 10 päivänä heinäkuuta 2012 , Latvian vuoden 2012 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Latvian vuosien 2012–2015 lähentymisohjelmaa koskeva neuvoston lausunto

text:
               24.7.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 219/50

         NEUVOSTON SUOSITUS,
   annettu 10 päivänä heinäkuuta 2012,
   Latvian vuoden 2012 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Latvian vuosien 2012–2015 lähentymisohjelmaa koskeva neuvoston lausunto
   2012/C 219/15
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,
   ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 (1) ja erityisesti sen 9 artiklan 2 kohdan,
   ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,
   ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
   ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,
   on kuullut talous- ja rahoituskomiteaa,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Eurooppa-neuvosto hyväksyi 26 päivänä maaliskuuta 2010 komission ehdotuksen, jolla käynnistetään uusi työllisyys- ja kasvustrategia, Eurooppa 2020. Strategian lähtökohtana on tehostaa talouspolitiikan yhteensovittamista, ja siinä keskitytään avainalueisiin, joilla tarvitaan toimia Euroopalla kestävän kasvun vauhdittamiseen ja kilpailukyvyn parantamiseen olevien mahdollisuuksien lisäämiseksi.

               (2)

               Neuvosto antoi 13 päivänä heinäkuuta 2010 suosituksen jäsenvaltioiden ja unionin talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista (2010–2014) ja hyväksyi 21 päivänä lokakuuta 2010 päätöksen jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista (2). Yhdessä nämä muodostavat ns. yhdennetyt suuntaviivat. Jäsenvaltioita kehotettiin ottamaan yhdennetyt suuntaviivat huomioon kansallisessa talous- ja työllisyyspolitiikassaan.

               (3)

               Neuvosto antoi 12 päivänä heinäkuuta 2011 suosituksen (3) Latvian vuoden 2011 kansallisesta uudistusohjelmasta ja lausunnon Latvian tarkistetusta lähentymisohjelmasta vuosille 2011–2014.

               (4)

               Komissio hyväksyi 23 päivänä marraskuuta 2011 toisen vuotuisen kasvuselvityksen. Tästä alkoi toinen politiikan yhdennetyn etukäteiskoordinoinnin eurooppalainen ohjausjakso, jonka perusta on Eurooppa 2020 -strategiassa. Komissio hyväksyi 14 päivänä helmikuuta 2012 makrotalouden epätasapainon ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta 16 päivänä marraskuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011 (4) nojalla varoitusmekanismia koskevan kertomuksen, jossa se katsoi, että Latvia ei kuulu niihin jäsenvaltioihin, joista laadittaisiin perusteellinen tarkastelu.

               (5)

               Neuvosto antoi 1 päivänä joulukuuta 2011 päätelmät, joissa kehotetaan sosiaalisen suojelun komiteaa esittämään yhdessä työllisyyskomitean ja muiden komiteoiden kanssa näkemyksensä toimista, joita suositellaan Eurooppa 2020 -strategian puitteissa toteutettavan politiikkajakson yhteydessä. Nämä näkemykset ovat osa työllisyyskomitean lausuntoa.

               (6)

               Latvia on vuonna 2011 täyttänyt useimmat päätöksen 2009/290/EY (5) mukaisen keskipitkän ajan rahoitustukiohjelman edellytykset. Komissio saattoi 21 päivänä joulukuuta 2011 päätökseen Latvian maksutaseohjelman nojalla tehdyn viidennen ja viimeisen tarkistuksen, jossa annettiin positiivinen yleisarvio hallituksen edistymisestä julkisen talouden, finanssipolitiikan ja rakenteellisissa uudistuksissa. Keskipitkän ajan ohjelma päättyi tammikuussa 2012. Mainitun ohjelman päättymisen jälkeen Latviaan kohdistetaan ohjelman jälkeistä valvontaa. Tämä valvonta kuuluu olennaisena osana käytössä oleviin menettelyihin ja valvontamekanismeihin, ja sillä pyritään seuraamaan tarkasti riskejä, jotka saattaisivat vaarantaa makrotalouden vakauden ja siten vaikuttaa takaisinmaksukykyyn. Ohjelman jälkeinen valvonta jatkuu siihen saakka, kunnes suuri osuus lainoista (noin 70 prosenttia) on maksettu takaisin.

               (7)

               Euroopan parlamentti on asetuksen (EY) N:o 1466/97 mukaisesti osallistunut asianmukaisesti eurooppalaiseen ohjausjaksoon, ja se on 15 päivänä helmikuuta 2012 hyväksynyt päätöslauselman vuotuisen kasvuselvityksen 2012 työllisyys- ja sosiaalinäkökohdista sekä päätöslauselman osallistumisesta vuotuiseen kasvuselvitykseen 2012.

               (8)

               Eurooppa-neuvosto hyväksyi 2 päivänä maaliskuuta 2012 rahoitusvakauden varmistamisen, julkisen talouden vakauttamisen ja rakenneuudistuksen painopisteet. Se korosti, että on tarpeen jatkaa eriytettyä, kasvua edistävää julkisen talouden vakauttamista, palauttaa normaalit luotonannon edellytykset, edistää kasvua ja kilpailukykyä, puuttua työttömyyteen ja kriisin sosiaalisiin seurauksiin sekä nykyaikaistaa julkishallintoa.

               (9)

               Lisäksi Eurooppa-neuvosto kehotti 2 päivänä maaliskuuta 2012 Euro Plus -sopimukseen osallistuvia jäsenvaltioita esittämään sitoumuksensa niin ajoissa, että ne voidaan sisällyttää vakaus- tai lähentymisohjelmiin ja kansallisiin uudistusohjelmiin.

               (10)

               Latvia toimitti 30 päivänä huhtikuuta 2012 lähentymisohjelmansa, joka koskee vuosia 2012–2015, ja vuoden 2012 kansallisen uudistusohjelmansa. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on pystytty ottamaan huomioon.

               (11)

               Neuvosto on asetuksen (EY) N:o 1466/97 mukaisen vuoden 2012 lähentymisohjelman arvioinnin perusteella sitä mieltä, että julkisen talouden kehitysarvioiden perustana oleva makrotalouden skenaario vuodeksi 2012 on varovainen, kun otetaan huomioon kaikki käytettävissä olevat tiedot, ja vuodeksi 2013 uskottava. Ohjelman mukaisessa skenaariossa makrotalouden ennusteet vuodeksi 2012 ovat hyvin lähellä komission yksiköiden kevään 2012 talousennustetta (kokonaistuotannon kasvuennusteet ovat ohjelman skenaariossa 2,0 prosenttia ja komission yksiköiden ennusteessa 2,2 prosenttia). Viimeaikaiset taloudelliset tiedot kuitenkin viittaavat siihen, että toteutuma voi ylittää ennusteet. Lähentymisohjelmassa esitetyllä julkisen talouden strategialla pyritään korjaamaan liiallinen alijäämä vuoteen 2012 mennessä ja lähentymään julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitetta lähentymisohjelman kauden loppuun mennessä. Vuoden 2012–2015 lähentymisohjelmassa keskipitkän aikavälin tavoite on muutettu –1,0 prosentista –0,5 prosenttiin suhteessa BKT:hen. Keskipitkän aikavälin uusi tavoite vastaa asianmukaisesti vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia. Suunniteltu kokonaisalijäämä vuonna 2012 on liiallisen alijäämän korjaamiselle 7 päivänä heinäkuuta 2009 annetussa neuvoston suosituksessa asetetun määräajan mukainen. Vuoden 2013 osalta ohjelman tavoitteena on kokonaisalijäämä, joka on 1,4 prosenttia suhteessa BKT:hen, mutta suunniteltuja menoleikkauksia ei vielä täysimääräisesti tueta toimenpiteillä. (Uudelleenlasketun) rakenteellisen rahoitusaseman (6) perusteella Latvia lähestyy keskipitkän aikavälin tavoitettaan lähentymisohjelman kauden loppuun mennessä vuonna 2015. Vaikka uudelleenlasketut tiedot viittaavat siihen, että lähentymisohjelman kauden loppuvuosina keskipitkän aikavälin rakenteellisen tavoitteen savuttamisessa edistytään alle 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen, suunnitellulla menojen hillitsemisellä varmistettaisiin, että valtion menojen kasvu olisi päätösperusteiset tulopuolen toimenpiteet huomioon ottaen vakaus- ja kasvusopimuksen menoja koskevan viitearvon mukaiset.
               Samanaikaisesti sellaiset parlamentin 24 päivänä toukokuuta hyväksymät veromuutokset vuoden 2012 toiselta vuosipuoliskolta, jotka eivät vielä käy ilmi lähentymisohjelman mukaisesta skenaariosta mutta jotka esitetään lähentymisohjelman toimittamisen yhteydessä jätetyssä kirjeessä, saattavat vaarantaa tavoitteiden saavuttamisen vuonna 2013 ja sen jälkeen. Yleinen julkisen talouden velkasuhde on alle 60 prosenttia suhteessa BKT:hen. Se kasvaa 42,6 prosentista suhteessa BKT:hen vuonna 2011 46,7 prosenttiin vuonna 2014, kun viranomaiset ennakkorahoittavat vuosina 2014–2015 erääntyviä kansainväliseen rahoitustukeen liittyviä suuria takaisinmaksuja, ja laskee 38,9 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2015, kun takaisinmaksut on suoritettu.

               (12)

               Latvian olisi jatkettava strategiaa verotuksen painopisteen siirtämiseksi työvoimasta kulutukseen, omaisuuteen sekä luonnonvarojen ja muiden resurssien käyttöön samalla, kun rakenteellista tasapainoa parannetaan. Pienipalkkaisiin työntekijöihin kohdistuva suhteellisen suuri verorasitus ja laittoman työn suuri osuus viittaavat siihen, että tarvitaan asianmukaista työmarkkinapolitiikkaa sekä vero- ja etuusjärjestelmien tarkistamista. Myös harmaan talouden vastaisia toimia olisi syytä lisätä. Ympäristöverot ovat edelleen suhteellisen kehittymättömiä, ja niissä selvästi vallitsevina ovat moottoripolttoaineverot, kun taas muiden energialähteiden, ympäristön pilaamisen ja luonnonvarojen käytön verotus on alle EU:n keskitason. Veropohjan laajentaminen muihin ympäristöverolähteisiin, erityisesti ympäristön pilaamiseen, sekä energialähteiden laajapohjaisempi verottaminen auttaisivat ympäristötavoitteiden saavuttamisessa ja mahdollistaisivat verorasituksen siirtämisen pois työn verotuksesta.

               (13)

               Latviaa kehotetaan varmistamaan meneillään olevan julkisen talouden ohjausjärjestelmän uudistamisprosessin yhteydessä, että parlamentti hyväksyy budjettikuria koskevan lain ja laatii julkisen talouden keskipitkän aikavälin kehystä koskevan lain tukemaan julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyttä. Budjettikuria koskevan lain hyväksyminen vastaa hallituksen maksutasetukea koskevan ohjelman mukaisia sitoumuksia. Hallituksen hyväksymällä lakiluonnoksella pyritään myös saattamaan julkisen talouden ohjausjärjestelmää koskeva kehittyvä EU:n säännöstö osaksi Latvian lainsäädäntöä. Hyväksymisensä ja täytäntöönpanonsa myötä uusi laki vahvistaisi huomattavasti Latvian julkisen talouden kehystä, josta puuttuu nykyisellään tehokas mekanismi menojen kasvun rajoittamiseksi taloudellisesti hyvinä aikoina.

               (14)

               Eläkeuudistuksen jatkuvuuden varmistamiseksi Latvian olisi palautettava pakollisen yksityisen eläkejärjestelmän maksut 6 prosentin tasolle bruttopalkoista vuonna 2013 nykyisen 2 prosentin alennetun tason sijaan.

               (15)

               Latvian on vahvistettava ja uudistettava sosiaalietuusjärjestelmänsä ja puututtava työttömyysasteeseensa, joka kuuluu unioni korkeimpiin. Kriisin aikana nuorisotyöttömyyden asettama haaste on käynyt erityisen selväksi, ja sen myötä on paljastunut myös suuria puutteita ammattitaidon kysynnän ja tarjonnan kohtaamisessa. On suunniteltu ja toteutettu nuoriin kohdistettuja erityisiä aktiivisia työmarkkinapolitiikkoja, jotka sisältävät ammattikoulutusta, vapaaehtoistyötä ja palkkatukia nuorille. Ongelman laajuuteen nähden näillä rajallisilla toimilla on kuitenkin melko vähäinen vaikutus.

               (16)

               Vuonna 2011 Latvian väestöstä 40:tä prosenttia uhkasi köyhyys ja sosiaalinen syrjäytyminen, ja tämä vaikuttaa myös työvoiman työllistettävyyteen ja tuleviin kasvunäkymiin. Latvia hyväksyi sosiaalista turvaverkkoa koskevan hätästrategian. Hallituksen politiikka köyhyyden vähentämiseksi keskittyy tulonjaon epätasaisuuteen, työssä käyvien perheiden verorasituksen keventämiseen ja työmarkkinoille pääsyn parantamiseen. Latvia kuitenkin käyttää suhteellisen vähän rahaa sosiaaliseen suojeluun, ja sosiaalisilla tulonsiirroilla on vain vähäinen vaikutus köyhyyden vähentämiseen, koska suuri osa sosiaalisista tulonsiirroista palautuu keski- ja suurituloisille. Tarveharkintaisiin etuuksiin käytetään vähän rahaa, ja väliaikaiset matalapalkkaiset julkisen sektorin työt täyttävät osittain sosiaalisen turvaverkon roolin. Sosiaalietuuksien suunnitteluun sisältyy myös köyhyys- ja työttömyysloukkuja, ja järjestelmän väärinkäyttöä esiintyy. Paikallishallinnon tasolla esiintyy suurta epätasa-arvoa sosiaaliavun piiriin pääsemisessä, ja avoimuuden puute hankaloittaa näyttöön perustuvaa päätöksentekoa. Pitkäaikaistyöttömyyden ja nuorisotyöttömyyden asettamat haasteet kävivät erityisen selviksi kriisin aikana. Suurimmalla osalla nuorista työttömistä ei ole ammatillista pätevyyttä. Työelämän tai koulutuksen ulkopuolella olevien nuorten määrä on suhteellisen suuri. Olisi ryhdyttävä toimenpiteisiin, joissa otetaan huomioon Latvian ja komission välisen nuorisotyöttömyyttä käsittelevän toimintaryhmän havainnot.

               (17)

               Latvian olisi parannettava edelleen energiatehokkuuttaan ja edistettävä kilpailua pääasiallisissa energiaverkoissa sekä parannettava samalla liitettävyyttä EU:n energiaverkkoihin. Verojärjestelmä ei tarjoa riittäviä kannustimia energiakustannusten vähentämiseen eikä kulutusten ja investointien siirtämiseen kohti energiatehokkaita tuotteita (ajoneuvot, rakennusten eristäminen, lämmitysjärjestelmät). Monopoliyhtiöt hallitsevat edelleen Latvian energiamarkkinoita. Historiallisista syistä Latvian kaasu- ja sähkömarkkinat ovat enimmäkseen erilliset muiden jäsenvaltioiden markkinoista.

               (18)

               Siviilioikeusjärjestelmän tehottomuudella on kielteinen vaikutus liiketoiminta- ja talousympäristöön, koska se lisää liiketoiminnan riskiä ja kustannuksia. Ensimmäisen ja toisen oikeusasteen tuomioistuinten siviili- ja kauppaoikeudellisten menettelyjen käsittely laahaa pahasti jäljessä erityisesti sopimusvelvoitteiden ja maksukyvyttömyysmenettelyjen osalta. Tuomareiden ammatillista pätevyyttä olisi tarpeen arvioida. Lisäparannukset maksukyvyttömyyslainsäädäntöön ovat perusteltuja.

               (19)

               Huolimatta suhteellisen korkeasta koulutustasosta, huomattavalla osalla työvoimasta ei ole ammatillista pätevyyttä, ja mahdollisuudet päästä korkeakoulutukseen ovat rajalliset. Yliopistot pärjäävät heikosti kansainvälisessä vertailussa, ja niille on ominaista alhainen kansainvälinen kilpailukyky ja heikko hallinto. Vähäinen yhteistyö yliopistojen, tutkimuslaitosten ja yritysten välillä vaikuttaa osaltaan innovaatiotasoon, joka on hyvin matala. Latvialta puuttuu systemaattinen ja tehokas tutkimus- ja innovaatiostrategia. Latvialla on myös unionin alhaisimmat yritysten tutkimus- ja kehitystoiminnan (T&K) menot.

               (20)

               Latvia on tehnyt useita sitoumuksia Euro Plus -sopimuksen nojalla. Nämä sitoumukset ja vuonna 2011 esitettyjen sitoumusten täytäntöönpano liittyvät työllisyyden edistämiseen, kilpailukyvyn parantamiseen, julkisen talouden kestävyyden lisäämiseen ja talouden vakauden vahvistamiseen. Komissio on arvioinut Euro Plus -sopimukseen liittyvien sitoumusten täytäntöönpanoa. Arvioinnin tulokset on otettu huomioon jäljempänä esitettävissä suosituksissa.

               (21)

               Komissio on laatinut eurooppalaisen ohjausjakson puitteissa kattavan analyysin Latvian talouspolitiikasta. Se on arvioinut Latvian lähentymisohjelman ja kansallisen uudistusohjelman. Se on ottanut huomioon ei vain niiden merkityksen Latvian finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta vaan myös sen, ovatko ne EU:n sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska unionin talouden ohjausta ja hallintaa on tarpeen kokonaisuudessaan tehostaa antamalla EU:n tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin. Eurooppalaisen ohjausjakson yhteydessä annetut komission suositukset on otettu huomioon jäljempänä esitettävissä suosituksissa 1–7.

               (22)

               Neuvosto on tämän arvion perusteella tutkinut lähentymisohjelman, ja sen lausunto (7) ilmenee erityisesti jäljempänä esitettävässä suosituksessa 1,

         SUOSITTAA, että Latvia toteuttaa vuosina 2012–2013 toimia, joilla se

               1.

               varmistaa, että liiallinen alijäämä saadaan oikea-aikaisesti korjattua; tätä varten toteuttaa vuoden 2012 talousarvion suunnitellusti ja suorittaa liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn yhteydessä annetuissa neuvoston suosituksissa määritellyt julkisen talouden vakauttamistoimet; tämän jälkeen panee täytäntöön vuotta 2013 ja sen jälkeistä aikaa koskevan julkisen talouden strategian, jota tuetaan riittävästi täsmennetyin rakenteellisin toimenpitein, jotta edistytään riittävästi julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteen saavuttamisessa ja menoja koskevan viitearvon noudattamisessa; käyttää odotettua paremmat suhdanteista johtuvat tulot valtion velan vähentämiseen;

               2.

               panee täytäntöön toimenpiteitä verotuksen siirtämiseksi yhä enemmän työvoimasta kulutukseen, omaisuuteen sekä luonnonvarojen ja muiden resurssien käyttöön samalla, kun rakenteellista tasapainoa parannetaan; varmistaa budjettikuria koskevan lain hyväksymisen ja laatii keskipitkän aikavälin julkisen talouden kehystä koskevan lain tukemaan julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyttä; palauttaa pakollisen yksityisen eläkejärjestelmän maksut kuuden prosentin tasolle bruttopalkoista vuodesta 2013;

               3.

               toteuttaa toimenpiteitä pitkäaikais- ja nuorisotyöttömyyden vähentämiseksi ehkäisemällä koulun keskeyttämistä, edistämällä tehokkaampaa oppisopimuskoulutusta ja ammatillista koulutusta, parantamalla aktiivisen työmarkkinapolitiikan ja sen koulutukseen liittyvän osa-alueen laatua, kattavuutta ja tehokkuutta sekä soveltamalla tehokasta palkkatukijärjestelmää;

               4.

               puuttuu korkeaan köyhyysasteeseen ja sosiaaliseen syrjäytymiseen uudistamalla sosiaalietuusjärjestelmäänsä samaan aikaan sekä tehokkaammaksi että köyhiä paremmin suojelevaksi; varmistaa paremman kohdentamisen ja lisää kannustimia työntekoon;

               5.

               kannustaa lisäämään energiatehokkuutta toteuttamalla toimia ja tarjoamalla kannustimia energiakustannusten vähentämiseksi sekä kulutuksen siirtämiseksi kohti energiatehokkaita tuotteita, mukaan lukien ajoneuvot, rakennukset ja lämmitysjärjestelmät; edistää kilpailua pääasiallisissa energiaverkoissa ja parantaa liitettävyyttä EU:n energiaverkkoihin;

               6.

               toteuttaa oikeuslaitoksen hallinnoinnin ja tehokkuuden parantamiseksi toimenpiteitä, joilla pyritään erityisesti purkamaan ruuhkaa ja lyhentämään menettelyjen kestoa; ryhtyy toimiin maksukyvyttömyysmenettelyjä ja sovittelua koskevan lainsäädännön parantamiseksi;

               7.

               jatkaa korkea-asteen koulutuksen uudistamista muun muassa toteuttamalla uuden rahoitusmallin, jossa palkitaan laatua, vahvistetaan yhteyttä markkinoiden ja tutkimuslaitosten tarpeisiin ja vältetään budjettivarojen pirstoutumista; suunnittelee ja toteuttaa tehokkaan tutkimus- ja innovaatiopolitiikan, joka kannustaa yrityksiä innovoimaan, muun muassa verokannustimilla, infrastruktuuria parantamalla ja tutkimuslaitoksia rationalisoimalla.

      Tehty Brysselissä 10 päivänä heinäkuuta 2012.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         V. SHIARLY

      (1)  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Pidetty voimassa vuodelle 2012 voimassa jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista 26 päivänä huhtikuuta 2012 annetulla neuvoston päätöksellä 2012/238/EU (EUVL L 119, 4.5.2012, s. 47).

      (3)  EUVL C 215, 21.7.2011, s. 8.

      (4)  EUVL L 306, 23.11.2011, s. 25.

      (5)  EUVL L 79, 25.3.2009, s. 39.

      (6)  Suhdannetasoitettu rahoitusasema ilman kertaluonteisia ja muita väliaikaisia toimenpiteitä, komission yksiköiden uudelleen laskemana ohjelman tietojen perusteella ja yhteisesti sovittuja menetelmiä käyttäen.

      (7)  Asetuksen (EY) N:o 1466/97 9 artiklan 2 kohdan mukaisesti.


Avis juridique important

|

31998H0370

98/370/EY: Komission suositus, annettu 27 päivänä toukokuuta 1998, kansainvälisen työjärjestön 20 päivänä kesäkuuta 1996 tekemän kotityötä koskevan yleissopimuksen N:o 177 ratifioinniksi (tiedoksiannettu numerolla K(1998) 764)

Virallinen lehti nro L 165 , 10/06/1998 s. 0032 - 0032

KOMISSION SUOSITUS,annettu 27 päivänä toukokuuta 1998,kansainvälisen työjärjestön 20 päivänä kesäkuuta 1996 tekemän kotityötä koskevan yleissopimuksen N:o 177 ratifioinniksi (tiedoksiannettu numerolla K(1998) 764) (98/370/EY) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 155 artiklan toisen luetelmakohdan,sekä katsoo, että20 päivänä kesäkuuta 1996 tehty kansainvälisen työjärjestön kotityötä koskeva yleissopimus N:o 177, jota täydennettiin samana päivänä annetulla suosituksella, tarjoaa puitteet kotityöntekijöiden suojelulle,kyseisessä yleissopimuksessa määrätään maat, jotka ovat sen ratifioineet hyväksymään panemaan täytäntöön ja tarkastamaan määräajoin kotityötä koskeva kansallinen politiikka, jolla pyritään parantamaan kotityöntekijöiden asemaa,yleissopimuksessa todetaan myös selvästi, että kotityötä koskevalla kansallisella politiikalla olisi mahdollisuuksien mukaan edistettävä yhdenvertaista kohtelua,yleissopimuksen päämäärät vastaavat komission tavoitteita, sellaisina kuin ne on esitetty sen keskipitkän ajan sosiaalisessa toimintaohjelmassa (1995-1997),yleissopimuksen päivämäärät auttavat edistämään tavoitetta saada aikaan tasapaino työmarkkinoiden joustavuuden ja työntekijöiden turvallisuuden välille,perustamissopimuksn 118 artiklan ensimmäisen kohdan toisessa luetelmakohdassa komissiolle annetaan tehtäväksi edistää jäsenvaltioiden kiinteää yhteistoimintaa sosiaalialalla ja erityisesti asioissa, jotka koskevat työoikeutta ja työoloja,yhteisön peruskirjassa työntekijöiden sosiaalisista perusoikeuksista (10 kohta) todetaan, että "jokaisella Euroopan yhteisön työntekijällä on oikeus tarkoituksenmukaiseen sosiaaliseen suojeluun ja hänen on saatava tasoltaan riittäviä sosiaaliturvaetuuksia asemastaan ja sen yrityksen koosta riippumatta, jossa hän työskentelee",yhteisössä 6,9 miljoonaa ihmistä työskentelee tavallisesti kotonaan, mikä on yhteisön tasolla 4,9 prosenttia työvoimasta,tunnustetaan, että kotityöntekijät ovat erityisen suojattomia ja että heitä on suojeltava asianmukaisella tavalla,uuden tietotekniikan käyttöönotto muuttaa nopeasti kotityön luonnetta, mikä tietää lisää kotityöntekijöiden asianmukaisen suojelun tarvetta, jauseimmat kotityöntekijöistä ovat naisia; he valitsevat työskentelyn kotona voidakseen ansaita kotitaloudessa tarvittavaa rahaa ja pystyäkseen samalla hoitamaan huollettavia eli useimmiten pieniä lapsia; tämä naisten valinta johtuu usein ulkoisista tekijöistä, kuten rajallisista työmahdollisuuksista tai lastenhoito- ja muiden tukipalvelujen puuttumisesta,SUOSITTELEE,- että jäsenvaltiot, jotka eivät ole vielä ratifioineet 20 päivänä kesäkuuta 1996 tehtyä kotityötä koskevaa kansainvälisen työjärjestön yleissopimusta, ratifioisivat sen- että jäsenvaltiot ilmoittavat komissiolle 18 kuukauden kuluessa tämän suosituksen julkaisemisesta toimenpiteistä, jotka ne ovat toteuttaneet tämän suosituksen huomioon ottamiseksi.Tehty Brysselissä 27 päivänä toukokuuta 1998.Komission puolestaPádraig FLYNNKomission jäsen


title: Neuvoston suositus, annettu 12 päivänä heinäkuuta 2011 , Romanian vuoden 2011 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä vuosia 2010-2014 koskevaa Romanian tarkistettua lähentymisohjelmaa koskevan neuvoston lausunnon antamisesta

text:
               22.7.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 216/6

         NEUVOSTON SUOSITUS,
   annettu 12 päivänä heinäkuuta 2011,
   Romanian vuoden 2011 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä vuosia 2010-2014 koskevaa Romanian tarkistettua lähentymisohjelmaa koskevan neuvoston lausunnon antamisesta
   2011/C 216/03
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,
   ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 (1) ja erityisesti sen 9 artiklan 3 kohdan,
   ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,
   ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
   ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,
   on kuullut talous- ja rahoituskomiteaa,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Neuvosto hyväksyi 6 päivänä toukokuuta 2009 päätöksen 2009/459/EY (2), jolla Romanialle myönnettiin keskipitkän ajan rahoitustukea kolmeksi vuodeksi perussopimuksen 143 artiklan nojalla. Tuohon päätökseen liittyvässä, 23 päivänä kesäkuuta 2009 allekirjoitetussa yhteisymmärryspöytäkirjassa ja sen myöhemmissä täydennysosissa vahvistetaan ne talouspoliittiset ehdot, joiden perusteella rahoitustukea myönnettiin. Päätöstä 2009/459/EY muutettiin 16 päivänä maaliskuuta 2010 päätöksellä 2010/183/EU (3). Romania on pannut ohjelman menestyksekkäästi täytäntöön, ja koska vaihtotasetta on osittain mukautettu Romanian tuote- ja työmarkkinoilla edelleen esiintyvien rakenteellisten heikkouksien seurauksena, mistä aiheutuu herkkyyttä kansainvälisille hintahäiriöille, neuvosto hyväksyi 12 päivänä toukokuuta 2011 päätöksen 2011/288/EU (4) EU:n keskipitkän ajan ennalta varautuvan rahoitustuen myöntämisestä Romanialle kolmeksi vuodeksi perussopimuksen 143 artiklan mukaisesti. Tähän liittyvä yhteisymmärryspöytäkirja allekirjoitettiin 29 päivänä kesäkuuta 2011.

               (2)

               Eurooppa-neuvosto hyväksyi 26 päivänä maaliskuuta 2010 komission ehdotuksen, jolla käynnistetään uusi työllisyys- ja kasvustrategia, Eurooppa 2020-strategia, joka perustuu talouspolitiikan koordinoinnin tehostamiseen. Strategia keskittyy avainalueisiin, joilla tarvitaan toimia Euroopan kestävän kasvun vauhdittamiseksi ja kilpailukyvyn lisäämiseksi.

               (3)

               Neuvosto antoi 13 päivänä heinäkuuta 2010 suosituksen jäsenvaltioiden ja unionin talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista (2010–2014) ja hyväksyi 21 päivänä lokakuuta 2010 päätöksen (5) jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista, jotka yhdessä muodostavat ns. yhdennetyt suuntaviivat. Jäsenvaltioita kehotettiin ottamaan yhdennetyt suuntaviivat huomioon kansallisessa talous- ja työllisyyspolitiikassaan.

               (4)

               Komissio hyväksyi 12 päivänä tammikuuta 2011 ensimmäisen vuotuisen kasvuselvityksen, joka tarkoitti uuden talouden ohjauksen ja hallinnan jakson alkua EU:ssa ja ensimmäistä politiikan yhdennetyn etukäteiskoordinoinnin EU-ohjausjaksoa, jonka perusta on Eurooppa 2020 -strategiassa.

               (5)

               Eurooppa-neuvosto hyväksyi 25 päivänä maaliskuuta 2011 julkisen talouden vakauttamisen ja rakenneuudistuksen painopisteet (jotka ovat 15 päivänä helmikuuta ja 7 päivänä maaliskuuta 2011 annettujen neuvoston päätelmien ja komission vuotuisen kasvuselvityksen mukaisia). Se korosti, että etusijalle on asetettava talousarvioiden tervehdyttäminen ja julkisen talouden kestävyyden palauttaminen, työttömyyden vähentäminen työmarkkinauudistusten avulla sekä uudet kasvua edistävät toimet. Se kehotti kaikkia jäsenvaltioita toteuttamaan näihin painopisteisiin perustuvia konkreettisia toimenpiteitä, jotka sisällytetään niiden vakaus- tai lähentymisohjelmiin ja kansallisiin uudistusohjelmiin.

               (6)

               Lisäksi Eurooppa-neuvosto kehotti 25 päivänä maaliskuuta 2011 Euro Plus -sopimukseen osallistuvia jäsenvaltioita esittämään sitoumuksensa riittävän ajoissa, jotta ne voidaan sisällyttää vakaus- tai lähentymisohjelmiin ja kansallisiin uudistusohjelmiin.

               (7)

               Romania toimitti 2 päivänä toukokuuta 2011 vuosia 2011–2014 koskevan vuoden 2011 tarkistetun lähentymisohjelmansa sekä vuoden 2011 kansallisen uudistusohjelmansa. Näitä kahta ohjelmaa on arvioitu samaan aikaan.

               (8)

               Romanian talous kasvoi vuosina 2002–2008 vahvasti ja sen reaalinen BKT kasvoi keskimäärin 6,3 prosenttia, mikä ylittää sen kasvupotentiaalin tason. Talouskasvua vauhditti pääosin kotimainen kysyntä, sillä vahva luottojen ja palkkojen kehitys edisti yksityistä kulutusta ja investointeja. Kasvua edistivät myös ulkomaille suuntautuneet pääomavirrat, mikä johti talouden ylikuumenemiseen sekä kestämättömään ulkoiseen ja julkisen talouden epätasapainoon. Vaihtotaseen alijäämä oli vuonna 2007 peräti 13,4 prosenttia suhteessa BKT:hen ja pieneni vuonna 2008 vain hieman, 11,6 prosenttiin suhteessa BKT:hen. Komission viimeisimmän pitkän aikavälin kestävyyttä koskevan arvion mukaan julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyteen kohdistuvat riskit näyttävät olevan suuria. Tässä arviossa ei ole kuitenkaan otettu huomioon vuonna 2010 toteutettuja laajoja eläkeuudistusta koskevia toimenpiteitä, jotka ovat huomattavasti parantaneet Romanian eläkejärjestelmän pitkän aikavälin kestävyyttä. Ulkoista luotonottoa vauhditti myötäsyklinen finanssipolitiikka, ja vuonna 2008 kokonaisalijäämä kasvoi 5,7 prosenttiin suhteessa BKT:hen, kun se vuonna 2005 oli ollut 1,2 prosenttia suhteessa BKT:hen. Tämä johtui toistuvista julkisen talouden tavoitteista poikkeamisista erityisesti juoksevien menojen suhteen. Finanssikriisi ja sitä seurannut maailmanlaajuinen laskusuhdanne lisäsivät sijoittajien haluttomuutta ottaa riskejä, minkä vuoksi Romaniaan suuntautuvat pääomavirrat supistuivat merkittävästi. Työmarkkinoille osallistuminen ei noussut, vaikka talouden olosuhteet olivat suotuisat, ja työllisyysaste muuttui kasvuvuosina hyvin vähän. Talouden laskusuhdanteen vuoksi työllisyysaste laski vuoteen 2010 mennessä 63,3 prosenttiin ja työttömyysaste kasvoi 7,3 prosenttiin, kun se vuonna 2008 oli ollut 5,8 prosenttia. Työttömyys on edelleen erityisen korkea haavoittuvien ryhmien kuten romaniväestön keskuudessa. Näistä syistä Romanian viranomaiset pyysivät akuuttien rahoitustarpeiden vuoksi kansainvälistä rahoitustukea sekä EU:n rahoitustukea toukokuussa 2009.

               (9)

               EU:n ja IMF:n rahoitustukiohjelma pantiin menestyksekkäästi täytäntöön, ja näiden myönteisten saavutusten lujittamiseksi viranomaisten kanssa neuvoteltiin ennalta varautuva EU–IMF-ohjelma vuosiksi 2011–2013. Uudessa ohjelmassa jatketaan vuosien 2009–2011 ohjelmassa aloitettua julkisen talouden vakauttamista, julkisen talouden ohjausjärjestelmän uudistamista ja rahoitusjärjestelmän vakauden säilyttämistä. Lisäksi selkeänä painopisteenä on (energia- ja liikennealan) tuotemarkkinoiden ja työmarkkinoiden rakenteellinen uudistaminen, joka on tarpeen Romanian kasvupotentiaalin vapauttamiseksi, työpaikkojen luomiseksi ja EU:n rahastojen käytön tehostamiseksi. Romania voi edelleen saavuttaa maksuperusteiseen alijäämään liittyvän tavoitteensa, joka vuonna 2011 on 4,4 prosenttia suhteessa BKT:hen (EKT-perusteisesti alle 5 prosenttia). Tämä olisi riittävä pohja sille, että saavutetaan vuoden 2012 alijäämätavoite, alle 3 prosenttia suhteessa BKT:hen, vaikka komission yksiköiden kevään 2011 ennusteen mukaan voidaan tarvita lisätoimenpiteitä. Viranomaiset ovat myös toteuttaneet toimenpiteitä uuden ohjelman rakenneuudistustavoitteiden saavuttamiseksi ja pyrkineet edelleen pitämään yllä talouden vakautta.

               (10)

               Neuvosto katsoo asetuksen (EY) N:o 1466/97 mukaisen tarkistetun lähentymisohjelman arvioinnin perusteella, että julkisen talouden ennusteiden perustana olevat makrotalouden oletukset ovat uskottavia. Lähentymisohjelmalla pyritään korjaamaan liiallinen alijäämä neuvoston 16 päivänä helmikuuta 2010 antamassa suosituksessaan asettamaan vuoden 2012 määräaikaan mennessä. Ohjelmalla tähdätään kokonaisalijäämän korjaamiseen neuvoston 16 päivänä helmikuuta 201 antamassa suosituksessa asettamaan määräaikaan eli vuoteen 2012 mennessä. Ohjelman tavoitteena on kokonaisalijäämä, joka on 2,6 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2013 ja 2,1 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2014, jolloin suunniteltu vakauttaminen on pääosin menoperusteista. Komission yksiköt ovat laskeneet rakenteellisen rahoitusaseman uudelleen, ja tämän mukaan keskipitkän aikavälin tavoitetta ei saavuteta ohjelmakaudella. Vakauttamisstrategia vaikuttaa painottuvan ohjelmakauden alkuun, ja rakenteelliset parannukset keskittyvät vuosiin 2011 ja 2012. Sen sijaan vuosina 2013 ja 2014 rakenteellinen rahoitusasema ei kohene. Suunniteltu alijäämän kehittyminen vuosina 2011 ja 2012 on asianmukainen, muttei vuosina 2013 ja 2014. Julkisen talouden tavoitteiden pääriskit liittyvät täytäntöönpanoriskeihin, valtionyhtiöiden maksurästeihin, jotka aiheuttavat merkittävän vastuusitoumuksen talousarvioon, sekä komission (Eurostatin) esittämiin varaumiin, jotka koskevat liiallista alijäämää koskevan menettelyn mukaista Romanian ilmoitusta (6). Viimeksi mainittu huomioiden Romania on sitoutunut antamaan etusijan julkisen talouden tilastojen keruun parantamiselle kansallisessa tilastolaitoksessa ESA 95:n puitteissa.

               (11)

               Romania on antanut Euro Plus -sopimuksen nojalla tehdyt sitoumuksensa kansallisessa uudistusohjelmassaan ja lähentymisohjelmassaan, jotka toimitettiin 2 päivänä toukokuuta 2011. Suurin osa näistä sitoumuksista on jo pantu täytäntöön tai niitä pannaan parhaillaan täytäntöön osana keskipitkää rahoitusapuohjelmaa ja niillä pystytään laajalti vastaamaan mainitun sopimuksen nojalla esille tuleviin olemassa oleviin haasteisiin.

               (12)

               Komissio on arvioinut lähentymisohjelman ja kansallisen uudistusohjelman sekä Euro Plus -sopimuksen nojalla tehdyt sitoumukset. Se on ottanut huomioon niiden merkityksen Romanian kestävän finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta. Lisäksi se on arvioinut, ovatko ne EU:n sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska EU:n talouden ohjausta ja hallintaa on tarpeen tehostaa kokonaisuudessaan antamalla EU:n tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin.

               (13)

               Neuvosto on tutkinut Romanian tarkistetun vuoden 2011 lähentymisohjelman edellä esitetyn arvioinnin perusteella ja ottaen huomioon myös Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 126 artiklan 7 kohdan nojalla 16 päivänä helmikuuta 2010 annetun neuvoston suosituksen. Neuvoston lausunto (7) on otettu huomioon jäljempänä esitetyssä suosituksessa. Neuvosto on tutkinut Romanian kansallisen uudistusohjelman ottaen huomioon 25 päivänä maaliskuuta 2011 hyväksytyt Eurooppa-neuvoston päätelmät,

         SUOSITTAA, että Romania
   panee täytäntöön päätöksessä 2009/459/EY, sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 2010/183/EU, säädetyt toimenpiteet yhdessä niiden päätöksessä 2011/288/EU säädettyjen toimenpiteiden kanssa, jotka on määritelty tarkemmin 23 päivänä kesäkuuta 2009 tehdyssä yhteisymmärryspöytäkirjassa ja sen myöhemmissä täydennyksissä sekä 29 päivänä kesäkuuta 2011 tehdyssä yhteisymmärryspöytäkirjassa ja sen myöhemmissä täydennyksissä.

      Tehty Brysselissä 12 päivänä heinäkuuta 2011.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         J. VINCENT-ROSTOWSKI

      (1)  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  EUVL L 150, 13.6.2009, s. 8.

      (3)  EUVL L 83, 30.3.2010, s. 19.

      (4)  EUVL L 132, 19.5.2011, s. 15.

      (5)  Pidetään vuonna 2011 voimassa 19 päivänä toukokuuta 2011 annetulla neuvoston päätöksellä 2011/308/EU jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista (EUVL L 138, 26.5.2011, s. 56).

      (6)  Eurostat on esittänyt varaumia Romanian liiallista alijäämää koskevien tietojen laadusta, seuraavista syistä:

               i)

               epävarmuus eräiden julkisten yritysten vaikutuksesta julkisen talouden alijäämään,

               ii)

               raportointi muihin saataviin tai velkoihin liittyvistä ESA95-luokista,

               iii)

               joidenkin rahoitustointen luonne ja vaikutus sekä

               iv)

               hallituksen sisäisten rahavirtojen vakauttaminen.

      (7)  Lausunto, jota tarkoitetaan asetuksen (EY) N:o 1466/97 9 artiklan 3 kohdassa.