title: Neuvoston suositus, annettu 9 päivänä heinäkuuta 2013 , Unkarin vuoden 2013 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Unkarin vuosien 2012–2016 lähentymisohjelmaa koskeva neuvoston lausunto

text:
               30.7.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 217/37

      NEUVOSTON SUOSITUS,
   annettu 9 päivänä heinäkuuta 2013,
   Unkarin vuoden 2013 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Unkarin vuosien 2012–2016 lähentymisohjelmaa koskeva neuvoston lausunto
   2013/C 217/10
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,
   ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 (1) ja erityisesti sen 9 artiklan 2 kohdan,
   ottaa huomioon makrotalouden epätasapainon ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta 16 päivänä marraskuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011 (2) ja erityisesti sen 6 artiklan 1 kohdan,
   ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,
   ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
   ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,
   ottaa huomioon talous- ja rahoituskomitean lausunnon,
   ottaa huomioon sosiaalisen suojelun komitean lausunnon,
   ottaa huomioon talouspoliittisen komitean lausunnon,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Eurooppa-neuvosto hyväksyi 26 päivänä maaliskuuta 2010 Euroopan komission ehdotuksen, jolla käynnistetään uusi työllisyys- ja kasvustrategia, Eurooppa 2020. Strategian lähtökohtana on tehostaa talouspolitiikan koordinointia, ja siinä keskitytään avainalueisiin, joilla tarvitaan toimia, jotta voidaan parantaa Euroopan mahdollisuuksia kestävään kasvuun ja parantaa sen kilpailukykyä.

               (2)

               Neuvosto antoi 13 päivänä heinäkuuta 2010 suosituksen jäsenvaltioiden ja unionin talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista (2010–2014) ja hyväksyi 21 päivänä lokakuuta 2010 päätöksen jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista (3). Yhdessä nämä muodostavat ns. yhdennetyt suuntaviivat. Jäsenvaltioita kehotettiin ottamaan yhdennetyt suuntaviivat huomioon kansallisessa talous- ja työllisyyspolitiikassaan.

               (3)

               Jäsenvaltioiden valtion- ja hallitusten päämiehet hyväksyivät 29 päivänä kesäkuuta 2012 kasvu- ja työllisyyssopimuksen, joka toimii johdonmukaisina puitteina kansallisen, EU:n ja euroalueen tason toimille kaikkia mahdollisia keinoja, välineitä ja politiikkoja käyttäen. He päättivät toimista, jotka on toteutettava jäsenvaltioiden tasolla, ja ilmaisivat erityisesti täysimääräisen sitoutumisensa Eurooppa 2020 -strategian tavoitteiden saavuttamiseen ja maakohtaisten suositusten täytäntöönpanoon.

               (4)

               Neuvosto antoi 10 päivänä heinäkuuta 2012 suosituksen (4) Unkarin vuoden 2012 kansallisesta uudistusohjelmasta ja lausunnon Unkarin vuosien 2012–2015 lähentymisohjelmasta.

               (5)

               Komissio hyväksyi 28 päivänä marraskuuta 2012 vuotuisen kasvuselvityksen, mikä aloitti vuoden 2013 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson. Komissio hyväksyi niin ikään 28 päivänä marraskuuta 2012 asetuksen (EU) N:o 1176/2011 perusteella varoitusmekanismia koskevan kertomuksen, jossa se katsoi, että Unkari kuuluu niihin jäsenvaltioihin, joista laadittaisiin perusteellinen tarkastelu.

               (6)

               Euroopan parlamentti on asetuksen (EY) N:o 1466/97 mukaisesti osallistunut asianmukaisesti talouspolitiikan eurooppalaiseen ohjausjaksoon, ja se on 7 päivänä helmikuuta 2013 hyväksynyt päätöslauselman vuotuisen kasvuselvityksen 2013 työllisyys- ja sosiaalinäkökohdista sekä päätöslauselman osallistumisesta vuotuiseen kasvuselvitykseen 2013.

               (7)

               Eurooppa-neuvosto hyväksyi 14 päivänä maaliskuuta 2013 rahoitusvakauden varmistamisen, julkisen talouden vakauttamisen ja kasvun vauhdittamisen painopisteet. Se korosti, että on tarpeen jatkaa eriytettyä, kasvua edistävää julkisen talouden vakauttamista, palauttaa normaalit luotonannon edellytykset, edistää kasvua ja kilpailukykyä, puuttua työttömyyteen ja kriisin sosiaalisiin seurauksiin sekä nykyaikaistaa julkishallintoa.

               (8)

               Komissio julkaisi 10 päivänä huhtikuuta 2013 asetuksen (EU) N:o 1176/2011 5 artiklan nojalla laaditun Unkaria koskevan perusteellisen tarkastelun tulokset. Komissio päättelee analyysinsa perusteella, että Unkarin makrotaloudessa on epätasapainotiloja, jotka edellyttävät seurantaa ja määrätietoisia politiikkatoimia. Erityisesti käynnissä olevaan erittäin negatiivisen ulkomaisen nettovarallisuusaseman sopeutukseen, joka perustuu pitkälti yksityisen sektorin velkavivun purkamiseen tilanteessa, jossa julkinen velka on mittava ja liiketoimintaympäristö heikko, on edelleen syytä kiinnittää tiiviisti huomiota, jotta voidaan vähentää talouden toimintaan kohdistuvien kielteisten vaikutusten merkittävää riskiä.

               (9)

               Unkari toimitti vuoden 2013 kansallisen uudistusohjelmansa 22 päivänä huhtikuuta 2013 ja vuosia 2012–2016 koskevan lähentymisohjelmansa 24 päivänä huhtikuuta 2013. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon.

               (10)

               Asetuksen (EY) N:o 1466/97 mukaisen lähentymisohjelman arvioinnin perusteella neuvosto katsoo, että julkisen talouden kehitysarvioiden perustana ohjelmassa oleva makrotalouden skenaario on jossain määrin optimistinen. Unkarin viranomaisten vuoden 2013 kasvuennuste on 0,7 prosenttia ja vuoden 2014 kasvuennuste 1,9 prosenttia. Luvut ovat noin puoli prosenttiyksikköä suuremmat kuin komission yksiköiden kevään 2013 talousennusteessa. Lähentymisohjelmassa esitetyllä julkisen talouden strategialla pyritään varmistamaan, että liiallinen alijäämä saadaan korjattua kestävällä tavalla viimeistään vuonna 2012, joka on neuvoston liiallista alijäämää koskevan menettelyn yhteydessä 13 päivänä maaliskuuta 2012 annetun neuvoston suosituksen mukaisesti asettama määräaika, ja että julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitetta noudatetaan edelleen. Unkari toteutti vuonna 2012 huomattavia julkisen talouden toimia, ja maan julkisen talouden alijäämä oli 1,9 prosenttia suhteessa BKT:hen eli alitti neuvoston suosituksessa alijäämätavoitteeksi asetetun 2,5 prosenttia suhteessa BKT:hen. Tulos johtui osittain kertaluonteisista lisätuloista, joiden suuruus oli 0,2 prosenttia suhteessa BKT:hen ja joilla täydennettiin mainitun neuvoston suosituksen antamishetkellä jo tiedossa olleita tuloja. Vuotta 2012 ja sen jälkeistä aikaa koskevat korjaavat toimenpiteet ja erityisesti syksyllä 2012 julkistetut toimenpiteet koskivat kuitenkin etupäässä tulopuolta ja tiettyjä sektoreita. Tämä herätti epäilyjä julkisen talouden vakauttamistoimien kestävyydestä. Komission yksiköiden kevään 2013 talousennusteen mukaan vuosina 2013 ja 2014 tarvitaan lisätoimia liiallisen alijäämän korjaamiseksi kestävällä tavalla. Komission yksiköiden kevään 2013 talousennusteen julkaisemisen jälkeen hallitus hyväksyi uuden korjaavien toimenpiteiden paketin, jossa keskityttiin menopuolelle ja joka perustui komission päivitettyyn arvioon, ja sen mukaan alijäämän ennustetaan jäävän alle raja-arvoksi asetetun 3 prosentin suhteessa BKT:hen, kun otetaan huomioon vuosina 2013 ja 2014 toteutettavat uudet toimenpiteet.
               Lähentymisohjelman mukainen rakenteellista julkisen talouden rahoitusasemaa koskeva keskipitkän aikavälin tavoite oli aiemmin 1,5 prosentin alijäämä suhteessa BKT:hen, mutta nyt tavoitteeksi on asetettu 1,7 prosentin alijäämä suhteessa BKT:hen. Uusi keskipitkän aikavälin tavoite vastaa vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia. Unkarin rakenteellinen rahoitusasema vuonna 2012 oli 0,7 prosenttia alijäämäinen suhteessa BKT:hen eli selvästi sen tarkistettua keskipitkän aikavälin tavoitetta parempi. Komission yksiköiden kevään 2013 talousennusteen mukaan rakenteellisen rahoitusaseman ennakoidaan noudattelevan keskipitkän aikavälin tavoitetta ennustejaksolla ja olevan – 1,1 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2013 ja – 1,8 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2014. Komission kevään 2013 talousennusteen jälkeen toteutettujen toimenpiteiden pohjalta rakenteellinen rahoitusasema voi ylittää keskipitkän aikavälin tavoitteen myös vuonna 2014. Julkisten menojen kasvuvauhti (ilman päätösperäisiä tulopuolen toimenpiteitä) vastaa vuosina 2013 ja 2014 yleisesti ottaen BKT:n keskipitkän aikavälin potentiaalisen kasvun viitearvoa, mutta sen odotetaan ylittävän sen huomattavasti vuosina 2015 ja 2016. Näinä kahtena vuotena ei siten saavuteta vakaus- ja kasvusopimuksessa menojen kasvulle asetettua vertailuarvoa. Hallituksen suunnitelmien mukaisesti velkasuhde laskee koko ohjelmakauden ajan: julkinen velka on 79,2 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2012, 77,2 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2014 ja 73,4 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2016, joten se ylittää edelleen viitearvoksi asetetun 60 prosenttia suhteessa BKT:hen. Sen sijaan komission yksiköiden kevään 2013 talousennusteessa arvioitiin julkisen velan supistuvan ainoastaan hieman eli 78,9 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2014, kun otetaan huomioon vakauttamissuunnitelmiin sisältyvät riskit. Uusien korjaavien toimenpiteiden ansiosta julkisen velan ennustetaan supistuvan vielä noin 0,5 prosenttiyksikköä. Unkari on velkakriteerin noudattamisen osalta vuodesta 2013 lähtien siirtymäkaudella, ja komission yksiköiden kevään 2013 talousennusteen mukaan se etenee riittävää vauhtia kohti velkakriteerin noudattamista vuosina 2013 ja 2014.

               (11)

               Julkisen talouden keskipitkän aikavälin kehys on edelleen vasta viitteellinen, joten julkisen talouden suunnittelussa keskitytään vain kuluvaan varainhoitovuoteen. Eräistä viimeaikaisista parannuksista huolimatta finanssipoliittisen neuvoston pakolliset tehtävät ja analyyttiset resurssit eivät lisäksi edelleenkään vastaa sen ennennäkemätöntä veto-oikeutta tai tarvetta arvioida jälkikäteen järjestelmällisesti numeeristen finanssipoliittisten sääntöjen noudattamista. Vahvistamalla julkisen talouden keskipitkän aikavälin kehystä ja laajentamalla finanssipoliittisen neuvoston toimeksiantoa voitaisiin osaltaan parantaa hiljattain uudistetun julkisen talouden ohjauskehyksen vakautta ja uskottavuutta.

               (12)

               Unkarin finanssisektorilla puretaan velkavipua hyvin ripeässä tahdissa osittain sen vuoksi, että eräillä poliittisilla toimilla on ollut voimakas kielteinen vaikutus pankkien kannattavuuteen ja ne ovat osaltaan johtaneet tiukkoihin luottoehtoihin. Finanssialan suurimpia haasteita ovat heikkenevä sijoitussalkun laatu sekä siihen liittyvä yhä suurempi järjestämättömien lainojen määrä. Hallitus on viime vuosina hyväksynyt useita toimenpiteitä, joilla pyritään auttamaan valuuttalainoja ottaneita, useissa tapauksissa kuulematta asiasta pankkisektorin sidosryhmiä. Nämä toimenpiteet eivät kuitenkaan ole aina kohdistuneet vaikeuksissa oleviin lainanottajiin. Useat lyhyellä ajanjaksolla hyväksytyt toimenpiteet saattavat lisätä moraalikatoa lainanottajien keskuudessa, jos valtion odotetaan tulevan edelleen apuun. Maailmanlaajuinen finanssikriisi osoitti sen, missä määrin nykyinen pankkijärjestelmä voi velvoittaa kansalliset viranomaiset toimimaan rahoitusvakauden turvaamiseksi. Unkarin ensimmäisessä rahoitusapuohjelmassa tuotiin esille tarve korkeatasoiseen valvontaan, myös rahoitusalan valvontaviranomaiselle poikkeustilanteissa myönnettäviin tehokkaisiin hätätilavaltuuksiin sekä kriisinratkaisumekanismin käyttöönottoon. Vaikka Unkarin rahoitusalan valvontaviranomaisen valtuuksia on merkittävästi lisätty kolmen viime vuoden aikana, lainsäätäjä ei ole antanut sille riittäviä seurantavaltuuksia.

               (13)

               Unkari ei ole noudattanut vuonna 2012 annettua suositusta luoda yhtiöverotukselle vakaat puitteet, jotka eivät vääristä kilpailua, ja se on lisännyt tiettyjen yrityssektoreiden verorasitusta ottamalla käyttöön uusia pysyviä alakohtaisia lisäveroja. Vaikka uuden pienyrityksiä koskevan veron käyttöönotto osana työpaikkojen suojelemisesta annettua lakia on suunniteltu asianmukaisesti, useiden eri verokantojen soveltaminen yrityssektorilla heikentää resurssien tehokasta kohdentamista ja vaikuttaa investointeihin ja luotonantoon. Työpaikkojen suojelemisesta annetun lain nojalla alennetut sosiaaliturvamaksut ovat oikeansuuntainen toimenpide, jolla pienennetään työntekoon kohdistuvaa verokiilaa. Pienipalkkaisten työntekijöiden verokiila on kuitenkin edelleen suuri, ja olisi toivottavaa kehittää järjestelmää edelleen kohdentumaan paremmin tähän ryhmään. Unkari aikoo lisäksi toteuttaa useita toimenpiteitä parantaakseen verosääntöjen noudattamista; näitä ovat kaikkien kassakoneiden pakollinen liittäminen veroviranomaisten järjestelmään. Energiaverotuksen osalta toteutetut toimenpiteet eivät tarjoa kannustimia vähentää energiankulutusta, vaan niillä on vääristäviä vaikutuksia.

               (14)

               Viimeaikaisista parannuksista huolimatta alhainen työllisyysaste liittyy erittäin pieneen työvoimaosuuteen. Nuorisotyöttömyys on kasvanut 11 prosentista (2001) 28,1 prosenttiin (2012). Julkinen työllistämisohjelma nielaisee suurimman osan budjettiresursseista, joiden avulla pitkäaikaistyöttömille tarjotaan sosiaalietuuksien sijaan palkkatuloa. Toistaiseksi ei kuitenkaan ole voitu osoittaa, että ohjelma parantaisi työllistettävyyttä pitkällä aikavälillä. Unkari on tehostanut aktiivista työmarkkinapolitiikkaa, mutta eräillä muita heikommassa asemassa olevilla ihmisryhmillä olisi oltava parempi pääsy tämän politiikan piiriin. Elinikäiseen oppimiseen osallistuvien aikuisten osuus on edelleen unionin pienimpiä. Naisten työllisyysaste on pysynyt suunnilleen yhtä alhaisena viiden viime vuoden aikana. Kannustaakseen naisia osallistumaan työmarkkinoille hallitus on lisännyt päivähoitopalvelujen tarjontaa ja tukenut joustavia työjärjestelyjä. Sosiaalinen tilanne heikkenee edelleen: 31 prosenttia unkarilaisista elää köyhyys- tai syrjäytymisvaarassa, ja suuri osa väestöstä kärsii vakavaa aineellista puutetta. Köyhyys vaikuttaa edelleen suhteettomassa määrin muita heikommassa asemassa oleviin alueisiin ja yhteisöihin, erityisesti romaneihin.

               (15)

               Liiketoimintaympäristö on jatkuvasti heikentynyt Unkarissa kolmen viime vuoden aikana useiden sellaisten toimenpiteiden takia, joilla on muun muassa asetettu rajoituksia sijoittajille, sekä sääntelykehyksen epävakauden takia. Hiljattain käyttöön otetut rajoitukset, jotka vaikuttavat suhteettomassa määrin ulkomaisiin sijoittajiin, koskevat pääasiassa palvelusektoria, myös vähittäissektoria. Yritysten hallinnollista taakkaa vähentävän ohjelman 114 toimenpiteellä on tarkoitus saada aikaan noin 500 miljardin Unkarin forintin säästöt, mutta ohjelman täytäntöönpano on viivästynyt jonkin verran. Kilpailu julkisten hankintojen alalla on edelleen vähäistä, vaikka asiaa koskeva uusi laki on tullut voimaan 1 päivänä tammikuuta 2012. Korruption torjuntaohjelma on keskeinen osa Magyary-ohjelmaa. Koska korruption torjuntaohjelma keskittyy julkishallintoon, se ei kuitenkaan puutu riittämättömään lainvalvontaan tällä alalla eikä toiseen keskeiseen huolenaiheeseen eli tarpeeseen tiukentaa puoluerahoituksen valvontaa. Vaikka joidenkin keskeisten toimien toteuttaminen on jo etenemässä, monia ilmoitettuja toimenpiteitä ei ole vielä toteutettu. Jo toteutettujen toimenpiteiden valvonta on edelleen puutteellista. Vuosien 2012 ja 2013 tapahtumat Unkarissa ovat lisänneet huolta oikeuslaitoksen riippumattomuudesta. Innovaatiounionin tulostaulun mukaan Unkarin innovaatiotoiminta on kohtalaista. Yrityssektorilla tutkimukseen ja kehitykseen tekevät investointeja etupäässä ulkomaisessa omistuksessa olevat yritykset.

               (16)

               Unkari on onnistunut vähentämään koulunsa keskeyttäneiden nuorten määrää. Koska alueelliset erot ovat edelleen suuret, keskitetyn julkisen koulutusjärjestelmän uudistuksilla saattaa olla kielteinen vaikutus, jos niitä ei toteuteta huolellisesti, ja uudistukset saattavat myös lisätä yhteiskunnallista eriarvoisuutta ja eriytymistä. Vaikka korkeakoulutuksen aloittavien opiskelijoiden määrä on kasvanut huomattavasti viime vuosina, tarvitaan edelleen ponnisteluja, jotta voidaan saavuttaa EU:n keskiarvon sekä Eurooppa 2020 -strategiassa asetettu kansallinen tavoite. Olisi varmistettava, että käynnissä olevalla korkeakoulutuksen uudistuksella voidaan parantaa muita heikommassa asemassa olevien nuorten opiskelemaan pääsyä.

               (17)

               Szell Kalman -suunnitelmalla pyritään parantamaan julkisen liikenteen kustannustehokkuutta ja suorituskykyä. Ohjelmaan sisältyvien toimenpiteiden täytäntöönpano kuitenkin viivästynee huomattavasti, ja kattavan liikennestrategian puute on esteenä liikennejärjestelmän taloudelliselle kestävyydelle. Unkari on lisännyt sähköverkkojen välisiä liitäntöjä naapurimaidensa kanssa riittävässä määrin vuonna 2012 annetun suosituksen mukaisesti, mutta ongelmana on edelleen, että energia-alan sääntelyviranomainen ei voi määrittää itsenäisesti energiatariffeja ja lisäksi säänneltyjen energiahintojen osuus kotitalouksien kuluttajien sekä pienten ja keskisuurten yritysten keskuudessa on suuri.

               (18)

               Komissio on talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson yhteydessä analysoinut kattavasti Unkarin talouspolitiikkaa. Se on arvioinut kansallisen uudistusohjelman ja lähentymisohjelman ja esittänyt perusteellisen tarkastelun. Se on ottanut huomioon ei vain niiden merkityksen Unkarin finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta vaan myös sen, ovatko ne EU:n sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, kun otetaan huomioon tarve tehostaa unionin yleistä talouden ohjausta antamalla EU:n tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin. Talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson yhteydessä annetut komission suositukset ilmenevät jäljempänä esitettävistä suosituksista 1–7.

               (19)

               Neuvosto on tutkinut lähentymisohjelman tämän arvioinnin perusteella, ja sen lausunto (5) ilmenee erityisesti jäljempänä esitettävästä suosituksesta 1.

               (20)

               Neuvosto on tutkinut kansallisen uudistusohjelman ja lähentymisohjelman komission perusteellisen tarkastelun ja tämän arvioinnin perusteella. Asetuksen (EU) N:o 1176/2011 6 artiklan nojalla annetut neuvoston suositukset ilmenevät jäljempänä esitettävistä suosituksista 1, 2, 3, 4, 5 ja 7,

         SUOSITTAA, ETTÄ Unkari toteuttaa vuosina 2013 ja 2014 toimia, joilla se

               1.

               toteuttaa uskottavaa ja kasvua edistävää julkisen talouden strategiaa määrittämällä tarpeelliset ja ensisijaisesti menopuolen säästöihin keskittyvät toimet sekä säilyttää julkisen talouden rahoitusaseman vakauden noudattaen keskipitkän aikavälin tavoitetta lähentymisohjelmakauden ajan; varmistaa edellä esitettyjen toimenpiteiden pohjalta julkisen velkasuhteen alenemisen, myös kertyneen makrotalouden epätasapainon lieventämiseksi; parantaa keskipitkän aikavälin julkisen talouden kehystä tekemällä siitä sitovamman ja soveltamalla sen yhteydessä entistä tehokkaammin numeerisia finanssipolitiikan sääntöjä; laajentaa finanssipoliittisen neuvoston toimeksiantoa ja parantaa sen läpinäkyvyyttä muun muassa valvomalla jälkikäteen järjestelmällisesti numeeristen finanssipoliittisten sääntöjen noudattamista sekä laatimalla säännöllisesti makrotaloudellisia ja finanssipoliittisia ennusteita sekä arvioita vaikutuksista, joita tärkeimmillä poliittisilla ehdotuksilla on julkiseen talouteen;

               2.

               auttaa palauttamaan normaalit luotonannon edellytykset talouteen, ensisijaisesti parantamalla finanssisektorin mahdollisuuksia kartuttaa pääomaa muun muassa vähentämällä sektoriin tällä hetkellä kohdistuvaa ylimääräistä rasitusta; parantaa sijoitussalkun laatua poistamalla arvoltaan alentuneet omaisuuserät pankkien taseista, kuulee sidosryhmiä uusien poliittisten aloitteiden johdosta ja varmistaa, että uudet politiikan toimet eivät lisää moraalikatoa lainanottajien keskuudessa; tehostaa finanssialan sääntelyä ja valvontaa erityisesti antamalla Unkarin rahoitusalan valvontaviranomaiselle tehokkaampia hätätilavaltuuksia ja ottamalla käyttöön pankkialan kriisinratkaisujärjestely;

               3.

               huolehtii vakaan, entistä tasapainoisemman ja ennakoitavissa olevan yhtiöverojärjestelmän aikaansaamisesta; yksinkertaistaa yhtiöverotusta ja vähentää alakohtaisista veroista aiheutuvaa resurssien vääristynyttä kohdentamista kasvun ja työllisyyden tukemiseksi; jatkaa työn verotuksen muuttamista paremmin työllisyyttä tukevaksi keventämällä pienipalkkaisten työntekijöiden verorasitusta muun muassa uudistamalla työpaikkojen suojelemisesta annettua lakia koskevia kelpoisuusperusteita sekä siirtämällä verotuksen painopistettä ympäristöveroihin; panee tehokkaasti ja nopeasti täytäntöön kaikki jo ilmoitetut toimenpiteet, joilla pyritään parantamaan verosäännösten noudattamista ja vähentämään säännösten noudattamisesta aiheutuvia kustannuksia;

               4.

               pyrkii vähentämään nuorisotyöttömyyttä esimerkiksi ottamalla käyttöön nuorisotakuun (6); vahvistaa aktiivisia työmarkkinapoliittisia toimenpiteitä ja parantaa julkisten työvoimapalvelujen järjestelmää asiakkaiden profiloimiseksi; vähentää julkisten töiden suurta osuutta työllistämistoimenpiteistä ja lisää julkisen työllistämisohjelman aktivointiosuutta; tehostaa koulutusohjelmia lisätäkseen osallistumista elinikäiseen oppimiseen; jatkaa päivähoitopalvelujen laajentamista kasvattaakseen naisten työvoimaosuutta; varmistaa, että kansallisen sosiaalisen osallisuuden strategian tavoite otetaan huomioon kaikilla politiikan aloilla erityisesti lasten ja romanien köyhyyden vähentämiseksi;

               5.

               luo yrityksiä ja erityisesti ulkomaisia suoria sijoittajia tukevan liiketoimintaympäristön vakiinnuttamalla sääntelykehystä ja edistämällä kilpailua markkinoilla; huolehtii hallinnollisen rasituksen vähentämiseen tähtäävien toimenpiteiden täysimääräisestä täytäntöönpanosta, lisää kilpailua julkisten hankintojen alalla ja toteuttaa lisää asianmukaisia toimenpiteitä korruption torjumiseksi; parantaa edelleen oikeuslaitoksen riippumattomuutta; poistaa palvelusektorilla ja myös vähittäissektorilla hiljattain käyttöön otetut esteet; tarjoaa kohdennettuja kannustimia innovatiivisten yritysten tukemiseksi;

               6.

               toteuttaa kansallisen strategian koulunkäynnin keskeyttämisen vähentämiseksi ja varmistaa, että koulutusjärjestelmä tarjoaa kaikille nuorille työmarkkinoilla tarvittavat taidot, valmiudet ja pätevyydet; parantaa epäedullisessa asemassa olevien, erityisesti romanien pääsyä osallistuvaan koulutukseen; tukee siirtymistä koulutusvaiheesta toiseen sekä koulutuksesta työmarkkinoille; toteuttaa korkeakoulutuksen uudistuksen, jonka avulla voidaan lisätä erityisesti epäedullisessa asemassa olevien nuorten osallistumista korkea-asteen koulutukseen;

               7.

               luopuu asteittain säännellyistä energiahinnoista ja varmistaa samalla taloudellisesti heikossa asemassa olevien kuluttajien tehokkaan suojelun; toteuttaa uusia toimenpiteitä varmistaakseen kansallisen sääntelyviranomaisen riippumattomuuden; varmistaa liikennesektorilla toimivien valtionyhtiöiden talouden kestävyyden toimintakustannuksia vähentämällä ja tuloja kasvattamalla.

      Tehty Brysselissä 9 päivänä heinäkuuta 2013.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         R. ŠADŽIUS

      (1)  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  EUVL L 306, 23.11.2011, s. 25.

      (3)  Pidetty voimassa vuodelle 2013 jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista 22 päivänä huhtikuuta 2013 annetulla neuvoston päätöksellä 2013/208/EU (EUVL L 118, 30.4.2013, s. 21).

      (4)  EUVL C 219, 24.7.2012, s. 40.

      (5)  Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 9 artiklan 2 kohdan mukaisesti.

      (6)  Perustettu 22 päivänä huhtikuuta 2013 annetulla neuvoston suosituksella (EUVL C 120, 26.4.2013, s. 1).


Avis juridique important

|

31996H0431

96/431/EY: Neuvoston suositus, annettu 8 päivänä heinäkuuta 1996, jäsenvaltioiden ja yhteisön talouspolitiikan yleislinjoiksi

Virallinen lehti nro L 179 , 18/07/1996 s. 0046 - 0050

NEUVOSTON SUOSITUS,annettu 8 päivänä heinäkuuta 1996,jäsenvaltioiden ja yhteisön talouspolitiikan yleislinjoiksi (96/431/EY) EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 103 artiklan 2 kohdan,ottaa huomioon komission suosituksen,ottaa huomioon raha-asiain komitean lausunnon,ottaa huomioon Firenzessä 21 ja 22 päivänä kesäkuuta 1996 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmät,ANTAA TÄMÄN SUOSITUKSEN:1. Päätavoitteet ja yleislinjat Vastoin vuoden 1995 talouspolitiikan yleislinjojen hyväksymisajankohtana vallinneita odotuksia yhteisön taloudessa tapahtui merkittävä taloudellisen toiminnan hidastuminen viimeisten kahdentoista kuukauden aikana ja työttömyys lisääntyi uudelleen. Vaikka inflaatio hidastui suunnilleen ennusteiden mukaisesti ja hintojen lähentyminen edistyi, julkisen talouden tervehdyttäminen eteni liian hitaasti ja vaikeutui edelleen talouden laskusuunnan vuoksi.Tämän vuoksi yhteisössä ei saavutettu merkittävää edistystä keskeisten taloudellisten tavoitteiden, kuten perustamissopimuksen 2 artiklassa määrättyjen tavoitteiden toteuttamisessa, erityisesti hintavakauteen perustuvan kestävän kasvun ja korkean työllisyyden edistämisessä. Tämä taloudelliseen ja sosiaaliseen hyvinvointiin liittyvien tavoitteiden ja niiden toteutumisen välisen eron pienentämisen epäonnistuminen on pääasiallisin aihe yhteisössä tällä hetkellä vallitsevaan heikkoon luottamukseen.Kaikesta huolimatta yhteisön talouden perustekijät ovat kuitenkin suotuisat. Inflaatio on poikkeuksellisen alhainen ja edelleen laskeva, valuttakurssijännitteet ovat asteittain lieventyneet, maailmankauppa kasvaa hyvää vauhtia, investointien kannattavuus on parantumassa ja on yleisesti ottaen huomattavasti parempi kuin 1980-luvun jälkipuoliskolla. Näiden seikkojen vuoksi sekä pitkäaikaisten korkojen alenemisen ja varastojen purkamisen päättymisen vuoksi, taloudellisen toiminnan odotetaan elpyvän tämän vuoden jälkipuoliskolla. Tämän ennakoidun elpymisen tarjoamat mahdollisuudet olisi hyödynnettävä täysimääräisesti tarvittavan lähentymisasteen saavuttamiseksi ja sen varmistamiseksi, että talous- ja rahaliittoon siirtyminen toteutuu 1. tammikuuta 1999.Jotta voitaisiin vastata yhteisöön kohdistuviin taloudellisiin haasteisiin, on erityisesti julkisen talouden vakauttamiseksi jatkettava nykyistä talouspoliittista strategiaa ja kestävää rakenneuudistusta. Tarvitaan aiheellisia aloitteita niin tavaroiden kuin palveluidenkin markkinoilla sekä työmarkkinauudistuksen alalla.Siten nämä yleislinjat tukevat olennaisilta osiltaan aiempina vuosina laadittuja talouspoliittisia suosituksia. Se, että ne eivät vielä ole tuottaneet tyydyttäviä tuloksia yhteisössä kokonaisuudessaan johtuu siitä, että niitä ei ole toteutettu riittävän tehokkaasti ja uskottavasti. Kaikkia osapuolia kehotetaankin harjoittamaan talouspolitiikkaansa niin, että ne voivat osaltaan edistää yhteisön tavoitteiden (perustamissopimuksen 102 a artikla) toteutumista ja toteuttaa käytännössä yli kahden vuoden takaiset lupaukset sekä sovittaa yhteen aiempaa paremmin talous-politiikkansa. Viimeksi sanottu ei ole vain perustamissopimukseen (3 a artikla) perustuva, vaan myös käytännön velvollisuus, joka on käynyt merkitykseltään yhä keskeisemmäksi sitä mukaa, kun jäsenvaltioiden taloudet lähentyvät toisiaan.2. Kasvua, työllisyyttä ja lähentymistä edistävä talouspolitiikan yhdistelmä Neuvosto vahvistaa uudelleen, että edellä mainittujen tavoitteiden saavuttaminen edellyttää vakaata, investointeja suosivaa lyhyen ja keskipitkän ajan talouspolitiikkaa, jolle on ominaista:- vakauteen tähtäävä rahapolitiikka, jota ei häiritse epäsuhtainen julkisen talouden ja palkkojen kehitys,- julkista taloutta lujittavat jatkuvat ponnistelut useimmissa jäsenvaltioissa, jotka ovat yhdenmukaisia niiden lähentymisohjelmien tavoitteiden kanssa,- nimellispalkkakehitys, joka on yhdenmukainen hintojen vakauttamistavoitteen kanssa; samalla reaaliansiokehityksen olisi oltava tuottavuuden kasvua hitaampi, jotta työllisyyttä lisäävien investointien kannattavuus paranisi.Mitä enemmän rahapolitiikan vakauttamistehtävää helpotetaan asianmukaisilla talousarviota koskevilla toimenpiteillä ja palkkakehityksellä, sitä suotuisammat rahoitusmarkkinat, myös valuuttakurssit ja pitkät korot, ovat kasvulle ja työllisyydelle.Keskipitkän ajan voimakas, kestävä ja ei-inflatorinen talouskasvu, on keskeistä, että:i) alennetaan merkittävästi ja pysyvästi yhteisön sietämättömän korkeaa työttömyysastetta ja torjutaan sosiaalisen syrjäytymisen yleistyminen,ii) parannetaan yhteisön talouden kilpailukykyä ja erityisesti tuottavuutta säilyttämällä samalla avoimessa markkinataloudessa ne sosiaaliset perusarvot, jotka ovat unionille tunnusomaisia, sekäiii) varmistetaan talous- ja rahaliiton pysyvä onnistuminen.Jotta edistettäisiin sekä talouspoliittisen linjan uskottavuutta että yhteensovittamisen tehokkuutta yhteisössä, jäsenvaltioita kehotetaan esittämään lujaa poliittista sitoutumista kuvastavat ajantasaistetut lähentymisohjelmansa.Komissio tehostaa vuoropuheluaan työmarkkinaosapuolten kanssa kokonaistaloutta koskevista kysymyksistä. Työmarkkinaosapuolten välisiä keskusteluja olisi mahdollisuuksien ja kussakin jäsenvaltiossa vallitsevien perinteiden mukaan voimistettava kansallisella tasolla.3. Hintojen ja valuuttakurssien vakaus Vakaan kokonaistaloudellisen toimintaympäristön luominen ja ylläpitäminen on edellytys keskipitkän ajan kestävän kasvun saavuttamiseksi. Keskimääräisen inflaation odotetaan yhteisössä hidastuvan 2,5 prosenttiin tänä vuonna. Tämä tulos parantunee ensi vuonna.Tällä hetkellä jo kymmenen jäsenvaltiota on saavuttanut aiempina vuosina laadituissa yleislinjoissa määritellyn enintään 2-3 prosentin inflaatiovauhdin askeleena kohti hintavakautta (1); Yhdistyneessä kuningaskunnassa inflaatio on lähes 3 prosenttia. Seitsemässä jäsenvaltiossa (Belgia, Saksa, Ranska, Luxemburg, Alankomaat, Itävalta ja Suomi), joissa inflaatio on alle 2 prosenttia sekä Tanskassa ja Irlannissa, joissa se on hieman yli 2 prosenttia, inflaation vastaisen rahapolitiikan uskottavuus on jo vakaalla perustalla, ja tehtävänä on nyt vakiinnuttaa tämä kehitys keskipitkällä ajalla. Ruotsissa, jossa inflaatio on viime aikoina hidastunut huomattavasti, ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa talouspolitiikalla olisi vakiinnutettava saavutetut tulokset.Niiden maiden, joissa inflaation odotetaan olevan 3 ja 5 prosentin välillä vuonna 1996 (Espanja, Portugali ja Italia), olisi pyrittävä alentamaan inflaatiota edelleen alle kolmeen prosenttiin vuoteen 1997 mennessä. Portugalin, jossa inflaatio on äskettäin hidastunut hieman yli kolmeen prosenttiin, ja Espanjan olisi jatkettava nykyistä politiikkaansa saavuttaakseen halutun inflaatiotavoitteen lähitulevaisuudessa. Italiassa pääasiallisesti finanssipolitiikan harjoittaminen sanelee sen, millä vauhdilla saadaan aikaan uskottavuutta valuttakurssipolitiikkaan ja vastataan alhaisen inflaation odotuksiin.Kreikassa viime vuosina saavutetusta näkyvästä edistyksestä huolimatta on selvää, että ponnisteluja täytyy jatkaa ja tehostaa. Tässä suhteessa olisi jatkettava korjaavaa finanssipolitiikkaa, jota on noudatettu viimeisten kahden vuoden aikana, sekä varovaista raha- ja valuuttakurssipolitiikkaa, jota se on toteuttanut 1990-luvun alkuvuosista lähtien.Kuten edellisissä yleislinjoissa korostettiin, kaikkien jäsenvaltioiden on edelleen pidettävä valuuttakurssipolitiikkaansa Euroopan valuuttajärjestelmän puitteissa toteutettavana yhteistä etua koskevana asiana. Valuuttakurssien heilahtelut vuoden 1995 alussa osoittivat, että useiden jäsenvaltioiden on saatettava talouspolitiikkansa uskottavammalle perustalle. Näissä yleislinjoissa suositeltu politiikka edistää valuuttakurssien asianmukaista yhdenmukaistamista yhteisössä. Suositeltu politiikka myös tekee EMS:än piirissä olevat valuuttakurssit vastustuskykyisemmiksi tärkeimpien ulkopuolisten valuuttojen heilahteluista aiheutuvan vaihtelun suhteen. Niiden valtioiden osalta, jotka eivät osallistu ERM:ään, tämä politiikka edistää lisäksi tähän järjestelmään osallistumiseen tarvittavien olosuhteiden luomista.4. Terve julkinen talous Yhteisössä saatiin viime vuonna aikaan jonkinasteista - joskin rajallista - edistymistä julkisen talouden vakauttamisessa. Julkistetuista budjettitavoitteista lipsuminen aiheutui vain osittain kasvun hidastumisen kielteisistä vaikutuksista. Talousarviopolitiikan riittämätön uskottavuus oli osaltaan huomattavasti vaikuttamassa valuuttamarkkinoilla keväällä 1995 ilmenneisiin levottomuuksiin, se horjutti taloudellista luottamusta ja aiheutti rahoitusmarkkinoilla epäilyjä yhteisön yhteistä rahaa koskevan tavoitteen menestyksekkään toteutumisen suhteen.Samalla useat valtiot ovat toteuttaneet merkittäviä toimenpiteitä julkisen taloutensa vakauttamiseksi vuonna 1996 ja useissa tapauksissa myös vuonna 1997. Julkisen talouden tila yhteisössä on kuitenkin edelleen epätyydyttävä, ja tämän vuoksi jäsenvaltioiden olisi tarkistettava ja tarpeen vaatiessa tiukennettava julkisen talouden lujittamista koskevia suunnitelmiaan. Uskottavat, ennakolta julkistetut ja sosiaalisesti tasapuoliset ponnistelut suurten julkisen talouden tasapainottomuuksien vähentämiseksi palauttavat luottamuksen, mahdollistavat odotetun elpymisen muuttumisen kestäväksi, työpaikkoja luovaksi keskipitkän ajan kasvuprosessiksi sekä siirtymisen terveellä pohjalla talous- ja rahaliittoon 1. tammikuuta 1999.Vaikka suhdanteet ovat tällä hetkellä huonommat kuin vuoden 1995 talouspolitiikan yleislinjojen hyväksymisen ajankohtana ennakoitiin, välttämättömän vakauttamisprosessin viivästyminen edelleen ei ole perusteltu vaihtoehto. Pienikin lykkääntyminen voi saada rahoitusmarkkinat reagoimaan kielteisesti ja vaikeuttaa siten vakauttamistehtävää tulevina vuosina. Rakenteellisten budjettialijäämien alentamisessa tänä vuonna saavutetun edistyksen on jatkuttava, ja se tulee vahvistamaan vakauttamista suhdanteiden parantuessa. Budjettialijäämien uskottava ja hyvin suunniteltu alentaminen saa aikaan luottamusta. Siten se edistää kasvumahdollisuuksia ja auttaa siten lisäämään - myös lyhyellä ajalla - kysyntään kohdistuvaa vaikutusta, edellyttäen, että se toteutetaan asianmukaisen talouspolitiikan puitteissa.Vuoden 1996 toukokuun alkuun mennessä päätettyjen sopeuttamistoimenpiteiden perusteella julkisyhteisöjen nettoluotonotto yhteisössä kokonaisuudessaan laskee vuonna 1997 todennäköisesti juuri alle 3,5 prosenttiin suhteessa bruttokansantuotteeseen, kun vuonna 1995 alijäämä oli 5 prosenttia. Itse asiassa kaikkien jäsenvaltioiden olisi pyrittävä alentamaan budjettialijäämää enintään 3 prosenttiin suhteessa bruttokansantuotteeseen vuonna 1997, askeleena kohti lähellä tasapainoa olevaa keskipitkän ajan tavoitetta. Tämän osalta on rohkaisevaa, että useat maat ovat viime aikoina ilmoittaneet aikovansa toteuttaa ja ovat jo toteuttamassa merkittäviä toimenpiteitä julkisen talouden tasapainottomuuksien korjaamiseksi.Kolme jäsenvaltiota, Tanska, Irlanti ja Luxemburg, on jo saavuttanut julkisyhteisöjen alijäämän osalta 3 prosentin viitearvon. Tanskan ja Irlannin olisi nyt edettävä kohti kunnianhimoisempia keskipitkän ajan tavoitteita, jotka Tanskan osalta on asetettu sen viimeisimmässä ajantasaistetussa lähentymisohjelmassa.Italian on toteutettava merkittäviä toimenpiteitä saavuttaakseen ja tehostaakseen suunniteltua julkisen talouden vakautusta - mikä tulee edelleen olemaan keskeinen talouspolitiikan painopistealue. Toiminta olisi ensisijaisesti suunnattava verojen kiertämisen torjuntaan, paikallishallinnon parempaan budjettikuriin ja julkisen hallinnon tehokkuuden parantamiseen. Kreikan osalta tarvitaan jatkuvaa ponnistelua useilla eri aloilla, joita ovat erityisesti julkisten menojen vähentäminen, käynnissä olevien yksityistämishankkeiden jatkaminen ja veropohjan laajentaminen.Kymmenen muun jäsenvaltion on epäilemättä mahdollista toteuttaa tarvittavat lisätoimet kolmen prosentin viitearvon saavuttamiseksi, ja toimia olisi jatkettava tarmokkaasti. Monet tämän ryhmän maat (Saksa, Ranska, Itävalta, Suomi, Ruotsi) ovat tänä vuonna ilmoittaneet aikovansa toteuttaa merkittäviä toimenpiteitä tai tehostavansa aikaisempia toimenpiteitä supistaakseen budjettialijäämäänsä enintään kolmeen prosenttiin suhteessa bruttokansantuotteeseen vuonna 1997. Näiden maiden, samoin kuin Alankomaiden, olisi päättäväisesti pantava täytäntöön julkisen talouden vakauttamista koskevat ohjelmansa ja tarvittaessa tehostettava niitä varmistaakseen tavoitteidensa täysimääräisen toteutumisen. Belgian hallitus on lujasti sitoutunut - ja on jo saanut Belgian parlamentilta tähän tavittavan tuen - täsmentämään vuoden 1997 talousarviossa tarvittavia toimenpiteitä budjettialijäämän alentamiseksi enintään kolmeen prosenttiin. Yhdistyneessä kuningaskunnassa merkittävien budjettialijäämän supistusten odotetaan jatkuvan seuraavien kahden vuoden ajan pääasiassa menojen hillitsemisen ansiosta. Kolmen prosentin tavoitteen saavuttamiseksi vuonna 1997 on kuitenkin tärkeää toteuttaa toimenpiteitä menojen pitämiseksi suunnitellulla tasolla, jotta voidaan korvata vuoden 1995 aikana tapahtunut finanssipolitiikan lipsuminen ja osittain ennustettua alhaisemmasta kasvusta johtuva, odotettua hitaampi talousarvion tasapainottuminen lyhyellä aikavälillä. Espanjassa ja Portugalissa on lähentymisohjelmien julkista taloutta koskeva osa pantava päättäväisesti täytäntöön.Vaikka vakauttamistoimenpiteiden laajuus, ajoitus ja suunnittelu on tarpeen mukauttaa kunkin jäsenvaltion erityisolosuhteisiin, aikaisempien vuosien yleislinjoissa on yksilöity joitakin yleisperiaatteita:i) menojen kasvun hillitsemistä pidetään yleisen verorasituksen lisäämistä uskottavampana ja tehokkaampana vaihtoehtona. Seikkoja, joihin olisi kiinnitettävä huomiota, ovat tarve saattaa eläkkeiden rahoitus kestävälle pohjalle, hillitä terveydenhuoltokustannusten kasvua ja vähentää vääristymiä aiheuttavia ja kustannuksiltaan korkeita tukia;ii) julkisten varojen ohjaaminen mahdollisimman suuressa määrin tuotannolliseen toimintaan kuten infrastruktuuriin kohdistuviin investointeihin, inhimillisiin voimavaroihin ja aktiivisiin työmarkkinatoimenpiteisiin siten, että tarvittava budjettialijäämien supistuminen ei vaarannu;iii) julkisten palvelujen tehostaminen muun muassa joustavammalla hallinnolla, julkisen sektorin työntekijöiden kannustamisella ja joissakin tapauksissa suosimalla yksityistämistä ja käyttäjämaksuja, jos jäsenvaltiot pitävät niitä tavoitteidensa mukaisina;iv) sen varmistaminen, että kokonaisverorasituksen vähentäminen, mikä on toivottavaa useimmissa jäsenvaltioissa, edellyttää ensin budjettialijäämän saattamista vakaasti laskevaksi.Samoin kuin jäsenvaltioita myös yhteisöä kehotetaan noudattamaan tiukkaa budjettikuria. Sen vuoksi itse yhteisön on suhtauduttava varoen jo vahvistettuihin rahoituskehyksiin - niissä asetetaan enimmäisrajoja, ei tavoitteita.5. Tuote- ja palvelumarkkinoiden parempi toiminta Kasvun ja samalla työllisyyden edistämiseksi sekä matalan inflaation säilyttämiseksi on keskeistä, että kokonaistaloudellista toimintaa täydennetään toimenpiteillä, joiden tarkoituksena on yleisesti parantaa tuote- ja palvelumarkkinoiden toimintaa ja erityisesti lisätä kilpailua ja tehdä hintajärjestelmän toiminta joustavammaksi. Tämä edellyttää erityisesti kilpailupolitiikan edelleentehostamista ja valtionavun rajoittamista perustamissopimuksen taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta koskevan 130 a artiklan tavoitteiden mukaisesti.On myös ratkaisevan tärkeää hyödyntää täysimääräisesti sisämarkkinoiden mahdollisuuksia avoimessa ja kilpailukykyisessä ympäristössä saattamalla sisämarkkinoita koskeva lainsäädäntö osaksi kansallista lainsäädäntöä ja panemalla se käytännössä täytäntöön. Aloilla, joilla tämän lainsäädännön saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä on viivästynyt, tarvitaan erityisiä ponnistuksia kaikkien tarvittavien esitysten antamiseksi kansallisille parlamenteille ennen vuoden 1996 loppua.Yhteisön kilpailukyvyn parantamiseksi olisi nopeasti toteutettava toimenpiteitä innovaatioiden edistämiseksi, tietoyhteiskunnan muodostumisen edistämiseksi ja sellaisen työympäristön kehittämiseksi, joka suuremmassa määrin edistää aloitteellisuutta ja pienten ja keskisuurten yritysten kehitystä. Näillä aloilla avainasema on tietenkin yleisesti jäsenvaltioilla itsellään. Kansallisia toimenpiteitä voidaan kuitenkin vahvistaa yhteisön toimenpiteillä, jos se on asianmukaista ja näiden suuntaviivojen mukaista. Komission olisi myös jatkettava kilpailun parantamiseen EU:n markkinoilla tähtäävää politiikkaansa. Lopuksi niiden olisi ympäristöpolitiikan tehokkuuden lisäämiseksi käytettävä suuremmassa määrin markkinoihin perustuvia välineitä, muun muassa finanssipoliittisia sekä kansallisella että - jos laaja-alainen EU:n toiminta osoittautuu tarpeelliseksi - yhteisön tasolla.6. Työllisyyden edistäminen ja työmarkkinoita koskevat uudistukset Kun kasvua, kilpailukykyä ja työllisyyttä koskevan komission valkoisen kirjan julkaisemisesta on kulunut runsaat kaksi ja puoli vuotta ja kun Essenin työllisyystrategiaa on jonkin aikaa toteutettu, yhteisö on kyseisen kauden työllisyyslukujen suhteen synkässä tilanteessa. Vaikka odotettu elpyminen johtaa uusien työpaikkojen luomiseen ja kääntää nykyisen kasvavan työttömyyssuuntauksen laskuun, on todennäköistä, että vuonna 1997 yhteisössä on vielä yli 17 miljoonaa työtöntä. Jatkuva ja merkittävä työllisyyden parantaminen edellyttää sekä kestävää, voimakasta taloudellista kasvua ja tehokkaita tuote- ja palvelumarkkinoita että lukuisia työmarkkinauudistuksia.Nykyisen joustamattomuuden poistaminen ja työmarkkinoiden toiminnan tehostaminen on kansallisten toimien keskeinen tavoite, jolla varmistetaan sekä jännitteetön ja voimakkaampi keskipitkän ajan talouden laajeneminen että työpaikkoja lisäävä kasvu. Jäsenvaltiot ovat ponnistelleet uudistaakseen työmarkkinansa. Niitä rohkaistaan tehostamaan toimintaansa ja varmistamaan samalla sosiaaliturvajärjestelmän oikeudenmukaisuus ja tehokkuus. Työvoiman ammatillisen ja alueellisen liikkuvuuden parantamiseksi ja työllisyyspalvelujen tehokkuuden lisäämiseksi tarkoitetun politiikan täytäntöönpano vähentäisi kasvuprosessin ennenaikaiseen päättymiseen mahdollisesti johtavia pullonkauloja.Koko koulutusjärjestelmän - myös ammattikoulutuksen - mukauttamiseksi markkinoiden tarpeisiin ja inhimmillisten voimavarojen kehittämiseksi olisi harjoitettava asianmukaista politiikkaa, millä edistettäisiin talouden kasvumahdollisuuksia. Tältä osin olisi annettava etusija työttömien, erityisesti heikosti koulutetun ja työkokemusta vailla olevan työvoiman työllistettävyyden parantamiselle ja koulutuksen ja työmarkkinoiden välisen epäsuhteen vähentämiselle järjestämällä työmarkkinoiden muuttuviin tarpeisiin paremmin sopivaa koulutusta. Olisi myös kiinnitettävä huomiota nuorten ja naisten työllisyysnäkymien parantamiseen.Korkeampaa työllisyyden kasvua olisi edistettävä keskimääräisen palkkakehityksen pitämisellä asianmukaisella tasolla ja joissakin tapauksissa palkkauksella, joka paremmin vastaa tuottavuuden eroja. Muiden kuin palkkakustannuksista johtuvien työvoimakustannusten supistamista olisi mahdollisuuksien mukaan käytettävä työllisyyden edistämiseen. Olisi kannustettava heikompiosaisten ryhmien, muun muassa pitkäaikaistyöttömien ja heikosti koulutetun työvoiman näiden suuntaviivojen mukaista työllistämistä. Työajan ja työn organisoinnin mukauttaminen yritysten ja työvoiman yhteisen edun mukaisesti edistäisi myös näitä tavoitteita. Myös paikallisia ja alueellisia hankkeita niiden uusien palvelujen osalta, joille on ominaista voimakas työvoimavaltaisuus olisi rohkaistava; tällaisia palveluja ovat esimerkiksi ne, jotka on määritetty Euroopan strategiaa paikallisen kehitys- ja työllisyyshankkeiden edistämiseksi koskevassa komission tiedonannossa.Kaikki edellä mainitut tekijät sisältyvät yhteisön yhteiseen työllisyysstrategiaan, josta tehtiin aloite Essenin Eurooppa-neuvostossa ja jota kehitettiin edelleen Cannesin ja Madridin Eurooppa-neuvostoissa. Tässä suhteessa on toteutettava jäsenvaltioiden monivuotisia työllisyysohjelmia, jotta ne olisivat tehokkaita työmarkkinapolitiikan alan välineitä. Lisäksi komissio jatkaa aloitteensa toteuttamista, jonka tarkoituksena on saada kaikki osapuolet toimimaan kaikkein tärkeimmän tavoitteen eli työttömyyden torjumisen hyväksi.Tehty Brysselissä 8 päivänä heinäkuuta 1996.Neuvoston puolestaR. QUINNPuheenjohtaja(1) Mitattuna väliaikaisten kuluttajahintaindeksien 12 kuukauden vuosimuutosten keskiarvon perusteella.


Suositus: 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 9 artiklan 3 kohdan mukainen neuvoston lausunto Yhdistyneen kuningaskunnan tarkistetusta lähentymisohjelmasta vuodesta 2002-2003 vuoteen 2008-2009


title: 2014/135/EU: Komission suositus, annettu 12 päivänä maaliskuuta 2014 , uudesta lähestymistavasta liiketoiminnan epäonnistumiseen ja yritysten maksukyvyttömyyteen  ETA:n kannalta merkityksellinen teksti

text:
               14.3.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 74/65

      KOMISSION SUOSITUS,
   annettu 12 päivänä maaliskuuta 2014,
   uudesta lähestymistavasta liiketoiminnan epäonnistumiseen ja yritysten maksukyvyttömyyteen
   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
   (2014/135/EU)
   EUROOPAN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 292 artiklan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Tämän suosituksen tavoitteena on varmistaa, että taloudellisissa vaikeuksissa olevat elinkelpoiset yritykset voivat päästä osallisiksi kansallisista maksukyvyttömyysjärjestelyistä, joiden ansiosta ne voivat toteuttaa maksukyvyttömyytensä estämiseksi uudelleenjärjestelyn varhaisessa vaiheessa, riippumatta siitä, mihin päin unionia ne ovat sijoittautuneet, ja maksimoida näin arvonsa velkojien, työntekijöiden, omistajien ja koko talouden suhteen. Suosituksessa on myös tarkoitus antaa rehellisille konkurssin tehneille yrittäjille uusi mahdollisuus kaikkialla unionissa.

               (2)

               Kansalliset maksukyvyttömyyttä koskevat säännöt vaihtelevat huomattavasti sen suhteen, mitä menettelyjä taloudellisissa vaikeuksissa olevilla velallisilla on käytettävissään liiketoimintansa järjestämiseksi uudelleen. Joissakin jäsenvaltioissa menettelyjä on rajallisesti, mikä tarkoittaa, että yritykset voivat toteuttaa uudelleenjärjestelyjä vasta varsin myöhäisessä vaiheessa osana muodollista maksukyvyttömyysmenettelyä. Toisissa jäsenvaltiossa uudelleenjärjestely on mahdollista jo aiemmin, mutta tarjolla olevat menettelyt eivät ole niin tehokkaita kuin ne voisivat olla tai niihin liittyy eriasteisia muodollisuuksia erityisesti tuomioistuinten ulkopuolisten keinojen käytön suhteen.

               (3)

               Samoin kansalliset säännöt, joissa yrittäjille tarjotaan uusi mahdollisuus erityisesti liiketoiminnasta syntyneistä veloista vapauttamisen kautta, vaihtelevat erityisesti menettelyyn kuluvan ajan ja myöntämisperusteiden suhteen.

               (4)

               Erot kansallisten uudelleenjärjestelypuitteiden välillä ja niiden kansallisten sääntöjen välillä, joilla rehellisille yrittäjille annetaan uusi mahdollisuus, ovat lisänneet kustannuksia ja aiheuttaneet epävarmuutta toisessa jäsenvaltiossa tehtävien sijoitusten riskien arvioinnissa. Erot myös aiheuttavat luotonsaannin edellytysten pirstaloitumista ja johtavat eri velkojien erilaisiin palautusasteisiin. Lisäksi niiden vuoksi johdonmukaisten rajat ylittäviä yritysryhmiä koskevien tervehdyttämissuunnitelmien suunnittelu ja hyväksyminen vaikeutuu. Yleisemmällä tasolla erot saattavat toimia pidäkkeinä yrityksille, jotka haluaisivat sijoittautua useisiin jäsenvaltioihin.

               (5)

               Neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1346/2000 (1) käsitellään ainoastaan tuomioistuimen toimivaltaa, päätösten tunnustamista ja sovellettavaa lakia koskevia kysymyksiä sekä yhteistyötä rajat ylittävissä maksukyvyttömyysmenettelyissä. Kyseisen asetuksen muuttamista koskevassa komission ehdotuksessa (2) asetuksen soveltamisala olisi laajennettava kattamaan myös ennalta ehkäisevät toimenpiteet, joilla parannetaan taloudellisesti elinkelpoisten velallisten pelastamismahdollisuuksia ja annetaan yrittäjille uusi mahdollisuus. Ehdotuksessa ei kuitenkaan puututa kyseisten menettelyjen eroihin kansallisessa lainsäädännössä.

               (6)

               Euroopan parlamentti antoi 15 päivänä marraskuuta 2011 päätöslauselman (3) maksukyvyttömyysmenettelyistä. Siihen sisältyi suosituksia jäsenvaltioiden maksukyvyttömyyslainsäädäntöä koskevien erityisnäkökohtien yhdenmukaistamisesta, muun muassa tervehdyttämissuunnitelmien käyttöönoton edellytyksistä, vaikutuksista ja sisällöstä.

               (7)

               Komissio asetti toisesta sisämarkkinoiden toimenpidepaketista 3 päivänä lokakuuta 2012 antamassaan tiedonannossa (4) avaintoimeksi unionin maksukyvyttömyyssääntöjen nykyaikaistamisen, jotta yritysten olisi helpompi säilyttää elinkelpoisuutensa ja yrittäjät saisivat uuden mahdollisuuden. Komissio ilmoitti analysoivansa tätä varten, kuinka kansallisia maksukyvyttömyyslakeja voitaisiin tehostaa edelleen tasapuolisten toimintaedellytysten luomiseksi yrityksille, yrittäjille ja yksityishenkilöille sisämarkkinoilla.

               (8)

               Komissio antoi 12 päivänä joulukuuta 2012 tiedonannon ”Uusi eurooppalainen lähestymistapa liiketoiminnan epäonnistumiseen ja maksukyvyttömyyteen” (5). Siinä tuodaan esiin tiettyjä aloja, joilla jäsenvaltioiden maksukyvyttömyyslakien erot voivat haitata tehokkaiden sisämarkkinoiden luomista. Komissio totesi tiedonannossa, että tasapuoliset toimintaedellytykset alalla lisäisivät yritysten, yrittäjien ja yksityishenkilöiden luottamusta muiden jäsenvaltioiden järjestelmiin, helpottaisivat luotonsaantia ja kannustaisivat investointeihin.

               (9)

               Komissio hyväksyi 9 päivänä tammikuuta 2013 Yrittäjyys 2020 -toimintasuunnitelman (6), jossa jäsenvaltioita kehotetaan muun muassa lyhentämään mahdollisuuksien mukaan vuoteen 2013 mennessä rehellisen yrittäjän vastuusta vapautumista ja velkajärjestelyä konkurssin jälkeen enintään kolmeen vuoteen ja tarjoamaan yrityksille tukipalveluja varhaisessa vaiheessa toteutettavaa uudelleenjärjestelyä varten, neuvontaa konkurssien välttämiseksi sekä tukea pienille ja keskisuurille yrityksille uudelleenjärjestelyä ja toiminnan uudelleen käynnistämistä varten.

               (10)

               Useat jäsenvaltiot tarkastelevat parhaillaan kansallisia maksukyvyttömyyslakejaan yritysten pelastamispuitteiden parantamiseksi ja uuden mahdollisuuden tarjoamiseksi yrittäjille. Tämän vuoksi on syytä edistää näiden ja mahdollisten tulevien kansallisten aloitteiden yhdenmukaisuutta, jotta voidaan lujittaa sisämarkkinoiden toimintaa.

               (11)

               Kansalliset maksukyvyttömyysjärjestelyt on saatava yhdenmukaisemmiksi, jotta voidaan vähentää eroja ja tehottomuustekijöitä, jotka haittaavat taloudellisissa vaikeuksissa olevien elinkelpoisten yritysten varhaisessa vaiheessa toteutettavaa uudelleenjärjestelyä ja uuden mahdollisuuden antamista rehellisille yrittäjille. Näin vähennettäisiin sekä velallisille että velkojille aiheutuvia uudelleenjärjestelyjen kustannuksia. Kansallisten maksukyvyttömyyssääntöjen suurempi yhdenmukaisuus ja tehostuminen maksimoisi kaikentyyppisten velkojien ja sijoittajien saaman tuoton ja edistäisi rajat ylittäviä investointeja. Suurempi yhdenmukaisuus helpottaisi myös yritysryhmien uudelleenjärjestelyjä riippumatta siitä, missä päin unionia ryhmän jäsenet sijaitsevat.

               (12)

               Lisäksi taloudellisissa vaikeuksissa olevien elinkelpoisten yritysten tehokkaiden uudelleenjärjestelyjen esteiden poistaminen edistää työpaikkojen säilymistä ja hyödyttää taloutta laajemminkin. Jos yrittäjien uuden mahdollisuuden saamista helpotettaisiin, myös itsenäinen ammatinharjoittaminen jäsenvaltioissa lisääntyisi. Tehokkaiden maksukyvyttömyyspuitteiden avulla voitaisiin arvioida paremmin lainanantoon ja -ottoon liittyviä riskejä ja tasoittaa ylivelkaantuneiden yritysten mukautumista minimoimalla velkavivun purkamisprosessiin liittyvät taloudelliset ja sosiaaliset kustannukset.

               (13)

               Pienet ja keskisuuret yritykset hyötyisivät yhdenmukaisemmasta lähestymistavasta unionin tasolla, sillä niillä ei ole tarvittavia resursseja selvitä suurista uudelleenjärjestelykustannuksista ja hyödyntää eräiden jäsenvaltioiden tehokkaampia uudelleenjärjestelymenettelyjä.

               (14)

               On myös veroviranomaisten edun mukaista, että taloudellisesti elinkelpoisia yrityksiä varten on olemassa tehokkaat uudelleenjärjestelypuitteet. Jäsenvaltioiden pitäisi voida toteuttaa tätä suositusta täytäntöön pannessaan tarvittavat toimenpiteet, joilla varmistetaan, että verotuloja kannettaessa ja maksamattomia veroja perittäessä noudatetaan verotuksen oikeudenmukaisuuden yleisiä periaatteita ja toteutetaan tehokkaita toimia petos-, veronkierto- tai väärinkäytöstapauksissa.

               (15)

               Tämän suosituksen soveltamisalan ulkopuolelle on syytä jättää pois vakuutusyritykset, luottolaitokset, sijoituspalveluyritykset ja yhteissijoitusyritykset, keskusvastapuolet sekä arvopaperikeskukset ja muut rahoituslaitokset, joihin sovelletaan erityistä elvytys- ja kriisinratkaisukehystä, jossa kansallisilla valvontaviranomaisilla on laajat toimintavaltuudet. Vaikka kuluttajien ylivelkaantuminen ja konkurssi eivät kuulu tämän suosituksen soveltamisalaan, jäsenvaltioita kehotetaan tarkastelemaan mahdollisuutta soveltaa tätä suositusta myös kuluttajiin, sillä eräät suosituksen periaatteista voivat olla myös heidän kannaltaan merkityksellisiä.

               (16)

               Uudelleenjärjestelypuitteiden ansiosta velallisten pitäisi voida puuttua taloudellisiin vaikeuksiinsa varhaisessa vaiheessa, kun maksukyvyttömyys voidaan vielä välttää ja liiketoiminnan jatkuminen varmistaa. Jotta kuitenkin voidaan välttää mahdolliset menettelyn väärinkäytön riskit, velallisen taloudellisten vaikeuksien on oltava sellaisia, että ne johtavat todennäköisesti maksukyvyttömyyteen, ja tervehdyttämissuunnitelman on voitava estää velallisen maksukyvyttömyys ja varmistaa liiketoiminnan taloudellinen elinkelpoisuus.

               (17)

               Jotta voitaisiin edistää tehokkuutta ja vähentää viiveitä ja kustannuksia, kansallisiin ennalta ehkäisevien uudelleenjärjestelyjen puitteisiin olisi sisällyttävä joustavat menettelyt, joissa tuomioistuinmuodollisuudet rajoitetaan ainoastaan niihin, jotka ovat tarpeen ja oikeasuhtaiset velkojien ja muiden sellaisten asianosaisten etujen suojaamiseksi, joihin tilanne todennäköisesti vaikuttaa. Esimerkiksi tarpeettomien kustannusten välttämiseksi ja osoitukseksi menettelyn varhaisesta luonteesta velallisten omaisuuserien olisi periaatteessa jäätävä velallisten hallintaan eikä sovittelijan tai valvojan nimittäminen saisi olla pakollista vaan tapauskohtaista.

               (18)

               Velallisen olisi voitava pyytää tuomioistuimelta yksittäisten täytäntöönpanokanteiden keskeyttämistä ja sellaisen maksukyvyttömyysmenettelyn lykkäämistä, jonka aloittamista velkojat ovat pyytäneet, kun tällaiset kanteet tai menettelyt saattavat haitata neuvotteluja ja velallisen liiketoiminnan uudelleenjärjestelyjen näkymiä. Jotta kuitenkin voitaisiin saada aikaan tasapaino velallisen ja velkojien oikeuksien välille, keskeyttäminen olisi myönnettävä aluksi enintään neljäksi kuukaudeksi, kun otetaan huomioon kokemukset viimeaikaisista uudistuksista jäsenvaltioissa.

               (19)

               Tervehdyttämissuunnitelman vahvistaminen tuomioistuimessa on tarpeen, jotta voidaan varmistaa, että velkojien oikeuksien kaventaminen on oikeassa suhteessa uudelleenjärjestelyjen tuomaan hyötyyn ja että velkojilla on mahdollisuus tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin Euroopan unionin perusoikeuskirjassa vahvistetun elinkeinovapauden ja omistusoikeuden mukaisesti. Tämän vuoksi tuomioistuimen olisi hylättävä suunnitelma, jonka mukaan maksukyvyttömyysmenettelyä vastustavien velkojien oikeudet todennäköisesti heikkenevät alle tason, jonka ne kohtuudella voivat olettaa saavutettavan tilanteessa, jossa velallisen liiketoimintaa ei järjestellä uudelleen.

               (20)

               Konkurssin vaikutukset, erityisesti sosiaalinen leimautuminen, oikeudelliset seuraukset ja jatkuva kykenemättömyys maksaa velkoja takaisin, ovat merkittäviä pidäkkeitä yrittäjille, jotka pyrkivät aloittamaan liiketoimintaa tai saamaan uuden mahdollisuuden, vaikka on näyttöä siitä, että konkurssin kokeneet yrittäjät onnistuvat todennäköisemmin toisella kerralla. Tämän vuoksi olisi toteutettava toimenpiteitä, joilla vähennetään konkurssin kielteisiä vaikutuksia yrittäjiin säätämällä täysimittaisesta veloista vapauttamisesta enimmäisajan jälkeen,

         ON ANTANUT TÄMÄN SUOSITUKSEN:
   I   TAVOITE JA KOHDE

               1.

               Tämän suosituksen tavoite on kannustaa jäsenvaltioita ottamaan käyttöön puitteet, joiden avulla taloudellisissa vaikeuksissa olevat elinkelpoiset yritykset voidaan järjestellä tehokkaasti uudelleen ja antaa rehellisille yrittäjille uusi mahdollisuus. Näin voidaan edistää yrittäjyyttä, investointeja ja työllisyyttä ja vähentää osaltaan sisämarkkinoiden sujuvaa toimintaa haittaavia esteitä.

               2.

               Suosituksella pyritään kyseisiä esteitä vähentämällä erityisesti

                           a)

                           alentamaan kustannuksia, jotka liittyvät toiseen jäsenvaltioon tehtävien sijoitusten riskien arvioimiseen;

                           b)

                           parantamaan velkojien palautusastetta ja

                           c)

                           poistamaan rajat ylittävien yritysryhmien uudelleenjärjestelyn ongelmat.

               3.

               Tässä suosituksessa esitetään vähimmäisvaatimukset suhteessa

                           a)

                           ennalta ehkäisevien uudelleenjärjestelyjen puitteisiin ja

                           b)

                           konkurssin tehneiden yrittäjien veloista vapauttamiseen.

               4.

               Jäsenvaltioiden olisi voitava tätä suositusta täytäntöön pannessaan toteuttaa asianmukaisia ja tehokkaita toimenpiteitä varmistaakseen verotuksen noudattamisen erityisesti petos-, veronkierto- ja väärinkäytöstapauksissa.

         II   MÄÄRITELMÄT

               5.

               Tässä suosituksessa tarkoitetaan

                           a)

                           ’velallisella’ taloudellisissa vaikeuksissa olevaa luonnollista tai oikeushenkilöä, jota koskee todennäköinen maksukyvyttömyys;

                           b)

                           ’uudelleenjärjestelyllä’ velallisen varojen ja velkojen koostumuksen, ehtojen tai rakenteen tai näiden yhdistelmän muuttamista tarkoituksena mahdollistaa velallisen toiminnan jatkaminen kokonaan tai osittain;

                           c)

                           ’yksittäisten täytäntöönpanokanteiden keskeyttämisellä’ tilannetta, jossa tuomioistuin pidättää velkojan oikeuden vaatia saatavaa velalliselta oikeusteitse;

                           d)

                           ’tuomioistuimilla’ muita elimiä, joilla on ennalta ehkäiseviin toimenpiteisiin liittyvää toimivaltaa, joille jäsenvaltiot ovat antaneet tuomioistuimen tehtävän ja joiden päätöksiin oikeusviranomainen voi hakea muutosta tai tarkistusta.

         III   ENNALTA EHKÄISEVIEN UUDELLEENJÄRJESTELYJEN PUITTEET

   A.   Ennalta ehkäisevien uudelleenjärjestelyjen puitteiden olemassaolo

               6.

               Velallisten olisi päästävä osallisiksi puitteista, joiden avulla ne voivat järjestää liiketoimintansa uudelleen maksukyvyttömyyden välttämiseksi. Puitteisiin olisi sisällyttävä seuraavat osatekijät:

                           a)

                           velallisen pitäisi voida toteuttaa uudelleenjärjestely varhaisessa vaiheessa heti, kun käy ilmi, että sitä koskee todennäköinen maksukyvyttömyys;

                           b)

                           velallisen olisi säilytettävä hallinnassaan päivittäisen liiketoimintansa harjoittaminen;

                           c)

                           velallisen olisi voitava pyytää yksittäisten täytäntöönpanokanteiden väliaikaista keskeyttämistä;

                           d)

                           kansallisessa laissa vahvistetun määräenemmistön hyväksymän tervehdyttämissuunnitelman olisi sidottava kaikkia velkojia, mikäli tuomioistuin on vahvistanut sen;

                           e)

                           uutta rahoitusta, joka on tarpeen tervehdyttämissuunnitelman täytäntöönpanemiseksi, ei pitäisi julistaa pätemättömäksi, moitteenvaraiseksi tai täytäntöönpanokelvottomaksi konkurssivelkojia vahingoittavana toimena.

               7.

               Uudelleenjärjestelymenettely ei saisi olla pitkä ja kallis, ja sen olisi oltava joustava siten, että useampia vaiheita voidaan toteuttaa tuomioistuimen ulkopuolella. Tuomioistuimen osallistuminen olisi rajoitettava ainoastaan niihin toimiin, jotka ovat tarpeen ja oikeasuhtaiset velkojien ja muiden sellaisten asianosaisten oikeuksien suojaamiseksi, joihin tervehdyttämissuunnitelma todennäköisesti vaikuttaa.

         B.   Tervehdyttämissuunnitelmia koskevien neuvottelujen helpottaminen

      Sovittelijan tai valvojan nimittäminen

               8.

               Velallisten pitäisi voida aloittaa liiketoimintansa uudelleenjärjestely ilman muodollista tuomioistuinmenettelyn aloittamista.

               9.

               Sovittelijan tai valvojan nimittäminen tuomioistuimessa ei saisi olla pakollista, vaan tapauskohtaista silloin, kun tuomioistuin katsoo olosuhteiden vuoksi olevan tarpeen nimittää

                           a)

                           sovittelija avustamaan velallista ja velkojia tervehdyttämissuunnitelmaa koskevien neuvottelujen sujumisessa;

                           b)

                           valvoja valvomaan velallisen ja velkojien toimintaa ja toteuttamaan tarvittavat toimenpiteet yhden tai usean velkojan tai muun asianosaisen oikeutettujen etujen suojaamiseksi.

      Yksittäisten täytäntöönpanokanteiden keskeyttäminen ja maksukyvyttömyysmenettelyn lykkääminen

               10.

               Velallisilla olisi oltava oikeus pyytää tuomioistuimelta velkojien, myös vakuusvelkojien ja etuoikeutettujen velkojien, jotka saattavat muutoin vaikeuttaa tervehdyttämissuunnitelman näkymiä, nostamien yksittäisten täytäntöönpanokanteiden väliaikaista keskeyttämistä, jäljempänä ’keskeyttäminen’. Keskeyttäminen ei saisi vaikuttaa voimassa olevien sopimusten toteutumiseen.

               11.

               Jäsenvaltioissa, jotka asettavat keskeyttämiselle tiettyjä ehtoja, velalliselle olisi myönnettävä keskeyttäminen kaikissa olosuhteissa, joissa

                           a)

                           velkojat, joiden osuus tervehdyttämissuunnitelman vaikutuspiiriin todennäköisesti kuuluvista saatavista on merkittävä, kannattavat suunnitelman hyväksymistä koskevia neuvotteluja ja

                           b)

                           tervehdyttämissuunnitelmalla on kohtuulliset mahdollisuudet tulla toteutetuksi ja estää velallisen maksukyvyttömyys.

               12.

               Velallisen velvollisuus hakea maksukyvyttömyysmenettelyyn asettamista sekä velkojien keskeyttämisen myöntämisen jälkeen velallista vastaan nostamat maksukyvyttömyysmenettelyn aloittamista koskevat kanteet, olisi myös lopetettava väliaikaisesti keskeyttämisen ajaksi, jos näistä säädetään jäsenvaltioiden lainsäädännössä.

               13.

               Keskeyttämisen kestolla olisi varmistettava oikeudenmukainen tasapaino velallisen ja velkojien ja erityisesti vakuusvelkojien etujen välillä. Se olisi tämän vuoksi määriteltävä tulevan uudelleenjärjestelyn monimutkaisuuden perusteella siten, että enimmäiskesto on 4 kuukautta. Jäsenvaltiot saattavat säätää, että aikaa voidaan jatkaa, jos tervehdyttämissuunnitelmaa koskevien neuvottelujen etenemisestä saadaan näyttöä. Keskeyttäminen ei saisi jatkua yli 12 kuukautta.

               14.

               Keskeyttäminen olisi lopetettava, kun se ei enää ole tarpeen tervehdyttämissuunnitelman hyväksymisen kannalta.

         C.   Tervehdyttämissuunnitelmat

      Tervehdyttämissuunnitelman sisältö

               15.

               Jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että tuomioistuimet voivat vahvistaa tervehdyttämissuunnitelmat nopeasti ja periaatteessa kirjallisella menettelyllä. Niiden olisi vahvistettava selkeät ja täsmälliset säännökset tervehdyttämissuunnitelmien sisällöstä. Tervehdyttämissuunnitelmiin olisi sisällyttävä yksityiskohtainen kuvaus seuraavista seikoista:

                           a)

                           selkeät ja täydelliset tunnistetiedot velkojista, joihin suunnitelma vaikuttaa;

                           b)

                           ehdotetun uudelleenjärjestelyn vaikutukset yksittäisiin velkoihin tai velkatyyppeihin;

                           c)

                           velkojien, joihin suunnitelma vaikuttaa, kanta tervehdyttämissuunnitelmaan;

                           d)

                           tarvittaessa edellytykset uutta rahoitusta varten; ja

                           e)

                           suunnitelman mahdollisuudet estää velallisen maksukyvyttömyys ja varmistaa liiketoiminnan elinkelpoisuus.

      Velkojien hyväksyntä tervehdyttämissuunnitelmalle

               16.

               Jotta uudelleenjärjestelyn näkymiä voitaisiin parantaa ja näin lisätä pelastettavien elinkelpoisten yritysten määrää, velkojien, joihin tervehdyttämissuunnitelma vaikuttaa – niin vakuusvelkojien kuin vakuudettomienkin velkojien – olisi voitava hyväksyä suunnitelma.

               17.

               Eri velkojia olisi käsiteltävä eri luokissa, jotka vastaavat niiden erilaisia etuja. Omat luokat olisi oltava vähintään vakuusvelkojilla ja vakuudettomilla velkojilla.

               18.

               Kussakin velkojaluokassa velkojien saatavien määrää vastaavan määräenemmistön olisi hyväksyttävä tervehdyttämissuunnitelma kansallisen lainsäädännön mukaisesti. Jos velkojaluokkia on enemmän kuin kaksi, jäsenvaltioiden olisi voitava säilyttää tai ottaa käyttöön säännöksiä, joilla tuomioistuimille annetaan mahdollisuus vahvistaa tervehdyttämissuunnitelmat, joita kyseisissä luokissa määräenemmistö kannattaa. Tässä otetaan huomioon erityisesti saatavien painoarvo kussakin velkojaluokassa.

               19.

               Velkojilla olisi oltava tasavertaiset toimintamahdollisuudet riippumatta niiden sijoittumispaikasta. Tämän vuoksi tapauksissa, joissa jäsenvaltioiden lainsäädäntö edellyttää muodollista äänestysmenettelyä, velkojien olisi periaatteessa voitava äänestää etäviestintävälinein, esimerkiksi kirjatulla kirjeellä tai turvatuin teknologisin keinoin.

               20.

               Jäsenvaltioiden olisi tervehdyttämissuunnitelmien hyväksymismenettelyn tehostamiseksi myös varmistettava mahdollisuus, että vain tietyt velkojat tai velkojatyypit hyväksyvät suunnitelman, jos se ei vaikuta muihin velkojiin.

      Tervehdyttämissuunnitelman vahvistaminen tuomioistuimessa

               21.

               Jotta varmistettaisiin, ettei tervehdyttämissuunnitelmalla ole perusteetonta vaikutusta velkojien oikeuksiin, ja otettaisiin huomioon oikeusvarmuus, maksukyvyttömyysmenettelyä vastustavien velkojien etuun vaikuttavien tai uutta rahoitusta sisältävien tervehdyttämissuunnitelmien olisi edellytettävä tuomioistuimen vahvistusta, jotta niistä tulee sitovia.

               22.

               Jäsenvaltioiden lainsäädännössä olisi vahvistettava selkeästi edellytykset, joiden perusteella tuomioistuin voi vahvistaa tervehdyttämissuunnitelman. Edellytyksiin olisi sisällyttävä ainakin seuraavat:

                           a)

                           tervehdyttämissuunnitelma on hyväksytty olosuhteissa, joissa varmistetaan velkojien oikeutetut edut;

                           b)

                           tervehdyttämissuunnitelmasta on ilmoitettu kaikille velkojille, joihin se todennäköisesti vaikuttaa;

                           c)

                           tervehdyttämissuunnitelma ei heikennä maksukyvyttömyysmenettelyä vastustavien velkojien oikeuksia alle tason, jonka ne kohtuudella voivat olettaa saavutettavan ilman uudelleenjärjestelyä tilanteessa, jossa velallisen liiketoiminta muutettaisiin rahaksi tai myytäisiin toimintansa jatkavana yrityksenä;

                           d)

                           tervehdyttämissuunnitelmaan mahdollisesti sisältyvä uusi rahoitus on tarpeen suunnitelman toteuttamiseksi eikä epäoikeudenmukaisesti haittaa maksukyvyttömyysmenettelyä vastustavien velkojien oikeuksia.

               23.

               Jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että tuomioistuimet voivat hylätä tervehdyttämissuunnitelmat, joilla ei selvästikään ole mahdollisuuksia estää velallisen maksukyvyttömyyttä ja taata liiketoiminnan elinkelpoisuutta esimerkiksi tilanteessa, jossa toiminnan jatkamiseen tarvittavaa uutta rahoitusta ei ole käytettävissä.

      Velkojien oikeudet

               24.

               Kaikille velkojille, joihin tervehdyttämissuunnitelma todennäköisesti vaikuttaa, olisi ilmoitettava suunnitelman sisällöstä ja annettava mahdollisuus esittää suunnitelmasta vastalause tai hakea siihen muutosta. Suunnitelmaa kannattavien velkojien edun suojaamiseksi muutoksenhaun ei periaatteessa pitäisi keskeyttää tervehdyttämissuunnitelman toteuttamista.

      Tervehdyttämissuunnitelman vaikutukset

               25.

               Kun velkojat, joihin tervehdyttämissuunnitelma todennäköisesti vaikuttaa, ovat yksimielisesti hyväksyneet suunnitelmat, niiden olisi oltava kaikkien kyseisten velkojien osalta sitovia.

               26.

               Tuomioistuinten vahvistamien tervehdyttämissuunnitelmien olisi sidottava kaikkia velkojia, joihin ne vaikuttavat ja jotka yksilöidään suunnitelmassa.

         D.   Uuden rahoituksen suojaaminen

               27.

               Tervehdyttämissuunnitelmassa sovittua ja tuomioistuimen vahvistamaa uutta rahoitusta, myös uutta lainaa, tiettyjen omaisuuserien myyntiä tai velan muuntamista osakkeiksi, ei pitäisi julistaa pätemättömäksi, moitteenvaraiseksi tai täytäntöönpanokelvottomaksi velkojia vahingoittavana toimena.

               28.

               Tahot, jotka tarjoavat uutta rahoitusta osana tuomioistuimen vahvistamaa tervehdyttämissuunnitelmaa, olisi vapautettava yksityis- ja rikosoikeudellisesta vastuusta uudelleenjärjestelyprosessin suhteen.

               29.

               Uuden rahoituksen suojaamista koskeviin sääntöihin olisi tehtävä poikkeuksia, jos uuteen rahoitukseen todetaan myöhemmin liittyvän petoksellista toimintaa.

         IV   YRITTÄJIEN UUSI MAHDOLLISUUS

      Veloista vapauttamiseen kuluva aika

               30.

               Konkurssin kielteisiä vaikutuksia yrittäjiin olisi rajoitettava, jotta näille voidaan antaa uusi mahdollisuus. Yrittäjät olisi vapautettava kokonaan veloista, jotka kuuluvat konkurssin piiriin, kolmen vuoden kuluessa alkaen

                           a)

                           päivästä, jona tuomioistuin tekee päätöksen konkurssimenettelyn aloittamista koskevasta hakemuksesta tapauksessa, jossa menettely päättyy velallisen omaisuuden muuttamiseen rahaksi;

                           b)

                           takaisinmaksusuunnitelman toteuttamisen alkamispäivästä tapauksessa, jossa tällainen suunnitelma sisältyy menettelyyn.

               31.

               Kun veloista vapauttamiseen kulunut aika on päättynyt, yrittäjien olisi vapauduttava veloistaan periaatteessa ilman, että asia on vietävä uudelleen tuomioistuimeen.

               32.

               Täysimittainen veloista vapautuminen lyhyen ajan jälkeen ei sovellu kaikkiin olosuhteisiin. Jäsenvaltioiden olisi tämän vuoksi voitava pitää voimassa tai ottaa käyttöön tiukemmat säännökset, jotka ovat tarpeen

                           a)

                           joko ennen konkurssimenettelyn aloittamista tai sen jälkeen epärehellisesti tai vilpillisesti toimineiden yrittäjien estämiseksi;

                           b)

                           sellaisten yrittäjien estämiseksi, jotka eivät noudata takaisinmaksusuunnitelmaa tai muuta velkojien etujen turvaamiseen tarkoitettua oikeudellista velvoitetta, tai

                           c)

                           yrittäjän ja tämän perheen toimeentulon turvaamiseksi sallimalla yrittäjän pitää tietyt omaisuuserät.

               33.

               Jäsenvaltiot voivat jättää täysimittaisen vapauttamisen ulkopuolelle tiettyjä velkatyyppejä, kuten sopimussuhteen ulkopuolisesta vahingonkorvausvastuusta johtuvat velat.

         V   VALVONTA JA RAPORTOINTI

               34.

               Jäsenvaltioita pyydetään panemaan tässä suosituksessa vahvistetut periaatteet täytäntöön 14 päivään maaliskuuta 2015 mennessä.

               35.

               Jäsenvaltioita kehotetaan kokoamaan luotettavia vuositilastoja aloitetuista ennalta ehkäisevistä uudelleenjärjestelyistä ja menettelyjen pituudesta sekä keräämään tietoja mukana olevien velallisten koosta ja aloitettujen menettelyjen tuloksesta sekä toimittamaan toimitettava kyseiset tiedot komissiolle vuosittain ja ensimmäisen kerran 14 päivään maaliskuuta 2015 mennessä.

               36.

               Komissio arvioi tämän suosituksen soveltamista jäsenvaltioissa viimeistään 14 päivänä syyskuuta 2015. Komissio arvioi tässä yhteydessä suosituksen vaikutusta taloudellisissa vaikeuksissa olevien yritysten pelastamisen ja rehellisille yrittäjille annettavan uuden mahdollisuuden kannalta, sen vuorovaikutusta muiden maksukyvyttömyysmenettelyjen kanssa (esimerkiksi luonnollisten henkilöiden, jotka eivät harjoita elinkeino- tai liiketoimintaa, käsiteollisuutta tai ammattitoimintaa, veloista vapauttamiseen kuluvan ajan kanssa) sekä sen vaikutusta sisämarkkinoiden toimintaan, pieniin ja keskisuuriin yrityksiin ja unionin talouden kilpailukykyyn. Komissio arvioi myös sitä, onko tarpeen esittää uusia toimenpiteitä suosituksessa esitetyn lähestymistavan yhtenäistämiseksi ja lujittamiseksi.

      Tehty Brysselissä 12 päivänä maaliskuuta 2014.

            Komission puolesta

         Viviane REDING

            Varapuheenjohtaja

      (1)  Neuvoston asetus (EY) N:o 1346/2000, annettu 29 päivänä toukokuuta 2000, maksukyvyttömyysmenettelyistä (EYVL L 160, 30.6.2000, s. 1).

      (2)  COM(2012) 744 final.

      (3)  Euroopan parlamentin päätöslauselma, annettu 15 päivänä marraskuuta 2011, suosituksista komissiolle maksukyvyttömyysmenettelyistä EU:n yhtiöoikeuden yhteydessä, P7_TA (2011) 0484.

      (4)  COM(2012) 573 final.

      (5)  COM(2012) 742 final.

      (6)  COM(2012) 795 final.