title: Neuvoston suositus (EU) 2021/1170, annettu15 päivänä heinäkuuta 2021, EU:hun suuntautuvaa muuta kuin välttämätöntä matkustamista koskevasta väliaikaisesta rajoituksesta ja sen mahdollisesta poistamisesta annetun neuvoston suosituksen (EU) 2020/912 muuttamisesta

text:
                  16.7.2021

                  FI

                  Euroopan unionin virallinen lehti

                  L 255/3

         NEUVOSTON SUOSITUS (EU) 2021/1170,
         annettu15 päivänä heinäkuuta 2021,
         EU:hun suuntautuvaa muuta kuin välttämätöntä matkustamista koskevasta väliaikaisesta rajoituksesta ja sen mahdollisesta poistamisesta annetun neuvoston suosituksen (EU) 2020/912 muuttamisesta
         EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
         ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 77 artiklan 2 kohdan b ja e alakohdan sekä 292 artiklan ensimmäisen ja toisen virkkeen,
         sekä katsoo seuraavaa:

                     (1)

                     Neuvosto hyväksyi 30 päivänä kesäkuuta 2020 suosituksen EU:hun suuntautuvaa muuta kuin välttämätöntä matkustamista koskevasta väliaikaisesta rajoituksesta ja sen mahdollisesta poistamisesta (1), jäljempänä ’neuvoston suositus’.

                     (2)

                     Tämän jälkeen neuvosto on hyväksynyt suositukset (EU) 2020/1052 (2), (EU) 2020/1144 (3), (EU) 2020/1186 (4), (EU) 2020/1551 (5), (EU) 2020/2169 (6), (EU) 2021/89 (7), (EU) 2021/132 (8), (EU) 2021/767 (9), (EU) 2021/892 (10), (EU) 2021/992 (11) ja (EU) 2021/1085 (12) EU:hun suuntautuvaa muuta kuin välttämätöntä matkustamista koskevasta väliaikaisesta rajoituksesta ja sen mahdollisesta poistamisesta annetun neuvoston suosituksen (EU) 2020/912 muuttamisesta.

                     (3)

                     Neuvosto hyväksyi 20 päivänä toukokuuta 2021 suosituksen (EU) 2021/816 EU:hun suuntautuvaa muuta kuin välttämätöntä matkustamista koskevasta väliaikaisesta rajoituksesta ja sen mahdollisesta poistamisesta annetun neuvoston suosituksen (EU) 2020/912 muuttamisesta (13) päivittääkseen kriteerejä, joiden perusteella arvioidaan, onko muu kuin välttämätön matkustaminen kolmansista maista turvallista ja voidaanko se hyväksyä.

                     (4)

                     Neuvoston suosituksessa todetaan, että jäsenvaltioiden olisi purettava EU:hun suuntautuvaa muuta kuin välttämätöntä matkustamista koskeva väliaikainen rajoitus koordinoidusti vaiheittain 1 päivästä heinäkuuta 2020 alkaen neuvoston suosituksen liitteessä I lueteltujen kolmansien maiden asukkaiden osalta. Neuvoston olisi joka toinen viikko tarkasteltava uudelleen ja tarvittaessa päivitettävä liitteessä I olevaa kolmansien maiden luetteloa kuultuaan tiiviisti komissiota ja asiaankuuluvia EU:n virastoja ja yksiköitä neuvoston suosituksessa tarkoitettuihin menetelmiin, kriteereihin ja tietoihin perustuvan kokonaisarvioinnin jälkeen.

                     (5)

                     Neuvostossa on käyty tämän jälkeen keskusteluja liitteessä I olevan kolmansien maiden luettelon tarkistamisesta kuullen tiiviisti komissiota ja asiaankuuluvia EU:n virastoja ja yksiköitä ja noudattaen neuvoston suosituksessa, sellaisena kuin se on muutettuna suosituksella (EU) 2021/816, esitettyjä kriteereitä ja menetelmiä. Keskustelujen perusteella liitteessä I olevaa kolmansien maiden luetteloa olisi muutettava. Luettelosta olisi poistettava Ruanda ja Thaimaa, ja luetteloon olisi lisättävä Ukraina.

                     (6)

                     Rajavalvonta ei ole ainoastaan niiden jäsenvaltioiden edun mukaista, joiden ulkorajoilla sitä toteutetaan, vaan myös kaikkien sisärajavalvonnan lakkauttaneiden jäsenvaltioiden edun mukaista. Jäsenvaltioiden olisi sen vuoksi varmistettava ulkorajoilla toteutettavien toimenpiteiden koordinointi Schengen-alueen moitteettoman toiminnan varmistamiseksi. Tätä varten jäsenvaltioiden olisi jatkettava 15 päivästä heinäkuuta 2021 alkaen EU:hun suuntautuvaa muuta kuin välttämätöntä matkustamista koskevan väliaikaisen rajoituksen purkamista koordinoidusti neuvoston suosituksen liitteessä I, sellaisena kuin se on muutettuna tällä suosituksella, lueteltujen kolmansien maiden, erityishallintoalueiden ja muiden yhteisöjen ja alueellisten viranomaisten asukkaiden osalta.

                     (7)

                     Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyssä, Tanskan asemasta tehdyssä pöytäkirjassa N:o 22 olevien 1 ja 2 artiklan mukaisesti Tanska ei osallistu tämän suosituksen hyväksymiseen, suositus ei sido Tanskaa eikä sitä sovelleta Tanskaan. Koska tällä suosituksella kehitetään Schengenin säännöstöä, Tanska päättää mainitun pöytäkirjan 4 artiklan mukaisesti kuuden kuukauden kuluessa siitä, kun neuvosto on hyväksynyt tämän suosituksen, paneeko se suosituksen täytäntöön.

                     (8)

                     Tällä suosituksella kehitetään niitä Schengenin säännöstön määräyksiä, joihin Irlanti ei osallistu neuvoston päätöksen 2002/192/EY (14) mukaisesti; Irlanti ei sen vuoksi osallistu tämän suosituksen hyväksymiseen, suositus ei sido Irlantia eikä sitä sovelleta Irlantiin.

                     (9)

                     Islannin ja Norjan osalta tällä suosituksella kehitetään niitä Schengenin säännöstön määräyksiä, joita tarkoitetaan Euroopan unionin neuvoston sekä Islannin tasavallan ja Norjan kuningaskunnan välisessä sopimuksessa viimeksi mainittujen osallistumisesta Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen ja jotka kuuluvat neuvoston päätöksen 1999/437/EY (15) 1 artiklan A kohdassa tarkoitettuun alaan.

                     (10)

                     Sveitsin osalta tällä suosituksella kehitetään niitä Schengenin säännöstön määräyksiä, joita tarkoitetaan Euroopan unionin, Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton välisessä sopimuksessa Sveitsin valaliiton osallistumisesta Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen ja jotka kuuluvat päätöksen 1999/437/EY (16) 1 artiklan A kohdassa, luettuna yhdessä neuvoston päätöksen 2008/146/EY (17) 3 artiklan kanssa, tarkoitettuun alaan.

                     (11)

                     Liechtensteinin osalta tällä suosituksella kehitetään niitä Schengenin säännöstön määräyksiä, joita tarkoitetaan Euroopan unionin, Euroopan yhteisön, Sveitsin valaliiton ja Liechtensteinin ruhtinaskunnan välisessä pöytäkirjassa Liechtensteinin ruhtinaskunnan liittymisestä Euroopan unionin, Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton väliseen sopimukseen Sveitsin valaliiton osallistumisesta Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen ja jotka kuuluvat päätöksen 1999/437/EY (18) 1 artiklan A kohdassa, tarkasteltuna yhdessä päätöksen 2011/350/EU (19) 3 artiklan kanssa, tarkoitettuun alaan,

               ON ANTANUT TÄMÄN SUOSITUKSEN:
         Muutetaan EU:hun suuntautuvaa muuta kuin välttämätöntä matkustamista koskevasta väliaikaisesta rajoituksesta ja sen mahdollisesta poistamisesta annettu neuvoston suositus (EU) 2020/912, sellaisena kuin se on muutettuna suosituksilla (EU) 2020/1052, (EU) 2020/1144, (EU) 2020/1186, (EU) 2020/1551, (EU) 2020/2169, (EU) 2021/89, (EU) 2021/132, (EU) 2021/767, (EU) 2021/816, (EU) 2021/892, (EU) 2021/992 ja (EU) 2021/1085, seuraavasti:

                     1)

                     Korvataan neuvoston suosituksen 1 kohdan ensimmäinen kappale seuraavasti:

                                 1.

                                 Jäsenvaltioiden olisi purettava EU:hun suuntautuvaa muuta kuin välttämätöntä matkustamista koskeva väliaikainen rajoitus koordinoidusti vaiheittain 15 päivästä heinäkuuta 2021 alkaen liitteessä I lueteltujen kolmansien maiden asukkaiden osalta.

                     2)

                     Korvataan suosituksen liite I seuraavasti:

                           ”LIITE I
                           Kolmannet maat, erityishallintoalueet ja muut yhteisöt ja alueelliset viranomaiset, joiden asukkaisiin EU:hun suuntautuvaa muuta kuin välttämätöntä matkustamista koskeva ulkorajoilla sovellettava väliaikainen rajoitus ei saisi vaikuttaa:

                                       I

                                       VALTIOT

                                                   1.

                                                   ALBANIA

                                                   2.

                                                   ARMENIA

                                                   3.

                                                   AUSTRALIA

                                                   4.

                                                   AZERBAIDŽAN

                                                   5.

                                                   BOSNIA JA HERTSEGOVINA

                                                   6.

                                                   BRUNEI

                                                   7.

                                                   KANADA

                                                   8.

                                                   ISRAEL

                                                   9.

                                                   JAPANI

                                                   10.

                                                   JORDANIA

                                                   11.

                                                   LIBANON

                                                   12.

                                                   MONTENEGRO

                                                   13.

                                                   UUSI-SEELANTI

                                                   14.

                                                   QATAR

                                                   15.

                                                   MOLDOVAN TASAVALTA

                                                   16.

                                                   POHJOIS-MAKEDONIAN TASAVALTA

                                                   17.

                                                   SAUDI-ARABIA

                                                   18.

                                                   SERBIA

                                                   19.

                                                   SINGAPORE

                                                   20.

                                                   ETELÄ-KOREA

                                                   21.

                                                   UKRAINA

                                                   22.

                                                   AMERIKAN YHDYSVALLAT

                                                   23.

                                                   KIINA ((*))

                                       II

                                       KIINAN KANSANTASAVALLAN ERITYISHALLINTOALUEET

                                                   Hongkongin erityishallintoalue

                                                   Macaon erityishallintoalue

                                       III

                                       YHTEISÖT JA ALUEELLISET VIRANOMAISET, JOITA VÄHINTÄÄN YKSI JÄSENVALTIO EI TUNNUSTA VALTIOIKSI

                                                   Kosovo (*)

                                                   Taiwan

                        ((*))  edellyttäen, että vastavuoroisuus vahvistetaan"

                        (*)  Tämä nimitys ei vaikuta asemaa koskeviin kantoihin, ja se on YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselman 1244 (1999) ja Kansainvälisen tuomioistuimen Kosovon itsenäisyysjulistuksesta antaman lausunnon mukainen."

            Tehty Brysselissä 15 päivänä heinäkuuta 2021.

                  Neuvoston puolesta

                  Puheenjohtaja

               G. DOVŽAN

            (1)  EUVL L 208 I, 1.7.2020, s. 1.

            (2)  EUVL L 230, 17.7.2020, s. 26.

            (3)  EUVL L 248, 31.7.2020, s. 26.

            (4)  EUVL L 261, 11.8.2020, s. 83.

            (5)  EUVL L 354, 26.10.2020, s. 19.

            (6)  EUVL L 431, 21.12.2020, s. 75.

            (7)  EUVL L 33, 29.1.2021, s. 1.

            (8)  EUVL L 41, 4.2.2021, s. 1.

            (9)  EUVL L 165 I, 11.5.2021, s. 66.

            (10)  EUVL L 198, 4.6.2021, s. 1.

            (11)  EUVL L 221, 21.6.2021, s. 12.

            (12)  EUVL L 235, 2.7.2021, s. 27.

            (13)  EUVL L 182, 21.5.2021, s. 1.

            (14)  Neuvoston päätös 2002/192/EY, tehty 28 päivänä helmikuuta 2002, Irlannin pyynnöstä saada osallistua joihinkin Schengenin säännöstön määräyksiin (EYVL L 64, 7.3.2002, s. 20).

            (15)  EYVL L 176, 10.7.1999, s. 31.

            (16)  EUVL L 53, 27.2.2008, s. 52.

            (17)  Neuvoston päätös 2008/146/EY, tehty 28 päivänä tammikuuta 2008, Euroopan unionin, Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton välisen, Sveitsin valaliiton osallistumista Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen koskevan sopimuksen tekemisestä Euroopan yhteisön puolesta (EUVL L 53, 27.2.2008, s. 1).

            (18)  EUVL L 160, 18.6.2011, s. 21.

            (19)  Neuvoston päätös 2011/350/EU, annettu 7 päivänä maaliskuuta 2011, Liechtensteinin ruhtinaskunnan liittymisestä Euroopan unionin, Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton väliseen sopimukseen, joka koskee Sveitsin valaliiton osallistumista Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen, Euroopan unionin, Euroopan yhteisön, Sveitsin valaliiton ja Liechtensteinin ruhtinaskunnan välillä tehtävän pöytäkirjan tekemisestä Euroopan unionin puolesta, siltä osin kuin kyse on tarkastusten poistamisesta sisärajoilta ja henkilöiden liikkumisesta rajojen yli (EUVL L 160, 18.6.2011, s. 19).


title: Komission suositus (EU) 2020/2243, annettu 22 päivänä joulukuuta 2020, koordinoidusta lähestymistavasta matkustamiseen ja tavaraliikenteeseen Yhdistyneessä kuningaskunnassa havaitun SARS-CoV-2-muunnoksen vuoksi

text:
               28.12.2020

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 436/72

      KOMISSION SUOSITUS (EU) 2020/2243,
      annettu 22 päivänä joulukuuta 2020,
      koordinoidusta lähestymistavasta matkustamiseen ja tavaraliikenteeseen Yhdistyneessä kuningaskunnassa havaitun SARS-CoV-2-muunnoksen vuoksi
      EUROOPAN KOMISSIO, joka
      ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 292 artiklan,
      sekä katsoo seuraavaa:

                  (1)

                  Neuvosto hyväksyi 13 päivänä lokakuuta 2020 suosituksen (EU) 2020/1475 (1) koordinoidusta lähestymistavasta vapaan liikkuvuuden rajoittamiseen covid-19-pandemian johdosta.

                  (2)

                  Suosituksella (EU) 2020/1475 pyritään lisäämään jäsenvaltioiden välistä koordinointia hyväksyttäessä vapaata liikkuvuutta rajoittavia toimenpiteitä kansallisella tasolla kansanterveyteen liittyvistä syistä. Suosituksella annetaan tarvittava kehys, jolla koordinoidaan covid-19-viruksen leviämistä hillitsevien toimenpiteiden hyväksymistä; toimenpiteiden on oltava oikeasuhteisia ja syrjimättömiä. Siinä esimerkiksi esitetään, mitä toimenpiteitä voitaisiin soveltaa korkean riskin alueilta tuleviin matkustajiin ja millaisia poikkeuksia tällaisiin toimenpiteisiin tarvitaan. Lisäksi siinä vaaditaan, että suurelle yleisölle annetaan oikea-aikaisia ja ajantasaisia tietoja vasta käyttöönotetuista toimenpiteistä.

                  (3)

                  Suositus (EU) 2020/1475 on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan eroamisesta Euroopan unionista ja Euroopan atomienergiayhteisöstä tehdyn sopimuksen (2) 126 artiklassa määrätyn ja kyseisen sopimuksen 127 artiklan mukaisen siirtymäkauden ajan unionin lainsäädäntöä, myös suositusta (EU) 2020/1475, sovelletaan edelleen Yhdistyneeseen kuningaskuntaan. Siirtymäkauden ajan Yhdistyneen kuningaskunnan kansalaisia on pidettävä EU:n kansalaisina ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa oleskelevia on pidettävä unionissa oleskelevina etenkin sovellettaessa vapaata liikkuvuutta unionin lainsäädännön ja kyseisen suosituksen mukaisesti.

                  (4)

                  Komissio on hyväksynyt vuoden 2020 aikana useita asiakirjoja vihreistä kaistoista, mukaan luettuna 28 päivänä lokakuuta 2020 annetun komission tiedonannon, jossa laajennetaan vihreiden kaistojen käsite kattamaan maanteiden tavaraliikenteen lisäksi myös rautateiden tavaraliikenne, lentorahti ja vesiliikenteen tavaraliikenne sen varmistamiseksi, että välttämättömät toimitusketjut toimivat edelleen ja vältetään tavaraliikenteen ja logistiikan häiriöitä EU:ssa pandemian toisen aallon aikana.

                  (5)

                  Neuvosto hyväksyi 30 päivänä kesäkuuta 2020 suosituksen (EU) 2020/912 (3) EU:hun suuntautuvaa muuta kuin välttämätöntä matkustamista koskevasta väliaikaisesta rajoituksesta ja sen mahdollisesta poistamisesta. Neuvosto hyväksyi kyseisessä suosituksessa yhteisen lähestymistavan EU:hun suuntautuvaa muuta kuin välttämätöntä matkustamista koskevan väliaikaisen rajoituksen ja sen mahdollisen poistamisen osalta sellaisena kuin EU:n valtion- tai hallitusten päämiehet siitä sopivat 17 päivänä maaliskuuta 2020.

                  (6)

                  Suosituksessa (EU) 2020/912 on kaksi liitettä: Liitteessä I luetellaan kolmannet maat, joiden asukkaisiin EU:hun suuntautuvaa muuta kuin välttämätöntä matkustamista koskeva ulkorajoilla sovellettava väliaikainen rajoitus ei saisi vaikuttaa, ja liitteessä II luetellaan tietyt matkustajaryhmät, joilla on välttämätön tehtävä tai tarve.

                  (7)

                  Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan eroamisesta Euroopan unionista ja Euroopan atomienergiayhteisöstä tehdyn sopimuksen (4) 126 artiklassa määrätyn siirtymäkauden päättymisen jälkeen Yhdistynyttä kuningaskuntaa on pidettävä kolmantena maana suositusta (EU) 2020/912 sovellettaessa. Muu kuin välttämätön matkustaminen Yhdistyneestä kuningaskunnasta Euroopan unioniin ei ole mahdollista 1 päivästä tammikuuta 2021, ellei tehdä päätöstä Yhdistyneen kuningaskunnan sisällyttämisestä kyseisen suosituksen liitteessä I olevaan kolmansien maiden luetteloon tai jollei ennakkoon muuta sovita Euroopan unionin ja Yhdistyneen kuningaskunnan välillä. Samaan aikaan neuvoston suosituksen (EU) 2020/912 5 kohdan a alakohdassa esitettyjä sääntöjä ja suojatoimia olisi edelleen sovellettava Yhdistyneessä kuningaskunnassa oleskeleviin EU:n kansalaisiin 1 päivän tammikuuta 2021 jälkeen.

                  (8)

                  Yhdistyneen kuningaskunnan covid-19-tapausten määrä on viime viikkojen aikana kasvanut nopeasti Kaakkois-Englannissa, minkä vuoksi epidemiologisia ja virologisia tutkimuksia on tehostettu. Viruksen genomin sekvenssitietojen analyysissä todettiin, että suuri osuus tapauksista johtui SARS-CoV-2-viruksen uudesta muunnoksesta, jossa on useita mutaatioita piikkiproteiinissa sekä mutaatioita muilla genomialueilla. Vaikka on tiedossa ja odotettavissa, että virukset muuttuvat jatkuvasti mutaatioiden kautta ja tämä johtaa uusien muunnosten syntymiseen, Yhdistyneessä kuningaskunnassa tehtyjen alustavien analyysien mukaan tämä muunnos on huomattavasti tarttuvampi kuin aiemmin liikkeellä olleet muunnokset, ja sen tartuttavuus on arviolta jopa 70 prosenttia suurempi. Tällä hetkellä ei ole viitteitä siitä, että uuteen muunnokseen liittyisi taudin vakavuuden lisääntyminen.

                  (9)

                  Uusi muunnos on tullut esiin vuodenaikana, jolloin ihmisillä on perinteisesti enemmän perhe- ja sosiaalisia kontakteja. Vastauksena kehitykseen Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus ilmoitti 19 päivänä joulukuuta 2020 tiukemmista rajoituksista suurimmassa osassa Kaakkois-Englantia; ihmisiä neuvottiin olemaan matkustamatta kyseisille alueille tai kyseisiltä alueilta ja kyseisillä alueilla oleskelevia ihmisiä neuvottiin olemaan matkustamatta ulkomaille rajallisia poikkeustapauksia lukuun ottamatta.

                  (10)

                  Belgia, Tanska, Italia ja Alankomaat ovat tähän päivään mennessä raportoineet muutamista uuden muunnoksen aiheuttamista tapauksista. Muita tällaisista tapauksista raportoineita maita ovat Islanti ja Itävalta. Vaikka on todennäköistä, että muunnosta on jo liikkeellä muissa EU:n jäsenvaltioissa, tarvitaan epidemiologisia ja virologisia lisätutkimuksia, jotta tämän kannan nykyinen levinneisyys EU:ssa voidaan määrittää.

                  (11)

                  Ottaen huomioon riski, joka liittyy tämän muunnoksen leviämiseen ja siihen, että sen seurauksena tulee useampia tapauksia ja näin ollen useampia sairaalahoitoa vaativia tapauksia, jäsenvaltiot ovat yhteistä lähestymistapaa odottaessaan ottaneet käyttöön väliaikaisia varotoimenpiteitä, joita sovelletaan Yhdistyneestä kuningaskunnasta saapuvaan matkustukseen. Mikäli jäsenvaltio edellyttää kuljetusalan työntekijöiltä pika-antigeenitestejä EU:n ja Yhdistyneen kuningaskunnan välillä nyt ja tulevina päivinä vallitsevan erityisen tilanteen vuoksi, tämä ei saisi johtaa kuljetushäiriöihin. Vihreitä kaistoja koskeva lähestymistapa on edelleen olennaisen tärkeä EU:ssa.

                  (12)

                  Monet jäsenvaltiot toivoivat koordinoitua lähestymistapaa poliittisen kriisitoiminnan integroitujen järjestelyjen (IPCR) kokouksessa 21 päivänä joulukuuta 2020.

            SUOSITTELEE, että

                  1.

                  Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan eroamisesta Euroopan unionista ja Euroopan atomienergiayhteisöstä tehdyn sopimuksen 126 artiklassa määrätyn siirtymäkauden päättymiseen saakka eli 31 päivään joulukuuta 2020 jäsenvaltioiden olisi edelleen sovellettava suosituksessa (EU) 2020/1475 esitettyjä periaatteita ja mekanismeja, kun ne hyväksyvät toimenpiteitä, joilla rajoitetaan vapaata liikkuvuutta Yhdistyneestä kuningaskunnasta Euroopan unioniin.
                  Suosituksen (EU) 2020/1475 17 kohdan mukaan jäsenvaltiot eivät periaatteessa saisi evätä muista jäsenvaltioista eikä siirtymäkauden aikana myöskään Yhdistyneestä kuningaskunnasta matkustavien henkilöiden maahantuloa.

                  2.

                  Kaikkien jäsenvaltioiden olisi erityisesti sovellettava suosituksen (EU) 2020/1475 19–21 kohtia, jotka koskevat yhteistä kehystä mahdollisille toimenpiteille korkean riskin alueilta tulevia matkustajia varten. Jäsenvaltioiden olisi myös ennalta varautumisen periaatteen mukaisesti toistaiseksi pyrittävä estämään muuta kuin välttämätöntä matkustamista Yhdistyneestä kuningaskunnasta ja Yhdistyneeseen kuningaskuntaan. Kuitenkin suosituksen (EU) 2020/1475 mukaisesti jäljempänä luetellut ryhmät olisi vapautettava väliaikaisista rajoituksista sillä edellytyksellä, että heille tehdään RT-PCR-testi tai vaihtoehtoisesti pika-antigeenitesti lähtöajankohtaa edeltävien 72 tunnin aikana taikka he noudattavat 10 päivän karanteenia ja heille tehdään kymmenentenä päivänä RT-PCR-testi, jonka tulos on negatiivinen:

                              a)

                              Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 20 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut unionin kansalaiset ja kolmansien maiden kansalaiset, joilla on unionin ja sen jäsenmaiden sekä kyseisten kolmansien maiden välisten sopimusten nojalla unionin kansalaisten kanssa yhtäläiset oikeudet vapaaseen liikkuvuuteen ja jotka matkustavat jäsenvaltioonsa tai siihen maahan, jonka kansalaisia he ovat;

                              b)

                              Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 20 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut unionin kansalaiset, kolmansien maiden kansalaiset, joilla on unionin ja sen jäsenmaiden sekä kyseisten kolmansien maiden välisten sopimusten nojalla unionin kansalaisten kanssa yhtäläiset oikeudet vapaaseen liikkuvuuteen, ja Yhdistyneen kuningaskunnan kansalaiset, jotka matkustavat jäsenvaltioonsa tai asuinmaahansa;

                              c)

                              kolmansien maiden kansalaiset, jotka ovat pitkäaikaista oleskelua koskevan direktiivin nojalla pitkään oleskelleita kolmansien maiden kansalaisia, ja henkilöt, joiden oleskeluoikeus perustuu muihin EU:n direktiiveihin tai kansalliseen lainsäädäntöön tai joilla on pitkäaikaista oleskelua varten myönnetty kansallinen viisumi, jotka matkustavat asuinmaahansa;

                              d)

                              edellä olevassa a–c kohdassa tarkoitettujen henkilöiden perheenjäsenet.

                  3.

                  Matkustajilta, joilla on suosituksen (EU) 2020/1475 19 kohdassa määritelty välttämätön tehtävä tai tarve, kuljetushenkilöstöä lukuun ottamatta olisi edellytettävä RT-PCR-testiä tai vaihtoehtoisesti pika-antigeenitestiä lähtöajankohtaa edeltävien 72 tunnin aikana mutta heiltä ei tulisi edellyttää karanteenia heidän suorittaessaan tätä välttämätöntä tehtävää.

                  4.

                  Kauttakulkumatkustajien, erityisesti niiden, joiden matka on välttämätön, matkustamista olisi helpotettava ilman vaatimusta karanteenista. Jos kauttakulkua varten edellytetään negatiivista RT-PCR-testin tulosta, matkustajille olisi tiedotettava tästä vaatimuksesta ennen heidän matkansa alkamista tai heille olisi tarjottava mahdollisuutta testiin välilaskun aikana ilman aiheetonta viivytystä

                  5.

                  Kun otetaan huomioon tarve varmistaa edellä mainittuihin ryhmiin kuuluvien henkilöiden kuljettaminen, liikennepalveluihin, kuten lento- tai junaliikenteeseen, kohdistuvat kiellot, olisi keskeytettävä (5).

                  6.

                  Kuljetushenkilöstö, mukaan lukien rekka-auton- ja veturinkuljettajat, sisävesialusten miehistö ja ilma-alusten miehistö olisi vapautettava matkustuskielloista, jotka koskevat minkä tahansa rajan ylittämistä. Samalla lailla olisi helpotettava merenkulkijoiden matkustamista ja kauttakulkua. Kuljetushenkilöstö ja merenkulkijat olisi vapautettava testaus- ja karanteenivaatimuksista, kun he matkustavat rajan yli alukseen, ajoneuvoon tai ilma-alukseen tai aluksesta, ajoneuvosta tai ilma-aluksesta, vaikka heidän olisi noudatettava yleisiä, paikallisesti sovellettavia suojatoimenpiteitä ja lähikontaktien välttämiseen liittyviä toimenpiteitä. Jos jokin jäsenvaltio EU:n ja Yhdistyneen kuningaskunnan välisessä erityisessä tilanteessa tulevina päivinä edellyttää pika-antigeenitestejä kuljetushenkilöstöltä, tästä ei saisi aiheutua kuljetusten häiriöitä. Lisäksi olisi jatkettava yhteyksiä välttämätöntä matkustamista varten, mukaan lukien kansalaisten ja asukkaiden kotiinpaluu, samalla kun noudatetaan asiaankuuluvia varotoimenpiteitä.

                  7.

                  Lisäksi on jatkettava keskeytyksettä rahtivirtoja ”vihreiden kaistojen” ja rahtilentotoimintaa koskevan tiedonannon (6) mukaisesti, jotta varmistetaan esimerkiksi covid-19-rokotteiden ja niihin liittyvien tavaroiden toimitukset.

                  8.

                  Kaikissa jäsenvaltioiden toteuttamissa uusissa toimenpiteissä, jotka liittyvät Yhdistyneeseen kuningaskuntaan, olisi ilmoitettava selkeästi, että ne päättyvät siirtymäkauden päättyessä eli 31 päivänä joulukuuta 2020.

                  9.

                  Jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että suurelle yleisölle annetaan kattavaa ja ajantasaista tietoa ajoissa sekä helposti ymmärrettävällä tavalla.

                  10.

                  Jäsenvaltioiden kansanterveysviranomaisten ja laboratorioiden olisi perusoikeuksia täysin kunnioittaen:

                              a)

                              Lisättävä sekvensointitoimia ja analysoitava virusisolaatteja nopeasti, jotta voidaan ajoissa tunnistaa uudet muunnokset, erityisesti virusisolaatit niissä tapauksissa, joissa on mukana henkilöitä, jotka ovat vierailleet hiljattain maissa tai joilla on yhteyksiä maihin, joissa muunnosta esiintyy;

                              b)

                              Tunnistettava välittömästi tapaukset, joissa on mukana henkilöitä, jotka ovat matkustaneet Yhdistyneeseen kuningaskuntaan tai Yhdistyneestä kuningaskunnasta viimeisten 14 vuorokauden aikana, jotta voidaan suorittaa näille henkilöille RT-PCR-testi, eristää heidät ja heidän osaltaan parantaa kontaktien jäljittämistä. Näistä tapauksista peräisin olevat virusisolaatit olisi sekvensoitava nopeasti, jotta tunnistetaan uuteen muunnokseen liittyvät tapaukset.

                              c)

                              Tunnistettava välittömästi tapaukset, jotka liittyvät henkilöihin, joilla on läheisiä yhteyksiä uuden muunnoksen varmistettuihin tapauksiin tai jotka ovat matkustaneet Yhdistyneeseen kuningaskuntaan, jotta voidaan suorittaa näille henkilöille testi, eristää heidät, seurata heidän kontaktejaan ja pysäyttää uuden muunnoksen leviäminen. Näistä tapauksista peräisin olevat virusisolaatit olisi sekvensoitava nopeasti, jotta tunnistetaan uuteen muunnokseen liittyvät tapaukset.

                  11.

                  Tammikuun 1 päivästä alkaen jäsenvaltiot soveltavat suositusta (EU) 2020/912 EU:hun suuntautuvaa muuta kuin välttämätöntä matkustamista koskevasta väliaikaisesta rajoituksesta ja sen mahdollisesta poistamisesta (7) Yhdistyneen kuningaskunnan kansalaisten ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa asuvien kolmansien maiden kansalaisten osalta, jotka ovat hyötyneet unionin lainsäädännön mukaisesta oikeudesta vapaaseen liikkuvuuteen siirtymäkauden päättymiseen saakka. Tämä tarkoittaa, että Yhdistyneestä kuningaskunnasta Schengenin alueelle voidaan harjoittaa ainoastaan välttämätöntä matkustamista niin kauan, kuin Yhdistynyttä kuningaskuntaa ei aseteta kyseisen suosituksen liitteessä I olevaan luetteloon.

                  12.

                  Suosituksen (EU) 2020/912 5 kohdan mukaisesti jäljempänä luetellut ryhmät olisi vapautettava matkustusrajoituksista matkustamisen tarkoituksesta riippumatta sillä edellytyksellä, että heille tehdään RT-PCR-testi tai vaihtoehtoisesti pika-antigeenitesti lähtöajankohtaa edeltävien 72 tunnin aikana taikka he noudattavat 10 päivän karanteenia ja heille tehdään kymmenentenä päivänä RT-PCR-testi, jonka tulos on negatiivinen:

                              a)

                              Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 20 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut EU-kansalaiset ja kolmansien maiden kansalaiset, joilla on EU:n ja sen jäsenmaiden sekä kyseisten kolmansien maiden välisten sopimusten nojalla EU-kansalaisten kanssa yhtäläinen oikeus vapaaseen liikkuvuuteen, sekä heidän perheenjäsenensä,

                              b)

                              Kolmansien maiden kansalaiset, jotka ovat pitkäaikaista oleskelua koskevassa direktiivissä (8) tarkoitettuja EU:ssa pitkään oleskelleita kolmansien maiden kansalaisia, ja henkilöt, joiden oleskeluoikeus perustuu muihin EU-direktiiveihin tai kansalliseen lainsäädäntöön tai joilla on pitkäaikaista oleskelua varten myönnetty kansallinen viisumi, sekä heidän perheenjäsenensä. Tämän pitäisi kattaa myös henkilöt, joiden oleskeluoikeus EU:ssa perustuu erosopimukseen.

                  13.

                  Suosituksen 2020/912 5 kohdan b alakohdassa tarkoitettua poikkeusta ei sovelleta 1 päivästä tammikuuta 2021 Yhdistyneen kuningaskunnan kansalaisiin, jotka eivät asu EU:ssa laillisesti. Tämä tarkoittaa sitä, että Yhdistyneen kuningaskunnan kansalaiset, joita erosopimus ei suojaa ja jotka eivät asu laillisesti unionissa samoin kuin unionin kansalaisten perheenjäsenet eivät voi turvautua suosituksen (EU) 2020/912 5 kohdan b alakohtaan. Nämä Yhdistyneen kuningaskunnan kansalaiset voivat kuitenkin kuulua suosituksen (EU) 2020/912 liitteessä II esitetyn välttämätöntä matkustamista (välttämätön tehtävä tai tarve) koskevan poikkeuksen soveltamisalaan.

                  14.

                  Jäsenvaltioiden ja Schengenin säännöstöön osallistuvien maiden olisi toteutettava kaikki toimenpiteet koordinoidusti ja johdonmukaisesti ja ilmoitettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille toteuttamistaan toimenpiteistä mahdollisimman nopeasti. Niiden olisi ilmoitettava kaikista tulevista toimenpiteistä ennen niiden voimaantuloa. Lentoliikenteen rajoituksista on ilmoitettava asetuksen (EY) N:o 1008/2008 21 artiklan ja 21 a artiklan mukaisesti.

         Tehty Brysselissä 22 päivänä joulukuuta 2020.

               Komission puolesta

            Ylva JOHANSSON

               Komission jäsen

         (1)  EUVL L 337, 14.10.2020, s. 3.

         (2)  EUVL L 29, 31.1.2020, s. 7.

         (3)  Neuvoston suositus (EU) 2020/912, annettu 30 päivänä kesäkuuta 2020, EU:hun suuntautuvaa muuta kuin välttämätöntä matkustamista koskevasta väliaikaisesta rajoituksesta ja sen mahdollisesta poistamisesta (EUVL L 208I, 1.7.2020, s. 1).

         (4)  Ks. alaviite 2.

         (5)  On syytä muistuttaa, että Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1008/2008 (EUVL L 293, 31.10.2008, s. 3) esimerkiksi sen 21 artiklalla ja 21 a artiklalla (jota sovelletaan 31 päivään joulukuuta 2020), rajoitetaan joka tapauksessa hyvin voimakkaasti jäsenvaltioiden mahdollisuutta kieltää lentoja.

         (6)  Komission tiedonanto – Euroopan komission suuntaviivat: Rahtilentotoiminnan helpottaminen covid-19-epidemian aikana C/2020/2010 (EUVL C 100I, 27.3.2020, s. 1).

         (7)  Katso alaviite 3

         (8)  Neuvoston direktiivi 2003/109/EY, annettu 25 päivänä marraskuuta 2003, pitkään oleskelleiden kolmansien maiden kansalaisten asemasta (EUVL L 16, 23.1.2004, s. 44).


title: Komission suositus (EU) 2020/2245, annettu 18 päivänä joulukuuta 2020, eurooppalaisesta sähköisen viestinnän säännöstöstä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin (EU) 2018/1972 mukaisesti ennakkosääntelyn alaisiksi tulevista merkityksellisistä tuote- ja palvelumarkkinoista sähköisen viestinnän alalla (tiedoksiannettu numerolla C(2020) 8750) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

text:
               29.12.2020

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 439/23

      KOMISSION SUOSITUS (EU) 2020/2245,
      annettu 18 päivänä joulukuuta 2020,
      eurooppalaisesta sähköisen viestinnän säännöstöstä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin (EU) 2018/1972 mukaisesti ennakkosääntelyn alaisiksi tulevista merkityksellisistä tuote- ja palvelumarkkinoista sähköisen viestinnän alalla

            (tiedoksiannettu numerolla C(2020) 8750)

      (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
      EUROOPAN KOMISSIO, joka
      ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 292 artiklan,
      ottaa huomioon eurooppalaisesta sähköisen viestinnän säännöstöstä 11 päivänä joulukuuta 2018 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin (EU) 2018/1972 (1), jäljempänä ’säännöstö’, ja erityisesti sen 64 artiklan 1 kohdan,
      sekä katsoo seuraavaa:

                  (1)

                  Direktiivillä (EU) 2018/1972 pyritään edistämään sen kolmen päätavoitteen eli kilpailun, sisämarkkinoiden ja loppukäyttäjien etujen lisäksi erittäin suuren kapasiteetin verkkojen, mukaan lukien kiinteiden, langattomien ja matkaviestinverkkojen, yhteenliitettävyyttä ja käyttöoikeutta sekä käyttöönottoa kaikkien unionin kansalaisten ja yritysten keskuudessa.

                  (2)

                  Asianmukaiset kannustimet investoinneille uusiin erittäin suuren kapasiteetin verkkoihin, jotka edistävät innovointia sisällöltään rikkaissa internetpalveluissa, vahvistavat unionin kansainvälistä kilpailukykyä ja tuovat hyötyä kuluttajille ja yrityksille unionissa. Sen vuoksi on ratkaisevan tärkeää edistää kestäviä investointeja erittäin suuren kapasiteetin verkkojen kehittämiseen asianmukaisesti mukautetun ja ennustettavan sääntelykehyksen avulla.

                  (3)

                  Yhtenä uuden sääntelykehyksen tavoitteena on vähitellen vähentää alakohtaista ennakkosääntelyä sitä mukaa kun kilpailu markkinoilla kehittyy ja varmistaa näin, että lopulta sähköistä viestintää säännellään ainoastaan kilpailulainsäädännöllä. Kyseistä tavoitetta noudattaen tämän suosituksen tarkoituksena on määritellä ne tuote- ja palvelumarkkinat, joilla ennakkosääntely voi olla perusteltua.

                  (4)

                  Merkityksellisten markkinoiden määrittely voi muuttua ajan mittaan, kun näillä markkinoilla olevien tuotteiden ja palvelujen ominaisuudet kehittyvät ja kysynnän ja tarjonnan korvattavuusmahdollisuudet muuttuvat teknologian, markkinoiden ja sääntelyn kehityksen myötä. Tällä suosituksella olisi sen vuoksi korvattava vuonna 2014 annettu suositus (2).

                  (5)

                  Säännöstön 64 artiklan 1 kohdan mukaan komissio yksilöi ne sähköisen viestinnän alan markkinat, jotka ominaisuuksiensa perusteella saattavat edellyttää sääntelyvelvoitteiden asettamista kilpailulainsäädännön periaatteiden mukaisesti. Merkityksellisten sähköisen viestinnän alan tuotemarkkinoiden määrittelyyn käytetään tässä suosituksessa näin ollen kilpailulainsäädännön periaatteita.

                  (6)

                  Ennakkosääntelytoimien lopullisena tavoitteena on tuottaa loppukäyttäjille hintaan, laatuun ja valinnanvaraan liittyviä etuja vähittäismarkkinoilla käytävän kestäväpohjaisen kilpailun kautta. Tässä suosituksessa tarkoitettujen merkityksellisten markkinoiden yksilöiminen olisi aloitettava määrittelemällä vähittäismarkkinat ennakoivalla tavalla tietyllä aikavälillä siten, että ohjenuorana on kilpailulainsäädäntö. Niinpä jos vähittäismarkkinoilla vallitsee toimiva kilpailu ilman tukkumarkkinoiden sääntelyä, kansallisten sääntelyviranomaisten olisi todettava, ettei sääntelyä enää tarvita vastaavilla tukkumarkkinoilla.

                  (7)

                  Säännöstön 67 artiklan 1 kohdan mukaisesti ennakkosääntelyvelvollisuuksien asettaminen voi olla perusteltua ainoastaan markkinoilla, joilla kaikki kolme kyseisen artiklan 1 kohdan a, b ja c alakohdassa tarkoitettua perustetta täyttyvät. Tähän suositukseen sisältyvät sellaiset tuote- ja palvelumarkkinat, joiden kohdalla komissio on unionin yleisiä suuntauksia seurattuaan katsonut kaikkien kolmen perusteen täyttyvän. Näin ollen komissio katsoo, että näillä markkinoilla on ominaisuuksia, jotka voisivat perustella sääntelyvelvollisuuksien asettamisen ainakin joillakin maantieteellisillä alueilla ja ennakoitavissa olevaksi ajanjaksoksi. Kansallisten sääntelyviranomaisten olisi puolestaan selvitettävä analyyseissaan, täyttyvätkö 67 artiklan 2 kohdassa asetetut lisävaatimukset.

                  (8)

                  Ensimmäisenä perusteena ovat suuret ja pysyväisluonteiset esteet markkinoille pääsylle. Sen osalta on selvitettävä, onko markkinoille pääsy todennäköistä ja jos on, milloin ja missä laajuudessa se tapahtuu, ja määritettävä ne tekijät, joilla on merkitystä sähköisen viestinnän markkinoille pääsyn onnistumiseksi. Staattisesta näkökulmasta tämän suosituksen kannalta on erityistä merkitystä kahdentyyppisillä markkinoille pääsyn esteillä: rakenteellisilla esteillä ja oikeudellisilla tai sääntelyesteillä.

                  (9)

                  Markkinoille pääsyn rakenteelliset esteet johtuvat kustannus- tai kysyntäolosuhteista, jotka luovat vakiintuneille operaattoreille ja tulokkaille erilaiset toimintaedellytykset ja haittaavat tulokkaiden pääsyä markkinoille tai estävät sen. Suuria rakenteellisia esteitä voi esiintyä myös esimerkiksi silloin, kun markkinoille ovat ominaisia absoluuttiset kustannusedut, huomattavat mittakaavaedut tai verkostovaikutukset, kapasiteettirajoitukset ja korkeat aloituskustannukset. Rakenteellinen este voi olla myös se, että palvelun tarjoaminen edellyttää verkkoelementtiä, jonka toisintaminen ei ole teknisesti mahdollista tai taloudellisesti kannattavaa.

                  (10)

                  Oikeudellisilla tai sääntelyesteillä voi olla suoraa vaikutusta markkinoille pääsyn edellytyksiin tai operaattorien asemaan merkityksellisillä markkinoilla. Säännellyillä aloilla taas lupamenettelyt, alueelliset rajoitukset, turvallisuusnormit ja muut oikeudelliset vaatimukset saattavat estää markkinoille pääsyn tai viivyttää sitä. Oikeudellisten ja sääntelyesteiden merkitys sähköisen viestinnän markkinoilla on kuitenkin vähenemässä. Sellaisten oikeudellisten tai sääntelyesteiden, jotka todennäköisesti poistetaan merkityksellisellä aikavälillä eli viiden vuoden kuluessa, ei yleensä pitäisi muodostaa ensimmäisen perusteen mukaista taloudellista estettä markkinoille pääsylle.

                  (11)

                  Markkinoille pääsyn esteet voivat vähitellen menettää merkitystään innovaatiopainotteisilla markkinoilla, joille on ominaista jatkuva teknologinen kehitys. Tällaisilla markkinoilla kilpailupaineita aiheuttaa usein markkinoilla vielä toimimattomien mutta potentiaalisesti innovatiivisten kilpailijoiden uhka. Yksilöitäessä mahdollisen ennakkosääntelyn alaisiksi tulevia merkityksellisiä markkinoita olisi siksi otettava huomioon myös mahdollisuudet poistaa markkinoille pääsyn esteitä merkityksellisellä aikavälillä. Tässä suosituksessa yksilöidään markkinat, joilla markkinoille pääsyn esteiden odotetaan säilyvän seuraavien 5–10 vuoden ajan.

                  (12)

                  Erilaisia markkinoille pääsyn esteitä ei pitäisi tarkastella erikseen vaan kumulatiivisesti. Vaikka markkinoille pääsyn estettä ei erikseen tarkasteltuna pidettäisikään suurena, se voi yhdessä muiden esteiden kanssa aiheuttaa vaikutuksia, jotka yhdessä estäisivät markkinoille pääsyn tai vaikeuttaisivat sitä.

                  (13)

                  Toisen perusteen tapauksessa selvitetään, onko markkinarakenne omiaan johtamaan todelliseen kilpailuun merkityksellisellä aikavälillä, kun otetaan huomioon markkinoille pääsyn esteiden taustalla olevan infrastruktuuripohjaisen ja muun kilpailun tilanne ja näkymät. Todellinen kilpailu merkitsisi sitä, että markkinat saavuttavat todellisen kilpailutilan ilman ennakkosääntelyä tarkastelukaudella tai että näin tapahtuu sen jälkeen, mikäli positiivisesta markkinadynamiikasta on havaittavissa selviä merkkejä jo tarkastelukaudella. Esimerkiksi erilaisilla verkkoteknologiaratkaisuilla toimitettavien tuotteiden lähentyminen voi aiheuttaa kilpailupaineita erilaisilla tuotemarkkinoilla toimivien operaattorien välillä ja johtaa markkinoiden lähentymiseen.

                  (14)

                  Vaikka markkinoille olisivatkin luonteenomaisia suuret markkinoille pääsyn esteet, niiden muut rakenteelliset tekijät voivat olla osoitus siitä, että markkinat kehittyvät merkityksellisellä aikavälillä edelleen kohti todellista kilpailua. Jos markkinoilla voidaan ennakoida verkkojen määrän kasvavan, tämän perusteen soveltamisessa on lähinnä tarkasteltava infrastruktuuriin perustuvan kilpailun tilannetta ja todennäköisiä näkymiä.

                  (15)

                  Arvioidessaan kilpailun riittävyyttä ja sääntelytoimien tarvetta kansallisten sääntelyviranomaisten olisi otettava huomioon myös se, onko tukkutason käyttöoikeus tarjolla mille tahansa asiasta kiinnostuneelle yritykselle kohtuullisin kaupallisin ehdoin, jotka mahdollistavat kestävät kilpailuun perustuvat tulokset loppukäyttäjille vähittäismarkkinoilla. Kaupalliset sopimukset, mukaan lukien sopimukset tukkutason käyttöoikeuksista, yhteisinvestoinneista ja operaattorien välisistä vastavuoroisista käyttöoikeuksista, jotka on tehty vakaalta pohjalta ja pitkäkestoisiksi, voivat parantaa kilpailudynamiikkaa ja viime kädessä ratkaista kilpailuongelmia asianomaisilla vähittäismarkkinoilla ja siksi johtaa tukkumarkkinoiden sääntelyn purkamiseen. Kunhan nämä sopimukset ovat kilpailuoikeuden periaatteiden mukaisia, ne olisi sen vuoksi otettava huomioon arvioitaessa, voidaanko markkinoiden odottaa muuttuvan kilpailluiksi.

                  (16)

                  Teknologian kehitys ja tuotteiden ja markkinoiden lähentyminen voivat aiheuttaa kilpailupaineita erilaisilla tuotemarkkinoilla toimivien operaattorien välillä. Avoimen internetin kautta tapahtuvaan jakeluun liittyvät palvelut (OTT-palvelut), joita ei tätä nykyä yleensä pidetä sähköisten viestintäpalvelujen tarjoajien palvelujen suorina korvaajina ja joihin eivät muutenkaan kuulu fyysiset ja tietoliikenneyhteydet, voivat kuitenkin tulevina vuosina kasvattaa asemaansa tietyillä vähittäismarkkinoilla, kun teknologia kehittyy lisää ja palvelut laajentuvat ja sen myötä aiheuttavat välillistä kilpailupainetta tukkumarkkinoilla.

                  (17)

                  Kun tehdään päätöstä markkinoiden määrittelemisestä ennakkosääntelyn alaisiksi, olisi otettava huomioon myös arvio siitä, riittääkö kilpailulainsäädäntö korjaamaan todetut markkinoiden toimintapuutteet. Tämän kolmannen perusteen avulla arvioidaan, onko kilpailulainsäädäntö riittävä keino markkinoiden pysyvien toimintapuutteiden korjaamiseksi, kun otetaan erityisesti huomioon, että ennakkosääntelyvelvoitteilla voidaan itse asiassa ehkäistä kilpailulainsäädännön rikkomuksia. Kilpailulainsäädäntöön perustuvat toimenpiteet eivät todennäköisesti riitä, jos markkinoiden pysyviin toimintapuutteisiin on puututtava usein tai nopeasti. Tällaisessa tilanteessa ennakkosääntelyä olisi pidettävä asianmukaisena kilpailulainsäädännön täydennyksenä. Jos markkinoilla harjoitetaan kestävää ja tosiasiallista infrastruktuuriin perustuvaa kilpailua, yleisten kilpailusääntöjen soveltamisen pitäisi tavallisesti riittää.

                  (18)

                  Soveltamalla kaikkia näitä kolmea perustetta pitäisi pystyä pitämään säänneltyjen markkinoiden määrä sähköisen viestinnän alalla pienenä, mikä auttaisi vähentämään alakohtaista ennakkosääntelyä asteittain sitä mukaa, kun kilpailu kyseisillä markkinoilla kehittyy. Jos jokin näistä kolmesta perusteesta ei täyty, markkinoita ei ole syytä asettaa ennakkosääntelyn alaisiksi. On erittäin tärkeää, että tukkumarkkinoille asetetaan kestävän kilpailun varmistamiseksi ennakkosääntelyvelvoitteita vain silloin, kun yhdellä tai useammalla yrityksellä on huomattava markkinavoima eivätkä kilpailuoikeuden keinot riitä ongelman ratkaisemiseen.

                  (19)

                  Syntymässä olevien uusien markkinoiden katsotaan käsittävän tuotteita tai palveluita, jotka ovat niin uusia, että niiden kysyntää tai markkinoille pääsyn ja tarjonnan edellytyksiä on hyvin vaikea ennustaa. Kolmen perusteen testin tekeminen käy tällöin hankalaksi. Tällaisille markkinoille ei pitäisi asettaa tarpeettomia ennakkosääntelyvelvoitteita, kun halutaan edistää innovointia ja samalla estää markkinoiden sulkeutuminen kokonaan markkinajohtajan haltuun (3). Olemassa olevaan verkkoinfrastruktuuriin vähitellen tehtävät päivitykset eivät yleensä johda uusien markkinoiden syntyyn. Korvaavien vaihtoehtojen puuttuminen tietyltä tuotteelta olisi osoitettava sekä kysynnän että tarjonnan näkökulmasta ennen kuin voidaan katsoa, että tuote ei kuulu millekään olemassa oleville markkinoille. Uusien vähittäispalvelujen kehittyminen voi johtaa uusien johdettujen tukkumarkkinoiden syntymiseen, mikäli kyseisiä vähittäispalveluja ei voida tarjota olemassa olevia tukkutason tuotteita hyödyntämällä.

                  (20)

                  Koska kilpailu, myös infrastruktuuriin perustuva, on edistynyt, tässä suosituksessa nimetään merkitykselliset markkinat vain tukkutasolla, kuten tehtiin myös vuoden 2014 suosituksessa. Tukkutasolle määrätyn ennakkosääntelyn olisi katsottava riittävän torjumaan mahdolliset kilpailuongelmat tuotantoketjun loppupään vähittäismarkkinoilla.

                  (21)

                  Säännöstön johdanto-osan 165 kappaleen mukaisesti kansallisten sääntelyviranomaisten olisi vähintään analysoitava suosituksessa luetellut markkinat, mukaan lukien siinä luetellut markkinat, joita ei enää säännellä asianomaisessa kansallisessa tai paikallisessa toimintaympäristössä. Tämän suosituksen liitteessä lueteltujen markkinoiden tapauksessa kansalliset sääntelyviranomaiset voivat silti erityisten kansallisten olosuhteiden perusteella katsoa, että kolmen perusteen testi on syytä tehdä. Kansalliset sääntelyviranomaiset voivat päätellä, että kolmen perusteen testin vaatimukset eivät täyty kansallisissa olosuhteissa. Jos kolmen perusteen testin vaatimukset eivät täyty tietyillä suosituksessa luetelluilla markkinoilla, kansallisten sääntelyviranomaisten ei pitäisi asettaa sääntelyvelvoitteita kyseisille markkinoille.

                  (22)

                  Kansallisten sääntelyviranomaisten olisi analysoitava myös niitä markkinoita, jotka eivät sisälly suositukseen mutta joita säännellään niiden lainkäyttöalueella aikaisempien markkina-analyysien perusteella, taikka muita markkinoita, jos niillä on riittävät perusteet katsoa kaikkien kolmen testiperusteen täyttyvän. Näin ollen kansalliset sääntelyviranomaiset voivat määritellä myös muita sellaisia merkityksellisiä tuote- ja palvelumarkkinoita, joita ei ole lueteltu tässä suosituksessa, jos ne voivat osoittaa, että kaikki kolme testiperustetta täyttyvät niiden kansallisissa olosuhteissa näiden markkinoiden osalta.

                  (23)

                  Tehdessään säännöstön 67 artiklan mukaista markkina-analyysia sekä kansallisten sääntelyviranomaisten että komission olisi aloitettava vähittäismarkkinoista. Markkina-analyysissä olisi sovellettava ennakoivaa näkökulmaa, jos sääntelyä ei ole asetettu huomattavan markkinavoiman toteamisen perusteella, ja pidettävä lähtökohtana vallitsevia markkinaolosuhteita. Analyysissä olisi arvioitava se, voiko markkinoista tulla kilpailumarkkinat ja onko mahdollinen kilpailun puute kestävää ottaen huomioon odotettavissa oleva tai ennakoitava markkinakehitys. Analyysissä olisi otettava huomioon muunlaisen merkityksellisiin vähittäismarkkinoihin ja niihin liittyviin tukkumarkkinoihin sovellettavan sääntelyn vaikutukset koko sääntelyajanjakson ajalta.

                  (24)

                  Jos kyseisillä markkinoilla ei vallitse todellista kilpailua ilman ennakkosääntelyä ennakoivasta näkökulmasta katsottuna, olisi määriteltävä ja analysoitava vastaavat tukkumarkkinat, jotka tulevat ennakkosääntelyn alaisiksi säännöstön 67 artiklan mukaisesti. Kun analysoidaan rajoja ja markkinavoimaa vastaavilla merkityksellisillä tukkumarkkinoilla sen määrittelemiseksi, vallitseeko niillä todellinen kilpailu, olisi lisäksi otettava huomioon suorat ja epäsuorat kilpailurajoitukset riippumatta siitä, johtuvatko kyseiset rajoitukset sähköisistä viestintäverkoista, sähköisistä viestintäpalveluista tai muun tyyppisistä palveluista tai sovelluksista, jotka ovat verrannollisia loppukäyttäjän näkökulmasta.

                  (25)

                  Kun kansalliset sääntelyviranomaiset määrittelevät ennakkosääntelyn alaisiksi tulevia merkityksellisiä tukkumarkkinoita, niiden olisi ensin analysoitava ne markkinat, jotka ovat tuotantoketjussa ylimpänä katsottuna niistä vähittäismarkkinoista, joilla on havaittu kilpailuongelmia. Kansallisten sääntelyviranomaisten olisi tehtävä analyysi markkinoista, jotka ovat lähempänä tuotantoketjun loppupäätä säännellystä alkupään tuotannosta katsottuna, sen määrittelemiseksi, vallitsisiko niillä todellinen kilpailu, jos tuotantoketjun alkupäätä säännellään, siihen saakka, että saavutetaan vähittäismarkkinat.

                  (26)

                  Tuotantoketjussa ylimpänä olevat markkinat voivat kansallisista olosuhteista riippuen muodostua osittain tai kokonaan yleisemmistä eri markkinoilla tarjottavista tukkutason tuotteista, jotka liittyvät esimerkiksi fyysisen infrastruktuurin käyttöoikeuksiin (esim. kaapelikanavien käyttöoikeudet) tai passiivisen infrastruktuurin käyttöoikeuksiin. Erityisesti silloin, kun rakennustekninen infrastruktuuri on jo valmiina ja sitä voidaan käyttää myös erittäin suuren kapasiteetin verkkoja varten, sen tosiasiallinen käyttöoikeus voi merkittävällä tavalla helpottaa näiden verkkojen käyttöönottoa ja edistää infrastruktuuriin perustuvaa kilpailua loppukäyttäjien hyväksi.

                  (27)

                  Näistä syistä komissio on pohtinut, olisiko tähän suositukseen aiheellista sisällyttää erilliset fyysisen infrastruktuurin käyttöoikeuksien markkinat. Koska verkkotopologiat, yleisten kaapelikanavien saatavuus ja kaapelikanavien ja pylväiden käyttöoikeuksien kysyntä vaihtelee unionissa huomattavasti, komissio kuitenkin katsoo, että unionin tasolla ei voida tässä vaiheessa määritellä erillisiä fyysisen infrastruktuurin käyttöoikeuksien markkinoita eikä sellaisia siksi pitäisi sisällyttää ennakkosääntelyn alaisiksi tulevien markkinoiden luetteloon.

                  (28)

                  Lisäksi kansalliset sääntelyviranomaiset voivat säännöstön 72 artiklan mukaisesti määrätä rakennusteknisen infrastruktuurin käyttöoikeuden antamista koskevan velvollisuuden yksittäisenä korjaavana toimenpiteenä millä tahansa merkityksellisillä tukkumarkkinoilla. Velvollisuus antaa rakennusteknisen infrastruktuurin käyttöoikeus voi olla perusteltu riippumatta siitä, onko kyseisen käyttöoikeuden kohteena oleva fyysinen infrastruktuuri osa säänneltyjä merkityksellisiä markkinoita. Kansallisten sääntelyviranomaisten olisi harkittava tämän velvollisuuden asettamista ennen kuin tuotantoketjun loppupäähän asetetaan muita käyttöoikeuksien antamiseen liittyviä velvollisuuksia, jos sen katsotaan olevan oikeasuhteinen ja riittävä keino edistää kilpailua loppukäyttäjien hyödyksi.

                  (29)

                  Laajakaistayhteyksien tukkumarkkinoilla olevat virtuaaliset käyttöoikeustuotteet voidaan suunnitella niin, että niissä on samankaltaiset tai samat ominaisuudet riippumatta luovutuspisteen sijainnista. Teknisesti olisikin mahdollista tarjota keskitetysti tai paikallisesti tukkutason laajakaistayhteyksiä, joissa palvelun laatu olisi vertailukelpoinen sekä käyttöoikeuden hakijan että loppukäyttäjien näkökulmasta. Korvattavuutta analysoitaessa olisi näiltä osin tarkasteltava sekä tuotteen ominaisuuksia että käyttöoikeuksien hakijoiden halukkuutta siirtyä liityntäpisteestä toiseen tai hyödyntää verkkoarkkitehtuurin eri luovutuspisteitä.

                  (30)

                  Monet vaihtoehtoiset operaattorit ovat kasvattaneet investointejaan ja rakentaneet omat verkkonsa paikalliseen liityntäpisteeseen. Nämä operaattorit eivät todennäköisesti pitäisi keskusyhteystuotteita paikallisliittymien korvaajina, koska silloin niiden investoinnit omiin verkkoihin valuisivat hukkaan. Samalla on kuitenkin tunnustettava, että liityntäverkko on verkon vaikeimmin rakennettava osa, koska käyttöönottokustannukset ovat korkeat suhteessa siihen asiakasmäärään, jolle verkon käyttöönotosta olisi hyötyä.

                  (31)

                  Vaikka infrastruktuuriin perustuvan kilpailun onkin havaittu lisääntyneen, paikallisia käyttöoikeuksia leimaavat edelleen suuret markkinoille pääsyn esteet ja useimpien jäsenvaltioiden harjoittama sääntely. Tukkutason paikallisliityntämarkkinat täyttävät kolme testiperustetta edelleen, koska liityntäverkko on verkon vaikeimmin rakennettava osa. Kun katsotaan eteenpäin, keskusyhteysmarkkinoille pääsyn esteitä ei kuitenkaan voida enää pitää suurina ja pysyvinä, sillä markkinat kehittyvät kohti todellista kilpailua. Siinä auttavat vaihtoehtoiset alustat, runkokapasiteetin suuri kaupallinen saatavuus ja paikallisesti yhteenliitettyjen operaattoreiden mahdollisuus tarjota keskusyhteyksiä. Kun eri luovutuspisteissä tarjottavia käyttöoikeustuotteita pidetään korvaavina tuotteina erityisissä kansallisissa olosuhteissa, markkinoiden olisi katsottava kattavan kaikki sellaiset tuotteet. Se, täyttävätkö näin laajat markkinat kaikki kolme testiperustetta, on selvitettävä tapauskohtaisesti.

                  (32)

                  Massamarkkinatuotteita tarjoavien sähköisten viestintäverkkojen paremmat valmiudet voivat tyydyttää jopa eräiden yritysasiakkaiden yhteystarpeet. Yritysmarkkinoiden merkittävän suuruisella segmentillä tarvitaan kuitenkin myös käyttäjäkohtaisia yhteyksiä. Niitä edellyttää myös se, että teollisuuden digitalisointi ja julkiset palvelut, kuten sairaalat ja koulut, luovat uutta kysyntää. Tietyt yritysasiakkaat tarvitsevat näin ollen edelleen tuotteita, joiden ominaisuudet ovat erilaiset kuin massamarkkinatuotteissa.

                  (33)

                  Määritellessään kiinteän kapasiteetin ja muiden yrityksille suunnattujen käyttöoikeustuotteiden markkinoiden rajoja kansallisten sääntelyviranomaisten olisi paitsi huolehdittava siitä, että merkitykselliset tukkutason tuotteet vastaavat havaittua vähittäismarkkinoiden ongelmaa, myös otettava huomioon useita sellaisia tekijöitä kuin tuotteiden erilaiset toiminnot ja käyttötarkoitukset, hintojen kehitys ajan mittaan ja hintojen ristijousto. Kiinteän kapasiteetin tuotteiden erityinen ominaisuus on niiden kyky tarjota käyttäjäkohtaisia sekä kuormituksesta riippumattomia yhteyksiä ja symmetrisiä nopeuksia. Niiden arvioimisessa olisi samoin kuin muiden markkinoiden tuotteiden tapauksessa käytettävä korvattavuusanalyysia.

                  (34)

                  Käyttöön on otettu runsaasti uutta vaihtoehtoista infrastruktuuria, jonka kautta tarjotaan yrityksille valokuituyhteyksiä. Näin on tapahtunut etenkin tiheästi asutuilla alueilla, ostoskeskuksissa ja liikekeskustoissa. Voi kuitenkin olla alueita, joilla vaihtoehtoisen infrastruktuurin käyttöönotto massamarkkinoiden yhteyksiä varten on taloudellisesti kannattavaa mutta joilla markkinoiden koko ei riitä tekemään rinnakkaisten verkkojen rakentamisesta erillisiä kiinteitä yhteyksiä varten kannattavaa. Tällaisilla harvempaan asutuilla alueilla on infrastruktuuripohjaisen kilpailun puuttumisen vuoksi vaarana, että kiinteän kapasiteetin kysyntää tyydyttäviä kilpailevia tarjouksia ei ilman sääntelyä ole olemassa.

                  (35)

                  Tilanne on molemmilla edellä kuvatuilla tukkutason käyttöoikeusmarkkinoilla todennäköisesti se, että kilpailuongelmat eivät jatku samanlaisina jäsenvaltion koko alueella. Markkinoista olisikin tehtävä perusteellinen maantieteellinen analyysi. Kun merkityksellisiä markkinoita määritellään säännöstön 64 artiklan 3 kohdan mukaisesti, kansallisten sääntelyviranomaisten olisi siksi määriteltävä maantieteelliset alueet, joilla kilpailun edellytykset ovat samanlaiset tai riittävän yhtenäiset ja jotka voidaan erottaa naapurialueista, joilla vallitsevat kilpailun edellytykset ovat huomattavan erilaiset. Kansallisten viranomaisten olisi tässä yhteydessä otettava huomioon erityisesti se, toimiiko mahdollinen huomattavan markkinavoiman operaattori yhdenmukaisesti koko verkkoalueellaan vai kohtaako se huomattavan erilaisia kilpailuolosuhteita niin, että sen toiminta on rajoitettua tietyillä alueilla muttei muilla alueilla.

                  (36)

                  Kansalliset sääntelyviranomaiset ovat tähän mennessä todenneet useimpien markkinoiden olevan valtakunnallisia, koska vakiintuneen operaattorin kupariverkko on kattanut koko maan. Kun vaihtoehtoisten verkkojen käyttöönotto etenee, kilpailuolosuhteet voivat vaihdella merkittävästi ja pitkäkestoisesti saman jäsenvaltion eri alueiden välillä (esimerkiksi kaupunki- ja maaseutualueiden välillä), minkä vuoksi on tarpeen määritellä erilliset maantieteelliset markkinat.

                  (37)

                  Maantieteellisten markkinoiden määrittelyä varten kansallisten sääntelyviranomaisten olisi ensin määriteltävä maantieteellinen perusyksikkö, jonka pohjalta kilpailuolosuhteita arvioidaan. Yksiköt voisivat kulloistenkin kansallisten olosuhteiden mukaan perustua verkkotopologiaan tai hallinnollisiin rajoihin. Maantieteellisen yksikön olisi komission käytännön (4) mukaisesti kaikissa tapauksissa a) oltava sopivan kokoinen eli riittävän pieni, jotta vältetään kilpailuolosuhteiden merkittävät vaihtelut yksikön sisällä, ja riittävän suuri, jotta vältetään resursseja vaativa ja työläs mikrotason analyysi, joka voisi johtaa markkinoiden pirstoutumiseen, b) edustettava kaikkien asianomaisten toimijoiden verkon rakennetta ja c) oltava rajoiltaan selkeitä ja vakaita. Vaatimuksen b osalta kansallisten sääntelyviranomaisten olisi soveltuvissa tapauksissa käytettävä perustana säännöstön 22 artiklan mukaisesti tehtyä verkkojen maantieteellistä kartoitusta.

                  (38)

                  Kansallisten sääntelyviranomaisten olisi tämän jälkeen laadittava kilpailulainsäädännön periaatteiden mukaisesti ja edellä kuvattujen maantieteellisten yksiköiden analyysin perusteella maantieteellisille markkinoille ensimmäinen määritelmä kokoamalla yhteen yksiköt, joilla kilpailuolosuhteet ovat samanlaiset. Kansallisten sääntelyviranomaisten olisi arvioitava kilpailuolosuhteita ennakoivasti tarkastelemalla rakenteellisia ja käyttäytymistä kuvaavia indikaattoreita ja ottaen säännöstön 64 artiklan 3 kohdan mukaisesti erityisesti huomioon infrastruktuurikilpailun merkitys. Tällaisia indikaattoreita voivat olla muun muassa verkkojen peittoalue, kilpailevien verkkojen lukumäärä ja markkinaosuudet, markkinaosuuksien kehityssuunnat, hinnoittelukäytäntö (paikallinen vai yhtenäinen), kysynnän ominaispiirteet sekä asiakkaiden vaihtuvuus. Tuloksena saatavan maantieteellisten markkinoiden määritelmän asianmukaisuus olisi tarkastettava analysoimalla kysynnän ja tarjonnan korvattavuutta. Maantieteellisiä markkinoita, jotka eivät ole vierekkäisiä mutta joilla kilpailuolosuhteet ovat verrattavissa toisiinsa, voidaan tässä vaiheessa analysoida yhdessä.

                  (39)

                  Markkinoita määriteltäessä olisi otettava ennakoivasti huomioon kilpailuolosuhteiden merkittävät vaihtelut. Jos kilpailuolosuhteiden vaihtelu ei ole kovin merkittävää tai pysyvää, voidaan käyttää segmenttikohtaisia korjauskeinoja, joita voidaan esimerkiksi mukauttaa ajallisesti tai kohdennetusti heikentämättä kuitenkaan sääntelyn ennustettavuutta.

                  (40)

                  Säännöstön 75 artiklassa siirretään komissiolle valta hyväksyä delegoitu säädös, jossa vahvistetaan yhtenäinen unionin laajuinen matkaviestinverkon puheliikenteen enimmäismääräinen terminointimaksu ja yhtenäinen unionin laajuinen kiinteän verkon puheliikenteen enimmäismääräinen terminointimaksu, jäljempänä yhdessä ”unionin laajuiset puheliikenteen terminointimaksut”. Unionin laajuisia puheliikenteen terminointimaksuja sovelletaan suoraan kaikkiin palveluntarjoajiin, jotka tarjoavat kiinteän verkon tai matkaviestinverkon terminointipalveluja. Unionin laajuiset puheliikenteen terminointimaksut perustuvat terminointipalvelujen tarjoamisesta aiheutuviin todellisiin kustannuksiin. Unionin laajuisilla puheliikenteen terminointimaksuilla rajoitetaan matkaviestinverkkojen ja kiinteän verkon operaattoreiden mahdollisuuksia asettaa kohtuuttomia terminointimaksuja. Niiden myötä ei enää olisi vaaraa, että terminointimaksut olisivat kohtuuttomia, mikä on ollut vakavin uhka kilpailulle näillä markkinoilla. Säännöstössä edellytetään, että unionin laajuisten puheliikenteen terminointimaksujen vahvistaminen tapahtuu tiukan kustannuslähtöisesti, jolloin terminointimaksujen pitäisi olla samaa tasoa kuin odotettaisiin markkinoilla, joilla on kilpailua. Terminointimarkkinat eivät siksi enää läpäisisi kolmen perusteen testiä unionin tasolla.

                  (41)

                  Erityiset olosuhteet voivat kuitenkin olla peruste terminointimarkkinoiden tiettyjen osatekijöiden sääntelylle joissakin jäsenvaltioissa. Erityiset kansalliset olosuhteet voivat viitata siihen, että markkinat eivät ole kehittymässä kilpailun suuntaan tai että kilpailuongelmat ovat jatkumassa. Näin voi olla esimerkiksi silloin, kun operaattoreilta on evätty yhteenliittäminen tai niillä on ollut ongelmia verkostaan soitettujen puhelujen välittämisessä muiden operaattorien verkkoihin. Kansallisten sääntelyviranomaisten olisi puututtava näihin ongelmiin joko asettamalla muita huomattavaan markkinavoimaan perustuvia velvoitteita kuin hintavalvonta, mikäli kolmen perusteen testin vaatimukset täyttyvät, tai käyttämällä muita asianmukaisia sääntelyvälineitä eli säännöstön 61 artiklan 2 kohtaa, jos siinä määritellyt edellytykset täyttyvät.

                  (42)

                  Vuoden 2014 suosituksessa luetelluista markkinoista kolmet on nyt jätetty tämän suosituksen liitteessä lueteltujen markkinoiden ulkopuolelle, koska ne eivät läpäise kolmen perusteen testiä: tukkutason puhelinliikenteen välittäminen kohdeverkkona toimivassa yleisessä puhelinverkossa kiinteään sijaintipaikkaan (markkinat 1), tukkutason puheensiirto kohdeverkkona toimivassa yksittäisessä matkaviestintäverkossa (markkinat 2) ja tukkutason keskusyhteys kiinteään sijaintipaikkaan massamarkkinatuotteille (markkinat 3 b).

                  (43)

                  Muut vuoden 2014 suosituksessa luetellut markkinat eli markkinat 3 a (tukkutason paikallisyhteys kiinteään sijaintipaikkaan), ja markkinat 4 (tukkutason korkealaatuinen yhteys kiinteään sijaintipaikkaan) hieman toisin määriteltyinä, oikeuttavat edelleen ennakkosääntelyn, koska ne läpäisevät kolmen perusteen testin unionin tasolla. Määritellessään näiden markkinoiden rajoja etenkin maantieteellisesti kansallisten sääntelyviranomaisten olisi otettava huomioon kansalliset olosuhteet.

                  (44)

                  Päätettäessä, onko ennakkosääntely tarpeen tietyillä markkinoilla, on pystyttävä kunnolla tarkastelemaan sääntelyn vaikutuksia niihin liittyvillä markkinoilla. Sen vuoksi kansallisten sääntelyviranomaisten olisi varmistettava, että näitä liitännäisiä markkinoita analysoidaan johdonmukaisesti ja, mikäli mahdollista, samaan tai mahdollisimman samaan aikaan.

                  (45)

                  Pohtiessaan, olisiko voimassa olevia sääntelyvelvoitteita muutettava vai pitäisikö ne säilyttää ennallaan, kansallisten sääntelyviranomaisten olisi sovellettava kolmen perusteen testiä myös markkinoihin, jotka luetellaan komission suositusten 2003/311/EY (5), 2007/879/EY ja 2014/710/EU (6) liitteissä mutta joita ei enää luetella tämän suosituksen liitteessä.

                  (46)

                  Euroopan sähköisen viestinnän sääntelyviranomaisten yhteistyöelintä on kuultu direktiivin (EU) 2018/1972 64 artiklan 1 kohdan mukaisesti, ja yhteistyöelin antoi lausuntonsa 16 päivänä lokakuuta 2020,

            ON ANTANUT TÄMÄN SUOSITUKSEN:

                  1.

                  Kansallisille sääntelyviranomaisille suositellaan, että kun ne määrittelevät kansallisten olosuhteiden perusteella merkityksellisiä markkinoita direktiivin (EU) 2018/1972 64 artiklan 3 kohdan mukaisesti, ne tekevät analyysin liitteessä luetelluista tuote- ja palvelumarkkinoista.

                  2.

                  Jos mitkään liitteessä luetelluista markkinoista eivät kansallisten sääntelyviranomaisten mukaan tule ennakkosääntelyn alaisiksi erityisissä kansallisissa olosuhteissa, kansallisten sääntelyviranomaisten olisi osoitettava ja komission vahvistettava, että ainakaan yksi direktiivin (EU) 2018/1972 67 artiklan 1 kohdassa mainituista kolmesta perusteesta ei täyty.

                  3.

                  Kun kansalliset sääntelyviranomaiset määrittelevät alueellaan vallitsevia merkityksellisiä maantieteellisiä markkinoita säännöstön 64 artiklan 3 kohdan mukaisesti, niiden olisi tehtävä kysynnän ja tarjonnan korvattavuudesta yksityiskohtainen analyysi, joka lähtee asianmukaisesta maantieteellisestä yksiköstä ja jossa yhdistetään yksiköt, joilla kilpailuolosuhteet ovat samanlaiset. Kilpailuolosuhteiden arviointi olisi tehtävä ennakoivasta näkökulmasta, ja sen olisi perustuttava muiden muassa kilpailevien verkkojen lukumäärään ja ominaisuuksiin, markkinaosuuksien jakautumiseen ja kehityssuuntiin, hintoihin ja käyttäytymismalleihin.

                  4.

                  Tämä suositus ei vaikuta markkinoiden määrittelyyn, markkina-analyysien tuloksiin ja sääntelyvelvoitteisiin, jotka kansalliset sääntelyviranomaiset ovat ottaneet käyttöön ennen tämän suosituksen antamispäivää voimassa olleen sääntelykehyksen mukaisesti.

                  5.

                  Tämä suositus on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

         Tehty Brysselissä 18 päivänä joulukuuta 2020.

               Komission puolesta

            Thierry BRETON

               Komission jäsen

         (1)  EUVL L 321, 17.12.2018, s. 36.

         (2)  Komission suositus 2014/710/EU, annettu 9 päivänä lokakuuta 2014, sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen yhteisestä sääntelyjärjestelmästä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/21/EY mukaisesti ennakkosääntelyn alaisiksi tulevista merkityksellisistä tuote- ja palvelumarkkinoista sähköisen viestinnän alalla (EUVL L 295, 11.10.2014, s. 79).

         (3)  Ks. komission suuntaviivat markkina-analyysia ja huomattavan markkinavoiman arvioimista varten sähköisiä viestintäverkkoja ja -palveluja koskevassa EU:n sääntelyjärjestelmässä (EUVL C 159, 7.5.2018, s. 1), johdanto-osan 23 kappale, ja säännöstön johdanto-osan 163 kappale.

         (4)  Erityisesti komission tiedonanto C(2018) 2374 – Suuntaviivat markkina-analyysia ja huomattavan markkinavoiman arvioimista varten sähköisiä viestintäverkkoja ja -palveluja koskevassa EU:n sääntelyjärjestelmässä (EUVL C 159, 7.5.2018, s. 1).

         (5)  Komission suositus 2003/311/EY, annettu 11 päivänä helmikuuta 2003, sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen yhteisestä sääntelyjärjestelmästä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/21/EY mukaisesti ennakkosääntelyn alaisiksi tulevista merkityksellisistä tuote- ja palvelumarkkinoista sähköisen viestinnän alalla (EUVL L 114, 8.5.2003, s. 45).https://eur-lex.europa.eu/legal-content/FI/TXT/?uri=CELEX%3A32003H0311.

         (6)  Komission suositus 2007/879/EY, annettu 17 päivänä joulukuuta 2007, sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen yhteisestä sääntelyjärjestelmästä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/21/EY mukaisesti ennakkosääntelyn alaisiksi tulevista merkityksellisistä tuote- ja palvelumarkkinoista sähköisen viestinnän alalla (EUVL L 344, 28.12.2007, s. 65).https://eur-lex.europa.eu/legal-content/FI/TXT/?uri=celex:32007H0879.

         LIITE
         Markkinat 1: Tukkutason paikallisyhteys kiinteään sijaintipaikkaan
         Markkinat 2: Tukkutason kiinteä kapasiteetti


               21.1.2021

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 23/146

      P8_TA(2019)0172
      EU:n erityisedustajien toiminta-ala ja tehtävät
      Euroopan parlamentin suositus 13. maaliskuuta 2019 neuvostolle, komissiolle ja komission varapuheenjohtajalle / unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkealle edustajalle EU:n erityisedustajien toiminta-alasta ja tehtävistä (2018/2116(INI))
      (2021/C 23/23)

         Euroopan parlamentti, joka

                  —

                  ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen (SEU) 2, 3, 6, 21, 33 ja 36 artiklan,

                  —

                  ottaa huomioon neuvoston 26. heinäkuuta 2010 tekemän päätöksen Euroopan ulkosuhdehallinnon organisaatiosta ja toiminnasta (1),

                  —

                  ottaa huomioon komission varapuheenjohtajan / unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan julkilausuman poliittisesta vastuusta (2),

                  —

                  ottaa huomioon unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan vuosittaiset kertomukset Euroopan parlamentille yhteisen turvallisuus- ja puolustuspolitiikan täytäntöönpanosta,

                  —

                  ottaa huomioon EU:n vuosittaiset raportit ihmisoikeuksista ja demokratiasta maailmassa,

                  —

                  ottaa huomioon 20. marraskuuta 2002 tehdyn Euroopan parlamentin ja neuvoston toimielinten sopimuksen neuvoston arkaluonteisten turvallisuus- ja puolustuspolitiikan alan tietojen saamisesta Euroopan parlamentin tutustuttavaksi,

                  —

                  ottaa huomioon 9. heinäkuuta 2007 annetut EU:n erityisedustajien nimittämistä, toimeksiantoa ja rahoitusta koskevat säännöt ja 11. maaliskuuta 2014 annetun neuvoston tiedotteen (7510/14),

                  —

                  ottaa huomioon 8. heinäkuuta 2010 antamansa päätöslauselman ehdotuksesta neuvoston päätökseksi Euroopan ulkosuhdehallinnon organisaatiosta ja toiminnasta (3),

                  —

                  ottaa huomioon komission varapuheenjohtajan / korkean edustajan 28. kesäkuuta 2016 esittelemän Euroopan unionin ulko- ja turvallisuuspoliittisen globaalistrategian ja siitä annetut täytäntöönpanokertomukset,

                  —

                  ottaa huomioon neuvoston vuonna 2013 hyväksymät EU:n suuntaviivat homo- ja biseksuaalien, transihmisten sekä intersukupuolisten henkilöiden (hlbti) kaikkien ihmisoikeuksien edistämiseksi ja suojelemiseksi,

                  —

                  ottaa huomioon Helsingissä vuonna 1975 allekirjoitetun Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestön (Etyj) päätösasiakirjan ja kaikki sen periaatteet ja pitää sitä keskeisenä asiakirjana Euroopan ja laajemman alueellisen turvallisuusjärjestyksen kannalta,

                  —

                  ottaa huomioon unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan vuosittaisista kertomuksista Euroopan parlamentille yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan täytäntöönpanosta antamansa päätöslauselmat,

                  —

                  ottaa huomioon päätöslauselmansa EU:n vuosittaisista raporteista ihmisoikeuksista ja demokratiasta maailmassa,

                  —

                  ottaa huomioon 15. marraskuuta 2017 antamansa suosituksen neuvostolle, komissiolle ja Euroopan ulkosuhdehallinnolle itäisestä kumppanuudesta ennen marraskuussa 2017 pidettävää huippukokousta (4),

                  —

                  ottaa huomioon 4. heinäkuuta 2017 antamansa päätöslauselman puuttumisesta ihmisoikeusloukkauksiin sotarikosten ja ihmisyyttä vastaan tehtyjen rikosten, kuten joukkotuhonnan, yhteydessä (5),

                  —

                  ottaa huomioon Ukrainasta antamansa päätöslauselmat, joissa vaaditaan EU:n erityisedustajan nimittämistä Krimille ja Donbassin alueelle,

                  —

                  ottaa huomioon 13. kesäkuuta 2012 neuvostolle antamansa suosituksen ihmisoikeuksista vastaavasta Euroopan unionin erityisedustajasta (6),

                  —

                  ottaa huomioon työjärjestyksen 110 ja 113 artiklan,

                  —

                  ottaa huomioon ulkoasiainvaliokunnan mietinnön (A8-0171/2019),

                  A.

                  ottaa huomioon, että EU:n kunnianhimoisena tavoitteena on olla vahvempi maailmanlaajuinen toimija, ei pelkästään taloudellisesti vaan myös poliittisesti, ja pyrkiä toimillaan ja politiikallaan edistämään kansainvälisen rauhan ja turvallisuuden sekä sääntöihin perustuvan maailmanjärjestyksen ylläpitämistä;

                  B.

                  ottaa huomioon, että neuvosto nimittää EU:n erityisedustajat varapuheenjohtajan / korkean edustajan ehdotuksesta, ja heidän tehtävänään on edistää aihepiireittäin tai maantieteellisesti eriytyneitä poliittisia tai turvallisuuteen liittyviä erityistavoitteita; toteaa, että erityisedustajat ovat osoittautuneet arvokkaaksi ja joustavaksi unionin diplomatian välineeksi, sillä he voivat personoida ja edustaa unionia tärkeissä paikoissa ja tilanteissa kaikkien jäsenvaltioiden tuella; toteaa, että EU:n erityisedustajien tehtävien joustavuus merkitsee sitä, että he ovat operatiivisia välineitä, joita voidaan hyödyntää nopeasti, kun tietyistä maista tai tietyistä aiheista herää huolta;

                  C.

                  toteaa, että EU:n erityisedustajien tiivis läsnäolo paikalla tarjoaa heille suotuisan aseman vuoropuhelun käynnistämiseen kansalaisyhteiskunnan ja paikallisten toimijoiden kanssa sekä tutkimusten suorittamiseen paikalla; toteaa, että tämä suora kokemus antaa heille mahdollisuuden edistää osaltaan rakentavasti politiikan ja strategioiden laatimista;

                  D.

                  ottaa huomioon, että EU:lla on tällä hetkellä viisi alueellista erityisedustajaa (Afrikan sarvi, Sahel, Keski-Aasia, Lähi-idän rauhanprosessi, Etelä-Kaukasia ja Georgian kriisi), kaksi maakohtaista erityisedustajaa (Kosovo sekä Bosnia ja Hertsegovina) ja yksi aihepiirikohtainen erityisedustaja, joka vastaa ihmisoikeuksista;

                  E.

                  ottaa huomioon, että tällä hetkellä vain kaksi EU:n erityisedustajista on naisia;

                  F.

                  ottaa huomioon, että joissakin maissa EU:n maakohtaiset erityisedustajat ovat samalla myös unionin edustuston päällikköjä, mikä on auttanut osaltaan parantamaan unionin ulkomaanedustuksen johdonmukaisuutta ja tehokkuutta; katsoo, että uusien maakohtaisten erityisedustajien lähettämisen on oltava johdonmukaista EU:n ulkoisia toimia koskevien strategioiden kanssa, koska unionin edustustoja on vahvistettu Lissabonin sopimuksella, jolla niille annettiin vastuu kaikkien unionin paikan päällä toteuttamien toimien, myös YUTP-toimien, koordinoinnista;

                  G.

                  toteaa, että myös EU:n välittömässä naapurustossa on muitakin ensisijaisia alueita ja konflikteja, jotka edellyttävät erityishuomiota, enemmän osallistumista ja EU:n näkyvyyttä, kuten esimerkiksi Venäjän voimatoimet Ukrainassa ja Krimin laiton miehitys;

                  H.

                  toteaa, että EU:n erityisedustajat ovat osoittautuneet hyödyllisiksi etenkin käymällä korkean tason poliittista vuoropuhelua ja että heillä on valmiudet tavoittaa korkean tason kumppaneita hyvin arkaluonteisissa poliittisissa ympäristöissä;

                  I.

                  ottaa huomioon, että EU:n erityisedustajat rahoitetaan YUTP-määrärahoista, joita parlamentti on mukana hyväksymässä yhteispäätösmenettelyssä, ja että he vastaavat talousarvion toteuttamisesta komissiolle;

                  J.

                  ottaa huomioon, että varapuheenjohtaja / korkea edustaja on sitoutunut vastaamaan myönteisesti Euroopan parlamentin pyyntöihin kuulla vastanimitettyjä erityisedustajia ennen kuin heidän työnsä alkaa ja auttaa heitä tiedottamaan toiminnastaan säännöllisesti parlamentille;

                  K.

                  toteaa, että EU:n erityisedustajat valitaan sellaisten henkilöiden joukosta, jotka ovat aiemmin olleet korkeissa diplomaattisissa tai poliittisissa viroissa omassa maassaan tai kansainvälisissä järjestöissä; toteaa, että heillä on huomattavasti joustavuutta ja harkintavaltaa tehtäviensä toteutuksessa ja että tämä voi auttaa saavuttamaan tavoitteita, panemaan strategioita täytäntöön ja tuomaan lisäarvoa EU:lle;

                  L.

                  toteaa, että EU:n erityisedustajien keskeisenä tehtävänä on edistää osaltaan EU:n ulkoisten toimien ja edustuksen yhtenäisyyttä, johdonmukaisuutta ja tehokkuutta; toteaa, että erityisedustajat osoittavat EU:n mielenkiintoa tiettyä maata, aluetta tai aihealuetta kohtaan ja lisäävät sen näkyvyyttä sekä edistävät osaltaan tietyn EU:n strategian tai politiikan täytäntöönpanoa tehtäviensä kattamassa maassa, niiden kattamalla alueella tai aihealueella;

                  1.

                  suosittaa neuvostolle, komissiolle ja komission varapuheenjohtajalle / unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkealle edustajalle, että

                              a)

                              esitetään strateginen pohdinta EU:n erityisedustajien hyödyntämisestä ja heidän roolistaan, tehtävistään ja panoksestaan, kun pannaan täytäntöön EU:n globaalistrategiaa;

                              b)

                              varmistetaan, että erityisedustajia nimitetään vain, kun tämän välineen käytöstä saadaan selvää lisäarvoa, toisin sanoen kun erityisedustajien tehtäviä ei voida hoitaa tehokkaasti ulkoasiainhallinnon, mukaan lukien EU:n edustustot, tai komission nykyisten rakenteiden avulla;

                              c)

                              varmistetaan, että erityisedustajien avulla tehostetaan ennen kaikkea unionin toimia konfliktien ehkäisemiseksi ja ratkaisemiseksi ja EU:n strategioiden panemiseksi täytäntöön erityisesti sovittelun ja vuoropuhelun helpottamisen avulla ja EU:n poliittisten tavoitteiden edistämiseksi ulkosuhteiden alaan kuuluvilla temaattisilla erityisaloilla kansainvälistä oikeutta noudattaen;

                              d)

                              vältetään lisäämästä erityisedustajien määrää ja hajottamasta heidän tehtäviään, mikä aiheuttaisi päällekkäisyyksiä EU:n muiden toimielinten kanssa ja lisäisi koordinointikustannuksia;

                              e)

                              varmistetaan, että kun käsitellään alueellista turvallisuutta ja konfliktien ehkäisemistä, sovittelua ja niiden ratkaisemista, EU:n erityisedustajien tehtäviä ja toimia ohjaavat kansainvälisen oikeuden periaatteet, kuten ne on esitetty Helsingin vuoden 1975 päätösasiakirjassa, ja muut kansainvälisen oikeuden keskeiset normit samoin kuin konfliktien rauhanomainen ratkaisu, joka on keskeinen osa Euroopan turvallisuusjärjestystä, kuten EU:n globaalistrategiassa korostetaan; noudatetaan kaikkia sääntöjä ja politiikkaa, joita EU on hyväksynyt suhteessa heidän vastuullaan oleviin alueisiin tai konflikteihin;

                              f)

                              tarkastellaan kaikkia mahdollisia keinoja vahvistaa erityisedustajien roolia unionin ulkopolitiikan tehokkaana välineenä, jonka avulla voidaan kehittää ja edistää unionin ulkopoliittisia aloitteita ja edistää synergiaa, etenkin varmistamalla, että EU:n erityisedustajat voivat matkustaa vapaasti tehtäviinsä kuuluvalla alueella ja myös konfliktialueilla suorittaakseen tehtäviään tehokkaasti;

                              g)

                              varmistetaan EU:n erityisedustajien työn suurempi avoimuus ja näkyvyys myös raportoimalla julkisesti maavierailuista, työohjelmista ja painopistealoista sekä perustamalla omat verkkosivut heidän toimintansa julkisen valvonnan mahdollistamiseksi;

                              h)

                              vahvistetaan ominaisuuksia, joihin erityisedustajien lisäarvo perustuu ja joita ovat varapuheenjohtajan / korkean edustajan ja jäsenvaltioiden tukeen perustuva legitimiteetti, maakohtaiset, alueelliset tai aihepiirikohtaiset vastuut, poliittinen painoarvo, joustavuus ja EU:n läsnäolon ja näkyvyyden vahvistaminen kumppanimaissa, millä lujitetaan EU:n profiilia tehokkaana kansainvälisenä toimijana;

            Tehtävät

                  i)

                  annetaan riittävän pitkä toimeksianto, joka tarjoaa mahdollisuuksia pätevien ylempien toimihenkilöiden palkkaamiseen ja mahdollistaa tehtävien toteuttamisen sekä luottamuksen lisäämisen kumppaneihin nähden, verkostojen perustamisen ja prosesseihin vaikuttamisen; varmistetaan säännöllinen uudelleentarkastelu maan, alueen tai kyseisen alan kehityksen perusteella ja mahdollistetaan myös toimeksiannon jatkaminen, jos olosuhteet sitä edellyttävät;

                  j)

                  edistetään EU:n politiikan tai strategian täytäntöönpanoa tehtävien kattamalla alueella sekä strategioiden tai politiikkojen laatimista ja tarkistamista;

                  k)

                  varmistetaan, että konfliktien ehkäiseminen ja ratkaiseminen, sovittelu ja vuoropuhelun helpottaminen sekä perusvapaudet, ihmisoikeudet, demokratia, oikeusvaltio ja sukupuolten tasa-arvo ovat horisontaalisia painopisteitä ja näin ollen kulmakiviä EU:n erityisedustajien tehtävissä, ja varmistetaan riittävä näillä aloilla toteutettuja toimia koskeva raportointi;

                  l)

                  edellytetään arviointi- ja seurantamenettelyjä, jotka kattavat saavutetut tulokset, kohdatut esteet, keskeiset haasteet ja politiikan laatimiseen tarvittavat tiedot, ja sen arviointia, miten erityisedustajan toimintaa koordinoidaan muiden EU:n toimijoiden kanssa, jotta voidaan edistää parhaiden käytäntöjen vaihtoa erityisedustajien kesken, sekä arvioidaan tuloksia ja harkitaan toimeksiantojen uusimista ja uudelleentarkastelua;

                  m)

                  varmistetaan Keski-Aasiaa koskevien tehtävien johdonmukaisuus EU:n vuoden 2007 Keski-Aasiaa koskevan strategian kanssa, jota tarkistettiin vuonna 2015, unionin tehokkuuden ja näkyvyyden lisäämiseksi alueella;

                  n)

                  otetaan käyttöön erityisedustajien pitkä karenssiaika tarkoituksena varmistaa mahdollisimman korkeat eettiset normit eturistiriitatilanteissa;

                  o)

                  varmistetaan, että parlamentin ulkoasiainvaliokunta osallistuu EU:n erityisedustajien uusista ja laajennetuista toimeksiannoista päättämiseen;

            Välineet

                  p)

                  säilytetään EU:n erityisedustajien nykyinen joustavuus ja riippumattomuus erillisenä YUTP:n välineenä, jolla on erillinen rahoituslähde ja etuoikeutettu suhde neuvostoon; vahvistetaan kuitenkin samalla koordinointia ja raportointia asiaan liittyvien EUH:n hallinto-osastojen (alueellinen, aihepiirikohtainen, YTPP ja kriisinhallinta) ja komission vastaavien pääosastojen kanssa; varmistetaan nopea ja avoin nimitys- ja vahvistusmenettely;

                  q)

                  pyritään ratkaisemaan institutionaalisen muistin säilyttämiseen ja jatkuvuuteen liittyvät puutteet erityisedustajien vaihtuessa siten, että vahvistetaan EUH:n antamaa logistista ja hallinnollista tukea, myös arkistoinnissa, ja ennen kaikkea siirretään tarvittaessa EUH:n ja muiden unionin toimielinten poliittisia neuvonantajia erityisedustajien palvelukseen;

            Henkilökohtainen profiili

                  r)

                  nimitetään erityisedustajiksi henkilöitä, joilla on laaja diplomaattinen ja poliittinen asiantuntemus ja asianmukainen profiili, ja varmistetaan etenkin, että heillä on poliittista painoarvoa, jota tarvitaan, kun luodaan yhteyksiä korkean tason keskustelukumppaneihin ja vahvistetaan keskinäistä luottamusta näiden kanssa; hyödynnetään tässä mielessä olemassa olevaa reserviä henkilöistä, joilla on poliittista ja diplomaattista kokemusta eri puolilta EU:ta; noudatetaan sukupuolten tasapainoa ja maantieteellistä tasapainoa; varmistetaan, että päätös tietyn henkilön nimittämisestä tehdään avoimesti ja vasta sen jälkeen, kun ehdokkaan hyväksyttävyys on vahvistettu erityisesti mahdollisten eturistiriitojen osalta, ja varmistetaan, että ehdokas täyttää vaadittavat eettiset normit;

                  s)

                  varmistetaan, että EU:n erityisedustajien nimitys voidaan vahvistaa vasta sen jälkeen, kun Euroopan parlamentin ulkoasiainvaliokunta on antanut heistä myönteisen arvion;

                  t)

                  helpotetaan valittuja ehdokkaita koskevien tietojen ja perustelujen saatavuutta;

            Toiminta-alat

                  u)

                  keskitetään erityisedustajien tehtävät alueellisen turvallisuuden vahvistamiseen ja konfliktien ehkäisyyn ja ratkaisemiseen erityisesti helpottamalla vuoropuhelua ja sovittelua, joissa EU:n toiminta voi tuoda lisäarvoa; varmistetaan, että aihepiirikohtaisen EU:n erityisedustajan tehtävät eivät ole päällekkäisiä komission tehtävien kanssa eivätkä heikennä tämän ja EUH:n roolia;

                  v)

                  otetaan huomioon EU:n erityisedustajien asema erityisenä diplomaattisena välineenä EU:n ulkoisissa toimissa ja otetaan huomioon unionin naapuruston vakaus, kannustetaan EU:n erityisedustajia kehittämään yhä läheisempiä suhteita sellaisten maiden kanssa, joihin pitkittyneet konfliktit vaikuttavat, ja korostetaan EU:n erityisedustajien suurta tarvetta edistää konfliktien rauhanomaista ratkaisua EU:n naapurustossa;

                  w)

                  pidetään myönteisenä ihmisoikeuksista vastaavan EU:n uuden erityisedustajan nimittämistä ja pannaan merkille viran aiemman haltijan tekemä työ, jolla hän täytti tehtävänsä edistäen EU:n ihmisoikeuspolitiikan tehokkuutta ja näkyvyyttä; toteaa, että virkaan liittyvät tehtävät ovat laajentuneet niin, että ne käsittävät kansainvälisen ihmisoikeuslainsäädännön noudattamisen edistämisen ja kansainvälisen rikosoikeuden alan tukemisen;

                  x)

                  vahvistetaan ihmisoikeuksia käsittelevän EU:n erityisedustajan valmiuksia ja asemaa ottaen huomioon, että tehtävä on maailmanlaajuinen, joten se edellyttää ja merkitsee poliittista vuoropuhelua kolmansien maiden, asianomaisten kumppanien, kansalaisyhteiskunnan sekä kansainvälisten ja alueellisten järjestöjen kanssa, sekä toimintaa asianomaisilla kansainvälisillä foorumeilla;

                  y)

                  otetaan huomioon, ettei EU:n erityisedustajien määrää pidä lisätä merkittävästi, jotta tehtävän erityisluonne ei vesittyisi, ja lopetetaan vähitellen tämänhetkisten maakohtaisten EU:n erityisedustajien toimeksiannot ja harkitaan alueellisten EU:n erityisedustajien nimittämistä odotettaessa seuraavan komission ja EUH:n yleistä vastuunjakoa; harkitaan EU:n aihepiirikohtaisten erityisedustajien nimittämistä ilmastonmuutoksen torjunnan kansainvälistä koordinointia varten samoin kuin kansainväliselle humanitaariselle oikeudelle ja kansainväliselle oikeudelle sekä aseriisunnalle ja aseiden leviämisen estämiselle, ja viimeksi mainitussa tapauksessa tehtävät siirtyisivät EU:n tämänhetkiseltä erityislähettiläältä;

                  z)

                  nimitetään Ukrainaan uusi EU:n erityisedustaja, joka keskittyy erityisesti Krimiin ja Donbassiin ja vastaa ihmisoikeustilanteen seurannasta miehitetyillä alueilla, Minskin sopimusten täytäntöönpanon seurannasta, Asovanmeren de-eskalaation seurannasta sekä sisäisesti siirtymään joutuneiden henkilöiden oikeuksien noudattamisesta, kuten parlamentti on aiemmin vaatinut päätöslauselmissaan;

            Vuorovaikutus ja yhteistyö

                  aa)

                  vahvistetaan erityisedustajien vuorovaikutusta ja koordinointia EU:n eri toimielinten, kansalaisyhteiskunnan ja jäsenvaltioiden kanssa, jotta varmistetaan mahdollisimman suuri synergia ja kaikkien toimijoiden johdonmukainen sitoutuminen; vahvistetaan erityisedustajien osallistumista EU:n konfliktien varhaisvaroitusjärjestelmään; varmistetaan, ettei muodostu päällekkäisyyksiä muiden korkean tason diplomaattisten tahojen, kuten EU:n erityislähettiläiden, kanssa; varmistetaan yhteistyö muiden samanmielisten kumppanien ja lähettiläiden kanssa ja myös YK:n, Naton ja Yhdysvaltojen lähettiläiden kanssa;

                  ab)

                  ottaen huomioon, että Euroopan parlamentti on ulkopolitiikan välineiden hallinnon hallinnoimien YUTP:n määrärahojen siviiliosion osalta toinen lainsäätäjä, vahvistetaan EU:n erityisedustajia koskevaa parlamentin valvontaa ja vahvistetaan edustajien vastuuvelvollisuutta ja heidän työnsä avoimuutta ja muistutetaan, että tämä tavoite voidaan saavuttaa jakamalla säännöllisesti tietoja siitä, miten erityisedustajat toteuttavat tehtäväänsä, sekä heidän työstään ja saavutuksistaan ja haasteistaan järjestämällä säännöllisesti ja ainakin vuosittain kokouksia ja keskusteluita EU:n erityisedustajien ja EP:n asianomaisten elinten välillä ja varsinkin parlamentin ulkoasiainvaliokunnan ja sen ihmisoikeuksien ja turvallisuus- ja puolustusalivaliokunnan kanssa, ja jaetaan järjestelmällisesti EP:lle EU:n erityisedustajien raportit ja maastrategiat, joita ne toimittavat neuvoston poliittisten ja turvallisuusasioiden komitealle sekä EUH:lle; ja vaaditaan sen vuoksi, että nämä asiakirjat on sisällytettävä YUTP:ta koskevaan toimielinten väliseen sopimukseen;

                  ac)

                  kannustetaan vuorovaikutusta ja helpotetaan vuoropuhelua kansalaisyhteiskunnan ja kansalaisten kanssa EU:n erityisedustajien toiminta-alueilla osana ennaltaehkäisevää diplomatiaa ja sovitteluprosesseja, myös unionin näkyvyyden parantamiseksi; varmistetaan erityisesti, että EU:n erityisedustajat toteuttavat ennakoivia toimia kansalaisyhteiskunnan toimijoiden, ihmisoikeuksien puolustajien tai toisinajattelijoiden osalta, joihin voi kohdistua paikallisviranomaisten taholta uhkaa tai muita toimia;

                  2.

                  suosittelee, että seuraava Euroopan parlamentti edellyttää uudelta varapuheenjohtajalta / korkealta edustajalta sitoumusta käynnistää toimikautensa ensimmäisten kuuden kuukauden aikana strateginen pohdinta EU:n erityisedustajien hyödyntämisestä, kun pannaan täytäntöön globaalistrategiaa, edellä esitettyjen periaatteiden ja suositusten mukaisesti;

                  3.

                  kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle, komissiolle, komission varapuheenjohtajalle / unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkealle edustajalle ja EU:n erityisedustajille.

         (1)  EUVL L 201, 3.8.2010, s. 30.

         (2)  EUVL C 210, 3.8.2010, s. 1.

         (3)  EUVL C 351 E, 2.12.2011, s. 454.

         (4)  EUVL C 356, 4.10.2018, s. 130.

         (5)  EUVL C 334, 19.9.2018, s. 69.

         (6)  EUVL C 332 E, 15.11.2013, s. 114.