title: Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokouksen 67. istunto Euroopan parlamentin suositus 13. kesäkuuta 2012 neuvostolle Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokouksen 67. istunnosta (2012/2036(INI))

text:
               15.11.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               CE 332/106

         Keskiviikko 13. kesäkuuta 2012Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokouksen 67. istunto
   P7_TA(2012)0240
   Euroopan parlamentin suositus 13. kesäkuuta 2012 neuvostolle Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokouksen 67. istunnosta (2012/2036(INI))
   2013/C 332 E/23

      Euroopan parlamentti, joka

               —

               ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen (SEU) ja erityisesti sen 21 ja 34 artiklan,

               —

               ottaa huomioon Alexander Graf Lambsdorffin ALDE-ryhmän puolesta esittämän ehdotuksen suositukseksi neuvostolle Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokouksen 67. istunnosta (B7-0132/2012),

               —

               ottaa huomioon 8. kesäkuuta 2011 antamansa suosituksen neuvostolle Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokouksen 66. istunnosta (1) ja 11. toukokuuta 2011 antamansa päätöslauselman "EU maailmanlaajuisena toimijana: sen rooli monenvälisissä järjestöissä" (2),

               —

               ottaa huomioon neuvoston 10. kesäkuuta 2011 hyväksymät Euroopan unionin painopisteet YK:n yleiskokouksen 66. istuntoa varten (3),

               —

               ottaa huomioon YK:n yleiskokouksen 66. istunnon, erityisesti sen päätöslauselmat Yhdistyneistä kansakunnista ja globaalista hallinnasta (4), julkishallinnon vaikuttavuuden, vastuullisuuden, tehokkuuden ja avoimuuden edistämisestä vahvistamalla ylimpiä tarkastuselimiä (5), Syyrian arabitasavallan tilanteesta (6), kansalaisten vaikutusvallasta ja kehityksestä (7), edistymisestä kohti maailmanlaajuista yhteistyötä (8), etelä–etelä-yhteistyöstä (9), Yhdistyneiden kansakuntien asemasta kehityksen edistämisessä globalisaation ja keskinäisen riippuvuuden yhteydessä (10), Yhdistyneiden kansakuntien aseman vahvistamisesta säännöllisten ja aitojen vaalien sekä demokratisoitumisen edistämisessä (11), aseriisuntakonferenssia koskevasta raportista (12), demokraattisen ja tasapuolisen kansainvälisen järjestyksen edistämisestä (13) sekä kaikkien ihmisoikeuksien ja perusvapauksien yleismaailmallisesta, jakamattomasta, toisistaan riippuvaisesta, toisiinsa liittyvästä ja toisiaan vahvistavasta luonteesta (14),

               —

               ottaa huomioon YK:n yleiskokouksen 19. joulukuuta 2011 antaman päätöslauselman uskontoon tai vakaumukseen perustuvan suvaitsemattomuuden, kielteisten käsitysten muodostamisen, leimautumisen, väkivaltaan yllyttämisen ja väkivallan torjunnasta (15),

               —

               ottaa huomioon YK:n yleiskokouksen 3. toukokuuta 2011 antaman päätöslauselman Euroopan unionin osallistumisesta Yhdistyneiden kansakuntien työhön (16),

               —

               ottaa huomioon YK:n yleiskokouksen 31. maaliskuuta 2010 antaman päätöslauselman Agenda 21 -toimintaohjelman täytäntöönpanosta, Agenda 21:n täytäntöönpanon jatkamista koskevasta ohjelmasta ja kestävän kehityksen huippukokouksen tuloksista (17),

               —

               ottaa huomioon Yhdistyneiden kansakuntien 8. syyskuuta 2000 antaman vuosituhatjulistuksen, jossa asetetaan vuosituhannen kehitystavoitteet kansainvälisen yhteisön yhteisesti sopimaksi köyhyyden poistamisen perustaksi,

               —

               ottaa huomioon 10. syyskuuta 2003 annetun komission tiedonannon "Euroopan unioni ja Yhdistyneet kansakunnat: Monenvälisyys"(COM(2003)0526),

               —

               ottaa huomioon huomiot, jotka Eurooppa-neuvoston puheenjohtaja esitti tavattuaan Yhdistyneiden kansakuntien pääsihteerin 16. huhtikuuta 2012,

               —

               ottaa huomioon 16. helmikuuta 2012 antamansa päätöslauselman Euroopan parlamentin kannasta YK:n ihmisoikeusneuvoston 19. istuntoon (18),

               —

               ottaa huomioon 17. marraskuuta 2011 antamansa päätöslauselman "EU:n tuki Kansainväliselle rikostuomioistuimelle: vastaukset haasteisiin ja ongelmien ratkaisemiseen" (19),

               —

               ottaa huomioon 7. heinäkuuta 2011 antamansa päätöslauselman demokratiakehitystä edistävästä EU:n ulkopolitiikasta (20),

               —

               ottaa huomioon 15. joulukuuta 2010 antamansa päätöslauselman EU:n ja Afrikan strategisen kumppanuuden tulevaisuudesta kolmannen EU:n ja Afrikan huippukokouksen jälkeen (21),

               —

               ottaa huomioon 25. marraskuuta 2010 antamansa päätöslauselman "10 vuotta YK:n turvallisuusneuvoston naisia, rauhaa ja turvallisuutta koskevasta päätöslauselmasta 1325" (22),

               —

               ottaa huomioon 23. marraskuuta 2010 antamansa päätöslauselman siviili-sotilasyhteistyöstä sekä siviili-sotilasvoimavarojen kehittämisestä (23),

               —

               ottaa huomioon 9. kesäkuuta 2005 antamansa päätöslauselman Yhdistyneiden kansakuntien uudistuksesta (24),

               —

               ottaa huomioon YK:n yleiskokouksen 66. istuntoon osallistuneen ulkoasiainvaliokunnan ja ihmisoikeuksien alivaliokunnan yhteisen valtuuskunnan 28.–29. marraskuuta 2011 päivätyn kertomuksen,

               —

               ottaa huomioon työjärjestyksen 121 artiklan 3 kohdan ja 97 artiklan,

               —

               ottaa huomioon ulkoasiain valiokunnan mietinnön ja kehitysyhteistyövaliokunnan lausunnon (A7-0186/2012),

               A.

               ottaa huomioon, että yhteisillä kansainvälisillä arvoilla ja normeilla pyritään takaamaan rauha, ihmisoikeuksien suojaaminen, turvallisuus ja hyvinvointi maailmassa sekä jakamaan globalisaation hyödyt kaikkien kesken entistä tasapuolisemmin;

               B.

               panee merkille, että YK on globaalin hallinnan keskiössä ja toteuttaa samanaikaisesti omia uudistuksiaan lisätäkseen toimintansa avoimuutta, tehokkuutta ja vaikuttavuutta;

               C.

               toteaa, että yhteisiä sääntöjä ja päätöksentekomekanismeja tarvitaan yhä kipeämmin, jotta voidaan yhdessä vastata uusiin globaaleihin haasteisiin ja maailmanlaajuisen talouskriisin kielteisiin vaikutuksiin;

               D.

               katsoo, että EU:n on vahvistettava yhteenkuuluvuuttaan säilyttääkseen keskeisen toimijan asemansa yhä moninapaisemmassa maailmassa, jossa tarvitaan globaaleja, yhteisesti sovittuja toimia; toteaa, että jäsenvaltioiden on perussopimusten nojalla koordinoitava toimintaansa kansainvälisissä järjestöissä ja konferensseissa;

               E.

               toteaa, että EU on sitoutunut tehokkaaseen monenvälisyyteen, joka rakentuu vahvan YK:n ympärille, sillä sitä tarvitaan globaaleihin haasteisiin vastaamiseksi;

               F.

               toteaa, että EU ja sen jäsenvaltiot kuuluvat YK-järjestelmän merkittävimpiin rahoittajiin; toteaa, että 27 jäsenvaltion EU rahoittaa noin 39 prosenttia YK:n sääntömääräisestä talousarviosta ja yli 40 prosenttia YK:n rauhanturvaoperaatioista;

               G.

               toteaa, että EU:n ja YK:n vankka ja vakaa kumppanuus on perustavan tärkeä YK:n toiminnalle kaikilla kolmella osa-alueella – rauha ja turvallisuus, ihmisoikeudet ja kehitysyhteistyö – ja merkittävä myös EU:n asemalle globaalina toimijana;

               H.

               toteaa, että EU ja YK ovat luonnollisia kumppaneita rauhanrakentamisessa ja valtiorakenteiden kehittämisessä ja tarjoavat yhdessä puitteet kollektiivisille rauhanrakentamisen ja valtiorakenteiden kehittämispyrkimyksille;

               I.

               toteaa, että ihmisoikeudet ja demokratia ovat EU:n perustavia arvoja ja sen ulkoisen toiminnan, myös kansainvälisen kaupan, periaatteita ja tavoitteita; toteaa, että ihmisoikeuksien yleismaailmallisuuden ja jakamattomuuden kunnioittaminen, edistäminen ja turvaaminen ovat Euroopan yhtenäisyyden kulmakiviä;

               J.

               toteaa, että oikeus ja oikeusvaltio ovat kestävän rauhan tukipilareita, joilla taataan ihmisoikeudet ja perusvapaudet; katsoo, että kansainvälisen rikostuomioistuimen Rooman perussäännöllä edistetään ratkaisevasti ihmisoikeuksien vaalimista, kansainvälistä oikeutta ja rankaisemattomuuden torjuntaa;

               K.

               katsoo, että kaikki valtiot ja kansalaiset sekä kansainvälinen yhteisö hyötyvät demokratiakehityksen jatkuvasta tukemisesta; toteaa, että ne kohtaavat demokratian rakentamiseen, palauttamiseen ja säilyttämiseen liittyviä haasteita;

         1.   suosittaa neuvostolle seuraavaa:

         Euroopan unioni YK:ssa

               a)

               EU:n toimintaa on koordinoitava mahdollisimman laajasti, on esitettävä yhtenäisiä kantoja ja vahvistettava EU:n johdonmukaisuutta ja näkyvyyttä globaalina toimijana YK:ssa; on täytettävä YK:n jäsenten EU:n toimintakyvylle asettamat odotukset ja lunastettava ne oikea-aikaisesti; on omaksuttava laaja ja joustava lähestymistapa yhteisen ulko- ja puolustuspolitiikan (YUTP) kantoihin YK:n tasolla, jotta EU:lle voidaan antaa valmiudet toimia ripeästi ja kattavasti YUTP-asioissa;

               b)

               on vahvistettava unionin panosta YK:n työhön laatimalla yhteinen tulkinta päätöslauselmasta, jonka YK:n yleiskokous on antanut yksityiskohtaisista säännöistä, joita sovelletaan EU:n osallistumiseen YK:n yleiskokouksen toimintaan, ja tehtävä yhteistyötä kumppaneiden kanssa päätöslauselman täysimääräiseksi täytäntöön panemiseksi; on esitettävä Euroopan parlamentille kertomus sen käytännön soveltamisesta;

               c)

               on tehtävä yhteistyötä EU:n jäsenvaltioiden ja EU:n YK-edustuston kanssa, jotta voidaan parantaa koordinointia, avoimuutta ja tietojenvaihtoa YK:n turvallisuusneuvostossa ja jotta turvallisuusneuvoston jäseninä olevat EU-jäsenvaltiot tai vaihtoehtoisesti EU:n edustaja puheenjohtajan pyynnöstä voivat puolustaa EU:n kantoja ja etuja turvallisuusneuvostossa; on vahvistettava EU:n vaikutusvaltaa turvallisuusneuvoston päätöksiin ja parannettava EU:n näkyvyyttä YK:ssa turvallisuusneuvoston käsittelemissä merkittävissä asioissa;

               d)

               on varmistettava EU:n vahva edustus kaikissa YK:n toimielimissä ja erityisjärjestöissä;

               e)

               on kehitettävä YK:n jäsenyyttä koskeva pitkän aikavälin strategia ja tehostettava julkista diplomatiaa YK-asioissa;

         EU ja globaali hallinta

               f)

               on edistettävä toimivaa monenkeskisyyttä unionin ensisijaisena strategisena tavoitteena vahvistamalla YK:n edustavuutta, avoimuutta, vastuullisuutta, vaikuttavuutta ja tehokkuutta, jotta sen käytännön tulokset paranisivat; on muistutettava tarpeesta luoda uusi tasapaino G20-ryhmän kasvavan aseman, YK:n ja sen erityisjärjestöjen sekä kansainvälisten rahoituslaitosten välillä; on edistettävä globaalia hallintaa ja pyrittävä löytämään ratkaisuja G-ryhmien ja YK-järjestelmän välisen koordinoinnin parantamiseksi edelleen, sillä kyseiset ryhmät voisivat vastata taloudellisesta ulottuvuudesta vaikka YK säilyttäisi keskeisen asemansa ja pysyisi globaalin toiminnan legitiiminä elimenä;

               g)

               on sitouduttava aktiivisemmin strategisiin ja muihin kahdenvälisiin ja monenvälisiin kumppanuuksiin, erityisesti Yhdysvaltojen kanssa, jotta voidaan edistää tehokkaiden ratkaisujen löytymistä niin EU:n kansalaisiin kuin koko maailmaan vaikuttaviin ongelmiin, kaikkein köyhin ja haavoittuvin väestö mukaan lukien;

               h)

               on tuettava YK:n turvallisuusneuvoston perusteellista, konsensukseen perustuvaa uudistusta, jotta voidaan vahvistaa sen legitiimiyttä, alueellista edustusta, vastuullisuutta ja tehokkuutta; on muistutettava, että Euroopan unionin keskeisenä pitkän aikavälin tavoitteena on yhä pysyvän jäsenen asema laajentuneessa turvallisuusneuvostossa; on pyydettävä varapuheenjohtajaa / korkeaa edustajaa kehittämään jäsenvaltioiden yhteinen kanta asian edistämiseksi; jotta kyseinen tavoite saavutettaisiin tulevaisuudessa, on tehtävä työtä turvallisuusneuvoston uusien jäsenten ottamista ja turvallisuusneuvoston päätöksenteon uudistamista koskevien kantojen yhteensovittamiseksi etukäteen EU:n neuvostossa;

               i)

               on osallistuttava YK:n yleiskokouksessa käynnistettyyn YK:n asemaa globaalissa hallinnassa koskevaan pohdintaan tavoitteena parantaa avoimuutta ja yhteistyötä; on edistettävä EU:n ja YK:n yleiskokouksen laajempaa yhteistyötä;

               j)

               on autettava vireyttämään YK:n yleiskokouksen toimintaa ja lisäämään sen tehokkuutta muun muassa tukemalla erityistyöryhmän työtä, edistämällä syvällisempiä ja tulossuuntautuneita aihekohtaisia keskusteluja ajankohtaisista ja merkittävistä ongelmista sekä sitouttamalla YK:n yleiskokous entistä tiiviimmin muihin sidosryhmiin, myös kansalaisyhteiskuntaan ja muihin kansainvälisiin ja alueellisiin järjestöihin ja foorumeihin; on korostettava tarvetta yhdenmukaistaa entistä enemmän YK:n yleiskokouksen ja sen tärkeimpien komiteoiden esityslistoja; on korostettava, että uuden puhdin antaminen voidaan taata vain, jos YK:n yleiskokous ryhtyy merkityksellisiin ja asianmukaisiin toimiin kansainvälisen yhteisön yhteisiä huolenaiheita koskevissa kysymyksissä;

               k)

               on vahvistettava sitoumus varmistaa, että YK:lla on käytettävissään riittävästi varoja ja että niitä hallinnoidaan tehokkaasti ja vaikuttavasti, talousarviota koskevan kurinalaisuuden ja johdonmukaisuuden periaatteiden mukaisesti ja tiukimpia kansainvälisiä normeja noudattaen;

         Rauha ja turvallisuus

      Rauhanturvaaminen ja rauhanrakentaminen

               l)

               on vahvistettava toiminnallista kumppanuutta ja edistettävä yhteisten rauhanrakentamistoimien strategista yhtenäisyyttä ja tehokkuutta muun muassa rauhanturvaoperaatioiden erityiskomitean työn avulla;

               m)

               on edistettävä yhteistyötä ja luotava kumppanuuksia kriisien ehkäisyn, sotilaallisen ja siviilikriisinhallinnan sekä konfliktinratkaisun alalla YK:n, Etyjin, Afrikan unionin, Arabiliiton ja muiden kansainvälisten ja alueellisten järjestöjen sekä kansalaisyhteiskunnan kanssa; on parannettava alueellisten järjestöjen valmiuksia rauhanrakentamiseen muun muassa ehdotetuissa EU:n, YK:n ja Afrikan unionin sekä EU:n, YK:n ja ECOWASin kolmikantakumppanuuksissa;

               n)

               on edistettävä rauhanrakentamisjärjestelmän eri toimijoiden yhteistyötä, erityisesti YK:n pääsihteeristön, turvallisuusneuvoston ja yleiskokouksen sekä rauhanrakentamistehtäviin osallistuvien YK:n jäsenvaltioiden kesken; on jatkettava ponnisteluja sen takaamiseksi, että EU:n jäsenvaltiot tukevat YK:n rauhanturvatehtäviä tarjoamalla niiden käyttöön erityisvoimavaroja, kuten kuljetusta, logistiikkaa ja koulutusta; on harkittava vaihtoehtoa käynnistää yhteisen turvallisuus- ja puolustuspolitiikan (YTTP) yhteydessä sotilasoperaatio, johon kuuluu taisteluosaston mahdollinen käyttö ennen YK:n rauhanoperaatiota, jos YK sitä pyytää, ja kiinnitettävä samalla erityistä huomiota rauhanturvatehtävien sekä mahdollisten taisteluosastojen kaikkien jäsenten suojeluun; on tuettava konfliktien ehkäisyn ja hallinnan sekä sovittelun, rauhanturvaamisen ja rauhanrakentamisen valmiuksien kehittämistä kansallisella ja alueellisella tasolla; on edistettävä tietotaidon ja hyvien käytäntöjen vaihtoa kumppaneiden kesken;

               o)

               on tarjottava tukea YK:n siviilivoimavarojen tarkistamiselle määrittämällä käytännöllisiä tapoja vastata kysyntään tarjonnalla kriittisten siviilivoimavarojen aloilla; on nopeutettava palvelukseenottoa, poistettava operatiiviset yhteensopimattomuudet ja vältettävä päällekkäisyyksiä turvauduttaessa YTPP:n siviilivoimavaroihin YK:n toimien tukemiseksi; on tarkasteltava mahdollisuuksia kriisinhallintaryhmien yhteiskäyttöön YK-operaatioissa tilanteissa, joissa tarvitaan nopeasti toimintavalmiita voimavaroja;

               p)

               on varmistettava naisten osallistuminen kaikissa rauhanprosessien vaiheissa ja otettava heidät järjestelmällisesti mukaan ennaltaehkäisevään diplomatiaan, varhaisvaroitukseen ja turvallisuuden seurantaan; on keskityttävä YK:n turvallisuusneuvoston naisia, rauhaa ja turvallisuutta koskevan päätöslauselman 1325 (2000) mukaisesti tarpeeseen valtavirtaistaa sukupuolinäkökulmat konfliktien ennaltaehkäisyssä, rauhanturvaoperaatioissa, humanitaarisen avussa, konfliktien jälkeisessä jälleenrakentamisessa ja DDR-aloitteissa (25); on pyrittävä aktiivisesti varmistamaan turvallisuusneuvoston päätöslauselman 1325 täytäntöönpano kaikissa YK:n jäsenvaltioissa;

               q)

               on tehtävä yhteistyötä YK:n kanssa ilmastonmuutoksen, ydinaseiden leviämisen, järjestäytyneen rikollisuuden, terrorismin ja pandemioiden kaltaisten nykyisten globaalien uhkien käsittelemiseksi;

               r)

               on pyrittävä osaltaan varmistamaan vuonna 2012 järjestettävän asekauppasopimusta käsittelevän YK:n konferenssin ja vuonna 2012 järjestettävän YK:n pienasetoimintaohjelman tarkistuskonferenssin tuloksekkuus ja seuranta;

      Suojeluvastuu

               s)

               on autettava valtioita kantamaan vastuunsa suojella väestöään; on painotettava oikea-aikaisen ja asianmukaisen kansainvälisen toiminnan tarvetta kansanmurhan, etnisen puhdistuksen, sotarikosten ja ihmisyyttä vastaan tehtyjen rikosten estämiseksi ja pysäyttämiseksi;

               t)

               poliittisella ja instituutioiden tasolla on edistettävä suojeluvastuun käsitteen täytäntöönpanoa YK:n elimissä, erityisesti YK:n turvallisuusneuvostossa, yleiskokouksessa ja ihmisoikeuskomiteassa sekä tehtävä päätelmät ja otettava opiksi väliintulosta Libyassa ja kyvyttömyydestä ripeään toimintaan Syyriassa; on edistettävä keskustelua siitä, kuinka YK:n elimet, erityisesti turvallisuusneuvosto, voisivat vedota tähän käsitteeseen taatakseen YK:n jäsenvaltioiden laajemman yhteistyön kriisitilanteessa; on vahvistettava alueellisten järjestöjen myönteistä roolia suojeluvastuun operatiivisen lähestymistavan kehittämisessä ja soveltamisessa;

               u)

               on tehtävä yhteistyötä kumppanien kanssa sen varmistamiseksi, että tässä käsitteessä keskitytään konfliktinestoon, suojeluun ja konfliktien jälkeiseen jälleenrakentamiseen, sillä suojeluvastuuseen kuuluu kolme osa-aluetta, ennaltaehkäisy-, suojelu- ja jälleenrakentamisvastuu; on avustettava valtioita kehittämään valmiuksia tätä varten, muun muassa vahvistamalla varhaisvaroitusjärjestelmiä ja YK:n sovitteluvalmiuksia; on yhteistyössä YK:n jäsenvaltioiden kanssa kannustettava perustamaan koordinointikeskuksia, jotka seuraisivat kehittyviä konfliktitilanteita, sekä kehitettävä EU:n edustustojen asiaan liittyviä valmiuksia;

               v)

               on painotettava jälleen EU:n lujaa sitoutumista suojeluvastuun käsitteeseen ja alettava laatia suojeluvastuuta koskevaa toimielinten konsensusta Euroopan parlamentin, Euroopan ulkosuhdehallinnon ja EU:n jäsenvaltioiden välillä, jotta EU voisi näissä asioissa toimia johdonmukaisemmin YK:n foorumeilla;

      Sovittelu

               w)

               on edistettävä sovittelua kustannustehokkaana välineenä riitojen rauhanomaisessa ennaltaehkäisyssä ja ratkaisussa sekä sen torjumisessa, että konfliktista kärsineet valtiot ajautuvat uudelleen konfliktiin; on laadittava entistä tehokkaammat suuntaviivat sovittelulle oikeusvaltion ja demokraattisen vastuun aloilla;

               x)

               on priorisoitava tämän välineen täytäntöönpano ja kehitettävä sitä sekä kehitettävä Euroopan ulkosuhdehallinnon sovitteluvalmiuksia EU:n sovittelu- ja vuoropuheluvalmiuksien vahvistamiskonseptin perusteella;

               y)

               on tehtävä tiivistä yhteistyötä YK:n ja muiden sovittelualan toimijoiden kanssa; on pyrittävä synergiaan sovittelutoimissa YK:n poliittisen toiminnan yksikön kanssa; on edistettävä kansainvälisten, alueellisten ja osa-alueellisten järjestöjen kumppanuuksia ja yhteistyötä YK:ssa, keskenään ja kansalaisyhteiskunnan kanssa esimerkiksi EU:n ja YK:n yhteisellä sovitteluvalmiuskumppanuudella; on parannettava tiedonvaihtoa, yhteistyötä ja koordinointia erityissovitteluun osallistuvien toimijoiden toiminnan johdonmukaisuuden ja täydentävyyden varmistamiseksi;

      Kansainvälinen oikeudenkäyttö

               z)

               on vahvistettava kansainvälistä rikosoikeusjärjestelmää; on painotettava Kansainvälisen rikostuomioistuimen tehtävää rankaisemattomuuden torjunnassa ja edistettävä Kansainvälisen rikostuomioistuimen asemaa ainoana pysyvänä tuomioistuimena, joka voi tuomita yksittäisiä rikoksentekijöitä sotarikoksista, rikoksista ihmisyyttä vastaan ja kansanmurhista, kun kansalliset tuomioistuimet eivät voi tai halua tehdä sitä;

               aa)

               on vahvistettava Kansainvälisen rikostuomioistuimen asemaa antamalla sille poliittista, diplomaattista, taloudellista ja logistista tukea; on kannustettava YK:n jäsenvaltioita liittymään Kansainvälisen rikostuomioistuimen jäseneksi ratifioimalla Rooman perussäännön; on edistettävä YK:n ja sen elinten ja erityisjärjestöjen tiivistä yhteistyötä Kansainvälisen rikostuomioistuimen kanssa;

         Ihmisoikeudet

               ab)

               on vahvistettava kansainvälisiä pyrkimyksiä varmistaa, että kaikki YK:n yleissopimuksissa vahvistetut ihmisoikeudet katsotaan yleismaailmallisiksi, jakamattomiksi, toisistaan riippuvaisiksi ja toisiinsa liittyviksi; on autettava vahvistamaan valtioiden valmiuksia noudattaa kansainvälisiä ihmisoikeusvelvoitteita; on painotettava tarvetta turvata kaikkien oikeus tunnustaa ja harjoittaa uskontoa tai vakaumusta;

               ac)

               on tuettava aktiivisesti Afrikan maiden aloitetta ja naisten asemaa käsittelevän toimikunnan suositusta, jonka päämääränä on varmistaa YK:n yleiskokouksen päätöslauselman hyväksyminen vuonna 2012 naisten sukuelinten silpomisen maailmanlaajuiseksi kieltämiseksi; on vaadittava varapuheenjohtajaa / korkeaa edustajaa ja komissiota asettamaan tämän prosessin tuloksellisuuden varmistaminen ehdottomalle etusijalle;

               ad)

               on edistettävä edelleen ihmisoikeuksien ottamista huomioon YK:n kaikessa työskentelyssä, koska ihmisoikeudet liittyvät erottamattomasti YK:n muihin tavoitteisiin rauhan ja turvallisuuden ja kehityksen alalla;

               ae)

               on osallistuttava ennakoivasti YK:n ihmisoikeuskomitean työhön tukemalla päätöslauselmia, antamalla lausumia, osallistumalla vuorovaikutteiseen vuoropuheluun ja keskusteluihin ihmisoikeuskomitean työn tasapainon varmistamiseksi;

               af)

               on vahvistettava erityismenettelyihin sisältyvää varhaisvaroitusjärjestelmää järjestelyllä, joka mahdollistaa tilanteen käsittelyn automaattisen käynnistämisen YK:n ihmisoikeuskomiteassa; on vahvistettava erityismenettelyjen suositusten täytäntöönpanon seurantaprosessia;

               ag)

               on pyrittävä vahvistamaan yleisen määräaikaisarvioinnin menettelyä sisällyttämällä suositukset kahdenvälisiin ja monenvälisiin vuoropuheluihin YK:n jäsenvaltioiden kanssa sekä perustamalla nämä vuoropuhelut kansainvälisiin normeihin ja sääntöihin;

               ah)

               on jatkettava YK:n yleiskokouksessa ja sen komiteoissa tehtävää työtä kuolemanrangaistusten täytäntöönpanon keskeyttämiseksi, mitä yhä useammat valtiot tukevat, sekä lapsen oikeuksien, vapaan tiedonvälityksen ja uskonnollisen suvaitsevaisuuden edistämiseksi; on tuettava kaikkia pyrkimyksiä lakkauttaa kidutus; on erityisesti edistettävä kidutuksen vastaisen YK:n yleissopimuksen valinnaisen pöytäkirjan hyväksymistä;

         Demokratiatuki

               ai)

               on autettava varmistamaan paikallinen vastuunotto demokratiakehityksestä sekä demokratiakulttuurin ja oikeusvaltion kehittämisestä; on laajennettava demokratian tukemista myös muutoin kuin vaalimenettelyissä sen ylläpitämiseksi pitkällä aikavälillä ja jotta kansalaisille voidaan tarjota konkreettisia tuloksia; on varmistettava parlamenttien ja poliittisten puolueiden entistä laajempi osallistuminen demokratiaa tukeviin ohjelmiin; on korostettava riippumattomien kansalaisjärjestöjen vapaan toiminnan merkitystä vahvan kansalaiskulttuurin kehittymiselle;

               aj)

               on keskityttävä sosiaaliseen ja taloudelliseen osallisuuteen, demokratiakehitykseen sekä poliittisiin ja vaalimenettelyihin, valmiuksien kehittämiseen, kansalaisyhteiskunnan vahvistamiseen, nuorten osallistumiseen parlamentaariseen demokratiaan sekä sananvapauden, omantunnonvapauden ja uskonnonvapauden ja naisten oikeuksien suojeluun, mukaan luettuna heidän osallistumisensa julkiseen ja poliittiseen elämään, sekä yhteiskunnallisten käytäntöjen että lainsäädännön tasolla;

               ak)

               demokratiatuki on integroitava paremmin Euroopan ulkoiseen toimintaan; on tuettava demokraattista hallintoa eri rahoitusvälineillä ja käyttämällä EU:n edustustojen voimavaroja aina kun mahdollista; on tehtävä yhteistyötä YK:n ja muiden kumppanien kanssa globaalisti ja paikallisesti oikeusvaltion vahvistamiseksi, riippumattomien tiedotusvälineiden tukemiseksi sekä toimivaltaisten demokraattisten instituutioiden vahvistamiseksi;

               al)

               on varmistettava, että rauhanturvatehtävien toimeksiannoissa näkyy, että vaalitarkkailuvaltuuskuntia on tuettava ja että niille on annettava tarvittavat keinot tarkkailijoiden turvallisuuden takaamiseksi kentällä;

         Kehitysyhteistyö

               am)

               on valtavirtaistettava kehitykseen vaikuttavat EU:n politiikat kaikilla tasoilla, jotta voidaan välttää kehitystä hyödyttävien toimintalinjojen ristiriidat ja toisaalta esteet kumppanimaiden kehitykselle kahden-, useamman- ja monenkeskisissä sopimuksissa ja foorumeilla; on kiinnitettävä erityistä huomiota ihmisoikeuksiin ja kehitysyhteistyön vaikutuksiin vapaakauppasopimuksissa ja WTO:n tasolla käytävissä neuvotteluissa;

               an)

               on tehtävä edelleen työtä, jotta ihmiset saadaan kehitysprosessin keskiöön; on noudatettava YK:n julistusta oikeudesta kehitykseen ja keskityttävä käytännön toimiin sen täytäntöön panemiseksi;

               ao)

               on varmistettava, että EU:n talousarviosta annettavan unionin avun kokonaisosuutta ei pienennetä ja että siinä keskitytään edelleen köyhyyden ja nälän poistamiseen; on harkittava mahdollisuutta, että 20 prosenttia EU:n kehitysavusta suunnataan erityisesti YK:n määrittelemiin perustaviin sosiaalipalveluihin ja että keskitytään erityisesti perusterveydenhuollon ja perusopetuksen vapaaseen ja yleiseen saatavuuteen, kun otetaan huomioon EU:n Koulutus kaikille -aloitteelle antama tuki ja sen sitoutuminen globaalin terveyden edistämiseen;

               ap)

               on panostettava kehitysavun johdonmukaisuuden lisäämiseen ja sen vaikuttavuuden parantamiseen, sillä nämä ovat keskeisiä vuosituhattavoitteiden saavuttamiseksi;

               aq)

               on johdettava ja nopeutettava ponnisteluja YK:ssa vuosituhattavoitteiden saavuttamiseksi ja keskityttävä erityisesti tavoitteisiin, joissa on edistytty vähiten;

               ar)

               on tehtävä työtä vuoden 2015 jälkeisiä vuosituhattavoitteita koskevan kunnianhimoisen ohjelman laatimiseksi ja otettava huomioon saavutettu edistys mutta myös jäljellä olevat haasteet, samalla kun kansainvälisen yhteisön kanssa edelleen sitoudutaan köyhyyden poistamiseen;

               as)

               on seurattava YK:n kestävän kehityksen Rio+20-konferenssin tulosten täysimääräistä täytäntöönpanoa ja edistettävä sitä, muun muassa edistämällä kestävää kehitystä pitkän aikavälin globaalin kehityksen ohjaavana periaatteena;

               at)

               on perustettava YK:n alainen korkean tason asiantuntijaryhmä;

               au)

               on toteutettava aktiivisesti jatkotoimia Busanissa hyväksytyille päätelmille;

               av)

               on toimittava päättäväisesti elintarvikekeinottelun torjumiseksi sekä köyhyyden ja nälän polttavan ongelman ratkaisemiseksi;

               aw)

               on asetettava etusijalle elintarviketurva, maatalouden tuotantokyky, infrastruktuuri, valmiuksien kehittäminen, osallistava talouskasvu, suotuisat markkinat ja uudet yritykset, mahdollisuudet käyttää teknologiaa sekä inhimillinen ja sosiaalinen kehitys vähiten kehittyneissä maissa Istanbulin toimintaohjelman ja YK:n kauppa- ja kehityskonferenssin (UNCTAD) 13. istunnossa Dohassa 26. huhtikuuta 2012 annettujen päätelmien mukaisesti;

               ax)

               on uudistettava unionin sitoutuminen elintarviketurvaa koskeviin Rooman julistuksen periaatteisiin; on tuomittava elintarvikkeilla keinottelu;

               ay)

               on kannustettava kehitysmaita toteuttamaan kansainvälisten avunantajien tuella pitkän aikavälin toimenpiteitä sen varmistamiseksi, ettei kuivuus väistämättä johtaisi nälänhätään; on toteutettava katastrofiriskin vähentämistä koskevia strategioita ja varhaisvaroitusjärjestelmiä;

               az)

               on tuettava täysin YK:n ja erityisesti humanitaaristen asioiden koordinointitoimiston avainasemaa;

               ba)

               on vahvistettava uudelleen EU:n pitkän aikavälin sitoutuminen Afrikan sarven väestön hyvinvoinnin tukemiseen sekä rakenteellisista syistä johtuvan puutteellisen elintarviketurvan ja konfliktien perimmäisiin syihin puuttumiseen;

         Ilmastonmuutos, globaali ympäristönsuojelu ja kestävyys

               bb)

               on otettava johtoasema globaalin ilmastonhallinnan ja ilmastonmuutosta koskevan kansainvälisen yhteistyön alalla; on edistettävä osallistavaa, avointa ja tasapuolista institutionaalista rakennetta, jonka hallintoelimissä teollisuusmaat ja kehitysmaat ovat tasapainoisesti edustettuina; on edelleen kehitettävä vuoropuhelua keskeisten toimijoiden, kuten BRICS-maiden ja kehitysmaiden kanssa, koska ilmastonmuutoksesta on tullut keskeinen osa kansainvälisiä suhteita; on kehitettävä edelleen Euroopan ulkosuhdehallinnon valmiuksia kehittää ilmastodiplomatiaan liittyvää EU:n politiikkaa;

               bc)

               on jatkettava vaikutusmahdollisuuksien antamista kansalaisille ympäristöhallinnassa Rion periaatteen 10 tehokkaan maailmanlaajuisen täytäntöönpanon avulla; on laajennettava Århusin yleissopimuksen määräysten soveltamista YK:n Euroopan talouskomissiota (UNECE) laajemmalle maailmanlaajuisella yleissopimuksella tai avaamalla Århusin yleissopimus UNECE:n ulkopuolisille osapuolille; on edistettävä kestävän kehityksen hallinnan parantamista, muun muassa lujittamalla YK:n ympäristöohjelmaa (UNEP); on tehtävä kumppanien kanssa aktiivista yhteistyötä ympäristölainsäädännön täytäntöönpanon maailmanlaajuisen valvonnan tehostamiseksi;

               bd)

               on taivutettava Afrikan unionin ja EU:n yhteistä kantaa myönteiseksi UNEP:n ylentämiselle YK:n erityisviraston asemaan, jonka päämaja on Nairobissa, Keniassa; on käsiteltävä näissä uusissa institutionaalisissa puitteissa kestävän kehityksen rahoitusta, teknologian siirtoa ja valmiuksien rakentamista;

               be)

               on tuettava luonnon monimuotoisuutta ja ilmastonsuojelua kehitysmaissa ilmastonmuutosta koskevassa YK:n puitesopimuksessa ja biologista monimuotoisuutta koskevassa yleissopimuksessa asetettujen tavoitteiden mukaisesti; on otettava meret ja valtameret yhdeksi Rion sopimuksen peruspilareista ilmaston ja luonnon monimuotoisuuden suojelun ohella;

               bf)

               on tuettava komission aktiivista osallistumista keskusteluun suojelun puutteista ja vastatoimista, jonka YK:n pakolaisvaltuutettu käynnisti osana suojelun haasteista käytävää vuoden 2010 vuoropuhelua ja jolla pyritään parantamaan pakkosiirtolaisten ja kansalaisuudettomien henkilöiden kansainvälisen suojelun puitteita; on osallistuttava aktiivisesti keskusteluun käsitteestä "ilmastopakolainen" – jolla tarkoitetaan ihmisiä, joiden on ilmastonmuutoksen takia jätettävä kotimaansa ja etsittävä turvapaikkaa ulkomailta – ja mahdollisuudesta vahvistaa sille oikeudellinen määritelmä, sillä käsitettä ei ole vielä tunnustettu kansainvälisessä oikeudessa eikä missään oikeudellisesti sitovassa kansainvälisessä sopimuksessa;

         Muut asiat

               bg)

               on edistettävä hallitusten ja parlamenttien vuorovaikutusta globaaleissa asioissa ja kannustettava keskusteluun parlamenttien globaalista asemasta; on vahvistettava globaalin hallinnan demokraattista luonnetta, vastuullisuutta ja avoimuutta sekä mahdollistettava kansalaisten ja parlamenttien entistä laajempi osallistuminen YK:n toimintaan;

         2.   kehottaa puhemiestä välittämään tämän suosituksen varapuheenjohtajalle / korkealle edustajalle, neuvostolle ja tiedoksi komissiolle.

      (1)  Hyväksytyt tekstit, P7_TA(2011)0255.

      (2)  Hyväksytyt tekstit, P7_TA(2011)0229.

      (3)  Euroopan unionin neuvosto, asiakirja 11298/2011.

      (4)  YK:n yleiskokouksen päätöslauselma A/RES/66/256.

      (5)  YK:n yleiskokouksen päätöslauselma A/RES/66/209.

      (6)  YK:n yleiskokouksen päätöslauselma A/RES/66/253.

      (7)  YK:n yleiskokouksen päätöslauselma A/RES/66/224.

      (8)  YK:n yleiskokouksen päätöslauselma A/RES/66/223.

      (9)  YK:n yleiskokouksen päätöslauselma A/RES/66/219.

      (10)  YK:n yleiskokouksen päätöslauselma A/RES/66/210.

      (11)  YK:n yleiskokouksen päätöslauselma A/RES/66/163.

      (12)  YK:n yleiskokouksen päätöslauselma A/RES/66/59.

      (13)  YK:n yleiskokouksen päätöslauselma A/RES/66/159.

      (14)  YK:n yleiskokouksen päätöslauselma A/RES/66/151.

      (15)  YK:n yleiskokouksen päätöslauselma A/RES/66/167.

      (16)  YK:n yleiskokouksen päätöslauselma A/RES/65/276.

      (17)  YK:n yleiskokouksen päätöslauselma A/RES/64/236.

      (18)  Hyväksytyt tekstit, P7_TA(2012)0058.

      (19)  Hyväksytyt tekstit, P7_TA(2011)0507.

      (20)  Hyväksytyt tekstit, P7_TA(2011)0334.

      (21)  Hyväksytyt tekstit, P7_TA(2010)0482.

      (22)  EUVL C 99 E, 3.4.2012, s. 56.

      (23)  EUVL C 99 E, 3.4.2012, s. 7.

      (24)  EUVL C 124 E, 25.5.2006, s. 549.

      (25)  Disarmament, demobilisation, reinsertion and reintegration eli aseistariisunta, demobilisaatio ja yhteiskuntaan sopeuttaminen.


title: Euroopan parlamentin ja neuvoston suositus, annettu 23 päivänä huhtikuuta 2008 , eurooppalaisen tutkintojen viitekehyksen perustamisesta elinikäisen oppimisen edistämiseksi (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

text:
               6.5.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 111/1

      EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON SUOSITUS,
   annettu 23 päivänä huhtikuuta 2008,
   eurooppalaisen tutkintojen viitekehyksen perustamisesta elinikäisen oppimisen edistämiseksi
   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
   (2008/C 111/01)
   EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
   ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 149 artiklan 4 kohdan ja 150 artiklan 4 kohdan,
   ottavat huomioon komission ehdotuksen,
   ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),
   ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon (2),
   noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä (3),
   sekä katsovat seuraavaa:

               (1)

               Kansalaisten tietojen, taitojen ja pätevyyksien kehittäminen ja tunnustaminen on keskeistä heidän yksilöllisen kehityksensä sekä Euroopan yhteisön kilpailukyvyn, työllisyyden ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden kannalta. Tällainen kehittäminen ja tunnustaminen helpottaisi työntekijöiden ja oppijoiden valtioiden rajat ylittävää liikkuvuutta ja edistäisi kysynnän ja tarjonnan edellytysten täyttämistä Euroopan työmarkkinoilla. Sen vuoksi olisi edistettävä ja parannettava kaikkien ihmisten, myös epäedullisessa asemassa olevien henkilöiden, pääsyä elinikäiseen oppimiseen ja siihen osallistumista sekä tutkintojen käyttöä kansallisella ja yhteisön tasolla.

               (2)

               Lissabonissa vuonna 2000 kokoontunut Eurooppa-neuvosto totesi päätelmissään, että pätevyyksien selkeyttäminen on yksi päätekijöistä pyrittäessä mukauttamaan koulutusjärjestelmiä osaamisyhteiskunnan vaatimuksiin yhteisössä. Lisäksi Barcelonassa vuonna 2002 kokoontunut Eurooppa-neuvosto kehotti lisäämään yhteistyötä korkea-asteen koulutuksen alalla ja parantamaan avoimuutta ja tunnustamismenetelmiä ammatillisen koulutuksen alalla.

               (3)

               Elinikäisestä oppimisesta 27 päivänä kesäkuuta 2002 annetussa neuvoston päätöslauselmassa (4) komissiota kehotettiin luomaan tiiviissä yhteistyössä neuvoston ja jäsenvaltioiden kanssa puitteet todistusten tunnustamiselle koulutuksen alalla Bolognan prosessin tulosten perusteella ja edistämällä vastaavia toimia ammatillisen koulutuksen alalla.

               (4)

               Koulutus 2010 -työohjelman täytäntöönpanosta vuosina 2004 ja 2006 hyväksytyissä neuvoston ja komission yhteisissä raporteissa korostettiin tarvetta kehittää eurooppalainen tutkintojen viitekehys.

               (5)

               Neuvoston ja neuvostossa kokoontuneiden jäsenvaltioiden hallitusten edustajien Kööpenhaminan prosessin yhteydessä 15 päivänä marraskuuta 2004 antamissa päätelmissä ammatillisen koulutuksen tehostetun eurooppalaisen yhteistyön tulevista painotuksista pidettiin ensisijaisen tärkeänä sellaisen joustavan ja selkeän eurooppalaisen tutkintojen viitekehyksen kehittämistä, joka perustuu avoimuuteen ja keskinäiseen luottamukseen ja muodostaa yhteiset vertailupuitteet koulutuksen alalla.

               (6)

               Epävirallisen oppimisen ja arkioppimisen tulosten validointia olisi edistettävä epävirallisen ja arkioppimisen määrittämistä ja validointia koskevista Euroopan laajuisista periaatteista 28 päivänä toukokuuta 2004 tehtyjen neuvoston päätelmien mukaisesti.

               (7)

               Brysselissä maaliskuussa 2005 ja maaliskuussa 2006 kokoontunut Eurooppa-neuvosto piti tärkeänä eurooppalaisen tutkintojen viitekehyksen hyväksymistä.

               (8)

               Tässä suosituksessa otetaan huomioon yhteisön yhteisistä puitteista tutkintojen ja pätevyyksien selkeyttämiseksi (Europass) 15 päivänä joulukuuta 2004 tehty Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 2241/2004/EY (5) sekä elinikäisen oppimisen avaintaidoista 18 päivänä joulukuuta 2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston suositus 2006/962/EY (6).

               (9)

               Tämä suositus on yhdenmukainen niiden eurooppalaisen korkeakoulutusalueen puitteiden ja koulutussyklien kuvausten kanssa, joista 45 Euroopan maan korkea-asteen koulutuksesta vastaavat ministerit sopivat Bergenissä 19 ja 20 päivänä toukokuuta 2005 osana Bolognan prosessia.

               (10)

               Ammatillisen koulutuksen laadunvarmistuksesta 23 ja 24 päivänä toukokuuta 2004 annetuissa neuvoston päätelmissä, eurooppalaisen yhteistyön jatkamisesta korkea-asteen koulutuksen laadun varmistamisessa 15 päivänä helmikuuta 2006 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston suosituksessa 2006/143/EY (7) sekä eurooppalaisen korkeakoulutusalueen laadunvarmistusstandardeissa ja -ohjeistoissa, joista korkea-asteen koulutuksesta vastaavat ministerit sopivat Bergenissä, annetaan yhteiset laadunvarmistuksen periaatteet, joiden on tarkoitus tukea eurooppalaisen tutkintojen viitekehyksen täytäntöönpanoa.

               (11)

               Tämä suositus ei vaikuta ammattipätevyyden tunnustamisesta 7 päivänä syyskuuta 2005 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/36/EY (8) soveltamiseen; kyseisessä direktiivissä vahvistetaan sekä asiaan liittyvien kansallisten viranomaisten että muuttajien oikeudet ja velvollisuudet. Viittaus eurooppalaisen tutkintojen viitekehyksen tasoihin ei saisi vaikuttaa työmarkkinoille pääsyyn silloin, kun ammattipätevyys on tunnustettu direktiivin 2005/36/EY mukaisesti.

               (12)

               Tämän suosituksen tavoitteena on luoda yhteinen viitekehys, jonka avulla voidaan tarkastella vastaavuuksia yleissivistävän, korkea-asteen ja ammatillisen koulutuksen eri tutkintojärjestelmien ja niiden tasojen välillä. Tällä tavoin parannetaan kansalaisten eri jäsenvaltioiden käytännön mukaisesti myönnettävien tutkintojen avoimuutta, vertailukelpoisuutta ja siirrettävyyttä. Kunkin tutkintotason olisi periaatteessa oltava saavutettavissa erilaisten koulutus- ja uravalintojen kautta. Lisäksi eurooppalaisen tutkintojen viitekehyksen tavoitteena on tehdä toimialajärjestöille mahdolliseksi vahvistaa tutkintojärjestelmänsä ja yhteisen eurooppalaisen viitekehyksen väliset yhteydet ja tällä tavoin osoittaa kansainvälisten toimialakohtaisten tutkintojen yhteys kansallisiin tutkintojärjestelmiin. Näin ollen tällä suosituksella osaltaan edistetään laajempia elinikäisen oppimisen tavoitteita ja lisätään työntekijöiden ja oppijoiden työllistettävyyttä, liikkuvuutta ja yhteiskuntaan integroitumista. Selkeät laadunvarmistuksen periaatteet ja tietojen vaihto tukevat sen täytäntöönpanoa, sillä ne auttavat rakentamaan keskinäistä luottamusta.

               (13)

               Tällä suosituksella olisi edistettävä koulutusjärjestelmien nykyaikaistamista, yhteyksien luomista koulutuksen ja työelämän välille sekä siltojen rakentamista virallisen, epävirallisen ja arkioppimisen välille, mikä johtaa myös kokemuksen kautta hankittujen oppimistulosten validointiin.

               (14)

               Tämä suositus ei korvaa eikä siinä määritellä kansallisia tutkintojärjestelmiä ja/tai tutkintoja. Eurooppalaisessa tutkintojen viitekehyksessä ei kuvata yksittäisiä tutkintoja tai yksittäisen henkilön pätevyyksiä, ja yksittäiset tutkinnot olisi määritettävä soveltuvalle eurooppalaisen tutkintojen viitekehyksen tasolle asiaan liittyvien kansallisten tutkintojärjestelmien kautta.

               (15)

               Tämä suositus on toissijaisuusperiaatteen mukainen, koska sillä tuetaan ja täydennetään jäsenvaltioiden toimia helpottamalla edelleen niiden yhteistyötä avoimuuden lisäämiseksi sekä liikkuvuuden ja elinikäisen oppimisen edistämiseksi, ottaen myös huomioon, että suositus ei ole sitova. Se olisi pantava täytäntöön kansallisen lainsäädännön ja käytännön mukaisesti.

               (16)

               Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän suosituksen tavoitetta eli sellaisen yhteisen viitekehyksen luomista, jonka avulla voidaan tarkastella vastaavuuksia eri tutkintojärjestelmien ja niiden tasojen välillä, vaan se voidaan toiminnan laajuuden ja vaikutusten vuoksi saavuttaa paremmin yhteisön tasolla, joten yhteisö voi toteuttaa toimenpiteitä perustamissopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä suosituksessa ei ylitetä sitä, mikä on tämän tavoitteen saavuttamiseksi tarpeen,

         SUOSITTAVAT, ETTÄ JÄSENVALTIOT:

               1.

               käyttävät eurooppalaista tutkintojen viitekehystä välineenä, jolla voidaan vertailla eri tutkintojärjestelmien tutkintotasoja ja edistää sekä elinikäistä oppimista että yhtäläisiä mahdollisuuksia osaamisyhteiskunnassa samoin kuin Euroopan työmarkkinoiden syvempää yhdentymistä siten, että samalla kunnioitetaan kansallisten koulutusjärjestelmien rikasta monimuotoisuutta;

               2.

               kuvailevat vuoteen 2010 mennessä vastaavuudet kansallisten tutkintojärjestelmiensä ja eurooppalaisen tutkintojen viitekehyksen välillä erityisesti viittaamalla kansallisissa tutkintotasoissa selkeällä tavalla liitteessä II esitettyihin tasoihin ja tarvittaessa kehittämällä kansallisia tutkintojen viitekehyksiä kansallisen lainsäädännön ja käytännön mukaisesti;

               3.

               toteuttavat tarvittaessa toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että vuoteen 2012 mennessä kaikissa toimivaltaisten viranomaisten myöntämissä uusissa tutkintotodistuksissa, todistuksissa ja Europass-asiakirjoissa on kansallisten tutkintojärjestelmien mukainen selkeä maininta vastaavasta eurooppalaisen tutkintojen viitekehyksen tasosta;

               4.

               noudattavat oppimistuloksiin perustuvaa lähestymistapaa tutkintojen määrittelyssä ja kuvauksessa sekä edistävät epävirallisen ja arkioppimisen validointia 28 päivänä toukokuuta 2004 annetuissa neuvoston päätelmissä sovittujen yhteisten Euroopan laajuisten periaatteiden mukaisesti kiinnittäen erityistä huomiota kansalaisiin, jotka todennäköisimmin joutuvat työttömiksi tai epävarmaan työsuhteeseen ja joiden elinikäistä oppimista ja työmarkkinoille pääsyä tällainen lähestymistapa saattaisi edistää;

               5.

               edistävät ja soveltavat liitteessä III esitettyjä koulutuksen laadunvarmistuksen periaatteita kuvaillessaan kansallisten tutkintojärjestelmien mukaisia korkea-asteen ja ammatillisen koulutuksen tutkintoja eurooppalaisen tutkintojen viitekehyksen mukaan;

               6.

               nimeävät jäsenvaltioiden kulloisiinkin rakenteisiin ja vaatimuksiin kytkeytyviä kansallisia koordinointipisteitä tukemaan ja, yhdessä muiden asiaan liittyvien kansallisten viranomaisten kanssa, ohjaamaan kansallisen tutkintojärjestelmän ja eurooppalaisen tutkintojen viitekehyksen välisiä suhteita, näiden suhteiden laadun ja avoimuuden edistämiseksi.
               Kansallisten koordinointipisteiden tehtäviin olisi kuuluttava:

                           a)

                           kansallisten tutkintojärjestelmien tutkintotasojen luokitteleminen liitteessä II kuvatuille eurooppalaisen tutkintojen viitekehyksen tasoille;

                           b)

                           sen varmistaminen, että kansallisten tutkintotasojen luokittelemisessa eurooppalaisen tutkintojen viitekehyksen mukaisesti käytetään avoimia menetelmiä, jotta niiden vertailu on helpompaa, ja että luokittelun johdosta tehtävät päätökset julkistetaan;

                           c)

                           sidosryhmille annettava tiedotus ja ohjaus siitä, miten kansalliset tutkinnot kansallisten tutkintojärjestelmien kautta vastaavat eurooppalaisen tutkintojen viitekehyksen tasoja;

                           d)

                           kaikkien kansallisen lainsäädännön ja käytännön mukaisesti asiaan liittyvien sidosryhmien, muun muassa korkea-asteen ja ammatillisten koulutuslaitosten, työmarkkinaosapuolten, toimialojen sekä Euroopan tasolla tapahtuvan tutkintojen vertailun ja käytön asiantuntijoiden kannustaminen osallistumaan toimintaan.

         KANNATTAVAT KOMISSION AIKOMUSTA:

               1.

               tukea jäsenvaltioita edellä esitettyjen toimien toteutuksessa ja kansainvälisiä toimialajärjestöjä tässä suosituksessa esitetyn eurooppalaisen tutkintojen viitekehyksen viitetasojen ja periaatteiden käytössä erityisesti helpottamalla yhteistyötä, hyvien käytäntöjen vaihtoa ja testausta (muun muassa vapaaehtoisten vertaistarkastelujen ja yhteisön ohjelmien mukaisten pilottihankkeiden avulla), käynnistämällä tiedotustoimia ja konsultaatioita sosiaalisen vuoropuhelun komiteoiden kanssa sekä kehittämällä tuki- ja ohjausmateriaalia;

               2.

               perustaa viimeistään 23 päivänä huhtikuuta 2009 eurooppalaista tutkintojen viitekehystä käsittelevä neuvoa-antava ryhmä (joka koostuu jäsenvaltioiden edustajista ja johon eurooppalaiset työmarkkinaosapuolet ja muut sidosryhmät tarvittaessa osallistuvat), joka vastaa tutkintojärjestelmien ja eurooppalaisen tutkintojen viitekehyksen välisten vastaavuuksien kuvailuprosessin yleisestä johdonmukaisuudesta ja sen selkeyden edistämisestä;

               3.

               arvioida yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa asianomaisia sidosryhmiä kuultuaan tämän suosituksen johdosta toteutettuja toimia, muun muassa neuvoa-antavan ryhmän tehtävänkuvaa ja toiminnan kestoa, ja antaa viimeistään 23 päivänä huhtikuuta 2013 Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomus saaduista kokemuksista ja vaikutuksista tulevaisuuteen, joihin tarvittaessa kuuluu tämän suosituksen uudelleentarkastelu ja tarkistaminen;

               4.

               edistää eurooppalaisen tutkintojen viitekehyksen ja nykyisten tai tulevien korkea-asteen ja ammatillisen koulutuksen eurooppalaisten opintosuoritusten ja arvosanojen siirtojärjestelmien välisiä tiiviitä yhteyksiä kansalaisten liikkuvuuden parantamiseksi ja oppimistulosten tunnustamisen helpottamiseksi.

      Tehty Strasbourgissa 23 päivänä huhtikuuta 2008.

            Euroopan parlamentin puolesta

            Puhemies

         H.-G. PÖTTERING

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         J. LANARČIČ

      (1)  EUVL C 175, 27.7.2007, s. 74.

      (2)  EUVL C 146, 30.6.2007, s. 77.

      (3)  Euroopan parlamentin lausunto, annettu 24. lokakuuta 2007 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä), ja neuvoston päätös, tehty 14. helmikuuta 2008.

      (4)  EYVL C 163, 9.7.2002, s. 1.

      (5)  EUVL L 390, 31.12.2004, s. 6.

      (6)  EUVL L 394, 30.12.2006, s. 10.

      (7)  EUVL L 64, 4.3.2006, s. 60.

      (8)  EUVL L 255, 30.9.2005, s. 22, direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna neuvoston direktiivillä 2006/100/EY (EUVL L 363, 20.12.2006, s. 141).

      LIITE I
      Määritelmät
      Tässä suosituksessa tarkoitetaan:

                  a)

                  ’tutkinnolla’: arviointi- ja validointiprosessin virallista tulosta, joka saadaan, kun toimivaltainen elin vahvistaa, että henkilö on saavuttanut tietyt vaatimukset täyttävät oppimistulokset;

                  b)

                  ’kansallisella tutkintojärjestelmällä’: kaikkia jäsenvaltion toimia, jotka liittyvät oppimisen tunnustamiseen, sekä muita mekanismeja, joilla koulutus kytketään työmarkkinoihin ja kansalaisyhteiskuntaan. Tähän kuuluvat myös laadunvarmistusta, arviointia ja tutkintojen myöntämistä koskevien institutionaalisten järjestelyjen ja prosessien kehittäminen ja toteutus. Kansallinen tutkintojärjestelmä voi koostua useista alajärjestelmistä, ja siihen voi sisältyä kansallinen tutkintojen viitekehys;

                  c)

                  ’kansallisella tutkintojen viitekehyksellä’: välinettä, jolla tutkinnot luokitellaan tiettyjen kriteerien perusteella saavutetun oppimistason mukaan ja jonka tavoitteena on integroida ja koordinoida kansallisia tutkintojen alajärjestelmiä ja parantaa tutkintojen selkeyttä, suorittamismahdollisuuksia, edistymistä ja laatua suhteessa työmarkkinoihin ja kansalaisyhteiskuntaan;

                  d)

                  ’toimialalla’: ammattitoimintojen ryhmittymää, joka on muodostettu pääasiallisen taloudellisen tehtävän, tuotteen, palvelun tai tekniikan perusteella;

                  e)

                  ’kansainvälisellä toimialajärjestöllä’: kansallisten toimialojen intressejä edustavien kansallisten järjestöjen, esimerkiksi työnantajien ja ammatillisten järjestöjen, yhteenliittymää;

                  f)

                  ’oppimistuloksilla’: toteamusta siitä, mitä oppija tietää ja ymmärtää ja pystyy tekemään oppimisprosessin päätteeksi; oppimistulokset määritellään tietoina, taitoina ja pätevyyksinä;

                  g)

                  ’tiedoilla’: oppimalla tapahtuneen asioiden omaksumisen tulosta. Tiedot muodostuvat työ- tai opintoalaan liittyvien faktojen, periaatteiden, teorioiden ja käytäntöjen kokonaisuudesta. Eurooppalaisessa tutkintojen viitekehyksessä tiedot voivat olla teoria- ja/tai faktatietoja;

                  h)

                  ’taidoilla’: kykyä soveltaa tietoja ja käyttää tietotaitoa tehtävien suorittamiseen ja ongelmien ratkaisuun. Eurooppalaisessa tutkintojen viitekehyksessä taidot kuvataan kognitiivisina (loogisen, intuitiivisen ja luovan ajattelun käyttö) tai käytäntöön liittyvinä (kätevyys ja menetelmien, materiaalien ja työkalujen ja -välineiden käyttö);

                  i)

                  ’pätevyydellä’: todistettua kykyä käyttää tietoja, taitoja sekä henkilökohtaisia, sosiaalisia ja/tai menetelmällisiä valmiuksia työ- tai opintotilanteissa ja ammatilliseen ja henkilökohtaiseen kehitykseen. Eurooppalaisessa tutkintojen viitekehyksessä pätevyyttä kuvataan vastuun ja itsenäisyyden perusteella.

      LIITE II
      Eurooppalaisen tutkintojen viitekehyksen (European Qualifications Framework, EQF) tasojen kuvaukset

                  Kukin kahdeksasta tasosta on määritelty kuvailemalla oppimistulokset, jotka olennaisesti liittyvät kyseisen tason tutkintoihin missä tahansa tutkintojärjestelmässä

                  Tiedot

                  Taidot

                  Pätevyys

                  EQF:ssä tiedot voivat olla teoria- ja/tai faktatietoja

                  EQF:ssä taidot kuvataan kognitiivisina (loogisen, intuitiivisen ja luovan ajattelun käyttö) ja käytäntöön liittyvinä (kätevyys ja menetelmien, materiaalien, työkalujen ja -välineiden käyttö)

                  EQF:ssä pätevyys kuvataan vastuun ja itsenäisyyden perusteella

                  Taso 1
                  Tason 1 olennaiset oppimistulokset ovat

                  yleistiedot

                  yksinkertaisten tehtävien suorittamiseksi vaadittavat perustaidot

                  työskentely tai opiskelu selkeässä toimintaympäristössä suoran valvonnan alaisena

                  Taso 2
                  Tason 2 olennaiset oppimistulokset ovat

                  työ- tai opintoalan perustiedot

                  kognitiiviset ja käytännön perustaidot, joita vaaditaan asiaan liittyvän informaation hyödyntämiseen tehtävien suorittamiseksi ja rutiininomaisten ongelmien ratkaisemiseksi käyttäen yksinkertaisia sääntöjä ja työkaluja

                  jonkin verran itsenäisyyttä vaativa valvottu työskentely tai opiskelu

                  Taso 3
                  Tason 3 olennaiset oppimistulokset ovat

                  tiedot työ- tai opintoalan faktoista, periaatteista, prosesseista ja yleisistä käsitteistä

                  tietyt kognitiiviset ja käytännön taidot, joita vaaditaan tehtävien suorittamiseen ja ongelmien ratkaisemiseen valitsemalla ja soveltamalla perusmenetelmiä, -työkaluja, -materiaaleja ja -informaatiota

                  vastuun ottaminen työhön tai opintoihin liittyvien tehtävien suorittamisesta
                  oman toiminnan mukauttaminen olosuhteisiin ongelmien ratkaisemisessa

                  Taso 4
                  Tason 4 olennaiset oppimistulokset ovat

                  työ- tai opintoalan fakta- ja teoriatiedot laajoissa asiayhteyksissä

                  tietyt kognitiiviset ja käytännön taidot, joita vaaditaan tuotettaessa ratkaisuja työ- tai opintoalan erityisongelmiin

                  itsenäinen työskentely noudattaen yleensä ennustettavien, mutta mahdollisesti muuttuvien työ- tai opintoympäristöjen suuntaviivoja
                  muiden suorittamien rutiinitehtävien valvonta, osittaisen vastuun ottaminen työhön tai opintoihin liittyvien toimien arvioinnista ja parantamisesta

                  Taso 5 (1)

                  Tason 5 olennaiset oppimistulokset ovat

                  työ- tai opintoalan laaja-alaiset, erikoistuneet fakta- ja teoriatiedot sekä kyseisten tietojen rajojen ymmärtäminen

                  laaja-alaiset kognitiiviset ja käytännön taidot, joita vaaditaan tuotettaessa luovia ratkaisuja abstrakteihin ongelmiin

                  johtaminen ja valvonta työn tai opintojen toimintaympäristöissä, jotka muuttuvat ennakoimattomasti
                  oman ja muiden suoritusten tarkastelu ja kehittäminen

                  Taso 6 (2)

                  Tason 6 olennaiset oppimistulokset ovat

                  edistyneet työ- tai opintoalan tiedot, joihin liittyy teorioiden ja periaatteiden kriittinen ymmärtäminen

                  edistyneet taidot, jotka osoittavat asioiden hallintaa ja kykyä innovaatioihin ja joita vaaditaan erikoistuneella työ- tai opintoalalla monimutkaisten tai ennakoimattomien ongelmien ratkaisemiseen

                  monimutkaisten teknisten tai ammatillisten toimien tai hankkeiden johtaminen, vastuun ottaminen päätöksenteosta ennakoimattomissa työ- tai opintoympäristöissä
                  vastuun ottaminen yksittäisten henkilöiden ja ryhmien ammatillisen kehityksen hallinnasta

                  Taso 7 (3)

                  Tason 7 olennaiset oppimistulokset ovat

                  pitkälle erikoistuneet, osittain työ- tai opintoalan huippuosaamista vastaavat tiedot, joita käytetään itsenäisen ajattelun ja/tai tutkimuksen perustana
                  alan ja eri alojen rajapintojen tietoihin liittyvien kysymysten kriittinen ymmärtäminen

                  erikoistuneet ongelmanratkaisutaidot, joita vaaditaan tutkimus- ja/tai innovaatiotoiminnassa uusien tietojen ja menettelyjen kehittämiseen ja eri alojen tietojen yhdistämiseen

                  monimutkaisten, ennakoimattomien ja uusia strategisia lähestymistapoja vaativien työ- tai opintoympäristöjen johtaminen ja muuttaminen
                  vastuun ottaminen ammattialan tietojen ja käytäntöjen kartuttamisesta ja/tai ryhmien strategisen toiminnan arvioinnista

                  Taso 8 (4)

                  Tason 8 olennaiset oppimistulokset ovat

                  tiedot, jotka sijoittuvat työ- tai opintoalan kaikkein edistyneimmälle tasolle ja alojen väliselle rajapinnalle

                  kaikkein edistyneimmät ja erikoistuneimmat taidot ja tekniikat, mukaan luettuina synteesien tekeminen ja arviointi, joita vaaditaan keskeisten ongelmien ratkaisemiseen tutkimus- ja/tai tai innovaatiotoiminnassa ja nykyisten tietojen tai ammattikäytäntöjen laajentamiseen ja uudelleenmäärittelyyn

                  näyttöä huomattavasta auktoriteetista, innovointikyvystä, itsenäisyydestä, tieteellisestä ja ammatillisesta luotettavuudesta ja kestävästä sitoutumisesta uusien ideoiden tai prosessien kehittämiseen merkittävimmissä työ- tai opintoympäristöissä, tutkimustoiminta mukaan luettuna

                  Eurooppalaisen korkeakoulutusalueen tutkintojen viitekehys sisältää syklien kuvaukset.
                  Jokaisen syklin kuvauksessa esitetään kyseisen syklin päättävään tutkintoon liittyvät yleiset tyypilliset saavutus- ja osaamisodotukset.

         (1)  Bolognan prosessiin liittyvässä yhteisessä laatualoitteessa kehitetty korkea-asteen koulutuksen (ensimmäiseen sykliin sisältyvän tai liittyvän) lyhyen syklin kuvaus vastaa EQF-tason 5 oppimistuloksia.

         (2)  Osana Bolognan prosessia Bergenissä toukokuussa 2005 kokoontuneiden korkea-asteen koulutuksesta vastaavien ministerien hyväksymän eurooppalaisen korkeakoulutusalueen tutkintojen viitekehyksen ensimmäisen syklin kuvaus vastaa EQF-tason 6 oppimistuloksia.

         (3)  Osana Bolognan prosessia Bergenissä toukokuussa 2005 kokoontuneiden korkea-asteen koulutuksesta vastaavien ministerien hyväksymän eurooppalaisen korkeakoulutusalueen tutkintojen viitekehyksen toisen syklin kuvaus vastaa EQF-tason 7 oppimistuloksia.

         (4)  Osana Bolognan prosessia Bergenissä toukokuussa 2005 kokoontuneiden korkea-asteen koulutuksesta vastaavien ministerien hyväksymän eurooppalaisen korkeakoulutusalueen tutkintojen viitekehyksen kolmannen syklin kuvaus vastaa EQF-tason 8 oppimistuloksia.

      LIITE III
      Eurooppalaisen tutkintojen viitekehyksen puitteissa noudatettavat korkeakoulu- ja ammatillisen koulutuksen yhteiset laadunvarmistusperiaatteet
      Eurooppalaisen tutkintojen viitekehyksen täytäntöönpanossa laadunvarmistus — joka on välttämätöntä korkeakoulu- ja ammatillisen koulutuksen luotettavuuden ja kehittämisen varmistamiseksi — olisi toteutettava seuraavien periaatteiden mukaisesti:

                  —

                  Laadunvarmistuksen toimintalinjojen ja menettelyjen on tuettava kaikkia eurooppalaisen tutkintojen viitekehyksen tasoja.

                  —

                  Laadunvarmistuksen on oltava erottamaton osa oppilaitosten sisäistä johtamista.

                  —

                  Laadunvarmistukseen on sisällyttävä ulkoisten valvontaelinten tai -organisaatioiden säännöllisin väliajoin suorittama laitosten, niiden ohjelmien tai niiden laadunvarmistusjärjestelmien arviointi.

                  —

                  Laadunvarmistusta suorittavien ulkoisten valvontaelinten tai -organisaatioiden toimintaa on tarkasteltava säännöllisin väliajoin.

                  —

                  Laadunvarmistuksen olisi katettava asiayhteys, panos, prosessi ja tuotos, painottaen erityisesti tuotoksia ja oppimistuloksia.

                  —

                  Laadunvarmistusjärjestelmiin olisi sisällyttävä seuraavat tekijät:

                              —

                              selkeät ja mitattavat tavoitteet ja normit, täytäntöönpanon suuntaviivat, joissa otetaan huomioon sidosryhmien osallistuminen,

                              —

                              asianmukaiset resurssit,

                              —

                              johdonmukaiset arviointimenetelmät, joissa yhdistyvät itsearviointi ja ulkoinen arviointi,

                              —

                              menettelyt palautteen antamiseksi ja parannusten tekemiseksi,

                              —

                              laajalti saatavilla olevat arvioinnin tulokset.

                  —

                  Kansainvälisen, kansallisen ja alueellisen tason laadunvarmistusaloitteita on koordinoitava yleiskuvan, johdonmukaisuuden, synergian ja koko järjestelmän kattavan analyysin varmistamiseksi.

                  —

                  Laadunvarmistuksen on oltava eri koulutustasojen ja -järjestelmien yhteistyöhön perustuva prosessi, jossa ovat mukana kaikki asiaan liittyvät sidosryhmät jäsenvaltioiden ja yhteisön tasolla.

                  —

                  Yhteisön laajuiset laadunvarmistuksen suuntaviivat voivat toimia arviointien ja vertaisoppimisen viitemateriaalina.


title: 2012/417/EU: Komission suositus, annettu 17 päivänä heinäkuuta 2012 , tieteellisen tiedon saatavuudesta ja säilyttämisestä

text:
               21.7.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 194/39

         KOMISSION SUOSITUS,
   annettu 17 päivänä heinäkuuta 2012,
   tieteellisen tiedon saatavuudesta ja säilyttämisestä
   (2012/417/EU)
   EUROOPAN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 292 artiklan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Komission tiedonannossa ”Eurooppa 2020” (1) asetetaan painopisteeksi osaamiseen ja innovointiin perustuvan talouden kehittäminen.

               (2)

               Eurooppa 2020 -strategiassa asetetut tavoitteet esitellään yksityiskohtaisemmin erityisesti lippulaivahankkeissa ”Euroopan digitaalistrategia” (2) ja ”Innovaatiounioni” (3). Digitaalistrategian mukaan toteutettavista toimista yksi on julkisrahoitteisen tutkimuksen tulosten laaja levittäminen noudattaen tutkimustulosten ja artikkelien avoimen julkaisemisen (Open Access) periaatetta. Innovaatiounionihankkeessa edellytetään eurooppalaisen tutkimusalueen perustamista, jotta voidaan poistaa liikkuvuuden ja valtioiden rajat ylittävän yhteistyön esteitä. Siinä todetaan, että julkisrahoitteisten tutkimustulosten ja julkaisujen avointa saatavuutta olisi edistettävä ja että julkaisujen saatavuudesta on tehtävä yleinen periaate hankkeissa, joita rahoitetaan EU:n tutkimuksen puiteohjelmista.

               (3)

               Komissio antoi 14 päivänä helmikuuta 2007 tiedonannon ”Tieteellinen tieto digitaaliaikana: tiedon saatavuus, levittäminen ja säilyttäminen” (4), johon oli liitetty komission yksiköiden valmisteluasiakirja. Siinä esitettiin tilannekatsaus Euroopan tieteelliseen julkaisutoimintaan ja tutkimustulosten säilyttämiseen ja käsiteltiin asiaankuuluvia organisatorisia, oikeudellisia, teknisiä ja rahoituskysymyksiä.

               (4)

               Tiedonantoa seurasivat marraskuussa 2007 neuvoston päätelmät tieteellisestä tiedosta digitaaliaikana: tiedon saatavuus, levittäminen ja säilyttäminen. Päätelmissä kehotettiin komissiota kokeilemaan EU:n tutkimuspuiteohjelmista rahoitetuista hankkeista saatavien tieteellisen tiedon ja julkaisujen yleistä saatavuutta. Päätelmä sisälsi myös joukon toimia, jotka jäsenvaltioiden olisi toteutettava. Joillakin päätelmissä käsitellyillä aloilla on edistytty, mutta kaikkia tavoitteita ei ole saavutettu, ja edistys jäsenvaltioissa on epätasaista. EU:n toimia tarvitaan, jotta Euroopan tutkimuspotentiaali voidaan hyödyntää täysimääräisesti.

               (5)

               Avoimen julkaisemisen tavoitteena on tarjota lukijoiden käyttöön vertaisarvioituja tieteellisiä julkaisuja ja tutkimusaineistoja maksutta tietojen levittämisen mahdollisimman varhaisessa vaiheessa ja mahdollistaa tieteellisten tutkimustulosten käyttö ja uudelleenkäyttö. Periaatetta toteutettaessa olisi otettava huomioon teollisten tekijänoikeuksien haaste.

               (6)

               Tutkimustulosten avoimen julkaisemisen periaatetta olisi sovellettava kaikkeen julkista rahoitusta saavaan tutkimukseen. Periaatteen mukaisten toimintalinjojen odotetaan parantavan tutkimustyön edellytyksiä vähentämällä päällekkäisyyksiä ja minimoimalla tiedon hakuun ja hankintaan kuluvan ajan. Tämä nopeuttaa tieteellistä edistystä ja helpottaa yhteistyötä EU:n sisällä ja sen ulkopuolella. Toiminnalla vastataan tiedeyhteisössä esitettyihin vaatimuksiin tieteellisen tiedon saatavuuden parantamisesta.

               (7)

               Kun yhteiskunnalliset toimijat voivat toimia tutkimussyklissä vuorovaikutteisesti, innovointituloksissa otetaan huomioon yhteiskunnan odotukset, tarpeet, edut ja arvot, mikä parantaa tulosten laatua, merkittävyyttä, hyväksyttävyyttä ja kestävyyttä. Avoin julkaiseminen on jäsenvaltioiden vastuullisen tutkimus- ja innovointipolitiikan keskeinen piirre, koska siten tutkimustulokset ovat kaikkien saatavilla ja kansalaisosallistuminen helpottuu.

               (8)

               Myös liikeyritykset hyötyvät tieteellisten tutkimustulosten laajasta saatavuudesta. Erityisesti pienten ja keskisuurten yritysten innovointivalmiudet paranevat. Tieteellisen tiedon saatavuutta koskevilla toimintalinjoilla olisi siten helpotettava myös yksityisten yritysten mahdollisuuksia saada tieteellistä tietoa.

               (9)

               Internet on muuttanut perusteellisesti tiedemaailmaa ja tutkimusta. Tutkimusyhteisöt ovat esimerkiksi kokeilleet uusia tapoja rekisteröidä, varmentaa, levittää ja säilyttää tieteellisiä julkaisuja. Tutkimus- ja rahoituspolitiikat on mukautettava tähän uuteen ympäristöön. Jäsenvaltioille olisi suositeltava, että nämä mukauttavat ja kehittävät tieteellisten julkaisujen avointa julkaisemista koskevia toimintalinjojaan.

               (10)

               Tieteellisten tutkimusaineistojen avoin julkaiseminen parantaa tiedon laatua, vähentää päällekkäisen tutkimuksen tarvetta, nopeuttaa tieteellistä edistystä ja auttaa torjumaan tieteellisiä petoksia. Tieteellistä tietoa käsittelevä korkean tason asiantuntijaryhmä korosti loppuraportissaan Riding the wave: How Europe can gain from the rising tide of scientific data (Aallonharjalla: kuinka Eurooppa voi hyötyä tieteellisen tiedon noususta) (5), että tieteellisessä prosessissa tuotetun luotettavan tiedon jakaminen ja säilyttäminen on ratkaisevan tärkeää. Tästä syystä tiedon saatavuutta koskeva poliittinen toiminta on kiireellistä, ja jäsenvaltioille olisi suositeltava sitä.

               (11)

               Tieteellisten tutkimustulosten säilyttäminen on julkisen edun mukaista. Perinteisesti tehtävä on kuulunut kirjastoille, erityisesti vapaakappaleita tallentaville kansallisille kirjastoille. Tuotettujen tutkimustulosten määrä kasvaa valtavasti. Käytössä olisi oltava järjestelyt, infrastruktuurit ja ohjelmistosovellukset, joiden avulla tutkimustulosten pitkäaikainen säilyttäminen digitaalisessa muodossa on mahdollista. Säilyttämisen kestävä rahoitus on ratkaisevassa asemassa ottaen huomioon, että digitoidun sisällön arkistoinnista ja pitkäaikaisesta säilyttämisestä aiheutuvat kustannukset ovat edelleen suhteellisen korkeita. Koska säilyttäminen on tärkeää, jotta tutkimustuloksia voidaan tulevaisuudessa käyttää, jäsenvaltioille olisi suositeltava tämän alan politiikkojen luomista tai vahvistamista.

               (12)

               Jäsenvaltioiden politiikat olisi määriteltävä kansallisella tai alueellisella tasolla riippuen valtiosäännöstä ja siitä, kuinka tutkimuspolitiikan määrittelyvastuu jakautuu.

               (13)

               Tieteellistä tietojärjestelmää tukeva vakaa e-infrastruktuuri parantaa tieteellisen tiedon saatavuutta ja sen pitkäaikaista säilyttämistä. Tämä voi lisätä tutkimusyhteistyötä. Komission tiedonannon ”Tieto- ja viestintätekniikka tieteen palveluksessa” (6) mukaan e-infrastruktuuri on ”ympäristö, jossa voidaan helposti jakaa ja käyttää tutkimusresursseja (laitteistoja, ohjelmistoja ja sisältöä) aina kun se on tarpeen paremman ja tuloksellisemman tutkimuksen edistämiseksi”. Tällaisten infrastruktuurien jatkokehittämistä ja niiden yhteenliittämistä Euroopan tasolla olisi siten suositeltava.

               (14)

               Avoimeen julkaisemiseen siirtyminen on maailmanlaajuinen pyrkimys, mitä osoittavat Unescon tarkistettu strategia osallistumisesta tieteellisen tiedon ja tutkimuksen avoimen julkaisemisen edistämiseen (Revised strategy on UNESCO’s contribution to the promotion of open access to scientific information and research) (7) ja OECD:n julkilausuma (8) julkisrahoitteisten tutkimusaineistojen saatavuudesta. Jäsenvaltioiden olisi otettava osaa tähän maailmanlaajuiseen ponnistukseen ja annettava esimerkkiä tehostamalla vastavuoroisuuteen perustuvaa avointa ja yhteistyökykyistä tutkimusympäristöä.

               (15)

               Ottaen huomioon kustannusalan siirtymävaihe sidosryhmien olisi yhdessä osallistuttava siirtymäprosessiin ja etsittävä kestäviä ratkaisuja tieteellistä kustannusprosessia varten.

               (16)

               Komissio hyväksyi 12 päivänä joulukuuta 2011 paketin, johon kuuluivat avointa dataa koskeva tiedonanto, ehdotus direktiiviksi julkisen sektorin hallussa olevien tietojen uudelleenkäytöstä 17 päivänä marraskuuta 2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/98/EY (9) muuttamisesta ja komission hallussa olevia asiakirjoja koskevat uudet säännöt. Paketissa esiteltiin avointa dataa koskeva komission strategia yhtenäisissä puitteissa, ja myös tämä suositus sisältyi siihen kuuluviin toimiin.

               (17)

               Tähän suositukseen on liitetty tiedonanto, jossa komissio määrittelee tutkimustulosten avointa julkaisemista koskevat toimintalinjansa ja visionsa. Siinä hahmotellaan toimet, joita komissio toteuttaa tieteellistä tutkimusta unionin talousarviosta rahoittavana elimenä.

               (18)

               Yhdessä tämän suosituksen ja siihen liittyvän tiedonannon kanssa komissio antaa tiedonannon huippuosaamista ja kasvua edistävästä eurooppalaisen tutkimusalueen tiiviimmästä kumppanuudesta. Komissio esittää siinä eurooppalaisen tutkimusalueen toteuttamista koskevat keskeiset painopisteensä, joista yksi on tieteellisen tiedon optimaalinen jakelu, saatavuus ja siirto,

         SUOSITTELEE JÄSENVALTIOILLE, että ne

      Tieteellisten julkaisujen avoin julkaiseminen

               1.

               määrittelevät selkeät toimintalinjat julkisrahoitteisen tutkimustyön tuloksena syntyvien tieteellisten julkaisujen levittämistä ja avointa julkaisemista varten. Toimintalinjoissa olisi määritettävä

                           —

                           käytännön tavoitteet ja indikaattorit edistyksen mittaamiseen,

                           —

                           toteutussuunnitelmat, myös tehtävien jakautuminen,

                           —

                           asiaan liittyvä rahoitussuunnittelu;

                     varmistavat, että toimintalinjojen tuloksena

                           —

                           julkisrahoitteisesta tutkimuksesta syntyvät julkaisut julkaistaan avoimesti mahdollisimman pian, mielellään välittömästi, ja joka tapauksessa viimeistään kuuden kuukauden kuluttua niiden julkaisemisesta, 12 kuukauden kuluessa yhteiskuntatieteiden ja humanististen tieteiden osalta,

                           —

                           lupajärjestelmät edistävät julkisrahoitteisesta tutkimuksesta syntyvien tieteellisten julkaisujen avointa julkaisemista tasapainoisella tavalla sovellettavan tekijänoikeuslainsäädännön mukaisesti ja sitä rajoittamatta ja kannustavat tutkijoita säilyttämään tekijänoikeutensa, kun he antavat julkaisulupia kustantajille,

                           —

                           akateeminen urajärjestelmä tukee ja palkitsee tutkijoita, jotka osallistuvat avoimeen kulttuuriin, jossa tutkimustulokset jaetaan, erityisesti varmistamalla heidän julkaisujensa avoin julkaiseminen ja kehittämällä uran arviointia koskevia uusia vaihtoehtoisia malleja, mittausmenetelmiä ja indikaattoreita sekä kannustamalla niiden kehittämistä ja käyttämällä niitä,

                           —

                           avoimuutta lisätään erityisesti tiedottamalla yleisölle julkisten laitosten tai laitosryhmien ja kustantajien välisistä sopimuksista, jotka koskevat tieteellisen tiedon toimittamista. Tähän olisi sisällytettävä myös sopimukset, jotka koskevat ”hyviä kauppoja” eli painettujen ja sähköisten tilausten yhdistelmiä, joita tarjotaan alennettuun hintaan,

                           —

                           pienillä ja keskisuurilla yrityksillä ja riippumattomilla tutkijoilla on mahdollisimman laaja ja edullinen mahdollisuus saada käyttöönsä julkista rahoitusta saavan tutkimuksen tuloksena syntyviä tieteellisiä julkaisuja;

               2.

               varmistavat, että julkisen tutkimusrahoituksen hallinnosta vastaavat tutkimusrahoituslaitokset ja julkista rahoitusta saavat akateemiset laitokset toteuttavat toimintalinjat

                           —

                           määrittelemällä laitosten toimintalinjat tieteellisten julkaisujen levittämistä ja avointa saatavuutta varten; vahvistamalla toteutussuunnitelmat kyseisten rahoituslaitosten tasolla,

                           —

                           antamalla käyttöön levittämistä ja avointa julkaisemista varten tarvittavan rahoituksen, joka mahdollistaa eri kanavien käytön, myös tarvittaessa digitaaliset e-infrastruktuurit ja tieteellisten tiedon välittämistä koskevat uudet ja kokeelliset menetelmät,

                           —

                           mukauttamalla tutkijoiden palkkaus- ja urakehitysjärjestelmää sekä arviointijärjestelmää, jonka perusteella tutkijoille annetaan tutkimusavustuksia, jotta palkitaan tutkijoita, jotka osallistuvat avoimeen kulttuuriin jakamalla tutkimustuloksensa. Parannetussa järjestelmässä olisi otettava huomioon avoimen julkaisemisen kautta saatavat tutkimustulokset sekä kehitettävä, edistettävä ja käytettävä uran arviointia koskevia uusia vaihtoehtoisia malleja, mittausmenetelmiä ja indikaattoreita,

                           —

                           opastamalla tutkijoita noudattamaan avoimen julkaisemisen toimintalinjaa ja erityisesti hallitsemaan tekijänoikeuksiaan julkaisujensa avoimen julkaisun varmistamiseksi,

                           —

                           käymällä yhteisiä neuvotteluja kustantajien kanssa, jotta julkaisut olisivat saatavilla, käytettävissä ja uudelleenkäytettävissä mahdollisimman edullisin ehdoin,

                           —

                           varmistamalla, että julkisrahoitteiset tutkimustulokset on helppo tunnistaa asianomaisin teknisin keinoin, myös liittämällä tutkimustulosten sähköisiin versioihin metadataa;

      Tutkimusaineistojen avoin julkaiseminen

               3.

               määrittelevät selkeät toimintalinjat julkisrahoitteisen tutkimustyön tuloksena syntyvien tutkimusaineistojen levittämistä ja avointa julkaisemista varten. Toimintalinjoissa olisi määritettävä

                           —

                           käytännön tavoitteet ja indikaattorit edistyksen mittaamiseen,

                           —

                           toteutussuunnitelmat, myös tehtävien jakautuminen (asianmukaiset lupamenettelyt mukaan luettuina),

                           —

                           asiaan liittyvä rahoitussuunnittelu;

                     varmistavat, että toimintalinjojen tuloksena

                           —

                           julkisrahoitteisessa tutkimuksessa syntyvät tutkimusaineistot ovat yleisesti saatavilla, käytettävissä ja uudelleenkäytettävissä digitaalisten e-infrastruktuurien kautta. Erityisesti yksityisyyden suojaan, liikesalaisuuksiin, kansalliseen turvallisuuteen, oikeutettuihin kaupallisiin etuihin ja tekijänoikeuksiin liittyvät kysymykset olisi otettava asianmukaisesti huomioon. Julkisen ja yksityisen sektorin yhteiskumppanuuteen osallistuvan yksityisen osapuolen hallussa ennen tutkimustointa ollut ja sellaiseksi yksilöity data, taitotieto ja muu tieto sen muodosta tai luonteesta riippumatta ei kuulu tämän velvoitteen piiriin,

                           —

                           tiedostot ovat helposti tunnistettavia ja ne voidaan linkittää muihin tiedostoihin ja julkaisuihin asianmukaisin järjestelyin. Lisätietoja annetaan niiden asianmukaisen arvioinnin ja käytön mahdollistamiseksi,

                           —

                           julkisen tutkimusrahoituksen hallinnosta vastaavat tutkimusrahoituslaitokset ja julkista rahoitusta saavat akateemiset laitokset avustavat kansallisten toimintalinjojen toteuttamisessa ottamalla käyttöön järjestelyt, joilla mahdollistetaan tutkimusaineistojen jakaminen ja jakamisesta palkitseminen,

                           —

                           tietojenkäsittelytekniikan alan uusia ammatillisia profiileja koskevia syventäviä koulutusohjelmia edistetään ja/tai toteutetaan;

      Tieteellisen tiedon säilyttäminen ja uudelleenkäyttö

               4.

               tehostavat tieteellisen tiedon säilyttämistä

                           —

                           määrittelemällä ja toteuttamalla toimintalinjat, joilla varmistetaan tutkimustulosten (primaarisen tutkimusaineiston ja kaikkien muiden tulosten, myös julkaisujen) arkistointi ja pitkäaikainen säilyttäminen. Tähän sisältyvät tieteellisen tiedon säilyttämistehtävien jakaminen ja rahoitussuunnittelu,

                           —

                           varmistamalla, että käytössä on tehokas sähköisen tieteellisen tiedon tallennusjärjestelmä, joka kattaa alkuaan digitaaliset julkaisut ja tarvittaessa niihin liittyvät tiedostot,

                           —

                           säilyttämällä tiedon lukemiseen tulevaisuudessa tarvittavat laitteet ja ohjelmistot tai siirtämällä tiedon säännöllisesti uuteen ohjelmistoon ja uusiin laiteympäristöihin,

                           —

                           edistämällä sidosryhmien edellytyksiä tarjota tieteellisen tiedon uudelleenkäyttöön perustuvia lisäarvopalveluja;

      E-infrastruktuurit

               5.

               kehittävät edelleen tieteellisen tiedon levittämistä tukevia e-infrastruktuureja

                           —

                           tukemalla tiedon levittämiseen tarvittavia tieteellisen tiedon infrastruktuureja, tutkimuslaitoksia ja rahoitusyksiköitä, jotta ne voivat käsitellä kaikkia tiedon elinkaaren vaiheita. Näihin vaiheisiin olisi sisällyttävä hankinta, arkistointi, metadata, alkuperä, pysyvät tunnisteet, valtuutus, todentaminen ja tietojen eheys. Olisi kehitettävä toimintamalleja, joilla eri tieteenalojen tiedot esitettäisiin yhtenäiseen tyyliin, mikä lyhentäisi tuottavan työn edellyttämää opettelujaksoa,

                           —

                           tukemalla uusien dataintensiivisen tietojenkäsittelytieteen asiantuntijoiden koulutusta, myös dataspesialistien, teknikoiden ja tietohallintojohtajien,

                           —

                           lisäämällä taloudellista tehokkuutta ja innovaatioita analyysivälineiden, visualisoinnin, päätöksenteon tuen, mallien ja mallinnustyökalujen, simulaatioiden, uusien algoritmien ja tieteellisten ohjelmistojen aloilla siten, että nykyisiä voimavaroja käytetään vipuvoimana,

                           —

                           vahvistamalla tieteellisen tiedon saatavuuteen ja säilyttämiseen tarvittavia infrastruktuureja kansallisella tasolla ja osoittamalla siihen tarvittavat varat,

                           —

                           varmistamalla infrastruktuurien laatu ja luotettavuus myös käyttämällä tietovarastojen varmennusjärjestelyjä,

                           —

                           varmistamalla e-infrastruktuurien yhteentoimivuus kansallisella ja maailmanlaajuisella tasolla;

               6.

               varmistavat kansallisten e-infrastruktuurien synergiat eurooppalaisella ja maailmanlaajuisella tasolla

                           —

                           myötävaikuttamalla e-infrastruktuurien yhteentoimivuuteen erityisesti käsittelemällä tieteellisen datan vaihtoa ottamalla huomioon eurooppalaisella ja maailmanlaajuisella tasolla kehitetyistä nykyisistä hankkeista, infrastruktuureista ja ohjelmistoista saadut kokemukset,

                           —

                           tukemalla valtioiden rajat ylittävää yhteistyötä, jolla edistetään korkean asteen koulutuksen ja tutkimuksen tieto- ja viestintäteknisten infrastruktuurien käyttöä ja kehittämistä;

      Monen sidosryhmän välinen vuoropuhelu kansallisella, eurooppalaisella ja kansainvälisellä tasolla

               7.

               osallistuvat kansallisella, eurooppalaisella ja/tai kansainvälisellä tasolla monen sidosryhmän välisiin vuoropuheluihin, jotka koskevat tieteellisen tiedon avoimen julkaisemisen ja säilyttämisen edistämistä. Osallistujien olisi erityisesti tutkittava

                           —

                           tapoja linkittää julkaisut ja niiden taustatiedot,

                           —

                           tapoja parantaa tiedon saatavuutta ja kustannusten hallintaa esimerkiksi kustantajien kanssa käytävin yhteisin neuvotteluin,

                           —

                           uusia tutkimusindikaattoreita ja bibliometriikkaa, jotka käsittäisivät tieteellisten julkaisujen lisäksi tiedostot ja muun tyyppiset tutkimustoiminnasta ja yksittäisten tutkijoiden työstä saatavat tulokset,

                           —

                           uusia palkitsemisjärjestelmiä ja rakenteita,

                           —

                           avoimen julkaisemisen periaatteiden edistämistä ja toteuttamista kansainvälisellä tasolla erityisesti kahdenvälisten, monenvälisten ja kansainvälisten yhteistyöaloitteiden yhteydessä;

      Jäsenvaltioiden jäsennelty koordinaatio EU:n tasolla ja suosituksen seuranta

               8.

               nimittävät vuoden loppuun mennessä kansallisen yhteysviranomaisen, jonka tehtäviä ovat

                           —

                           suosituksessa lueteltujen toimenpiteiden koordinointi,

                           —

                           toimiminen Euroopan komission yhteystahona kysymyksissä, jotka liittyvät tieteellisen tiedon saatavuuteen ja säilyttämiseen, erityisesti määrittelemällä nykyistä paremmin yhteiset periaatteet ja standardit, täytäntöönpanotoimet ja uudet tavat levittää ja jakaa tutkimustuloksia eurooppalaisella tutkimusalueella,

                           —

                           suosituksen jatkotoimista raportoiminen;

      Uudelleentarkastelu ja raportointi

               9.

               ilmoittavat komissiolle myöhemmin määriteltäviä ja sovittavia menettelytapoja noudattaen 18 kuukauden kuluessa siitä, kun tämä suositus on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä, ja joka toinen vuosi sen jälkeen tämän suosituksen eri osien noudattamiseksi toteutetut toimet. Tältä pohjalta komissio tarkastelee EU:ssa saavutettua edistystä arvioidakseen, tarvitaanko tässä suosituksessa esitettyjen tavoitteiden saavuttamiseen muita toimia.

      Tehty Brysselissä 17 päivänä heinäkuuta 2012.

            Komission puolesta

         Neelie KROES

            Varapuheenjohtaja

      (1)  KOM (2010) 2020 lopullinen, 3.3.2010, saatavana osoitteesta http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2010:2020:FIN:FI:PDF

      (2)  KOM (2010) 245 lopullinen/2, 26.8.2010; saatavana osoitteesta http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2010:0245:FIN:FI:PDF

      (3)  KOM (2010) 546 lopullinen, 6.10.2010, saatavana osoitteesta http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2010:0546:FIN:FI:PDF

      (4)  KOM (2007) 56 lopullinen, 14.2.2007; saatavana osoitteesta http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2007:0056:FIN:FI:PDF

      (5)  http://cordis.europa.eu/fp7/ict/e-infrastructure/docs/hlg-sdi-report.pdf

      (6)  KOM(2009) 108 lopullinen.

      (7)  http://www.unesco.org/new/fileadmin/MULTIMEDIA/HQ/CI/CI/images/GOAP/OAF2011/213342e.pdf

      (8)  http://www.oecd.org/dataoecd/9/61/38500813.pdf

      (9)  EUVL L 345, 31.12.2003, s. 90.