Tärkeä oikeudellinen huomautus

|

52007SC0188

Suositus:7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 3 kohdan mukainen neuvoston lausunto Portugalin tarkistetusta vakausohjelmasta vuosiksi 2006-2010  /* SEK/2007/0188 lopull. */

	Bryssel 13.2.2007SEC(2007) 188 lopullinenSuositus:7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 3 kohdan mukainenNEUVOSTON LAUSUNTO Portugalin tarkistetusta vakausohjelmasta vuosiksi 2006-2010(komission esittämä)PERUSTELUTYleistä taustaaHeinäkuun 1 päivänä 1998 voimaan tulleen vakaus- ja kasvusopimuksen tavoitteena on terve julkinen talous, johon pyrkimällä luodaan entistä paremmat edellytykset hintavakaudelle sekä vahvalle ja kestävälle kasvulle, jolla edistetään uusien työpaikkojen syntymistä. Kun sopimusta vuonna 2005 uudistettiin, todettiin, että sopimuksesta on ollut hyötyä kurinalaisen finanssipolitiikan varmistamisessa. Muutoksilla pyritäänkin lähinnä lisäämään sopimuksen vaikuttavuutta ja vahvistamaan sen talousteoreettista perustaa sekä turvaamaan julkisen talouden kestävyys pitkällä aikavälillä.Julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1466/97[1], joka on osa sopimusta, säädetään, että jäsenvaltioiden on toimitettava neuvostolle ja komissiolle vakaus- tai lähentymisohjelma, minkä jälkeen niiden on toimitettava tarkistettu ohjelma vuosittain (jäsenvaltiot, jotka ovat ottaneet käyttöön yhteisen rahan, toimittavat (tarkistetun) vakausohjelman, ja jäsenvaltiot, jotka eivät vielä ole ottaneet käyttöön yhteistä rahaa, toimittavat (tarkistetun) lähentymisohjelman). Portugali toimitti ensimmäisen vakausohjelmansa joulukuussa 1998. Asetuksen mukaisesti neuvosto antoi 8 päivänä helmikuuta 1999 ohjelmasta lausunnon komission suosituksen perusteella ja talous- ja rahoituskomiteaa kuultuaan. Asetuksessa säädetyn menettelyn mukaan komissio arvioi ja edellä mainittu komitea tutkii tarkistetut vakaus- ja lähentymisohjelmat, ja myös neuvosto voi tutkia ne.Taustaa tarkistetun ohjelman arvioimiseksiKomissio on tutkinut Portugalin uusimman tarkistetun vakausohjelman, joka toimitettiin sille 15 päivänä joulukuuta 2006, ja on antanut suosituksen ohjelmaa koskevaksi neuvoston lausunnoksi (ks. jäljempänä keskeiset kohdat, joita on arvioitu).Jotta voitaisiin saada kuva siitä, millaisessa kehyksessä tarkistetussa vakausohjelmassa esitettyä finanssipoliittista strategiaa arvioidaan, jäljempänä esitetään tiivistelmä seuraavista seikoista:1.  talouden ja finanssipolitiikan kehitys kymmenen viime vuoden aikana2.  maan tilanne vakaus- ja kasvusopimuksen korjaavaa menettelyä koskevien säännösten perusteella (liiallisia alijäämiä koskeva menettely)3.  viimeisin arvio maan tilanteesta vakaus- ja kasvusopimuksen ennalta ehkäisevien säännösten perusteella (tiivistelmä edellistä tarkistettua vakausohjelmaa koskevasta neuvoston lausunnosta) ja4.  komission arvio lokakuun 2006 kansallisesta uudistusohjelmasta.Talouden ja finanssipolitiikan viimeaikainen kehitysTalous kasvoi voimakkaasti dynaamisen kotimaisen kysynnän ja tuottavuuden kasvun ansiosta 1990-luvun toisella puoliskolla samalla, kun valmistauduttiin euron käyttöönottoon, mutta vuoden 2000 jälkeen vallinnut hidas kasvu merkitsi lähentymisprosessin pysähtymistä. Tämä johtui heikosta edistymisestä talouden keskeisten rakenteiden vahvistamisessa. Ensiksikin, tarjontapuolen sopeutuksella ei näytetä onnistuneen tukemaan kiinnikuromisprosessia riittävällä tavalla. Samaan aikaan merkittävät sektorit jatkavat yhä sopeutumistaan globalisaation haasteisiin. Toiseksi, koska tulot eivät ole kasvaneet samaan tahtiin menojen kanssa, velka on suuri ja ulkoinen vaje on ollut huomattava, mikä on pääasiassa johtunut alijäämäisestä kauppataseesta. Kolmanneksi, julkinen talous on ollut haavoittuva pääasiassa sen vuoksi, ettei mahdollisuutta vakauttaa taloutta hyödynnetty tilanteen ollessa hyvä ja koska alijäämä kasvoi huomattavasti taantuman aikana.Portugalin liiallista alijäämää koskeva menettelyNeuvosto teki 20 päivänä syyskuuta 2005 päätöksen, jonka mukaan Portugalilla on 104 artiklan 6 kohdan mukainen liiallinen alijäämä. Samaan aikaan neuvosto antoi 104 artiklan 7 kohdan mukaisen suosituksen, jonka mukaan liiallinen alijäämä on korjattava vuoteen 2008 mennessä. Portugalia kehotettiin erityisesti rajoittamaan julkisen talouden rahoitusasemansa heikkenemistä vuonna 2005 ja korjaamaan rakenteellista alijäämäänsä 1,5 prosentilla suhteessa BKT:hen vuonna 2006 ja vähintään ¾ prosentilla suhteessa BKT:hen sekä vuonna 2007 että 2008.Neuvosto asetti Portugalin hallitukselle kuuden kuukauden määräajan, jonka kuluessa sen oli määrä toteuttaa tehokkaita toimia vuodelle 2006 asetetun alijäämätavoitteen saavuttamiseksi. Määräajan päätyttyä komissio arvioi Portugalin viranomaisten toteuttamia toimia. Kesäkuun 22 päivänä 2006 annetussa komission tiedonannossa todettiin, että senhetkisten tietojen perusteella vaikutti siltä, että Portugalin toteuttamat toimenpiteet riittäisivät varmistamaan, että liiallinen alijäämä pystyttäisiin korjaamaan neuvoston asettamassa määräajassa ja ettei lisätoimia tarvitsisi toteuttaa osana Portugalin liiallista alijäämää koskevaa menettelyä. Neuvosto yhtyi tähän arvioon 11 päivänä heinäkuuta 2006 pitämässään kokouksessa.Neuvoston edellisestä ohjelmasta esittämä lausuntoNeuvosto antoi 14 päivänä maaliskuuta 2006 lausunnon edellisestä tarkistetusta vakausohjelmasta, joka kattoi vuodet 2005–2009. Neuvosto totesi, että ”ohjelma on pääosin tarkoituksenmukainen korjaamaan liiallisen alijäämän tilanne vuoteen 2008 mennessä, jos toteutetaan täysimääräisesti ohjelman mukaiset toimenpiteet, joita on tehostettava vuonna 2007 ja sen jälkeen, jotta talouskasvun hidastumiseen liittyvät riskit sovitettaisiin julkisen talouden tavoitteisiin.” Neuvosto suositti, että Portugali:i) vahvistaa ja toteuttaa kurinalaisesti ohjelman mukaiset rakenteelliset toimenpiteet, joilla voidaan varmistaa liiallisen alijäämän tilanteen korjaaminen vuoteen 2008 mennessä realistisella ja kestävällä tavalla; varmistaa jatkuvan mukauttamisen kohti tavoitteeksi asetettua keskipitkän aikavälin tavoitetta sen jälkeen, kun liiallinen alijäämä on korjattu vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimusten mukaisesti; ja luo varmuusmarginaalin, jota voidaan käyttää talouden mahdollisen ennustettua alhaisemman kasvun julkiselle taloudelle aiheuttamien vaikutusten lieventämiseen;ii) toteuttaa määrätietoisesti suunnitellut toimenpiteet menojen pitämiseksi hallinnassa; parantaa talousarviomenettelyä kaikkien julkisyhteisöjen tasolla, mahdollisesti soveltamalla kattavammin sitovia menokattoja ja vahvistamalla menojen ja tulojen seurannassa, valvonnassa ja niistä raportoinnissa sovellettavia menetelmiä, kuten ohjelmassa esitetään;iii) parantaa julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyttä, varsinkin toteuttamalla ohjelmassa jo määritellyt toimenpiteet ja vahvistamalla uusia uudistuksia eläkkeiden ja terveydenhuollon aloilla;iv) saattaa julkisen talouden velka vakaalle lasku-uralle varmistamalla, että se perustuu sekä julkisen velan supistamisessa saavutettuun edistykseen että ennakoituihin yksityistämistuloihin, ja harkitsee huolellisesti suurten julkisten, myös yksityissektorin kanssa yhteistyössä toteutettavien investointihankkeiden vaikutusta velkaan.”Komission arvio lokakuun 2006 kansallisesta uudistusohjelmastaPortugali on esittänyt kasvua ja työllisyyttä tukevan uudistetun Lissabonin strategian mukaisen kansallisen uudistusohjelman, jonka täytäntöönpanosta toimitettiin kertomus 20 päivänä lokakuuta 2006. Portugalin kansallisessa uudistusohjelmassa pidetään keskeisinä haasteina/painopisteinä seuraavia: julkisen talouden vakauttamisen tehostaminen, julkishallinnon uudistaminen, tieteellisen ja teknologisen kehittämistoiminnan edistäminen ja väestön koulutustason parantaminen.Komission tätä ohjelmaa koskevasta arviosta (joka hyväksyttiin osana joulukuussa 2006 esitettyä vuotuista seurantakertomusta[2]) kävi ilmi, että Portugali edistyy hyvin kansallisen uudistusohjelmaansa liittyvien toimenpiteiden toteuttamisessa erityisesti makro- ja mikrotalouden aloilla. Työllisyyteen liittyvillä aloilla on myös edistytty, erityisesti koulutusuudistuksen suhteen, mutta työmarkkinoiden sopeutumisen ja turvallisen joustavuuden suhteen ei niiden tärkeydestä huolimatta ole vielä toteutettu kaikkia tarvittavia toimia. Eri politiikan aloilla tarvitaan huomattavia lisätoimia ohjelman tavoitteiden saavuttamiseksi, kun otetaan huomioon tavoitteiden tervetullut kunnianhimoisuus ja Portugalin lähtökohdat.Keskeiset kohdat, joita on arvioitu Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 1 kohdan (vakausohjelmat) ja 9 artiklan 1 kohdan (lähentymisohjelmat) nojalla on arvioitu seuraavat seikat: ovatko ohjelman taustalla olevat taloutta koskevat oletukset realistisia; mikä on jäsenvaltioiden esittämä keskipitkän aikavälin tavoite ja onko sopeutusura sopiva; ovatko sopeutusuran suhteen toteutettavat ja/tai ehdotetut toimenpiteet riittäviä keskipitkän aikavälin tavoitteen saavuttamiseksi suhdannekierron aikana; arvioitaessa keskipitkän aikavälin tavoitteeseen johtavaa sopeutusuraa: toteutetaanko sopeutustoimia enemmän taloudellisesti hyvinä aikoina (taloudellisesti huonoina aikoina sopeutustoimia voidaan toteuttaa vähemmän) ja – euroalueen ja ERM II -jäsenvaltioiden osalta – pyrkiikö jäsenvaltio vuosittain parantamaan suhdannetasoitettua rahoitusasemaansa ilman kertaluonteisia ja muita väliaikaisia toimenpiteitä 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen (viitearvo keskipitkän aikavälin tavoitteen saavuttamiseksi); määriteltäessä keskipitkän aikavälin tavoitteeseen johtavaa sopeutusuraa (jäsenvaltiot, jotka eivät ole vielä saavuttaneet tavoitettaan) tai sallittaessa väliaikainen poikkeama keskipitkän aikavälin tavoitteesta (jäsenvaltiot, jotka ovat saavuttaneet tavoitteensa): sellaisten huomattavien rakenneuudistusten toteuttaminen, jotka tuovat suoria pitkäaikaisia kustannussäästöjä (myös potentiaalista kasvua lisäämällä) ja joilla on sen vuoksi todennettavissa oleva vaikutus julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyteen (edellyttäen, että säilytetään riittävä varmuusmarginaali, jolla varmistetaan, ettei 3 prosentin viitearvo suhteessa BKT:hen ylity, ja edellyttäen, että julkisen talouden rahoitusaseman odotetaan palaavan takaisin keskipitkän aikavälin tavoitteeseen ohjelmakaudella); erityistä huomiota on kiinnitettävä eläkeuudistuksiin, joilla otetaan käyttöön monipilarinen järjestelmä, johon sisältyy pakollinen täysin rahastoiva pilari; vastaako jäsenvaltion talouspolitiikka talouspolitiikan laajoja suuntaviivoja. Ohjelmassa esitettyjen makrotaloudellisten oletusten realistisuutta arvioidaan komission yksiköiden syksyn 2006 talousennusteen perusteella ja soveltaen yhteisesti sovittuja menetelmiä, joita käytetään potentiaalisen tuotannon ja suhdannetasoitettujen rahoitusasemien arvioinnissa. Arvioitaessa, vastaako ohjelma talouspolitiikan laajoja suuntaviivoja, käytetään perustana vuosien 2005–2008 yhdennettyihin suuntaviivoihin sisältyviä julkista taloutta koskevia talouspolitiikan laajoja suuntaviivoja. Arviointi kattaa myös seuraavat: kuinka velkasuhde on kehittynyt ja miltä julkisen talouden kestävyys näyttää pitkällä aikavälillä. Näihin olisi vakaus- ja kasvusopimuksen täytäntöönpanon tehostamisesta 20 päivänä maaliskuuta 2005 annetun neuvoston selvityksen mukaan kiinnitettävä riittävästi huomiota julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnassa. Komission 12 päivänä lokakuuta 2006 antamassa tiedonannossa määritellään, kuinka pitkän aikavälin kestävyyttä olisi arvioitava[3]; kuinka hyvin ohjelma on sopusoinnussa jäsenvaltion esittämän, kasvua ja työllisyyttä tukevan uudistetun Lissabonin strategian mukaisen kansallisen uudistusohjelman kanssa. Eurooppa-neuvostolle 7 päivänä kesäkuuta 2005 esittämiensä vuosien 2005–2008 julkista taloutta koskevien laajojen suuntaviivojen saatteessa Ecofin-neuvosto totesi, että kansallisten uudistusohjelmien olisi vastattava vakaus- ja lähentymisohjelmia; onko noudatettu käytännesääntöjä[4], joissa muun muassa määrätään vakaus- ja lähentymisohjelmien yhteisestä rakenteesta ja tietotaulukoista. |-  Suositus:7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 3 kohdan mukainenNEUVOSTON LAUSUNTO Portugalin tarkistetusta vakausohjelmasta vuosiksi 2006-2010EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97[5] ja erityisesti sen 5 artiklan 3 kohdan,ottaa huomioon komission suosituksen,on kuullut talous- ja rahoituskomiteaa,ON ANTANUT TÄMÄN LAUSUNNON:5.  Neuvosto tarkasteli [27 päivänä helmikuuta 2007] Portugalin tarkistettua vakausohjelmaa, joka kattaa vuodet 2006–2010.6.  Ohjelman perustana olevassa makrotalouden skenaariossa ennustetaan kokonaistuotannon kasvun nopeutuvan 1,4 prosentista vuonna 2006 1,8 prosenttiin vuonna 2007, 2,4 prosenttiin vuonna 2008 ja lopulta 3 prosenttiin vuositasolla ohjelmakauden loppuaikana. Tällä hetkellä saatavilla olevien tietojen perusteella skenaario vaikuttaa perustuvan suotuisiin kasvuoletuksiin erityisesti ohjelmakauden viimeisimpien vuosien suhteen ja tuotantokuilun odotetaan pienenevän nopeasti. Ohjelman inflaatioennusteet vaikuttavat realistisilta.7.  Komission yksiköiden syksyn 2006 talousennusteen ja nykyisen tarkistetun ohjelman mukaan julkisen talouden alijäämäksi arvioidaan 4,6 prosenttia suhteessa BKT:hen, mikä vastaa vakausohjelman edellisessä tarkistuksessa asetettua tavoitetta. Nykyisen tarkistetun ohjelman mukaan sekä julkisten kokonaistulojen että julkisten kokonaismenojen tasoja koskevat tavoitteet on suurilta osin saavutettu. Molemmat suhdeluvut, jotka ilmaistaan prosentteina suhteessa BKT:hen, ovat jonkin verran pienempiä kuin komission yksiköiden syksyn 2006 talousennusteessa.8.  Ohjelman julkisen talouden keskipitkän aikavälin päätavoitteena on julkisen talouden rahoitusaseman suuren epätasapainon korjaaminen kestävällä tavalla erityisesti supistamalla julkisen talouden alijäämää vuonna 2008 alle viitearvon eli alle 3 prosenttiin suhteessa BKT:hen ja jatkamalla sen jälkeen julkisen talouden vakauttamista. Tarkoituksena on toteuttaa merkittäviä toimia julkisen talouden vakauttamiseksi koko ohjelmakauden ajan: julkisen talouden alijäämän on määrä supistua asteittain 4,6 prosentista suhteessa BKT:hen vuonna 2006 0,4 prosenttiin vuonna 2010. Perusjäämän sopeutusura on samankaltainen: sen on määrä parantua 1,7 prosentin alijäämästä suhteessa BKT:hen vuonna 2006 2,5 prosentin ylijäämään vuonna 2010. Alijäämä on määrä saada supistumaan pääasiassa hillitsemällä perusmenoja, joiden kokonaistason on tarkoitus pienentyä reaalimääräisesti ohjelmakauden aikana keskushallinnon, henkilöstön ja julkisten palvelujen rakenneuudistukseen keskittyvien rakenteellisten korjaustoimenpiteiden ansiosta ja hillitsemällä sosiaaliturva- ja terveydenhuoltomenoja. Ohjelman alkuvuosina myös verotulojen lisääntyminen, joka johtuu pääasiassa tiettyjen verokantojen kohottamisesta ja veroetuuksien heikentämisestä, vakauttaa omalta osaltaan julkista taloutta. Ohjelma vastaa vakausohjelman tarkistuksessa joulukuussa 2005 esitettyä sopeutussuunnitelmaa, sillä makrotalouden skenaario on pysynyt pitkälti muuttumattomana.9.  Yhteisesti sovittujen menetelmien mukaisesti lasketun rakenteellisen rahoitusaseman (eli suhdannetasoitettu julkisen talouden rahoitusasema ilman kertaluonteisia ja muita väliaikaisia toimenpiteitä) odotetaan paranevan vuoden 2006 noin 3 ½ prosentin alijäämästä suhteessa BKT:hen ½ prosenttiin vuoteen 2010 mennessä. Rakenteellisen rahoitusaseman on suunniteltu supistuvan ohjelmakauden aikana vuositasolla keskimäärin lähes ¾ prosenttia suhteessa BKT:hen. Ohjelmassa esitetyn julkisen talouden rahoitusaseman keskipitkän aikavälin tavoitteena on saavuttaa 0,5 prosentin rakenteellinen alijäämä suhteessa BKT:hen vuoteen 2010 mennessä eli vuotta aiemmin kuin mihin edellisessä tarkistuksessa pyrittiin. Koska keskipitkän aikavälin tavoite on vaadittua vähimmäistasoa (arviolta noin 1 ½ prosentin alijäämä suhteessa BKT:hen) tiukempi, sillä voitaneen turvata riittävä varmuusmarginaali liiallisen alijäämän välttämiseksi. Ohjelman keskipitkän aikavälin tavoite sijoittuu euroalueelle ja ERM II -jäsenvaltioille vakaus- ja kasvusopimuksessa ja käytännesäännöissä asetetulle vaihteluvälille ja heijastaa riittävästi velkasuhdetta ja keskimääräistä potentiaalista tuotannon kasvua pitkällä aikavälillä.10.  Julkisen talouden toteutumaan kohdistuu riskejä makrotalouden näkymien heikkenemisestä, jotka johtuvat erityisesti julkisen talouden menoja hillitsevistä toimenpiteistä. Portugalin hallitus on vaikeassa makrotaloudellisessa ympäristössä toteuttanut viime aikoina määrätietoisia toimenpiteitä hillitäkseen menojen kasvua erityisesti julkishallinnon, terveydenhuollon ja sosiaaliturvan alalla ja lisäksi se on antanut uutta lainsäädäntöä alue- ja paikallishallintojen talouden parantamiseksi. Muiden toimenpiteiden, jotka myös liittyvät osittain julkiseen talouteen, valmistelu on vielä kesken. Näillä toimenpiteillä saatavien menosäästöjen toteutuminen on kuitenkin huomattavan epävarmaa erityisesti vuoden 2008 ja sitä seuraavien vuosien suhteen. Koska julkisen talouden vakauttamisessa tukeudutaan ratkaisevasti menojen leikkaamiseen, on julkisen talouden tavoitteiden saavuttamiseksi myös tärkeää, että käynnissä olevassa talousarviokehyksen parantamisessa ja talousarvion toteuttamista koskevien arviointi- ja valvontamekanismien täytäntöönpanossa edistytään. Kuten edellä todetaan, suotuisa makrotalouden skenaario sisältää riskin odotettua heikommasta taloudellisen toiminnan elpymisestä, mikä parantaisi odotettua vähemmän julkisen talouden tilannetta. Taloudellisesta toiminnasta saatavia verokertymiä koskevat ennusteet ovat melko optimistisia erityisesti vuoden 2007 osalta, ja ne riippuvat veronkannon tehostumisesta, vaikkakin ennusteet ovat realistista ohjelmakauden loppuajan suhteen. Lisäksi julkisten yritysten toimintaan liittyy talousarvioon kohdistuva riski keskipitkällä aikavälillä.11.  Tämän riskinarvioinnin perusteella näyttää siltä, että ohjelman mukainen finanssipolitiikan viritys on asianmukainen liiallisen alijäämän korjaamiseksi vuoteen 2008 mennessä, kuten neuvosto on suositellut. Tämä edellyttää kuitenkin sitä, että ohjelmassa esitetyt toimenpiteet toteutetaan tehokkaasti ja täysimääräisesti ja että lisätoimenpiteitä toteutetaan, mikäli talous kasvaa ennustettua hitaammin. Liiallisen alijäämän korjaamisen jälkeen ohjelmassa keskitytään sopeutukseen, joka noudattaa vakaus- ja kasvusopimusta. Ottaen huomioon julkisen talouden tavoitteisiin liittyvät riskit ohjelman mukainen finanssipolitiikan viritys ei näytä tarjoavan riittävää varmuusmarginaalia sen varmistamiseksi, ettei julkisen talouden alijäämän 3 prosentin viitearvo suhteessa BKT:hen ylity talouden normaaleissa suhdannevaihteluissa ohjelmakauden loppuun saakka. Näin ollen keskipitkän aikavälin tavoitetta ei saavutettaisi vuoteen 2010 mennessä ohjelmassa suunnitellulla tavalla. Liiallisen alijäämän korjaamisen jälkeisinä vuosina olisi tiukennettava toimenpiteitä julkisen talouden sopeuttamiseksi vastaamaan ohjelmassa esitettyä keskipitkän aikavälin tavoitetta ja jotta se olisi vakaus- ja kasvusopimuksen mukainen. Vakaus- ja kasvusopimuksessa määrätään, että euroalueella ja ERM II -jäsenvaltioissa rakenteellista rahoitusasemaa olisi parannettava vuosittain vähimmäismäärällä, jonka ohjeena on 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen, ja että julkista taloutta olisi sopeutettava enemmän suhdannetilanteen ollessa hyvä ja että sitä voidaan sopeuttaa vähemmän suhdannetilanteen ollessa huono.12.  Julkisen talouden bruttovelan arvioidaan olleen 67 ½ prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2006, joten velkasuhde ylittää sille perustamissopimuksessa asetetun 60 prosentin viitearvon. Ohjelmassa velkasuhteen ennustetaan kasvavan vuonna 2007 ja supistuvan likimain 6 prosenttiyksikköä ohjelman loppukaudella. Velkasuhteen kehittymiseen vaikuttavat edellä mainitut julkisen talouden tavoitteisiin liittyvät riskit ja virta-varanto-korjauseriin edelleen liittyvät epävarmuustekijät, sillä kyseiset erät ovat aiemmin olleet yleensä suuria ja ensisijaisesti velkaa lisääviä. Tämän riskinarvioinnin perusteella velkasuhde alkaisi supistua riittävästi kohti viitearvoa ohjelmakauden lopussa.13.  Portugali on toteuttanut hiljattain eläkeuudistuksia parantaakseen julkisen talouden kestävyyttä. Ohjelmassa esitettyjen arvioiden mukaan ikääntymiseen liittyvien menojen kokonaiskasvu olisi uudistuksen ansiosta tulevina vuosikymmeninä merkittävästi hitaampaa, mutta silti edelleen huomattavaa. Julkisen talouden alkuasetelma on edelleen riski julkisen talouden kestävyydelle myös ilman väestön ikääntymisestä talousarvioon aiheutuvia pitkän aikavälin vaikutuksia, vaikka se onkin parantunut vuoteen 2005 verrattuna. Lisäksi bruttovelan tämänhetkinen määrä ylittää perustamissopimuksessa määrätyn viitearvon. Kaiken kaikkiaan Portugalin julkisen talouden kestävyyteen näyttää liittyvän huomattavia riskejä. Julkisen talouden suunnitelman mukainen vakauttaminen yhdessä ikääntymiseen liittyvien menojen hillitsemisen kanssa edesauttaisivat suunnitelman mukaisesti tällaisten riskien torjumista.14.  Vakausohjelma sisältää laadullisen arvion siitä, miten kansallisen uudistusohjelman täytäntöönpanosta lokakuussa 2006 esitetty kertomus kaiken kaikkiaan vaikuttaa keskipitkän aikavälin finanssipoliittiseen strategiaan. Ohjelmassa esitetään myös järjestelmällisesti tietoja siitä, millaisia suoria julkisen talouden kustannuksia tai säästöjä aiheutuisi kansallisessa uudistusohjelmassa suunnitelluista tärkeimmistä uudistuksista. Julkista taloutta koskevissa ennusteissa otetaan erityisesti huomioon, miten kansallisessa uudistusohjelmassa suunnitellut toimet vaikuttavat julkiseen talouteen. Vakausohjelmaan sisältyvät julkista taloutta koskevat toimenpiteet vaikuttavat kansalliseen uudistusohjelmaan sisältyvien toimenpiteiden mukaisilta. Molemmissa ohjelmissa käsitellään varsinkin julkishallinnon uudistamisen ja julkisen talouden vakauttamista koskevan strategian välisiä yhteyksiä ja annetaan lisätietoja erilaisista toimenpiteistä.15.  Ohjelmaan sisältyvä finanssipoliittinen strategia on pitkälti vuosien 2005–2008 yhdennettyihin suuntaviivoihin sisältyvien talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen mukainen.16.  Vakaus- ja lähentymisohjelmia koskevissa käytännesäännöissä täsmennetyistä tietovaatimuksista voidaan todeta, että ohjelmassa esitetään kaikki pakolliset tiedot ja suurin osan vapaaehtoisista tiedoista [6]. Se poikkeaa joissakin olennaisissa kohdissa käytännesäännöissä annetusta rakennemallista.[7]Yleisenä päätelmänä voidaan esittää, että ohjelma on pitkälti sen mukainen, että liiallinen alijäämä pystytään korjaamaan vuoteen 2008 mennessä, mutta se edellyttää ohjelmassa esitettyjen toimenpiteiden tehokasta ja täysimääräistä toteuttamista sekä niiden tiukentamista, mikäli talous kasvaa ennakoitua hitaammin. Sen jälkeen, kun liiallinen alijäämä on korjattu, ohjelmassa pyritään edistymään riittävästi keskipitkän aikavälin tavoitteen saavuttamisessa, mutta julkisen talouden tavoitteiden saavuttamiseen liittyy riskejä. Edellä esitetyn arvion ja 20 päivänä syyskuuta 2005 annetun 104 artiklan 7 kohdan mukaisen suosituksen perusteella Portugalia kehotetaan:i) toteuttamaan kurinalaisesti ohjelman mukaiset rakenteelliset toimenpiteet, joilla voidaan varmistaa liiallisen alijäämän korjaaminen vuoteen 2008 mennessä ja olemaan valmis tiukentamaan näitä toimenpiteitä mahdollisesta ennakoitua hitaammasta talouden kasvusta julkiselle taloudelle aiheutuvien vaikutusten lieventämiseksi;ii) toteuttamaan suunniteltu keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävä sopeutus tukemalla sitä tarvittaessa tiukennetuilla toimenpiteillä, kunhan ensiksi liiallinen alijäämä on saatu korjatuksi, ja huolehtimaan siitä, että julkisen velan suhde BKT:hen pienenee vastaavasti;iii) saattamaan päätökseen käynnissä oleva julkishallinnon uudistaminen sekä jatkamaan talousarviokehyksen lujittamista arvioiden ja valvoen samalla talousarvion toteuttamista julkisyhteisöjen kaikilla tasoilla, varsinkin jotta suunniteltu menojen hillitseminen toteutuu;iv) parantamaan julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyttä saavuttamalla keskipitkän aikavälin tavoite ja säilyttämällä toteutettujen eläkeuudistusten edut ja mahdollisesti lujittamalla niitä, kun otetaan huomioon velkataso ja väestön ikääntymiseen liittyvien menojen ennakoitu kasvu.Keskeisten makrotaloutta ja julkista taloutta koskevien ennusteiden vertailu2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 |BKT:n määrä (% muutos) | VO joulukuu 2006 | 0,4 | 1,4 | 1,8 | 2,4 | 3,0 | 3,0 |KOM marraskuu 2006 | 0,4 | 1,2 | 1,5 | 1,7 | Tieto puuttuu | Tieto puuttuu |VO joulukuu 2005 | 0,5 | 1,1 | 1,8 | 2,4 | 3,0 | Tieto puuttuu |YKHI-inflaatio (%) | VO joulukuu 20066 | 2,5 | 3,2 | 2,2 | 2,2 | 2,1 | 2,1 |KOM marraskuu 2006 | 2,1 | 2,9 | 2,2 | 2,1 | Tieto puuttuu | Tieto puuttuu |VO joulukuu 20056 | 2,3 | 2,3 | 2,2 | 2,2 | 2,1 | Tieto puuttuu |Tuotantokuilu (% suhteessa potentiaaliseen BKT:hen) | VO joulukuu 20061 | -2,5 | -2,6 | -2,4 | -1,8 | -0,7 | 0,2 |KOM marraskuu 20065 | -2,0 | -2,0 | -1,8 | -1,5 | Tieto puuttuu | Tieto puuttuu |VO joulukuu 20051 | -2,3 | -2,7 | -2,5 | -1,8 | -0,7 | Tieto puuttuu |Julkisen talouden rahoitusasema (% suhteessa BKT:hen) | VO joulukuu 2006 | -6,0 | -4,6 | -3,7 | -2,6 | -1,5 | -0,4 |KOM marraskuu 2006 | -6,0 | -4,6 | -4,0 | -3,9 | Tieto puuttuu | Tieto puuttuu |VO joulukuu 2005 | -6,0 | -4,6 | -3,7 | -2,6 | -1,5 | Tieto puuttuu |Perusjäämä (% suhteessa BKT:hen) | VO joulukuu 2006 | -3,3 | -1,7 | -0,7 | 0,4 | 1,5 | 2,5 |KOM marraskuu 2006 | -3,3 | -1,7 | -1,0 | -0,7 | Tieto puuttuu | Tieto puuttuu |VO joulukuu 2005 | -3,2 | -1,7 | -0,6 | 0,6 | 1,5 | Tieto puuttuu |Suhdannetasoitettu rahoitusasema (% suhteessa BKT:hen) | VO joulukuu 20061 | -4,9 | -3,4 | -2,6 | -1,8 | -1,2 | -0,5 |KOM marraskuu 2006 | -5,1 | -3,7 | -3,2 | -3,2 | Tieto puuttuu | Tieto puuttuu |VO joulukuu 20051 | -5,0 | -3,4 | -2,6 | -1,8 | -1,2 | Tieto puuttuu |Rakenteellinen rahoitusasema2 (% suhteessa BKT:hen) | VO joulukuu 20063 | -4,9 | -3,4 | -2,6 | -1,8 | -1,2 | -0,5 |KOM marraskuu 20064 | -5,1 | -3,7 | -3,2 | -3,2 | Tieto puuttuu | Tieto puuttuu |VO joulukuu 2005 | -5,0 | -3,4 | -2,6 | -1,8 | -1,2 | Tieto puuttuu |Julkinen bruttovelka (% suhteessa BKT:hen) | VO joulukuu 2006 | 64,0 | 67,4 | 68,0 | 67,3 | 65,2 | 62,2 |KOM marraskuu 2006 | 64,0 | 67,4 | 69,4 | 70,7 | Tieto puuttuu | Tieto puuttuu |VO joulukuu 2005 | 65,5 | 68,7 | 69,3 | 68,4 | 66,2 | Tieto puuttuu |Huom. |1 Ohjelmassa esitettyihin tietoihin perustuvat komission yksiköiden laskelmat. |2 (Edellisessä kohdassa tarkoitettu) suhdannetasoitettu rahoitusasema, jossa ei ole otettu huomioon kertaluonteisia eikä muita väliaikaisia toimenpiteitä. |3 Ohjelmassa ei ole kertaluonteisia eikä muita väliaikaisia toimenpiteitä. |4 Komission yksiköiden syksyn 2006 talousennusteeseen ei sisälly kertaluonteisia eikä muita väliaikaisia toimenpiteitä. |5 Perustuu ennusteisiin, joiden mukaan potentiaalinen kasvu on 1,2 prosenttia vuosina 2005–2007 ja 1,4 prosenttia vuonna 2008. |6 Yksityisen kulutuksen deflaattori. |Lähde: |Vakausohjelma (VO), komission yksiköiden syksyn 2006 talousennuste (KOM) ja komission yksiköiden laskelmat |[1] EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1, asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 1055/2005 (EUVL L 174, 7.7.2005, s. 1). Kaikki tässä tekstissä mainitut asiakirjat löytyvät seuraavilta verkkosivuilta: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[2] Komission tiedonanto kevään Eurooppa-neuvostolle Kasvua ja työllisyyttä koskevan uudistetun Lissabonin strategian täytäntöönpano – Tulosten vuosi , KOM(2006) 816, 12.12.2006.[3] Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille Julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyys EU:ssa , KOM(2006) 574 lopullinen, 12.10.2006, ja Euroopan komissio, talouden ja rahoituksen pääosasto (2006), The long-term sustainability of public finances in the European Union , European Economy nro 4/2006.[4] Vakaus- ja kasvusopimuksen täytäntöönpanoa koskevat vaatimukset sekä vakaus- ja lähentymisohjelmien muotoa ja sisältöä koskevat ohjeet , hyväksytty Ecofin-neuvostossa 11.10.2005.[5] EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1, asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 1055/2005 (EUVL L 174, 7.7.2005, s. 1). Tässä tekstissä mainitut asiakirjat löytyvät seuraavilta verkkosivuilta:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[6] YKHI-inflaatiota ja julkisyhteisöjen työntekijöiden palkkoja koskevia tietoja ei ole kuitenkaan esitetty.[7] Ohjelma jakautuu pikemminkin viiteen jaksoon: Tiivistelmä, Makrotalouden ja julkisen talouden tila, Makrotaloutta ja julkista taloutta koskevat ennusteet, Julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyys sekä Instituutiot, menettelyt ja talousarviosäännöt.


Tärkeä oikeudellinen huomautus

|

52007SC0723

Suositus: 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 3 kohdan mukainen neuvoston lausunto Itävallan tarkistetusta vakausohjelmasta vuosiksi 2006-2010  /* SEK/2007/0723 lopull. */

	[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |Bryssel 30.5.2007SEK(2007) 723 lopullinenSuositus:7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/975 artiklan 3 kohdan mukainen NEUVOSTON LAUSUNTO Itävallan tarkistetusta vakausohjelmasta vuosiksi 2006-2010(komission esittämä)PERUSTELUT1. YLEISTÄ TAUSTAAHeinäkuun 1 päivänä 1998 voimaan tulleen vakaus- ja kasvusopimuksen tavoitteena on terve julkinen talous, johon pyrkimällä luodaan entistä paremmat edellytykset hintavakaudelle sekä vahvalle ja kestävälle kasvulle, jolla edistetään uusien työpaikkojen syntymistä. Kun sopimusta vuonna 2005 uudistettiin, todettiin, että sopimuksesta on ollut hyötyä kurinalaisen finanssipolitiikan varmistamisessa. Muutoksilla pyritäänkin lähinnä lisäämään sopimuksen vaikuttavuutta ja vahvistamaan sen talousteoreettista perustaa sekä turvaamaan julkisen talouden kestävyys pitkällä aikavälillä.Julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1466/97[1], joka on osa sopimusta, säädetään, että jäsenvaltioiden on toimitettava neuvostolle ja komissiolle vakaus- tai lähentymisohjelma, minkä jälkeen niiden on toimitettava tarkistettu ohjelma vuosittain (jäsenvaltiot, jotka ovat ottaneet käyttöön yhteisen rahan, toimittavat (tarkistetun) vakausohjelman, ja jäsenvaltiot, jotka eivät vielä ole ottaneet käyttöön yhteistä rahaa, toimittavat (tarkistetun) lähentymisohjelman). Itävalta toimitti ensimmäisen vakausohjelmansa marraskuussa 1998. Asetuksen mukaisesti neuvosto antoi 18 päivänä tammikuuta 1999 ohjelmasta lausunnon komission suosituksen perusteella ja talous- ja rahoituskomiteaa kuultuaan. Asetuksessa säädetyn menettelyn mukaan komissio arvioi ja edellä mainittu komitea tutkii tarkistetut vakaus- ja lähentymisohjelmat, ja myös neuvosto voi tutkia ne.2. TAUSTAA TARKISTETUN OHJELMAN ARVIOIMISEKSIKomissio on tutkinut Itävallan uusimman tarkistetun vakausohjelman, joka toimitettiin sille 29 päivänä joulukuuta 2007, ja on antanut suosituksen ohjelmaa koskevaksi neuvoston lausunnoksi (ks. jäljempänä keskeiset kohdat, joita on arvioitu).Jotta voitaisiin saada kuva siitä, millaisessa kehyksessä tarkistetussa vakausohjelmassa esitettyä finanssipoliittista strategiaa arvioidaan, jäljempänä esitetään tiivistelmä seuraavista seikoista:1.  talouden ja finanssipolitiikan kehitys kymmenen viime vuoden aikana2.  viimeisin arvio maan tilanteesta vakaus- ja kasvusopimuksen ennalta ehkäisevien säännösten perusteella (tiivistelmä edellistä tarkistettua vakausohjelmaa koskevasta neuvoston lausunnosta) ja3.  komission arvio syyskuun 2006 kansallisesta uudistusohjelmasta.2.1. Talouden ja finanssipolitiikan viimeaikainen kehitysItävallan talouden kasvu oli viimeksi kuluneella vuosikymmenellä vakaata ja hieman euroalueen keskiarvon yläpuolella, eikä suuria häiriöitä esiintynyt. Suurelta osin vientivetoinen kokonaistuotannon kasvu hidastui kaudella 2001–2003 huomattavasti maailmanlaajuisen ja erityisesti euroalueen talouden heikkenemisen vuoksi. Maantieteellisen sijaintinsa vuoksi Itävalta sai merkittävää hyötyä aiempaa tiiviimmistä yhteyksistä Keski- ja Itä-Euroopan maiden kanssa ja erityisesti sen naapurimaiden liittymisestä EU:hun. Maan työttömyys- ja inflaatioaste on ollut euroalueen alhaisimpia. Vakiintuneen ja yhteisymmärrykseen perustuvan sekä erittäin keskittyneen palkkapolitiikkansa vuoksi Itävalta onnistui alentamaan yksikkötyökustannuksiaan nopeammin kuin euroalueeseen kuuluvat jäsenvaltiot keskimäärin, mikä paransi maan kilpailuasemaa merkittävällä tavalla.Julkisen talouden alalla Itävallassa on ponnisteltu julkisen talouden vakauttamiseksi viimeksi kuluneiden 10 vuoden aikana. Julkisen talouden suuri alijäämä väheni 1990-luvun puolivälistä ja saavutti tasapainon vuonna 2001, mutta vajosi sitten uudelleen hienoiseen alijäämään myöhemmin. Julkishallinnon, eläkkeiden ja terveydenhoidon alalla on toteutettu suuria uudistuksia, joilla pyritään julkisen talouden alijäämän supistamiseen, mutta kyseisillä aloilla on edelleen parantamisen varaa.2.2. Neuvoston edellisestä ohjelmasta esittämä lausuntoNeuvosto antoi 14 päivänä helmikuuta 2006 lausunnon edellisestä tarkistetusta vakausohjelmasta, joka kattoi vuodet 2005–2008. Neuvosto suhtautui myönteisesti ”ohjelmakauden ajalle suunniteltuun kunnianhimoiseen rakenteelliseen mukautukseen”, mutta kehottaa kuitenkin Itävaltaa ”huolehtimaan siitä, että ohjelman keskipitkän aikavälin tavoite saavutetaan ohjelmakauden loppuun mennessä määrittelemällä tarkemmin tarvittavat toimenpiteet, jotka tukevat ohjelman kahden viimeisen vuoden ajalle suunniteltua julkisen talouden vakauttamista, ja toteuttamalla ne”.2.3. Komission arvio syyskuun 2006 kansallisesta uudistusohjelmastaItävalta on esittänyt kasvua ja työllisyyttä tukevan uudistetun Lissabonin strategian mukaisen kansallisen uudistusohjelman, jonka täytäntöönpanosta toimitettiin kertomus 25 päivänä syyskuuta 2006. Itävallan kansallisessa uudistusohjelmassa on seitsemän strategista painopistealuetta: julkisen talouden kestävyys, tutkimus ja kehitys (T&K) sekä innovaatiot, infrastruktuurit, kansainvälinen kilpailukyky, ympäristö, työmarkkinat ja koulutus.Komission tätä ohjelmaa koskevasta arviosta (joka hyväksyttiin osana joulukuussa 2006 esitettyä vuotuista seurantakertomusta[2]) kävi ilmi, että Itävalta edistyy kansallisen uudistusohjelmansa toteuttamisessa etenkin mikrotaloudessa. Todettujen vahvuuksien ja heikkouksien perusteella Itävallalle suositeltiin, että se toteuttaisi toimia työllisyyden alalla, erityisesti elinikäisen oppimisen, vero- ja etuusjärjestelmän sekä nuorisoasteen koulutuksen aloilla. Lisäksi katsottiin, että Itävallan olisi myös saavutettava tasapainossa oleva rahoitusasema vuonna 2008.Keskeiset kohdat, joita on arvioitu Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 1 kohdan (vakausohjelmat) ja 9 artiklan 1 kohdan (lähentymisohjelmat) nojalla on arvioitu seuraavat seikat: ovatko ohjelman taustalla olevat taloutta koskevat oletukset realistisia; mikä on jäsenvaltioiden esittämä keskipitkän aikavälin tavoite ja onko sopeutusura sopiva; ovatko sopeutusuran suhteen toteutettavat ja/tai ehdotetut toimenpiteet riittäviä keskipitkän aikavälin tavoitteen saavuttamiseksi suhdannekierron aikana; arvioitaessa keskipitkän aikavälin tavoitteeseen johtavaa sopeutusuraa: toteutetaanko sopeutustoimia enemmän taloudellisesti hyvinä aikoina (taloudellisesti huonoina aikoina sopeutustoimia voidaan toteuttaa vähemmän) ja – euroalueen ja ERM II -jäsenvaltioiden osalta – pyrkiikö jäsenvaltio vuosittain parantamaan suhdannetasoitettua rahoitusasemaansa ilman kertaluonteisia ja muita väliaikaisia toimenpiteitä 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen (viitearvo keskipitkän aikavälin tavoitteen saavuttamiseksi); määriteltäessä keskipitkän aikavälin tavoitteeseen johtavaa sopeutusuraa (jäsenvaltiot, jotka eivät ole vielä saavuttaneet tavoitettaan) tai sallittaessa väliaikainen poikkeama keskipitkän aikavälin tavoitteesta (jäsenvaltiot, jotka ovat saavuttaneet tavoitteensa): sellaisten huomattavien rakenneuudistusten toteuttaminen, jotka tuovat suoria pitkäaikaisia kustannussäästöjä (myös potentiaalista kasvua lisäämällä) ja joilla on sen vuoksi todennettavissa oleva vaikutus julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyteen (edellyttäen, että säilytetään riittävä varmuusmarginaali, jolla varmistetaan, ettei 3 prosentin viitearvo suhteessa BKT:hen ylity, ja edellyttäen, että julkisen talouden rahoitusaseman odotetaan palaavan takaisin keskipitkän aikavälin tavoitteeseen ohjelmakaudella); erityistä huomiota on kiinnitettävä eläkeuudistuksiin, joilla otetaan käyttöön monipilarinen järjestelmä, johon sisältyy pakollinen täysin rahastoiva pilari; vastaako jäsenvaltion talouspolitiikka talouspolitiikan laajoja suuntaviivoja. Ohjelmassa esitettyjen makrotaloudellisten oletusten realistisuutta arvioidaan komission yksiköiden kevään 2007 talousennusteen perusteella ja soveltaen yhteisesti sovittuja menetelmiä, joita käytetään potentiaalisen tuotannon ja suhdannetasoitettujen rahoitusasemien arvioinnissa. Arvioitaessa, vastaako ohjelma talouspolitiikan laajoja suuntaviivoja, käytetään perustana vuosien 2005–2008 yhdennettyihin suuntaviivoihin sisältyviä julkista taloutta koskevia talouspolitiikan laajoja suuntaviivoja. Arviointi kattaa myös seuraavat: kuinka velkasuhde on kehittynyt ja miltä julkisen talouden kestävyys näyttää pitkällä aikavälillä. Näihin olisi vakaus- ja kasvusopimuksen täytäntöönpanon tehostamisesta 20 päivänä maaliskuuta 2005 annetun neuvoston selvityksen mukaan kiinnitettävä riittävästi huomiota julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnassa. Komission 12 päivänä lokakuuta 2006 antamassa tiedonannossa määritellään, kuinka pitkän aikavälin kestävyyttä olisi arvioitava[3]; kuinka hyvin ohjelma on sopusoinnussa jäsenvaltion esittämän, kasvua ja työllisyyttä tukevan uudistetun Lissabonin strategian mukaisen kansallisen uudistusohjelman kanssa. Eurooppa-neuvostolle 7 päivänä kesäkuuta 2005 esittämiensä vuosien 2005–2008 julkista taloutta koskevien laajojen suuntaviivojen saatteessa Ecofin-neuvosto totesi, että kansallisten uudistusohjelmien olisi vastattava vakaus- ja lähentymisohjelmia; onko noudatettu käytännesääntöjä[4], joissa muun muassa määrätään vakaus- ja lähentymisohjelmien yhteisestä rakenteesta ja tietotaulukoista. |-  Suositus:7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/975 artiklan 3 kohdan mukainen NEUVOSTON LAUSUNTO Itävallan tarkistetusta vakausohjelmasta vuosiksi 2006-2010EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97[5] ja erityisesti sen 5 artiklan 3 kohdan,ottaa huomioon komission suosituksen,on kuullut talous- ja rahoituskomiteaa,ON ANTANUT TÄMÄN LAUSUNNON:4.  Neuvosto tutki [9 päivänä heinäkuuta 2007] Itävallan tarkistetun vakausohjelman, joka kattaa vuodet 2006–2010. Vuoden 2006 lokakuussa pidettyjen vaalien jälkeen muodostettiin uusi hallitus tammikuussa 2007, ja se esitteli vuoden 2007/2008 kaksoisbudjetin parlamentille 29 päivänä maaliskuuta 2007. Tarkistettu vakausohjelma jätettiin samana päivänä, 2 ½ kuukautta Itävallalle käytännesäännöissä vahvistetun 15 päivänä joulukuuta olleen määräajan jälkeen.5.  Ohjelman perustana olevan makrotalouden skenaarion mukaan kokonaistuotannon kasvu hidastuu vuoden 2006 suhdannehuipun 3,1 prosentista keskimäärin 2 ½ prosenttiin ohjelmakauden loppuun mennessä. Käytettävissä olevan tiedon perusteella skenaario näyttää perustuvan jokseenkin varovaiseen kasvuennusteeseen vuoteen 2008 asti, sillä viimeaikaiset tiedot osoittavat hieman vahvempaa kasvua. Ohjelmakauden loppuvuosina ennuste vaikuttaa realistiselta, vaikka kasvuluvut ovat hieman komission yksiköiden laskemaa keskimääräistä potentiaalista kasvua korkeampia. Ohjelman inflaatioennusteet vaikuttavat realistisilta.6.  Julkisen talouden alijäämä oli vuonna 2006 1,1 prosenttia suhteessa BKT:hen, kun tavoitteeksi oli edellisessä tarkistetussa vakausohjelmassa asetettu 1,7 prosenttia suhteessa BKT:hen. Tavoitteen ylittävä lopputulos johtuu ennusteita paremmasta suhdannekehityksestä. Vaikka tulojen suhde BKT:hen supistui hieman edelliseen vuoteen verrattuna, se ylitti tavoitteen kuitenkin yli yhdellä prosenttiyksiköllä. Ennusteita parempi BKT:n kasvu supisti menosuhdetta edelliseen vuoteen verrattuna. Menosuhde kasvoi kuitenkin enemmän kuin ½ prosenttiyksikköä yli tavoitteen, mikä viittaa siihen, että talousarvion toteuttaminen ei ollut niin tiukkaa kuin oli suunniteltu.7.  Finanssipoliittisen strategian päätavoitteena on saavuttaa talouden tasapaino suhdannekierron aikana ja hyödyntää hallinnollisen uudistuksen edut sekä lisätä menoja useilla aloilla. Edelliseen tarkistukseen verrattuna menojen lisäys näkyy siinä, että talouden vakauttamista on lykätty ohjelmakauden loppupuolelle. Tarkistetussa ohjelmassa ennustetaan julkisyhteisöjen rahoitusaseman vahvistuvan vuoden 2006 1,1 prosentin alijäämästä suhteessa BKT:hen 0,4 prosentin ylijäämään vuonna 2010. Talouden vakauttamisen, joka painottuu ohjelmakauden kahteen viimeiseen vuoteen, on suunniteltu olevan menoperusteista. Sen tärkeimpiä tekijöitä ovat sosiaalimenojen hillitseminen ja eräiden erityisten menojen asteittainen poistaminen. Uudessa ohjelmassa talouden sopeuttamista lykätään vielä pidemmälle kuin edellisessä tarkistuksessa, vaikkakin suotuisammassa makrotalouden skenaariossa.8.  Julkisen talouden sopeuttamisen lykkääminen heijastuu myös yhteisesti sovittujen menetelmien mukaisesti laskettuun rakenteelliseen rahoitusasemaan (eli suhdannetasoitettu julkisen talouden rahoitusasema ilman kertaluonteisia ja muita väliaikaisia toimenpiteitä), joka paranee vain vähittäin vuoden 2006 noin 1 prosentin alijäämästä suhteessa BKT:hen hienoiseen ylijäämään vasta ohjelmakauden loppuun mennessä. Ohjelman mukaan sopeuttamisprofiiliin vaikuttaa sotilaskaluston hankinta vuosina 2007–2009. Sen katsotaan ohjelmassa olevan alijäämää kasvattava kertaluonteinen toimenpide, toisin kuin komission yksiköiden kevään talousennusteessa. Edellisen tarkistetun lähentymisohjelman tapaan ohjelmassa esitetään julkisen talouden rahoitusaseman keskipitkän aikavälin tavoitteeksi tasapainoinen rakenteellinen rahoitusasema. Ohjelmassa pyritään kuitenkin lähestulkoon saavuttamaan keskipitkän aikavälin tavoite vuoteen 2009 mennessä ja ylittämään se hieman vuonna 2010 sen sijaan, että se saavutettaisiin jo vuonna 2008 kuten aiemmassa tarkistuksessa suunniteltiin. Koska keskipitkän aikavälin tavoite on vaadittua vähimmäistasoa (arviolta noin 1 ½ prosentin alijäämä suhteessa BKT:hen) tiukempi, sillä voitaneen turvata riittävä varmuusmarginaali liiallisen alijäämän välttämiseksi. Keskipitkän aikavälin tavoite on vakaus- ja kasvusopimuksessa ja käytännesäännöissä euroalueelle ja ERM II -jäsenvaltioille määritellyn vaihteluvälin sisällä ja heijastaa riittävästi velkasuhdetta ja keskimääräistä potentiaalista tuotannon kasvua pitkällä aikavälillä.9.  Ohjelmassa esitettyihin julkista taloutta koskeviin ennusteisiin kohdistuvat riskit näyttävät olevan yleisesti ottaen tasapainossa vuosina 2007 ja 2008, mutta vuosina 2009 ja 2010 julkisen talouden toteutuma voi olla ohjelmassa ennakoitua huonompi realistisista makrotaloudellisista oletuksista huolimatta. Menojen suhteessa BKT:hen ennustetaan vähenevän huomattavasti ohjelmakauden kahden viimeisen vuoden aikana. Erityisten menojen, erityisesti sotilaskalustoa koskevien menojen, asteittainen poistaminen sekä säästöt työttömyyskorvauksissa ja eläkkeissä vuoden 2004 eläkeuudistuksen ansiosta auttanevat osaltaan menosuhteen supistumista ohjelmakauden lopussa. Toisaalta ohjelmakaudella aiheutuisi lisämenoja koulutuksen, T&K:n ja infrastruktuurien aloilla, kun taas julkishallinnon alalla on vielä epävarmaa, syntyykö ennustettuja tehokkuusetuja. Ohjelmassa viitataan myös siihen mahdollisuuteen, että suunniteltujen menosäästöjen avulla toteutettaisiin lisää veroleikkauksia.10.  Tämän riskinarvioinnin perusteella on mahdollista, ettei ohjelmassa esitetty finanssipolitiikan viritys riitä varmistamaan keskipitkän aikavälin tavoitteiden saavuttamista vuoteen 2010 mennessä ohjelmassa suunnitellulla tavalla. Komission yksiköiden kevään talousennusteen mukaan rakenteellinen alijäämä kasvaa vuosina 2007 ja 2008. Riittävä varmuusmarginaali kuitenkin säilyy sen varmistamiseksi, ettei julkisen talouden alijäämälle asetettu 3 prosentin viitearvo suhteessa BKT:hen ylity talouden normaaleissa suhdannevaihteluissa ohjelmakauden aikana. Vauhti, jolla julkista taloutta sopeutetaan ohjelmassa esitetyn keskipitkän aikavälin tavoitteen saavuttamiseksi, ei ole riittävä, ja sitä olisi tiukennettava, erityisesti vuosina 2007 ja 2008, jotta se olisi vakaus- ja kasvusopimuksen mukainen. Vakaus- ja kasvusopimuksessa määrätään, että euroalueella ja ERM II -jäsenvaltioissa rakenteellista rahoitusasemaa olisi parannettava vuosittain vähintään 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen, ja että julkista taloutta olisi sopeutettava enemmän suhdannetilanteen ollessa hyvä ja että sitä voidaan sopeuttaa vähemmän suhdannetilanteen ollessa huono. Erityisesti rakenteellisen rahoitusaseman ennakoidaan paranevan vain rajoitetusti vuosina 2007–2009, jolloin Itävallan taloudellisen tilanteen ennustetaan olevan hyvä. Tämä päätelmä näyttää varmalta vaikka otetaan huomioon se, että sotilaskaluston hankintaa pidetään ohjelmassa alijäämää kasvattavana kertaluonteisena toimenpiteenä.11.  Julkisen bruttovelan arvioidaan laskeneen 62,2 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2006, eli se on edelleen perustamissopimuksessa asetetun 60 prosentin viitearvon yläpuolella. Ohjelmassa ennustetaan, että velkasuhde supistuu viitearvon alapuolelle vuoteen 2008 mennessä ja laskee edelleen 56,8 prosenttiin suhteessa BKT:hen ohjelmakauden viimeiseen vuoteen mennessä. Riskinarvioinnin kannalta velkasuhde näyttää vähenevän riittävää vauhtia kohti ohjelmakauden alkuosan viitearvoa, ja sen ennustetaan lähestyvän sitä vuoteen 2007 mennessä.12.  Väestön ikääntymisestä talousarvioon aiheutuvat pitkän aikavälin vaikutukset ovat Itävallassa selvästi EU:n keskimäärää alhaisempia, ja eläkemenojen osuuden ennustetaan pitkällä aikavälillä laskevan suhteessa BKT:hen, koska vuoden 2004 eläkeuudistuksen vuoksi on odotettavissa huomattava menojen hillitseminen. Julkisen talouden alkuasetelma ja suuri rakenteellinen ylijäämä helpottavat väestön ikääntymisen vaikutuksia julkiseen talouteen pitkällä aikavälillä. Ohjelmassa ilmoitettu perusylijäämän kasvattaminen keskipitkällä aikavälillä ja ikääntyneiden työntekijöiden työllisyysasteen kasvu edistäisivät julkisen talouden kestävyydelle aiheutuvien riskien hillintää. Kaiken kaikkiaan Itävallan julkisen talouden kestävyyteen näyttää liittyvän vähän riskejä.13.  Vakausohjelma ei sisällä laadullista arvioita siitä, miten kansallisen uudistusohjelman täytäntöönpanosta syyskuussa 2006 esitetty kertomus kaiken kaikkiaan vaikuttaa keskipitkän aikavälin finanssipoliittiseen strategiaan. Ohjelmassa ei myöskään esitetä järjestelmällisesti tietoja siitä, millaisia suoria julkisen talouden kustannuksia tai säästöjä kansallisessa uudistusohjelmassa suunnitelluista tärkeimmistä uudistuksista aiheutuisi, eikä julkista taloutta koskevissa ennusteissa oteta erityisesti huomioon, miten kansallisessa uudistusohjelmassa suunnitellut toimet vaikuttavat julkiseen talouteen. Vakausohjelmassa mainitut julkista taloutta koskevat toimet vaikuttavat kansalliseen uudistusohjelmaan sisältyvien toimien mukaisilta. Molemmissa ohjelmissa arvioidaan erityisesti hallinnollisesta uudistuksesta koituvan säästöjä ja esitetään T&K-menojen lisäämistä.14.  Ohjelmaan sisältyvä julkisen talouden strategia on osittain vuosien 2005–2008 yhdennettyihin suuntaviivoihin sisältyvien talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen mukainen.15.  Vakaus- ja lähentymisohjelmia koskevissa käytännesäännöissä täsmennettyjen tietovaatimusten osalta voidaan todeta, että ohjelmassa esitetään kaikki pakolliset tiedot ja suurin osan vapaaehtoisista tiedoista[6].Yleisenä päätelmänä voidaan todeta, että ohjelmassa ennakoidaan vahvojen kasvuennusteiden vallitessa hidasta edistymistä kohti keskipitkän aikavälin tavoitetta suhteellisen paljolti ohjelman loppuvuosiin keskittyvän sopeuttamisen avulla. Sopeuttaminen perustuu pääasiassa vajavaisesti määriteltyyn menojen hillintään. Julkisen talouden tavoitteiden saavuttamiseen liittyy riskejä vuoden 2008 jälkeen eikä keskipitkän aikavälin tavoitetta välttämättä saavuteta ohjelmakauden loppuun mennessä. Julkinen velka lähenisi 60 prosentin viitearvoa suhteessa BKT:hen vuonna 2007 ja jatkaisi supistumistaan seuraavina vuosina.Edellä olevan arvioinnin perusteella Itävaltaa kehotetaan hyödyntämään hyvä taloudellinen tilanne ja ennustetta alhaisempi alijäämä vuonna 2006 siten, että sopeuttamista kohti keskipitkän aikavälin tavoitetta painotetaan ohjelmakauden alkuun ja tehostetaan sitä erityisesti hillitsemällä menoja ja käyttämällä ennakoimattomat verotulot talouden vakauttamiseen.Keskeisten makrotaloutta ja julkista taloutta koskevien ennusteiden vertailu2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 |BKT:n määrä (% muutos) | VO maaliskuu 2007 | 2.0 | 3.1 | 2.7 | 2.3 | 2.5 | 2.6 |KOM toukokuu 2007 | 2.0 | 3.1 | 2.9 | 2.5 | Tieto puuttuu | Tieto puuttuu |VO marraskuu 2005 | 1.7 | 1.8 | 2.4 | 2.5 | Tieto puuttuu | Tieto puuttuu |YKHI-inflaatio (%) | VO maaliskuu 2007 | 2.1 | 1.5 | 1.6 | 1.7 | 1.7 | 1.8 |KOM toukokuu 2007 | 2.1 | 1.7 | 1.8 | 1.7 | Tieto puuttuu | Tieto puuttuu |VO marraskuu 2005 | 2.3 | 2.1 | 1.7 | 1.5 | Tieto puuttuu | Tieto puuttuu |Tuotantokuilu (% suhteessa potentiaaliseen BKT:hen) | VO maaliskuu 20071 | -1.1 | -0.3 | 0.1 | -0.1 | 0.1 | 0.3 |KOM toukokuu 20075 | -1.1 | -0.2 | 0.5 | 0.8 | Tieto puuttuu | Tieto puuttuu |VO marraskuu 20051 | -0.7 | -1.1 | -0.9 | -0.5 | Tieto puuttuu | Tieto puuttuu |Julkisen talouden rahoitusasema (% suhteessa BKT:hen) | VO maaliskuu 2007 | -1.6 | -1.1 | -0.9 | -0.7 | -0.2 | 0.4 |KOM toukokuu 2007 | -1.6 | -1.1 | -0.9 | -0.8 | Tieto puuttuu | Tieto puuttuu |VO marraskuu 2005 | -1.9 | -1.7 | -0.8 | 0.0 | Tieto puuttuu | Tieto puuttuu |Perusjäämä6 (% suhteessa BKT:hen) | VO maaliskuu 2007 | 1.3 | 1.9 | 2.0 | 2.1 | 2.6 | 3.1 |KOM toukokuu 2007 | 1.3 | 1.6 | 1.8 | 1.7 | Tieto puuttuu | Tieto puuttuu |VO marraskuu 2005 | 1.1 | 1.2 | 2.0 | 2.7 | Tieto puuttuu | Tieto puuttuu |Suhdannetasoitettu julkisen talouden rahoitusasema (% suhteessa BKT:hen) | VO maaliskuu 20071 | -1.1 | -1.0 | -0.9 | -0.7 | -0.2 | 0.2 |KOM toukokuu 2007 | -1.1 | -1.0 | -1.1 | -1.2 | Tieto puuttuu | Tieto puuttuu |VO marraskuu 2005 | -1.6 | -1.2 | -0.4 | 0.2 | Tieto puuttuu | Tieto puuttuu |Rakenteellinen rahoitusasema2 (% suhteessa BKT:hen) | VO maaliskuu 20073 | -1.1 | -1.0 | -0.8 | -0.4 | -0.2 | 0.2 |KOM toukokuu 20074 | -1.1 | -1.0 | -1.1 | -1.2 | Tieto puuttuu | Tieto puuttuu |VO marraskuu 2005 | -1.6 | -1.2 | -0.4 | 0.2 | Tieto puuttuu | Tieto puuttuu |Julkinen bruttovelka (% suhteessa BKT:hen) | VO maaliskuu 2007 | 63.5 | 62.2 | 61.2 | 59.9 | 58.5 | 56.8 |KOM toukokuu 2007 | 63.5 | 62.2 | 60.6 | 59.2 | Tieto puuttuu | Tieto puuttuu |VO marraskuu 2005 | 63.4 | 63.1 | 61.6 | 59.5 | Tieto puuttuu | Tieto puuttuu |Huom. |1 Ohjelmassa esitettyihin tietoihin perustuvat komission yksiköiden laskelmat, joissa kasvupotentiaaliksi on arvioitu 2,3 prosenttia vuonna 2006, 2,3 prosenttia vuonna 2007, 2,4 prosenttia vuonna 2008, 2,4 prosenttia vuonna 2009 ja 2,3 prosenttia vuonna 2010. |2 (Edellisessä kohdassa tarkoitettu) suhdannetasoitettu rahoitusasema, jossa ei ole otettu huomioon kertaluonteisia eikä muita väliaikaisia toimenpiteitä. |3 Ohjelman mukaiset alijäämää kasvattavat kertaluonteiset ja muut väliaikaiset toimenpiteet (sotilaslentokoneiden hankinta 0,2 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2007, 0,4 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2008 ja 0,1 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2009. |4 Toisin kuin ohjelmassa (ks. alaviite 3), komission yksiköiden kevään 2007 talousennusteessa sotilaslentokoneiden hankintaa ei katsota kertaluonteiseksi toimenpiteeksi, koska se jakautuu usealle vuodelle eikä lisää julkisten menojen kokonaismäärää merkittävästi. |5 Perustuu ennusteisiin, joiden mukaan potentiaalinen kasvu on 2,3 prosenttia vuonna 2005, 2,0 prosenttia vuonna 2006, 2,2 prosenttia vuonna 2007 ja 2,2 prosenttia vuonna 2008. |6 Ohjelmassa ja komission yksiköitten talousennusteessa käytettyjä tietoja perusjäämästä ei voida verrata suoraan toisiinsa, koska välillisiä rahoituspalveluja on käsitelty eri tavalla. Ohjelmassa olevat tiedot ovat käytännesäännöissä vaadittujen määritelmien mukaisia. Komission tietoja perusjäämästä on ohjelman tietoihin verrattaessa mukautettava noin 0,1–0,2 prosenttia suhteessa BKT:hen. |Lähde: |Vakausohjelma (VO), komission yksiköiden kevään 2007 talousennuste (KOM), komission yksiköiden laskelmat |[1] EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1, asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 1055/2005 (EUVL L 174, 7.7.2005, s. 1). Kaikki tässä tekstissä mainitut asiakirjat löytyvät seuraavilta verkkosivuilta:http://ec.europa.eu/economiy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[2] Komission tiedonanto kevään Eurooppa-neuvostolle Kasvua ja työllisyyttä koskevan uudistetun Lissabonin strategian täytäntöönpano – Tulosten vuosi , KOM(2006) 816, 12.12.2006.[3] Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille – Julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyys EU:ssa , KOM(2006) 574, 12.10.2006, ja Euroopan komissio, talouden ja rahoituksen pääosasto (2006), The long-term sustainability of public finances in the European Union , European Economy nro 4/2006.[4] Vakaus- ja kasvusopimuksen täytäntöönpanoa koskevat vaatimukset sekä vakaus- ja lähentymisohjelmien muotoa ja sisältöä koskevat ohjeet , hyväksytty Ecofin-neuvostossa 11.10.2005.[5] EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1, asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 1055/2005 (EUVL L 174, 7.7.2005, s. 1). Tässä tekstissä mainitut asiakirjat löytyvät seuraavilta verkkosivuilta:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[6] Ohjelmasta puuttuvat kuitenkin työllisyyttä ja työtunteja sekä julkisen sektorin palkkoja koskevat vapaaehtoiset tiedot.


Tärkeä oikeudellinen huomautus

|

52005SC0143

Suositus: 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 3 kohdan mukainen neuvoston lausunto Belgian tarkistetusta vakausohjelmasta vuosiksi 2004–2008  /* SEK/2005/0143 lopull. */

	Bryssel 2.2.2005SEK(2005) 143 lopullinenSuositus:7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 3 kohdan mukainen NEUVOSTON LAUSUNTOBelgian tarkistetusta vakausohjelmasta vuosiksi 2004–2008(komission esittämä)PERUSTELUTJulkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1466/97[1] säädetään, että yhtenäisvaluuttaan osallistuvien maiden oli esitettävä neuvostolle ja komissiolle vakausohjelmat 1 päivään maaliskuuta 1999 mennessä. Asetuksen 5 artiklan mukaisesti neuvoston oli tutkittava kukin vakausohjelma komission ja perustamissopimuksen 114 artiklassa määrätyn komitean (talous- ja rahoituskomitean) arvioiden perusteella. Komission suosituksen perusteella ja talous- ja rahoituskomiteaa kuultuaan neuvosto antoi ohjelman tutkittuaan siitä lausunnon. Asetuksen mukaan jäsenvaltioiden on toimitettava vuosittain tarkistetut vakausohjelmat, jotka neuvosto voi tutkia samaa menettelyä noudattaen.Belgia toimitti 18 päivänä joulukuuta 1998 ensimmäisen vakausohjelmansa, joka kattoi vuodet 1999–2002. Neuvosto antoi lausunnon ohjelmasta 15 päivänä maaliskuuta 1999. Ohjelmaa on tarkistettu tämän jälkeen joka vuosi. Belgia toimitti viimeisimmän tarkistetun vakausohjelmansa 6 päivänä joulukuuta 2004. Komission yksiköt ovat suorittaneet ohjelman teknisen arvioinnin ottaen huomioon komission syksyn 2004 talousennusteet, käytännesäännöt[2], yhdessä sovitut potentiaalisen tuotannon ja suhdannetasoitettujen rahoitusasemien arviointimenetelmät, vuosien 2003–2005 talouspolitiikan laajoissa suuntaviivoissa annetut suositukset sekä finanssipolitiikan koordinoinnin tehostamisesta 27 päivänä marraskuuta 2002 neuvostolle ja Euroopan parlamentille annetussa komission tiedonannossa[3]esitetyt periaatteet. Arvioinnin tuloksena voidaan todeta seuraavaa:-  Belgian hallitus hyväksyi vuoden 2004 tarkistetun vakausohjelman 3 päivänä joulukuuta 2004, ja se toimitettiin komissiolle 6 päivänä joulukuuta 2004. Ohjelma kattaa vuodet 2004–2008. Tarkistettu ohjelma vastaa pitkälti vakaus- ja lähentymisohjelmien sisältöä ja muotoa koskevissa käytännesäännöissä asetettuja tietovaatimuksia. Ohjelmaan ei sisälly lyhyitä ja pitkiä korkoja koskevia pakollisia tietoja eikä kaikkia valinnaisia muuttujia.-  Ohjelma perustuu oletukseen, että talouskasvu on 2,5 prosenttia vuosina 2005 ja 2006 ja hidastuu 2,0 prosenttiin vuonna 2008. Vuosia 2005 ja 2006 koskeva makrotalouden skenaario on hyvin lähellä komission syksyn 2004 talousennustetta. Vuosiksi 2007 ja 2008 ennustetut kokonaistuotannon kasvuluvut ovat hieman pienempiä kuin arvio, jonka komissio on tehnyt potentiaalisesta talouskasvusta soveltamalla yhteisesti sovittuja menetelmiä ohjelman lukuihin. Näin ollen makrotalouden skenaariota voidaan pitää realistisena.-  Tarkistetussa ohjelmassa hahmotellulla julkisen talouden strategialla pyritään säilyttämään talousarvio tasapainossa tai hieman ylijäämäisenä sekä velkasuhde alenevana, jotta voidaan varautua vaikutuksiin, joita väestön ikääntymisellä on julkiseen talouteen. Tarkistuksessa pyritään tasapainoiseen talousarvioon vuosina 2005 ja 2006 sekä 0,3 prosentin ylijäämään suhteessa BKT:hen vuonna 2007. Tavoite on sama kuin aikaisemmassa ohjelmassa, vaikka vuotta 2005 koskevat kasvuoletukset ovat tarkistetussa ohjelmassa heikommat. Vuodeksi 2008 ennakoidaan 0,6 prosentin ylijäämää suhteessa BKT:hen. Perusylijäämien ennustetaan pysyttelevän noin 4,5 prosentissa suhteessa BKT:hen eli hieman vuodeksi 2004 ennustettua (4,9 prosenttia) pienempinä. Tämä johtuu siitä, että vuonna 2001 aloitetun välillisten verojen uudistuksen täytäntöönpano on edelleen käynnissä ja julkiset investoinnit lisääntyvät vuoden 2006 paikallisvaalien edellä. Perusylijäämien pitäisi alkaa taas kasvaa ohjelmakauden loppua kohti. Ohjelmassa ennakoidaan korkorasituksen vähenevän lähinnä velan määrän pienentämisen seurauksena. Tulojen odotetaan vähenevän vuotta 2006 kohti ja pysyvän sen jälkeen vakaina, kun taas perusmenot vähenevät hieman vuotta 2008 kohti. Suhdannetasoitetun rahoitusaseman ennustetaan säilyvän positiivisena koko ohjelmakauden ajan niin, että suhteessa BKT:hen ylijäämä pienenee vuoden 2004 0,5 prosentista 0,1 prosenttiin vuonna 2006 ja kasvaa jälleen 0,9 prosenttiin vuonna 2008.-  Tarkistetun vakausohjelman julkisen talouden strategia näyttää olevan pitkälti tasapainossa. Belgian hallitus ei ole tähän mennessä ilmoittanut, mitä toimenpiteitä se aikoo toteuttaa pitääkseen vuoden 2006 talousarvion tasapainossa, kun tulot vähenevät 0,3 prosenttia suhteessa BKT:hen sen seurauksena, että vuonna 2001 aloitetun välillisten verojen uudistuksen täytäntöönpano jatkuu edelleen ja että useat pienemmät kertaluonteiset toimenpiteet vaikuttavat myönteisesti vuoden 2005 talousarvioon (yhteensä noin 0,2 prosenttia suhteessa BKT:hen). Vaikka makrotalouden skenaario onkin realistinen, Belgian julkisen talouden rahoitusasema on edelleen suhteellisen herkkä talouskasvun muutoksille (herkkyys 0,6). Myös perusmenojen hillintään kohdistuu joitakin riskejä lähinnä sosiaaliturvajärjestelmään liittyen. Vuonna 2004 terveydenhoitobudjetti ylittyi (vaikka vuotuinen reaalikasvutavoite, 4,5 prosenttia, oli jo korkea), mikä kertoo terveydenhoitomenojen kasvun jatkuvan voimakkaana. Vuoden 2004 lopulla on ilmoitettu uusista toimenpiteistä terveydenhoidon kustannusten alentamiseksi (yhteensä 0,2 prosenttia suhteessa BKT:hen), mutta niiden vaikutusta on vielä vaikeaa arvioida. Toisaalta sosiaaliministerillä on lähes koko vuoden 2005 ajan valtuudet toteuttaa tarvittavia toimia kuulematta parlamenttia (tai muita tahoja), jotta mahdolliseen menojen ylittymiseen voidaan puuttua nopeasti. Yleisemmällä tasolla Belgian hallituksen uskottavuus on lisääntynyt, kun se on pitänyt kiinni sitoumuksestaan toteuttaa toimenpiteitä pitääkseen talousarvion tasapainossa. Riskiarvioinnin perusteella julkisen talouden tavoitteisiin kohdistuvat riskit näyttävät olevan pitkälti tasapainossa ja ohjelman mukainen finanssipolitiikan viritys on riittävä, jotta voidaan pitää kiinni vakaus- ja kasvusopimuksen keskipitkän aikavälin tavoitteesta, joka on lähellä tasapainoa oleva tai ylijäämäinen rahoitusasema. Lisäksi varmuusmarginaali on riittävä sen varmistamiseksi, ettei alijäämä ylitä suhteessa BKT:hen määriteltyä 3 prosentin viitearvoa talouden normaaleissa suhdannevaihteluissa.-  Velkasuhde on pienentynyt jatkuvasti vuodesta 1993 alkaen, mutta se ylittää edelleen selvästi viitearvon, joka on 60 prosenttia suhteessa BKT:hen. Se aleni 96,6 prosenttiin vuonna 2004 eli vähemmän kuin vakausohjelman edellisessä tarkistuksessa ennakoitiin. Edelleen suuret perusylijäämät ja korkomaksujen pienentyminen ovat tärkeimmät velkasuhdetta pienentävät tekijät. Virta-varanto-korjaukset ovat yleisesti pieniä, mutta hallitus suunnittelee ottavansa hoitaakseen kansallisen rautatieyhtiön SNCB:n 7,4 miljardin euron velan vuonna 2005 (2,5 prosenttia suhteessa BKT:hen). Tämä hidastaa velan pienenemistä vuonna 2005, mutta muutoin velan suunnitellaan pienenevän nopeammin kuin edellisessä tarkistuksessa kaavailtiin. Suunniteltuun velkakehitykseen vaikuttavat samat epävarmuustekijät kuin alijäämään, mutta kaiken kaikkiaan sitä voidaan pitää realistisena.-  Kuten edellä mainittiin, tarkistetussa ohjelmassa esitetään useita toimenpiteitä (esim. lääkekulujen hillitsemistoimenpiteet ja yleisimpien sairaalahoitomuotojen tapauskohtainen maksujärjestelmä), joilla terveydenhoitomenojen vuotuinen reaalikasvu saadaan pidettyä tavoitteiden mukaisesti alle 4,5 prosentin. Ohjelmassa kerrotaan neuvotteluista, joita hallitus ja työmarkkinaosapuolet käyvät matalan työllisyysasteen nostamiseksi. Neuvotteluissa on tarkoitus sopia uusista toimenpiteistä varhaiseläkkeelle pääsyn rajoittamiseksi ja työvuosien todellisen määrän lisäämiseksi yhteiskuntasopimusten perusteella. Neuvottelujen tulos on kuitenkin vielä epävarma. Varhaiseläkkeelle siirtymiseen houkuttelevien kannustimien poistaminen on kaiken kaikkiaan edelleen hidasta ja konkreettisia aloitteita on ilmoitettu hyvin vähän.-  Belgian julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyteen näyttää kohdistuvan jonkin verran riskejä velan bruttomäärän nykytason vuoksi. Pienenemisestään huolimatta velkasuhde on edelleen suuri ja sen pieneneminen voi jatkua vain, jos perusylijäämät pidetään pidemmän aikaa suurina. Ohjelmassa esitetty strategia, jolla on tarkoitus selviytyä kustannuksista, joita väestön ikääntyminen julkistaloudelle aiheuttaa, perustuu lähinnä ikääntymisrahastoon ja siihen, että bruttovelkaa vähennetään pitämällä rahoitusasema tasapainossa tai hieman ylijäämäisenä (mikä riippuu lähinnä perusmenojen hillitsemisestä). Vaikka perusmenojen hillintä saattaa osoittautua vaikeaksi etenkin terveydenhoidossa, se on kuitenkin tärkeää, koska hallituksen strategiana on keventää verotusta työpaikkojen luomiseksi. Koska vanhushuoltosuhteen (yli 60-vuotiaiden määrä sataa 20–59-vuotiasta kohti) ennustetaan kasvavan, tämän yleisstrategian määrätietoinen toteuttaminen on keskeistä pitkän aikavälin kestävyyden saavuttamiseksi.-  Tarkistetussa ohjelmassa esitetty talouspolitiikka on pitkälti talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen julkista taloutta koskevien maakohtaisten suositusten mukaista. Tarkistuksessa taataan etenkin, että velkasuhteen kehitystrendi pidetään jatkuvasti alenevana. Kun otetaan huomioon terveydenhoitomenojen (joiden reaalimäärän vuotuinen tavoitekasvuvauhti on asetettu suhteellisen korkeaksi, 4,5 prosenttiin) viimeaikaiset ylitykset, on olemassa riski, että reaalimääräisten menojen kasvua ei I alueella (liittovaltion menot ja sosiaaliturva) pystytä rajoittamaan suuntaviivojen mukaisesti 1,5 prosenttiin. Näin ollen suurien perusylijäämien ylläpitäminen ja menojen reaalimääräisen kasvun rajoittaminen on tärkeää etenkin, kun otetaan huomioon väestön ikääntymisestä aiheutuvat rahoitustarpeet.Tämän arvioinnin perusteella komissio on antanut oheisen suosituksen neuvoston lausunnoksi Belgian tarkistetusta vakausohjelmasta ja toimittaa sen neuvostolle.Suositus:7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 3 kohdan mukainen NEUVOSTON LAUSUNTOBelgian tarkistetusta vakausohjelmasta vuosiksi 2004–2008EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97[4] ja erityisesti sen 5 artiklan 3 kohdan,ottaa huomioon komission suosituksen,on kuullut talous- ja rahoituskomiteaa,ON ANTANUT SEURAAVAN LAUSUNNON:1.  Neuvosto tutki [17 päivänä helmikuuta 2005] Belgian tarkistetun vakausohjelman, joka kattaa vuodet 2004–2008. Ohjelma vastaa pitkälti vakaus- ja lähentymisohjelmien sisältöä ja muotoa koskevien käytännesääntöjen tietovaatimuksia. Ohjelmasta puuttuu joitakin pakollisia ja useita valinnaisia muuttujia. Tämän vuoksi Belgiaa kehotetaan toimittamaan vaaditut tiedot.2.  Ohjelma perustuu makrotalouden skenaarioon, jonka mukaan kokonaistuotannon kasvu on 2,5 prosenttia vuosina 2005 ja 2006 ja hidastuu 2,0 prosenttiin ohjelmakauden loppua kohti. Skenaarion mukaiset kasvuoletukset vaikuttavat tällä hetkellä käytettävissä olevien tietojen perusteella realistisilta. Myös ohjelman inflaatioennusteet vaikuttavat realistisilta.3.  Tarkistetussa ohjelmassa hahmotellulla julkisen talouden strategialla pyritään säilyttämään talousarvio tasapainossa tai hieman ylijäämäisenä sekä velkasuhde alenevana, jotta voidaan varautua vaikutuksiin, joita väestön ikääntymisellä on julkiseen talouteen. Tarkistuksessa ennustetaan talousarvion olevan vuosina 2005 ja 2006 tasapainossa ja vuonna 2007 suhteessa BKT:hen 0,3 prosenttia ylijäämäinen ja vuonna 2008 0,6 prosenttia ylijäämäinen. Tarkistetussa ohjelmassa pitkälti vahvistetaan suunniteltu sopeuttaminen makrotalouden skenaarion säilyessä lähes muuttumatonta vuoteen 2007 ulottuvaan aikaisempaan ohjelmaan verrattuna. Vuonna 2001 aloitetun välillisten verojen uudistuksen täytäntöönpano on edelleen käynnissä ja julkiset investoinnit lisääntyvät vuoden 2006 paikallisvaalien edellä. Tämän vuoksi perusylijäämän ennustetaan supistuvan hieman vuotta 2006 kohti, mutta kasvavan taas tämän jälkeen. Ohjelmassa ennakoidaan korkorasituksen vähenevän lähinnä velan määrän pienenemisen seurauksena. Tulojen odotetaan vähenevän vuoteen 2006 asti ja pysyvän sen jälkeen vakaina, kun taas perusmenot vähenevät hieman vuotta 2008 kohti. Suhdannetasoitetun rahoitusaseman (laskettu ohjelman tietojen perusteella yhteisesti sovittuja menetelmiä käyttäen) ennustetaan säilyvän positiivisena koko ohjelmakauden ajan niin, että suhteessa BKT:hen ylijäämä pienenee vuoden 2004 0,5 prosentista 0,1 prosenttiin vuonna 2006 ja kasvaa jälleen 0,9 prosenttiin vuonna 2008.4.  Ohjelmassa esitettyjen julkista taloutta koskevien ennusteiden riskit näyttävät olevan pitkälti tasapainossa. Belgian hallitus ei ole vielä ilmoittanut, mitä toimenpiteitä se aikoo toteuttaa pitääkseen vuoden 2006 talousarvion tasapainossa, kun tulot vähenevät 0,3 prosenttia suhteessa BKT:hen sen seurauksena, että vuonna 2001 aloitetun välillisten verojen uudistuksen täytäntöönpano jatkuu edelleen ja että useat pienemmät kertaluonteiset toimenpiteet vaikuttavat myönteisesti vuoden 2005 talousarvioon (yhteensä noin 0,2 prosenttia suhteessa BKT:hen). Vaikka makrotalouden skenaario onkin realistinen, Belgian julkisen talouden rahoitusasema on edelleen suhteellisen herkkä talouskasvun muutoksille (herkkyys 0,6). Myös perusmenojen hillintään kohdistuu joitakin riskejä lähinnä sosiaaliturvajärjestelmään liittyen. Vuonna 2004 terveydenhoitobudjetti ylittyi (vaikka vuotuinen reaalikasvutavoite, 4,5 prosenttia, oli jo korkea), mikä kertoo terveydenhoitomenojen kasvun jatkuvan voimakkaana. Vuoden 2004 lopulla on ilmoitettu uusista toimenpiteistä terveydenhoidon kustannusten alentamiseksi (yhteensä 0,2 prosenttia suhteessa BKT:hen), mutta niiden vaikutusta on vielä vaikeaa arvioida. Toisaalta sosiaaliministerillä on lähes koko vuoden 2005 ajan valtuudet toteuttaa tarvittavia toimia kuulematta parlamenttia (tai muita tahoja), jotta mahdolliseen menojen ylittymiseen voidaan puuttua nopeasti. Yleisemmällä tasolla Belgian hallituksen uskottavuus on lisääntynyt, kun se on pitänyt kiinni sitoumuksestaan toteuttaa toimenpiteitä pitääkseen talousarvion tasapainossa.5.  Riskiarvioinnin perusteella julkisen talouden tavoitteisiin kohdistuvat riskit näyttävät olevan pitkälti tasapainossa ja ohjelman mukainen finanssipolitiikan viritys vaikuttaa olevan riittävä, jotta voidaan pitää kiinni vakaus- ja kasvusopimuksen keskipitkän aikavälin tavoitteesta, joka on lähellä tasapainoa oleva tai ylijäämäinen rahoitusasema. Lisäksi varmuusmarginaali on riittävä sen varmistamiseksi, ettei alijäämä ylitä suhteessa BKT:hen määriteltyä 3 prosentin viitearvoa talouden normaaleissa suhdannevaihteluissa minään vuonna.6.  Julkisen velan arvioidaan olevan 96,6 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2004, mikä ylittää selvästi perustamissopimuksessa asetetun 60 prosentin viitearvon suhteessa BKT:hen. Ohjelmassa ennustetaan, että velkasuhde pienenee 12,4 prosenttiyksikköä ohjelmakauden aikana, eli se olisi 84,2 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2008. Tähän lukuun sisältyy kansallisen rautatieyhtiön SNCB:n 7,4 miljardin euron (2,5 prosenttia suhteessa BKT:hen) velan siirtäminen valtiolle vuonna 2005. Tämä hidastaa velan pienenemistä vuonna 2005, mutta muutoin velan suunnitellaan pienenevän nopeammin kuin edellisessä tarkistuksessa kaavailtiin.7.  Belgian julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyteen näyttää kohdistuvan jonkin verran riskejä velan bruttomäärän nykytason vuoksi. Pienenemisestään huolimatta velkasuhde on edelleen suuri ja sen pieneneminen voi jatkua vain, jos perusylijäämät pidetään pidemmän aikaa suurina. Ohjelmassa esitetty strategia, jolla on tarkoitus selviytyä kustannuksista, joita väestön ikääntyminen julkistaloudelle aiheuttaa, perustuu lähinnä ikääntymisrahastoon ja siihen, että bruttovelkaa vähennetään pitämällä rahoitusasema tasapainossa tai hieman ylijäämäisenä (mikä riippuu lähinnä perusmenojen hillitsemisestä). Vaikka perusmenojen hillintä saattaa osoittautua vaikeaksi etenkin terveydenhoidossa, se on kuitenkin tärkeää, koska hallituksen strategiana on keventää verotusta työpaikkojen luomiseksi. Koska vanhushuoltosuhteen ennustetaan kasvavan, tämän yleisstrategian määrätietoinen toteuttaminen on keskeistä pitkän aikavälin kestävyyden saavuttamiseksi.8.  Tarkistetussa ohjelmassa esitetty talouspolitiikka on pitkälti talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen julkista taloutta koskevien maakohtaisten suositusten mukaista. Tarkistuksessa taataan etenkin, että velkasuhteen kehitystrendi pidetään jatkuvasti alenevana. Kun otetaan huomioon terveydenhoitomenojen (joiden reaalimäärän vuotuinen tavoitekasvuvauhti on asetettu suhteellisen korkeaksi, 4,5 prosenttiin) viimeaikaiset ylitykset, on olemassa riski, että reaalimääräisten menojen kasvua ei I alueella (liittovaltion menot ja sosiaaliturva) pystytä rajoittamaan suuntaviivojen mukaisesti 1,5 prosenttiin. Näin ollen suurien perusylijäämien ylläpitäminen ja menojen reaalimääräisen kasvun rajoittaminen on tärkeää etenkin, kun otetaan huomioon väestön ikääntymisestä aiheutuvat rahoitustarpeet.Taulukko: Keskeisten makrotaloutta ja julkista taloutta koskevien ennusteiden vertailu2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 |Kokonaistuotanto (muutos, %) | VO joulukuu 2004 | 2,4 | 2,5 | 2,5 | 2,1 | 2,0 |COM lokakuu 2004 | 2,5 | 2,5 | 2,6 | n.a. | n.a. |VO marraskuu 2003 | 1,8 | 2,8 | 2,5 | 2,1 | n.a. |YKHI-inflaatio (%) | VO joulukuu 2004 | 1,9 | 2,0 | 1,8 | 1,8 | 1,8 |COM lokakuu 2004 | 2,0 | 1,9 | 1,8 | n.a. | n.a. |VO marraskuu 2003 | 1,4 | 1,4 | 1,4 | 1,4 | n.a. |Julkisen talouden rahoitusasema (% suhteessa BKT:hen) | VO joulukuu 2004 | 0,0 | 0,0 | 0,0 | 0,3 | 0,6 |COM lokakuu 2004 | -0,1 | -0,3 | -0,5 | n.a. | n.a. |VO marraskuu 2003 | 0,0 | 0,0 | 0,0 | 0,3 | n.a. |Perusjäämä (% suhteessa BKT:hen) | VO joulukuu 2004 | 4,9 | 4,5 | 4,4 | 4,5 | 4,7 |COM lokakuu 2004 | 4,8 | 4,2 | 3,6 | n.a. | n.a. |VO marraskuu 2003 | 5,1 | 4,8 | 4,7 | 4,8 | n.a. |Suhdannetasoitettu rahoitusasema (% suhteessa BKT:hen) | VO joulukuu 20041 | 0,5 | 0,3 | 0,1 | 0,5 | 0,9 |COM lokakuu 2004 | 0,4 | 0,0 | -0,4 | n.a. | n.a. |VO marraskuu 20031 | 0,6 | 0,2 | 0,0 | 0,3 | n.a. |Julkisen talouden bruttovelka (% suhteessa BKT:hen) | VO joulukuu 2004 | 96,6 | 95,5 | 91,7 | 88,0 | 84,2 |COM lokakuu 2004 | 95,8 | 94,4 | 90,9 | n.a. | n.a, |VO marraskuu 2003 | 97,6 | 93,6 | 90,1 | 87,0 | n.a. |Huom. 1Komission yksiköiden laskelmat ohjelmassa esitettyjen tietojen perusteella. Lähteet: Vakausohjelma (VO); komission yksiköiden syksyn 2004 talousennuste (COM); komission yksiköiden laskelmat. |[1] EYVL L 209, 2.8.1997. Kaikki tässä tekstissä mainitut asiakirjat löytyvät seuraavasta Internet-osoitteesta: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[2] Talous- ja rahoituskomitean tarkistettu lausunto vakaus- ja lähentymisohjelmien sisällöstä ja muodosta. Hyväksytty Ecofin-neuvostossa 10.7.2001.[3] KOM(2002) 668, 27.11.2002.[4] EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1. Tässä tekstissä mainitut asiakirjat löytyvät seuraavasta Internet-osoitteesta: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.


title: Komission suositus, annettu  7 päivänä joulukuuta 2005 , öljyn varmuusvarastojen purkamisesta hirmumyrsky Katrinan aiheuttamien saatavuushäiriöiden johdosta  (tiedoksiannettu numerolla K(2005) 4655)

text:
               13.12.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 326/37

      KOMISSION SUOSITUS,
   annettu 7 päivänä joulukuuta 2005,
   öljyn varmuusvarastojen purkamisesta hirmumyrsky Katrinan aiheuttamien saatavuushäiriöiden johdosta
   (tiedoksiannettu numerolla K(2005) 4655)
   (2005/885/EY)
   EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 211 artiklan toisen luetelmakohdan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Neuvoston direktiivissä 68/414/ETY (1) asetetaan jäsenvaltioille velvollisuus ylläpitää raakaöljy- ja/tai öljytuotevarastojen vähimmäistasoa.

               (2)

               Hirmumyrsky Katrinan aiheuttamat raakaöljyn ja öljytuotteiden tuotannon menetykset ovat aiheuttaneet häiriöitä öljyn toimituksiin maailmassa ja vaikuttaneet näin öljynsaantiin yhteisössä.

               (3)

               Hirmumyrsky Katrinan jälkeen Kansainvälinen energiajärjestö (IEA) pyysi useita jäsenvaltioita osallistumaan kansainvälisiin alustaviin yhteisiin toimiin, joilla vastataan hirmumyrskystä aiheutuneisiin saatavuushäiriöihin ja katetaan 2 päivän syyskuuta 2005 ja 2 päivän lokakuuta 2005 välisenä aikana menetetty öljyntuotanto mutta joihin voi sisältyä myös joissakin jäsenvaltioissa 2 päivän lokakuuta 2005 jälkeen jatkettavia toimia.

               (4)

               Yhteisön jäsenvaltiot, jotka eivät ole IEA:n jäseniä, ovat ilmaisseet tukensa varastojen purkamiseen osallistuvien jäsenvaltioiden hätätoimenpiteille.

               (5)

               Osallistuminen alustaviin yhteisiin toimiin voisi johtaa siihen, että jotkin jäsenvaltiot vähentävät öljyn varmuusvarastojaan alle pakollisen vähimmäistason, josta säädetään direktiivissä 68/414/ETY.

               (6)

               Direktiivin 68/414/ETY 7 artiklan toisessa kohdassa edellytetään, että jäsenvaltiot pidättäytyvät käyttämästä varastojaan niin, että niiden taso laskisi alle pakollisen vähimmäismäärän, ennen kyseisen artiklan ensimmäisessä kohdassa tarkoitettuja neuvotteluja.

               (7)

               Yksittäisten jäsenvaltioiden purkamien öljyvarastojen määrien ei odoteta vähentävän öljyn varmuusvarastojen yleistä tasoa pakollisen vähimmäismäärän alapuolelle.

               (8)

               Bensiinin (luokka I) varmuusvarastojen yleinen taso yhteisössä on selkeästi pakollisen vähimmäismäärän alapuolella ja huomattavasti korkeampi – laskettuna keskimääräistä päivittäistä yhteisön kulutusta vastaavina päivinä – kuin dieselöljyjen (luokka II) varastojen määrä.

               (9)

               Kun varastojen purkaminen on päättynyt, jäsenvaltioiden on täydennettävä öljyn varmuusvarastoja siten, että ne vastaavat pakollista vähimmäistasoa. Jotta ei aiheutettaisi tarpeettomia paineita öljymarkkinoille, täydentämisen odotetaan tapahtuvan pidennetyn ajanjakson aikana, mukaan luettuna vuosi 2006.

               (10)

               Raakaöljyn ja öljytuotteiden hankintavaikeuksista aiheutuneiden vaikutusten lieventämiseksi tarkoitetuista toimenpiteistä 24 päivänä heinäkuuta 1973 annetun neuvoston direktiivin 73/238/ETY (2) 1 artiklan mukaan tilanteessa, jossa raakaöljyn ja öljytuotteiden hankinnassa ilmenee vaikeuksia, jäsenvaltioiden toimivaltaisilla viranomaisilla tulisi olla tarvittavat valtuudet muun muassa asettaa kulutukselle erityisiä tai yleisiä rajoituksia.

               (11)

               Direktiivin 73/238/ETY 3 artiklan mukaan jäsenvaltioiden ja komission on käytävä öljyn huoltovarmuusryhmässä neuvottelut, joilla varmistetaan jäsenvaltioiden kyseisen direktiivin 1 artiklan nojalla toteuttamien tai ehdottamien toimenpiteiden yhteensovittaminen.

               (12)

               Tässä suosituksessa esitetyt toimenpiteet vastaavat direktiivin 68/414/ETY 7 artiklan ensimmäisen kohdan ja direktiivin 73/238/ETY 3 artiklan mukaisesti järjestettyjen neuvottelujen tuloksia,

         SUOSITTELEE:

               1)

               Suunnitelmissaan, jotka koskevat öljyn varmuusvarastojen purkamista hirmumyrsky Katrinan aiheuttamien häiriöiden johdosta, jäsenvaltioiden olisi asetettava etusijalle luokkaan I kuuluvien bensiinivarastojen purkaminen pikemmin kuin luokkaan II kuuluvien dieselöljyvarastojen purkaminen.

               2)

               Jäsenvaltioiden olisi edelleen jatkettava suunnitelmiaan öljyn varmuusvarastojen vapauttamisesta, jotta voidaan osallistua hirmumyrsky Katrinan aiheuttamien saatavuushäiriöiden johdosta toteutettaviin kansainvälisiin alustaviin yhteisiin toimiin ja kattaa 2 päivän syyskuuta 2005 ja 2 päivän lokakuuta 2005 välisenä aikana menetetty öljyntuotanto, vaikka tällainen varastojen purkaminen alentaa öljyn varmuusvarastot tilapäisesti pakollisten vähimmäistasojen alapuolelle.

               3)

               Jäsenvaltioiden olisi täydennettävä öljyn varmuusvarastoja yhteistyössä komission kanssa, joka tukee maakohtaisesti jäsenvaltioita niiden ottaessa käyttöön joustavia ja markkinaolosuhteet asianmukaisesti huomioon ottavia ohjelmia. Jäsenvaltioiden olisi toimitettava täydennyssuunnitelmansa, kun ne ovat purkaneet kaikki öljyn varmuusvarastot, jotka niillä on tarkoitus purkaa.

               4)

               Jäsenvaltioiden olisi öljyn huoltovarmuusryhmän kokouksissa ennen vuoden 2005 loppua järjestettävästä kokouksesta alkaen tarkasteltava mahdollisia toimenpiteitä öljyn kulutuksen rajoittamiseksi, mukaan luettuina kysynnän rajoitustoimenpiteet, mikäli öljyn saatavuushäiriöt jatkuvat. Jäsenvaltioiden olisi erityisesti harkittava kahdenlaisia kysynnän rajoitustoimenpiteitä, ”pehmeitä” ja erittäin kustannustehokkaita toimenpiteitä vähäisten öljyntoimitushäiriöiden varalta sekä muita toimenpiteitä merkittävien häiriöiden varalta. Jäsenvaltioiden olisi sitouduttava koordinoimaan tällaisten toimenpiteiden toimeenpano öljyn huoltovarmuusryhmän kautta.

               5)

               Tämä suositus on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Brysselissä 7 päivänä joulukuuta 2005.

            Komission puolesta

         Andris PIEBALGS

            Komission jäsen

      (1)  EYVL L 308, 23.12.1968, s. 14. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 98/93/EY (EYVL L 358, 31.12.1998, s. 10).

      (2)  EYVL L 228, 16.8.1973, s. 1.


title: Suositus: neuvoston lausunto 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 3 kohdan mukaisesti Irlannin vuonna 2002 tarkistetusta vakausohjelmasta vuosiksi 2003-2005

text: ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---


title: Suositus: 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 3 kohdan mukainen neuvoston lausunto Espanjan tarkistetusta vakausohjelmasta vuosiksi 2002-2006


Avis juridique important

|

32000Y1012(01)

Neuvoston suositus, 28 päivältä syyskuuta 2000, jäsenvaltioille Europolin esittämistä rikostutkinnan aloittamista tietyissä tapauksissa koskevista pyynnöistä

Virallinen lehti nro C 289 , 12/10/2000 s. 0008 - 0008

Neuvoston suositus,28 päivältä syyskuuta 2000,jäsenvaltioille Europolin esittämistä rikostutkinnan aloittamista tietyissä tapauksissa koskevista pyynnöistä(2000/C 289/13)EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 30 artiklan 2 kohdan b alakohdan,sekä katsoo seuraavaa:(1) Tampereella 15 ja 16 päivänä lokakuuta 1999 kokoontunut Eurooppa-neuvosto kehottaa päätelmiensä suosituksessa 45 neuvostoa antamaan Europolille valtuudet pyytää jäsenvaltioita tietyissä tapauksissa aloittamaan, suorittamaan tai koordinoimaan tutkimuksia oikeudellista valvontaa koskevia jäsenvaltioiden järjestelmiä kunnioittaen.(2) Asianomaisen jäsenvaltion viranomaiset päättävät itsenäisesti ja kansallisen lainsäädännön mukaisesti, kuinka Europolin esittämän pyynnön suhteen toimitaan.(3) Europol esittää pyyntönsä Europol-yleissopimuksen 4 artiklan mukaisesti,ON ANTANUT TÄMÄN SUOSITUKSEN:Jäsenvaltioiden olisi käsiteltävä Europolin esittämät pyynnöt tutkimusten aloittamisesta, suorittamisesta tai koordinoimisesta tietyissä tapauksissa ja otettava ne asianmukaisella tavalla huomioon. Europolille olisi periaatteessa ilmoitettava, mikäli pyydetty tutkimus aloitetaan, sekä kyseisen tutkimuksen tulokset.Jos jäsenvaltio päättää olla suorittamatta tutkimusta, Europolille olisi ilmoitettava päätöksestä ja periaatteessa myös sen syistä.Vastaukset tiettyjä tapauksia koskeviin Europolin tutkimuspyyntöihin sekä tiedot Europolille tutkimusten tuloksista olisi toimitettava jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten välityksellä Europol-yleissopimuksen määräysten ja asiaa koskevan kansallisen lainsäädännön mukaisesti.Tehty Brysselissä 28 päivänä syyskuuta 2000.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaD. Vaillant