               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 19.11.2020
            COM(2020) 743 final
            Suositus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            luvan antamisesta aloittaa neuvottelut Euroopan unionin ja Algerian, Armenian, Bosnia ja Hertsegovinan, Egyptin, Israelin, Jordanian, Libanonin, Marokon, Tunisian ja Turkin välisistä, Euroopan unionin rikosoikeudellisen yhteistyön viraston (Eurojust) ja näiden kolmansien maiden rikosoikeudellisen yhteistyön alalla toimivaltaisten viranomaisten välillä tehtävää yhteistyötä koskevista sopimuksista

               PERUSTELUT

               1.SUOSITUKSEN TAUSTA

               Globalisoituneessa maailmassa vakava rikollisuus ja terrorismi perustuvat yhä useammin rajat ylittävään toimintaan, jossa hyödynnetään monenlaisia keinoja. Siksi lainvalvonta- ja oikeusviranomaisilla olisi oltava käytössään kaikki mahdolliset välineet tehdä yhteistyötä EU:n ulkopuolisten kumppanien kanssa kansalaisten turvallisuuden varmistamiseksi. Tämän vuoksi Eurojustin pitäisi voida tehdä yhteistyötä ja vaihtaa henkilötietoja kolmansien maiden oikeusviranomaisten kanssa siinä laajuudessa kuin se on tarpeen sen tehtävien suorittamista varten. Tällä hetkellä Eurojust on tehnyt henkilötietojen vaihdon mahdollistavat yhteistyösopimukset Montenegron, Ukrainan, Moldovan, Liechtensteinin, Sveitsin, Pohjois-Makedonian, Yhdysvaltojen, Islannin, Norjan, Georgian, Albanian ja Serbian kanssa. Asetuksen (EU) 2018/1727
                  1
                (Eurojust-asetus) 80 artiklan 5 kohdan mukaan nämä yhteistyösopimukset pysyvät voimassa.

               Sen jälkeen kun Eurojust-asetuksen soveltaminen alkoi 12. joulukuuta 2019, komissio on perussopimuksen nojalla vastannut yhteistyötä ja henkilötietojen vaihtoa Eurojustin kanssa koskevien kansainvälisten sopimusten neuvottelemisesta kolmansien maiden kanssa unionin puolesta. Siltä osin kuin se on tarpeen sen tehtävien hoitamiseksi, Eurojust voi Eurojust-asetuksen V luvun mukaisesti luoda yhteistyösuhteita ulkoisiin kumppaneihin ja ylläpitää niitä yhteistyöjärjestelyjen avulla. Ne eivät kuitenkaan itsessään voi olla henkilötietojen vaihdon oikeusperusta.

               Ottaen huomioon poliittisen strategian, oikeusviranomaisten operatiiviset tarpeet kaikkialla EU:ssa ja tällä alalla tehtävän tiiviimmän yhteistyön mahdolliset hyödyt komissio katsoo, että on välttämätöntä aloittaa lyhyellä aikavälillä neuvottelut kymmenen kolmannen maan kanssa, jotta voidaan säännellä tapaa, jolla Eurojust voi tehdä yhteistyötä niiden kanssa.

               Komissio on laatinut arvion ensisijaisista maista ottaen huomioon Eurojustin operatiiviset tarpeet. Komission tarkasteltavaksi toimitetussa Eurojustin ulkosuhteita koskevassa strategialuonnoksessa todetaan, että Eurojust on havainnut erityisen operatiivisen tarpeen yhteistyölle Algerian demokraattisen kansantasavallan, Argentiinan tasavallan, Bosnia ja Hertsegovinan, Kolumbian tasavallan, Egyptin arabitasavallan, Israelin valtion, Jordanian hašemiittisen kuningaskunnan, Libanonin tasavallan, Marokon kuningaskunnan, Tunisian tasavallan ja Turkin tasavallan kanssa. Muita Eurojustin määrittelemiä ensisijaisia kolmansia maita ovat Brasilian liittotasavalta, Kiinan kansantasavalta, Kanada, Yhdistyneet arabiemiirikunnat, Nigerian liittotasavalta, Panaman tasavalta, Meksikon yhdysvallat ja Venäjän federaatio.

               Vaikka komissio tunnustaa nämä operatiiviset tarpeet, on selvää, että ne eivät ole intensiteetiltään identtisiä. Yhteistyön nykyinen taso riippuu useista tekijöistä, kuten siitä, onko kyseisessä maassa Eurojustin yhteyspistettä. Resurssirajoitusten vuoksi komissio ei voi aloittaa neuvotteluja kaikkien näiden kolmansien maiden kanssa samanaikaisesti, ja tarkempi priorisointi katsotaan välttämättömäksi. Komission mielestä olisi ensisijaisesti tehostettava yhteistyötä ehdokasmaiden ja mahdollisten ehdokasmaiden kanssa, koska näiden kolmansien maiden olisi oltava mahdollisimman hyvin valmistautuneita korkean tason rikosoikeudelliseen yhteistyöhön EU:n säännöstön puitteissa. Komission kanta Bosnia ja Hertsegovinan ja Turkin jäsenyyshakemuksiin esitettiin komission vuonna 2020 antamissa edistymiskertomuksissa
                  2
               . Edellytyksenä sellaisen kansainvälisen sopimuksen tekemiselle, joka mahdollistaa henkilötietojen vaihdon Eurojustin kanssa, on kummakin maan osalta, että ne tekevät tarvittavat muutokset tietosuojalainsäädäntöönsä.

               Toisena painopisteenä olisi oltava yhteistyön tehostaminen muiden sellaisten kolmansien maiden kanssa, jotka eivät ole hakeneet unionin jäsenyyttä mutta joilla on mahdollisesti merkittävä turvallisuusvaikutus Eurooppaan maantieteellisistä syistä. Näitä ovat esimerkiksi Lähi-idän ja Pohjois-Afrikan maat. Kuten edellä todettiin, tämän alueen maat ovat kaikki Eurojustille ensisijaisia kolmansia maita operatiivisista syistä. Tämä valinta on myös yhdenmukainen Euroopan unionin ulko- ja turvallisuuspoliittisen globaalistrategian
                  3
                kanssa.

               Kolmantena painopisteenä olisi oltava se, että varmistetaan mahdollisimman suuri johdonmukaisuus oikeus- ja sisäasioiden virastojen suhteissa kolmansiin maihin, erityisesti Europolin ja Eurojustin välillä, ja varmistetaan näin lainvalvonnan ja oikeudellisen yhteistyön välinen mahdollinen seuranta. Tällä hetkellä komissio pyrkii tekemään Europolin puolesta sopimukset kahdeksan maan kanssa edellä mainituista kymmenestä maasta. Komission mukaan on hyödyllistä pyrkiä mahdollisuuksien mukaan ottamaan sekä Eurojust että Europol mukaan näihin tuleviin neuvotteluihin, mikä voisi myös tehdä niistä houkuttelevampia asianomaisille kolmansille maille.

               Tätä taustaa vasten komissio siis suosittelee neuvostolle, että ensimmäiseksi komissiolle annettaisiin valtuutus neuvotella seuraavien kolmansien maiden kanssa: Armenia, Algeria, Bosnia ja Hertsegovina, Egypti, Israel, Jordania, Libanon, Marokko, Tunisia ja Turkki. Armenia ilmoitti äskettäin Eurojustille haluavansa solmia yhteistyösuhteet sen kanssa.

               Poliittinen tausta

               Armenia

               Armenia on EU:n tärkeä kumppani itäisen kumppanuuden puitteissa ja sijaitsee strategisesti Etelä-Kaukasiassa. Se allekirjoitti vuonna 2017 EU:n kanssa kokonaisvaltaisen ja tehostetun kumppanuussopimuksen, johon sisältyy lainsäädännön lähentäminen tärkeillä aloilla, kuten ympäristö, energia, liikenne ja kuluttajansuoja. Armenia ja EU allekirjoittivat viisumihelpotussopimuksen vuonna 2012 ja takaisinottosopimuksen vuonna 2013. Vuoden 2018 rauhanomaisen demokraattisen vallankumouksen jälkeen Armenia aloitti uudistukset oikeusvaltioperiaatteen ja elintason parantamiseksi, mukaan lukien oikeuslaitoksen uudistaminen ja korruption torjunta. Uusi hallitus korosti EU:n kanssa yhteisiä arvoja ja kutsui EU:n kanssa tehtyä sopimusta sisäisten uudistusten perustaksi. Armenia on Venäjän johtamien Euraasian talousunionin ja kollektiivisen turvallisuuden sopimusjärjestön jäsen. EU tukee oikeuslaitoksen uudistusten ja korruption vastaisten uudistusten täytäntöönpanoa EU:n ja Armenian välisen oikeuspolitiikkaa koskevan vuoropuhelun avulla. Tämän seurauksena vuonna 2019 hyväksyttiin eurooppalaisten normien mukaiset uudistusstrategiat. Niiden täytäntöönpanoa tuetaan vuoden 2020 talousarviomäärärahoista rahoitetulla 30 miljoonan euron ohjelmalla.

               Algeria

               Algeria on EU:lle strategisesti tärkeä kumppani, koska sen sijainti Maghreb-alueella on keskeinen ja maalla on tärkeä rooli sekä aluetasolla että Afrikan unionissa. Algeria on strategisesti Välimeren alueen keskipiste, ja se on avainasemassa Saharan ja Sahelin alueen vakauttamisessa. Algeria on hyvin aktiivinen terrorismin torjunnassa omalla alueellaan.

               Maaliskuussa 2017 hyväksyttyihin EU:n ja Algerian kumppanuuden painopisteisiin kuuluvat muuttoliike ja turvallisuus. EU ja Algeria käynnistivät lokakuussa 2017 korkean tason epävirallisen vuoropuhelun terrorismin torjunnasta ja alueellisesta turvallisuudesta ja ilmaisivat halukkuutensa vahvistaa kahdenvälistä yhteistyötä turvallisuuden ja terrorismin torjunnan alalla. Erityisesti seuraavilla kriittisillä aloilla on todettu olevan suuri yhteistyöpotentiaali: radikalismin vähentäminen, Europolin ja Algerian välinen yhteistyö, järjestäytyneen rikollisuuden torjuminen, mukaan luettuna laittoman asekaupan ja kyberrikollisuuden ehkäiseminen, terrorismin rahoituksen torjunta ja tekninen rikostutkinta.

               Algeria ja EU ovat maailmanlaajuisen terrorisminvastaisen foorumin jäseniä. Yksi EU:n rahoittamista alueellisista kemiallisten, biologisten, säteily- ja ydinriskien lieventämistä koskevista osaamiskeskuksista (CBRN-osaamiskeskus) sijaitsee Algerissa.

               Bosnia ja Hertsegovina

               Bosnia ja Hertsegovina on EU:lle keskeinen kumppani. Yhdessä muiden Länsi-Balkanin maiden kanssa Bosnia ja Hertsegovina määriteltiin mahdolliseksi EU:n jäsenehdokkaaksi Thessalonikin Eurooppa-neuvoston huippukokouksessa kesäkuussa 2003.

               Helmikuussa 2016 Bosnia ja Hertsegovina haki EU:n jäsenyyttä, ja syyskuussa 2016 Eurooppa-neuvosto kehotti Euroopan komissiota antamaan lausunnon Bosnia ja Hertsegovinan hakemuksen olennaisista näkökohdista. Komissio antoi toukokuussa 2019 lausuntonsa ja siihen liittyvän analyysiraportin Bosnia ja Hertsegovinan EU-jäsenyyshakemuksesta.
                  4
                Lausunnossa määritellään 14 tärkeintä painopistettä, jotka Bosnia ja Hertsegovinan on toteutettava, jotta voidaan suositella liittymisneuvottelujen aloittamista sen kanssa. Tavoitteet liittyvät demokratiaan / moitteettomaan toimintaan, oikeusvaltioperiaatteeseen, perusoikeuksiin sekä julkishallinnon uudistamiseen.

               Bosnia ja Hertsegovina allekirjoitti vuonna 2018 terrorismin torjuntaa koskevan EU:n ja Länsi-Balkanin yhteisen toimintasuunnitelman, jossa esitetään konkreettisia toimia yhteistyön tehostamiseksi terrorismin torjunnassa ja radikalisoitumisen ehkäisemisessä seuraavien kahden vuoden aikana.
                  5
                Tässä yhteydessä EU ja Bosnia ja Hertsegovina käyvät säännöllisesti poliittista vuoropuhelua terrorismin torjunnasta. Siinä keskitytään strategiakehyksen täytäntöönpanoon ja sisäiseen koordinointiin – erityisesti väkivaltaisten ääriliikkeiden ehkäisemiseen, ulkomaalaisten terroristitaistelijoiden asianmukaiseen tuomitsemiseen ja heidän myöhempään yhteiskuntaan sopeuttamiseensa, asekauppaan, rajavalvontaan, terrorismin rahoitukseen sekä alueelliseen ja kansainväliseen yhteistyöhön Europolin kanssa tehdyn sopimuksen täysimääräisen täytäntöönpanon osalta ja sopimuksen tekemiseen Eurojustin kanssa.

               Bosnia ja Hertsegovina perusti vuonna 2014 ensimmäiset Eurojustin yhteyspisteet käynnistääkseen neuvottelut yhteistyösopimuksen tekemisestä. Myöhemmin perustettiin myös asiantuntijaryhmä valmistelemaan yhteistyösopimuksen valmisteluvaiheessa tehtävää työtä. Uuden Eurojust-asetuksen tultua voimaan joulukuussa 2019 Bosnia ja Hertsegovinan viranomaiset lähettivät Eurojustille huhtikuussa 2020 kirjeen, jossa ne ilmoittivat aikovansa aloittaa yhteistyön virallistamisen yhteistyöjärjestelyn avulla.

               Egypti

               Egypti on EU:lle tärkeä kumppani, ja sillä voisi olla keskeinen rooli rauhan, vaurauden ja vakauden edistäjänä eteläisessä naapurustossa. EU:n ja Egyptin välisen yhteistyön yleisenä kehyksenä on vuodesta 2004 alkaen voimassa ollut assosiaatiosopimus. Yhteisesti sovitut EU:n ja Egyptin kumppanuuden painopisteet vuosiksi 2017–2020 määrittävät tärkeimmät yhteistyöalat. Näihin kuuluvat 1) kestävän ja nykyaikaisen talouden ja sosiaalisen kehityksen edistäminen Egyptissä, 2) yhteistyön vahvistaminen ulkopolitiikassa ja 3) yhteistyön tehostaminen vakauttamisprosessissa, erityisesti hyvän hallintotavan, ihmisoikeuksien, turvallisuuden ja muuttoliikkeen aloilla.
                  6

               Kumppanuuden painopisteissä viitataan yksityis- rikosoikeudellisen yhteistyön mahdolliseen kehittämiseen. Oikeus- ja turvallisuusasioiden alakomitean seitsemännessä kokouksessa marraskuussa 2019 osapuolet kävivät kattavan vuoropuhelun, jossa käsiteltiin useita yhteistä etua koskevia kysymyksiä, erityisesti oikeudellista yhteistyötä, terrorismin torjuntaa sekä huumausaineiden ja järjestäytyneen rikollisuuden torjuntaa.
                  7
                EU:n ja Egyptin muuttoliikevuoropuhelun toisessa tapaamisessa heinäkuussa 2019 Eurojust määritteli maahanmuuttajien salakuljetuksen mahdolliseksi alaksi, jolla voitaisiin tehdä yhteistyötä Egyptin oikeus- ja lainvalvontaviranomaisten kanssa.

               EU tunnustaa Egyptin keskeisen aseman alueellisen turvallisuuden ja vakauden, muuttoliikkeen hallinnan ja terrorismin torjunnan alalla ja muistuttaa, että ongelmiin on puututtava noudattaen täysimääräisesti kansainvälistä ihmisoikeuslainsäädäntöä. YK:n ihmisoikeusneuvostossa 10. maaliskuuta 2020 EU muistutti, että on tärkeää, että Egyptissä kunnioitetaan sananvapautta verkossa ja sen ulkopuolella, tiedotusvälineitä, rauhanomaista kokoontumista ja yhdistymisvapautta ja että muun muassa varoja jäädyttämällä, matkustuskielloilla ja pitkillä tutkintavankeusjaksoilla toteutettava kansalaisyhteiskunnan tilan tarpeeton rajoittaminen on lopetettava.
                  8

               Israel

               EU:n ja Israelin välisten suhteiden oikeudellinen kehys on EU:n ja Israelin välinen assosiaatiosopimus
                  9
               , joka on ollut voimassa vuodesta 2000. EU:n ja Israelin välinen toimintasuunnitelma, joka kattaa kaikki yhteistyöalat, on peräisin vuodelta 2005, ja se uusittiin neuvoston yksimielisellä päätöksellä vuoden 2018 lopussa.
                  10

               Sekä EU että Israel pitävät ensisijaisena tavoitteena turvallisuusuhkien torjumista ja ilmaisevat vuoropuhelussaan tehokkaan yhteistyön olevan yhteinen etu. Yksi tärkeä yhteistyön ala on terrorismin torjunta. EU ja Israel ovat käyneet terrorismin torjuntaa ja turvallisuutta koskevaa vuoropuhelua kolmeen otteeseen: maaliskuussa 2015, syyskuussa 2016 ja kesäkuussa 2018. Näissä tapaamisissa osapuolet sopivat tekevänsä yhteistyötä muun muassa väkivaltaisten ääriliikkeiden, terrorismin rahoituksen ja muun kuin perinteisen terrorismin ja kyberrikollisuuden ehkäisemiseksi sekä ilmailun ja liikenteen turvaamiseksi.

               Israel ilmaisi olevansa kiinnostunut tehostamaan yhteistyötä EU:n virastojen kanssa oikeus- ja sisäasioiden alalla. EU ja Israel keskustelevat yksityis- ja rikosoikeudellisesta yhteistyöstä vuotuisen oikeus- ja sisäasioiden alakomitean puitteissa. Se kokoontui viimeksi joulukuussa 2019.

               Israel on otettu huomioon nelivuotisessa yhteistyöstrategiassa, jonka Eurojust on laatinut viraston operatiiviset tarpeet huomioon ottaen. Israel toisti EU:n kanssa käymässään vuoropuhelussa näkemyksensä, jonka mukaan Eurojust-verkosto toimii erittäin tärkeänä välineenä.

               Vuonna 2012 hyväksyttyjen neuvoston päätelmien
                  11
                mukaisesti kaikkiin Israelin kanssa allekirjoitettaviin sopimuksiin on lisättävä alueellista soveltamista koskeva lauseke, jolla nimenomaisesti rajataan soveltamisala Israeliin ja suljetaan pois miehitetyt alueet: ”Kaikissa Israelin valtion ja EU:n välisissä sopimuksissa on todettava yksiselitteisesti ja nimenomaisesti, ettei niitä sovelleta Israelin vuonna 1967 miehittämiin alueisiin.”
                  12

               Jordania

               Jordania on EU:n keskeinen kumppani etenkin siksi, että maa edistää vakautta, maltillisuutta ja uskontojen välistä suvaitsevaisuutta Lähi-idässä. Jordanialla on edessään vaikeita taloudellisia, sosiaalisia ja turvallisuuteen liittyviä haasteita. Jordaniassa on yli 650 000 rekisteröityä syyrialaispakolaista (noin 10 % Jordanian väkiluvusta ennen Syyrian kriisiä) sekä muita pakolaisryhmiä.

               EU:n ja Jordanian kumppanuus on vahvaa monilla aloilla, ja niiden välillä on ollut assosiaatiosopimus vuodesta 2002 alkaen (Jordanialla on ollut pitkälle edistyneen maan asema vuodesta 2010).

               EU ja Jordania hyväksyivät joulukuussa 2016 kumppanuuden painopisteet poliittisena kehyksenä, joka on voimassa 31. joulukuuta 2020 saakka, ja kokonaissuunnitelman vuosiksi 2016–2018.
                  13
                Kumppanuuden painopisteiden avulla EU ja Jordania ovat vahvistaneet tavoitteensa ja edistyneet yhteistyön lujittamisessa kolmessa yhteistä etua koskevassa pääpilarissa: 1) ulko- ja turvallisuuspolitiikka, mukaan lukien terrorismin torjunta ja väkivaltaisten ääriliikkeiden ehkäiseminen, 2) talouden ala Jordanian makrotaloudellisen vakauden ylläpitämiseksi ja sen sosiaalisen ja taloudellisen kehityksen edistämiseksi sekä 3) hallinnon, oikeusvaltioperiaatteen, demokraattisten uudistusten ja ihmisoikeuksien vahvistaminen. Ammanissa 15. helmikuuta 2018 pidetty EU:n ja Jordanian oikeus- ja turvallisuusasioiden alakomitean kokous tarjosi tilaisuuden keskustella tarkemmin mahdollisuuksista tehostaa EU:n ja Jordanian välistä oikeudellista yhteistyötä.

               EU:n ja Jordanian kokonaissuunnitelma sisältää keskinäisiä sitoumuksia, joiden avulla molemmat osapuolet pyrkivät lunastamaan Lontoossa helmikuussa 2016 järjestetyssä Syyrian ja sen lähialueiden avunantajien konferenssissa antamansa lupaukset. Nämä sitoumukset vahvistettiin Syyrian ja sen lähialueiden tulevaisuuden tukemisesta 5. huhtikuuta 2017 Brysselissä järjestetyssä konferenssissa, ja niihin kuuluu myös Jordanian selviytymiskyvyn lujittaminen, jotta maa voisi selvitä paremmin Syyrian kriisin seurauksista.
                  14

               Jordania on edelleen EU:n keskeinen kumppani Lähi-idässä, ja on tärkeää, että Jordanialla on jatkossakin rakentava rooli alueen vakaudessa. Maahan kohdistuu jatkuvasti monenlaisia, muun muassa alueellisia, taloudellisia ja sosiaalisia paineita. Se on jo pitkän aikaa tarjonnut asuinpaikan suurelle määrälle syyrialaispakolaisia. Covid-19-pandemia on lisännyt huomattavasti terveysalaan kohdistuvaa painetta ja aiheuttaa lisää merkittäviä sosioekonomisia haasteita.

               Libanon

               EU:lla ja Libanonilla on yhteisiä haasteita, jotka liittyvät pitkittyneisiin kriiseihin ja alueen epävakauteen. EU:n ja Libanonin välinen kumppanuus on vahva ja kattaa monia aloja, kuten vuodesta 2006 asti voimassa olleessa assosiaatiosopimuksessa määritellään.
                  15
                Libanonilla on ratkaistavana vakavia poliittisia, taloudellisia, sosiaalisia ja turvallisuushaasteita, erityisesti ennennäkemätön talous- ja rahoituskriisi, jota covid-19-pandemian vaikutukset pahentavat. Järjestelmän heikkouksien lisäksi yhdeksän vuotta kestänyt Syyrian konflikti aiheuttaa edelleen paineita Libanonin instituutioille ja infrastruktuurille ja vaikuttaa haitallisesti sen sosioekonomiseen vakauteen. Libanonissa on yli miljoona rekisteröityä syyrialaispakolaista niiden noin 300 000 palestiinalaispakolaisen lisäksi, jotka olivat maassa jo aiemmin. Siten Libanonissa on maailman kaikista maista eniten pakolaisia suhteessa asukaslukuun.

               EU ja Libanon allekirjoittivat vuonna 2016 myös kokonaissuunnitelman, joka sisältää yhteisiä sitoumuksia ja ensisijaisia toimia sekä syyrialaispakolaisten että vastaanottavien yhteisöjen elinolojen parantamiseksi Lontoossa vuonna 2016 pidetyssä konferenssissa annetun aiejulistuksen mukaisesti.
                  16
                Syyrian ja sen lähialueiden tulevaisuuden tukemista käsitelleissä peräkkäisissä Brysselin konferensseissa (2017–2020) annetut uudistetut sitoumukset vahvistivat tätä yhteistä vastuuta Syyrian kriisin vaikutusten käsittelyssä. EU:n ja Libanonin välillä on vahva kumppanuus, ja ne tekevät yhteistyötä monilla aloilla, kuten assosiaatiosopimuksessa määritellään. EU ja Libanon hyväksyivät 11. marraskuuta 2016 kumppanuuden painopisteet, jotka muodostavat politiikan puitteet vuosina 2016–2020.
                  17

               Kumppanuuden painopisteissä ilmaistiin sitoutuminen suhteiden tiivistämiseen edelleen yhteistä etua ja haasteita koskevien kolmen keskeisen pilarin pohjalta: 1) turvallisuus ja terrorismin torjunta, 2) hallinto ja oikeusvaltioperiaate sekä 3) kasvun ja työllistymismahdollisuuksien edistäminen. EU:n ja Libanonin turvallisuus- ja oikeusalan klusteritapaamisessa 3. lokakuuta 2018 Beirutissa muistutettiin, että turvallisuus- ja oikeusasiat ovat olennainen osa EU:n ja Libanonin kumppanuutta. Tapaamisessa sovittiin oikeudellisen yhteistyön edistämisestä edelleen ja siitä, että tarkastellaan mahdollisuuksia vahvistaa yhteistyötä Eurojustin kanssa tässä tarkoituksessa.

               Libanon kamppailee tällä hetkellä vakavien sosioekonomisten haasteiden kanssa, ja Syyrian konflikti ja covid-19-pandemia pahentavat niitä.

               Marokko

               Marokko on keskeinen naapuri ja EU:n kumppani. Yhä epävakaammassa alueellisessa tilanteessa se on Maghreb-maissa vakautta tuova tekijä ja mahdollisesti silta Euroopan ja Saharan eteläpuolisen Afrikan välillä. EU ja Marokon kuningaskunta ovat yli 50 vuoden ajan rakentaneet pitkän aikavälin kumppanuutta, jota tukevat useat poliittiset ja taloudelliset sopimukset. Marokko ja EU allekirjoittivat vuonna 1996 Euro–Välimeri-assosiaatiosopimuksen, joka tuli voimaan vuonna 2000.
                  18
                Ne vahvistivat kahdenvälisiä suhteitaan useilla aloilla, joihin kuuluvat muun muassa poliittinen ja turvallisuusyhteistyö, talous- ja rahoitussuhteet sekä sosiaaliset ja henkilösuhteet. Lisäksi Marokolla on ollut Euroopan naapuruuspolitiikassa pitkälle edistyneen maan asema vuodesta 2008 lähtien. Edistyneen maan aseman täytäntöönpanoa koskeva vuosien 2013–2017 toimintasuunnitelma, jonka voimassaoloa pidennettiin vuosina 2018 ja 2019, kattaa useita yhteistyöaloja. Niihin kuuluu muun muassa yhteistyö oikeus- ja sisäasioissa, kuten järjestäytyneiden rikollisverkostojen torjunta, rajavalvonta sekä oikeudellinen ja poliisiyhteistyö.

               Assosiaatiosopimuksen maantieteellisestä soveltamisalasta joulukuussa 2015 annetun Euroopan unionin tuomioistuimen tuomion
                  19
                seurauksena kahdenväliset suhteet taantuivat. EU ja Marokko kuitenkin neuvottelivat kyseisistä oikeudellisista välineistä uudelleen tuomioistuimen oikeuskäytännön pohjalta ja sopivat kumppanuutensa käynnistämisestä uudelleen vuoden 2019 alussa. Uudelleenkäynnistys hyväksyttiin virallisesti 27. kesäkuuta 2019 pidetyssä assosiaationeuvoston 14. kokouksessa, jossa hyväksyttiin kunnianhimoinen yhteinen poliittinen lausuma.
                  20
                Yhteisessä lausumassa vahvistetaan useita keskeisiä aloja, joilla Marokko ja EU aikovat tehostaa yhteistyötään tulevina vuosina. Niihin kuuluvat erityisesti neljä strategista alaa eli arvot, talous ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus, tietämys ja turvallisuus sekä kaksi keskeistä horisontaalista akselia (liikkuvuus/muuttoliike ja ilmasto/ympäristö).

               Suhteiden käynnistäminen uudelleen on mahdollistanut myös assosiaatiosopimuksesta johtuvien vuoropuhelurakenteiden palauttamisen. Assosiaatiosopimuksen alakomiteoihin kuuluu erityisesti vuoropuhelu monilla eri aloilla, kuten oikeus ja turvallisuus sekä poliittinen yhteistyö. Samanaikaisesti on tehostettu merkittävästi operatiivista yhteistyötä turvallisuuteen ja rajaturvallisuuteen liittyvillä aloilla, kuten maahanmuuttajien salakuljetuksen, ihmiskaupan ja muun rikollisverkostojen toiminnan torjunnassa. Lisäksi Marokko on kehittänyt tiivistä kahdenvälistä yhteistyötä EU:n jäsenvaltioiden kanssa terrorismin torjunnan alalla. Marokko on Da’eshin vastaisen maailmanlaajuisen koalition jäsen, ja vuodesta 2016 lähtien se on toiminut yhtenä maailmanlaajuisen terrorisminvastaisen foorumin puheenjohtajista. Marokossa sijaitsee myös yksi EU:n rahoittamista alueellisista CBRN-osaamiskeskuksista.

               Tunisia

               Tunisia on merkittävä kumppani EU:lle, esimerkki demokratiaan siirtymisestä ja yksi alueen vakauden pilareista. Vuodesta 1976 juontuvat EU:n ja Tunisian suhteet saivat merkittävää lisänostetta vuonna 1995 Tunisian ja EU:n allekirjoitettua assosiaatiosopimuksen, jolla luotiin tiiviimmät suhteet kaikilla yhteistyön aloilla.
                  21
                Vuoden 2011 vallankumouksen jälkeen EU ja Tunisia solmivat etuoikeutetun kumppanuuden (vuonna 2012), johon sisältyvät talouden ja kaupan yhdentymisen tehostaminen ja liikkuvuuskumppanuus.
                  22
                Vuodesta 2011 lähtien EU on antanut Tunisialle merkittävää poliittista ja taloudellista tukea ja kaksinkertaistanut rahoitustukensa, minkä vuoksi Tunisia on yksi niistä maista, jotka saavat eniten EU:n tukea asukasta kohden. EU tukee voimakkaasti Tunisian demokraattisen siirtymän lujittamista ja vireillä olevien olennaisten poliittisten ja taloudellisten uudistusten täytäntöönpanoa.

               Turvallisuustilanne on kuitenkin edelleen herkkä erityisesti epävakaan alueellisen ympäristön vuoksi. EU on sitoutunut vahvistamaan turvallisuusalalla sekä terrorismin torjunnan, väkivaltaisen radikalisoitumisen ja ääriliikkeiden ehkäisemisen alalla Tunisian kanssa tekemäänsä merkittävää yhteistyötä muun muassa lujittamalla Tunisian yhteistyötä näillä aloilla toimivien EU:n virastojen ja elinten, erityisesti Europolin, kanssa. Viime vuosina on kehitetty kaksi operatiivista ja strategista kumppanuutta, joista ensimmäinen on Tunisian kansalliskaartin ja Euroopan santarmijoukkojen välinen, terrorismin vastaisia valmiuksia koskeva kumppanuus. Toinen on Carthage Salambon poliisiakatemian ja EU:n lainvalvontakoulutusviraston (CEPOL) välinen kumppanuus.

               Järjestäytynyt maahanmuuttajien salakuljetus on lisääntynyt vuodesta 2017 alkaen. Salakuljettajien ja ihmiskauppiaiden vastaisten oikeustoimien käynnistäminen on ratkaisevan tärkeää, ja EU on edelleen sitoutunut tarjoamaan Eurojustin ja Europolin asiantuntijoiden apua. Tätä varten tiedon ja analyysien jakaminen on edelleen tärkeää. Lisäksi tehostettu yhteistyö olisi erittäin hyödyllistä myös maahanmuuttajien salakuljetukseen liittyvällä rikollisuudenalalla eli asiakirjapetosten yhteydessä.

               Turkki

               Turkki on EU:lle keskeinen kumppani. Joulukuussa 1999 Eurooppa-neuvosto myönsi Turkille ehdokasmaan aseman, ja liittymisneuvottelut aloitettiin lokakuussa 2005.
                  23

               EU:n ja Turkin huippukokouksessa 29. marraskuuta 2015 sovittiin poliittisen vuoropuhelun laajentamisesta ja syventämisestä kaikilla aloilla, myös ulko- ja turvallisuuspolitiikan, muuttoliikkeen ja terrorismintorjunnan alalla.
                  24
                Turkki ja EU ovat vahvistaneet sitoumuksensa torjua sekä Da’eshin että PKK:n
                  25
                edelleen muodostamaa uhkaa. EU:n ja Turkin 18. maaliskuuta 2016 hyväksymässä julkilausumassa käsiteltiin muuttoliikekriisiä.
                  26
                Eurooppa-neuvoston ja komission puheenjohtajat tapasivat 9. maaliskuuta 2020 Turkin presidentin ja sopivat EU:n ja Turkin julkilausuman täytäntöönpanon tehostamisesta.
                  27

               Yhteistyön syventäminen Eurojustin kanssa on asianmukaista tilanteessa, jossa on tarkoitus täyttää kaikki viisumivapauteen tähtäävän etenemissuunnitelman jäljellä olevat arviointiperusteet. Euroopan unioni käynnisti Turkin kanssa viisumivapautta koskevan vuoropuhelun 16. joulukuuta 2013. Viisumivapautta koskeva vuoropuhelu perustuu etenemissuunnitelmaan, jossa esitetään vaatimukset, jotka Turkin on täytettävä, ennen kuin viisumipakko voidaan poistaa.

               Tällä välin Turkki ja Eurojust ovat perustaneet yhteyspisteitä helpottamaan muiden kuin arkaluonteisten tietojen vaihtoa. Turkin yhteyspisteet osallistuvat myös Euroopan oikeudellisen verkoston kokouksiin. Eurojust ja Turkin viranomaiset ovat käyneet kirjeenvaihtoa käytännön yhteistyön lisäämisestä. Turkin viranomaiset kirjoittivat Eurojustille 2. toukokuuta 2016 vahvistaakseen virallisesti aikomuksensa tehdä yhteistyösopimus mahdollisimman pian ja tehostaa tällä välin käytännön yhteistyötä. On ratkaisevan tärkeää, että Turkin yhteyspisteet vastaavat nopeasti Eurojustin kautta niille lähetettyihin tieto- ja yhteistyöpyyntöihin, toteuttavat jatkotoimia sekä osallistuvat järjestäytynyttä rikollisuutta ja terrorismia koskeviin strategisiin kokouksiin. Eurojust vastasi Turkin viranomaisille 3. toukokuuta 2016 kutsuakseen Turkin terrorismia koskevaan Eurojustin taktiseen kokoukseen ja ehdotti Turkin tuomareiden ja syyttäjien aktiivista osallistumista Eurojustin tapahtumiin, joissa käsitellään tehostettua rikosoikeudellista yhteistyötä asioissa, sekä tiedon ja parhaiden käytäntöjen jakamista. Keskustelut eivät ole viime vuosina edistyneet, mutta yhteydet solmittiin uudelleen vuonna 2019.

               2.SUOSITUKSEEN LIITTYVÄT OIKEUDELLISET NÄKÖKOHDAT

               Euroopan unionin rikosoikeudellisen yhteistyön virastosta (Eurojust) annetussa asetuksessa (EU) 2018/1727 vahvistetaan Eurojustin toimintaa säätelevä oikeudellinen kehys, johon kuuluvat erityisesti viraston tavoitteet, tehtävät, toimivaltuudet, tietosuojatakeet ja yhteistyöjärjestelyt ulkoisten kumppanien kanssa.

               Tämä suositus on yhdenmukainen Eurojust-asetuksen säännösten kanssa.

               Suosituksen tarkoituksena on saada neuvoston lupa siihen, että komissio voi neuvotella tulevat sopimukset EU:n puolesta. Oikeusperusta, jonka nojalla neuvosto voi antaa luvan neuvottelujen aloittamiseen, on Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT-sopimus) 218 artiklan 3 ja 4 kohta.

               SEUT-sopimuksen 218 artiklan nojalla komissio nimitetään unionin neuvottelijaksi neuvottelemaan Euroopan unionin ja tässä suosituksessa määriteltyjen kolmansien maiden väliset sopimukset Euroopan unionin rikosoikeudellisen yhteistyön viraston (Eurojust) ja näiden kolmansien maiden rikosoikeudellisen yhteistyön alalla toimivaltaisten viranomaisten välisestä yhteistyöstä.

               Suositus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               luvan antamisesta aloittaa neuvottelut Euroopan unionin ja Algerian, Armenian, Bosnia ja Hertsegovinan, Egyptin, Israelin, Jordanian, Libanonin, Marokon, Tunisian ja Turkin välisistä, Euroopan unionin rikosoikeudellisen yhteistyön viraston (Eurojust) ja näiden kolmansien maiden rikosoikeudellisen yhteistyön alalla toimivaltaisten viranomaisten välillä tehtävää yhteistyötä koskevista sopimuksista

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) ja erityisesti sen 218 artiklan 3 ja 4 kohdan,

               ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2018/1727
                  28
                annettiin 14 päivänä marraskuuta 2019, ja sitä sovelletaan 12 päivästä joulukuuta 2019.

               (2)Asetuksessa ja erityisesti sen 56 artiklassa vahvistetaan yleiset periaatteet, jotka koskevat henkilötietojen siirtoa Euroopan rikosoikeudellisen yhteistyön virastolta (Eurojust) kolmansiin maihin ja kansanvälisille järjestöille. Eurojust voi siirtää henkilötietoja kolmanteen maahan sellaisen kansainvälisen sopimuksen perusteella, joka on tehty unionin ja kyseisen kolmannen maan välillä SEUT-sopimuksen 218 artiklan nojalla ja jossa määrätään yksityisyydensuojaa, perusoikeuksia ja yksilön vapauksia koskevista asianmukaisista suojatoimista.

               (3)Neuvottelut olisi aloitettava tällaisten sopimusten tekemiseksi Euroopan unionin ja Algerian, Armenian, Bosnia ja Hertsegovinan, Egyptin, Israelin, Jordanian, Libanonin, Marokon, Tunisian ja Turkin välillä.

               (4)Komission olisi tarvittaessa voitava kuulla Euroopan tietosuojavaltuutettua myös sopimusten neuvottelemisen aikana ja joka tapauksessa ennen sopimusten tekemistä.

               (5)Sopimuksissa olisi kunnioitettava perusoikeuksia ja noudatettava Euroopan unionin perusoikeuskirjassa tunnustettuja periaatteita, erityisesti perusoikeuskirjan 7 artiklassa tunnustettua oikeutta nauttia yksityis- ja perhe-elämän kunnioitusta, perusoikeuskirjan 8 artiklassa tunnustettua oikeutta henkilötietojen suojaan ja perusoikeuskirjan 47 artiklassa tunnustettua oikeutta tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin ja puolueettomaan tuomioistuimeen. Sopimuksia olisi sovellettava näiden oikeuksien ja periaatteiden mukaisesti.

               (6)Sopimukset eivät saisi vaikuttaa henkilötietojen siirtämiseen tai muun muotoiseen kansallisen turvallisuuden takaamisesta vastaavien viranomaisten väliseen yhteistyöhön eivätkä rajoittaa sitä.

               (7)Asetus (EU) 2018/1727 sitoo Irlantia, minkä vuoksi se osallistuu tämän päätöksen hyväksymiseen.

               (8)Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyssä, Tanskan asemasta tehdyssä pöytäkirjassa N:o 22 olevien 1 ja 2 artiklan mukaisesti Tanska ei osallistu tämän päätöksen hyväksymiseen, päätös ei sido Tanskaa eikä sitä sovelleta Tanskaan.

               (9)Euroopan tietosuojavaltuutettua ja Euroopan tietosuojaneuvostoa on kuultu tästä päätöksestä ja sen liitteestä, ja ne ovat antaneet lausunnon (päivämäärä),

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               1)Komissio valtuutetaan aloittamaan neuvottelut Euroopan unionin ja Algerian, Armenian, Bosnia ja Hertsegovinan, Egyptin, Israelin, Jordanian, Libanonin, Marokon, Tunisian ja Turkin välisistä sopimuksista, jotka koskevat yhteistyötä Euroopan unionin rikosoikeudellisen yhteistyön viraston (Eurojust) ja näiden kolmansien maiden rikosoikeudellisen yhteistyön alalla toimivaltaisten viranomaisten välillä.

               2)Neuvottelut käydään neuvoston antamien ja tämän päätöksen liitteenä olevien neuvotteluohjeiden pohjalta.

               2 artikla

               Komissio nimetään unionin neuvottelijaksi.

               3 artikla

               Neuvottelut käydään neuvoston asiaankuuluvaa työryhmää kuullen ja liitteenä olevien ohjeiden mukaisesti, jollei neuvoston komissiolle myöhemmin antamista ohjeista muuta johdu.

               Komissio raportoi säännöllisesti neuvoston työryhmälle neuvottelujen edistymisestä ja toimittaa sille viipymättä kaikki neuvotteluasiakirjat.

               4 artikla

               Tämä päätös on osoitettu komissiolle.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)

                        Asetus (EU) 2018/1727, annettu 14 päivänä marraskuuta 2018, EUVL L 295, 21.11.2018, s. 138.

                     (2)

                        Bryssel, 6.10.2020  COM(2020) 660 final, Vuoden 2020 tiedonanto EU:n laajentumispolitiikasta.

                     (3)

                  https://eeas.europa.eu/sites/eeas/files/eugs_review_web_0.pdf

                     (4)

                        https://ec.europa.eu/neighbourhood-enlargement/sites/near/files/20190529-bosnia-and-herzegovina-opinion.pdf

                     (5)

                        https://ec.europa.eu/home-affairs/sites/homeaffairs/files/news/docs/20181005_joint-action-plan-counter-terrorism-western-balkans.pdf

                     (6)

                  https://www.consilium.europa.eu/media/23942/eu-egypt.pdf

                     (7)

                     https://eeas.europa.eu/delegations/egypt/71267/eu-egypt-stability-and-social-development-7th-cluster-meeting_en

                     (8)

                  https://eeas.europa.eu/delegations/un-geneva/75884/hrc43-item-4-human-rights-situations-require-councils-attention-eu-statement_en

                     (9)

                        http://www.eeas.europa.eu/archives/delegations/israel/documents/eu_israel/asso_agree_en.pdf

                     (10)

                        https://eur-lex.europa.eu/legal-content/FI/TXT/PDF/?uri=CELEX:32019D0105&from=FI

                     (11)

                        https://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_Data/docs/pressdata/en/foraff/130195.pdf

                     (12)

                        https://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_Data/docs/pressdata/EN/foraff/134152.pdf

                     (13)

                        https://data.consilium.europa.eu/doc/document/ST-12384-2016-ADD-1/fi/pdf

                     (14)

                        https://www.consilium.europa.eu/en/press/press-releases/2017/04/05/syria-conference-co-chairs-declaration/

                     (15)

                        https://ec.europa.eu/neighbourhood-enlargement/neighbourhood/countries/lebanon_en#:~:text=The%20partnership%20between%20the%20European,and%20economically%20strong%20neighbouring%20country

                     (16)

                        http://www.businessnews.com.lb/download/LondonConferenceLebanonStatementOfIntent4Feb2016.pdf

                     (17)

                        https://www.consilium.europa.eu/fi/press/press-releases/2016/11/15/eu-lebanon-partnership/

                     (18)

                        https://eur-lex.europa.eu/legal-content/FI/TXT/HTML/?uri=CELEX:22000A0318(01)&from=FI

                     (19)

                        http://curia.europa.eu/juris/document/document.jsf?docid=172870&doclang=FI

                     (20)

                        https://www.consilium.europa.eu/en/press/press-releases/2019/06/27/joint-declaration-by-the-european-union-and-the-kingdom-of-morocco-for-the-fourteenth-meeting-of-the-association-council/

                     (21)

                        https://eur-lex.europa.eu/resource.html?uri=cellar:d3eef257-9b3f-4adb-a4ed-941203546998.0008.02/DOC_4&format=PDF

                     (22)

                        https://eeas.europa.eu/sites/eeas/files/plan_action_tunisie_ue_2013_2017_fr_0.pdf

                     (23)

                        https://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/en/ec/ACFA4C.htm

                     (24)

                        https://www.consilium.europa.eu/fi/press/press-releases/2015/11/29/eu-turkey-meeting-statement/

                     (25)

                        Kurdistanin työväenpuolue (kurdin kielellä: Partiya Karkerên Kurdistanê).

                     (26)

                        https://www.consilium.europa.eu/fi/press/press-releases/2016/03/18/eu-turkey-statement/

                     (27)

                        https://www.consilium.europa.eu/fi/meetings/international-summit/2020/03/09/

                     (28)

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2018/1727, annettu 14 päivänä marraskuuta 2018, Euroopan unionin rikosoikeudellisen yhteistyön virastosta (Eurojust) ja neuvoston päätöksen 2002/187/YOS korvaamisesta ja kumoamisesta (EUVL L 295, 21.11.2018, s. 138).

    ---documentbreak---

               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 19.11.2020
            COM(2020) 743 final
            LIITE
            asiakirjaan
            SuositusNEUVOSTON PÄÄTÖKSEKSI
            luvan antamisesta aloittaa neuvottelut Euroopan unionin ja Algerian, Armenian, Bosnia ja Hertsegovinan, Egyptin, Israelin, Jordanian, Libanonin, Marokon, Tunisian ja Turkin välisistä, Euroopan unionin rikosoikeudellisen yhteistyön viraston (Eurojust) ja näiden kolmansien maiden rikosoikeudellisen yhteistyön alalla toimivaltaisten viranomaisten välillä tehtävää yhteistyötä koskevista sopimuksista

               LIITE

               Ohjeet Euroopan unionin ja Algerian, Armenian, Bosnia ja Hertsegovinan, Egyptin, Israelin, Jordanian, Libanonin, Marokon, Tunisian ja Turkin välisten, Euroopan unionin rikosoikeudellisen yhteistyön viraston (Eurojust) ja näiden kolmansien maiden rikosoikeudellisen yhteistyön alalla toimivaltaisten viranomaisten välillä tehtävää rikosoikeudellista yhteistyötä koskevien sopimusten neuvottelemiseksi

               Komission olisi pyrittävä saavuttamaan neuvotteluissa jäljempänä esitetyt tavoitteet.

               1)Sopimusten on tarkoitus muodostaa oikeusperusta Eurojustin ja asianomaisten kolmansien maiden toimivaltaisten viranomaisten väliselle yhteistyölle, operatiivisten henkilötietojen vaihto mukaan luettuna, jotta voidaan tukea ja lujittaa näiden maiden toimivaltaisten viranomaisten ja jäsenvaltioiden toimintaa sekä niiden keskinäistä yhteistyötä niiden rikollisuuden muotojen ehkäisemisessä ja torjunnassa, joiden osalta Eurojust on Eurojust-asetuksen mukaan toimivaltainen, ja varmistaa samalla asianmukaiset yksityisyydensuojaa, henkilötietoja, perusoikeuksia ja yksilön vapauksia koskevat suojatoimet.

               2)Tarkoituksen rajaamisen takaamiseksi sopimuksiin perustuva yhteistyö ja henkilötietojen vaihto voi kattaa ainoastaan asetuksen (EU) 2018/1727 3 artiklassa tarkoitetut Eurojustin toimivallan piiriin kuuluvat rikokset ja liitännäisrikokset, jäljempänä yhdessä ’rikokset’. Yhteistyön avulla olisi pyrittävä erityisesti ehkäisemään ja torjumaan terrorismia, hajottamaan erityisesti laitonta asekauppaa, huumekauppaa ja siirtolaisten salakuljetusta harjoittavia järjestäytyneitä rikollisryhmiä sekä torjumaan kyberrikollisuutta. Sopimuksissa on täsmennettävä niiden soveltamisala ja tarkoitukset, joita varten Eurojust voi siirtää tietoja asianomaisten kolmansien maiden toimivaltaisille viranomaisille.

               3)Sopimuksissa on esitettävä selkeästi ja täsmällisesti Eurojustin ja asianomaisten kolmansien maiden toimivaltaisten viranomaisten välisessä henkilötietojen vaihdossa tarvittavat suoja- ja valvontatoimet, jotka liittyvät henkilötietojen suojaan, perusoikeuksiin ja yksilöiden vapauksiin kansalaisuudesta ja asuinpaikasta riippumatta. Jäljempänä esitettyjen suojatoimien lisäksi näihin on sisällyttävä vaatimus siitä, että henkilötietojen siirtoon sovelletaan salassapitovelvollisuutta ja että henkilötietoja ei käytetä kuolemanrangaistuksen tai minkäänlaisen julman ja epäinhimillisen kohtelun vaatimiseen, langettamiseen tai täytäntöönpanoon, sanotun kuitenkaan rajoittamatta mahdollisesti tarvittavien lisäsuojatoimien soveltamista.

               Erityisesti on otettava huomioon seuraavat seikat:

               a)Sopimusten on sisällettävä keskeisten termien määritelmät, mukaan lukien direktiivin (EU) 2016/680 3 artiklan 1 kohdan mukainen henkilötietojen määritelmä.

               b)Sopimuksissa on noudatettava tietyn käsittelytarkoituksen periaatetta, jolla varmistetaan, ettei tietoja käsitellä muita kuin siirron tarkoituksia varten. Tässä mielessä tarkoitukset, joita varten osapuolet käsittelevät henkilötietoja sopimusten nojalla, on esitettävä selkeästi ja täsmällisesti, eivätkä ne saa olla laajemmat kuin on tarpeen yksittäistapauksissa niiden rikosten ehkäisemistä ja torjuntaa varten, joita sopimukset koskevat.

               c)Henkilötietoja, joita Eurojust siirtää sopimusten mukaisesti, on käsiteltävä asianmukaisesti ja lainmukaisesti ja ainoastaan niitä tarkoituksia varten, joiden vuoksi ne on siirretty. Sopimuksissa on määrättävä, että siirtäessään tietoja Eurojustin on ilmoitettava tietoihin pääsyä tai niiden käyttöä koskevista mahdollisista rajoituksista, mukaan lukien tietojen siirto, poistaminen, tuhoaminen tai myöhempi käsittely. Sopimuksissa on velvoitettava asianomaisten kolmansien maiden toimivaltaiset viranomaiset noudattamaan näitä rajoituksia ja täsmennettävä, miten näiden rajoitusten noudattamista valvotaan käytännössä. Henkilötietojen on oltava asianmukaisia, olennaisia ja rajoitettuja siihen, mikä on välttämätöntä suhteessa tarkoitukseen. Tietojen on oltava täsmällisiä ja päivitettyjä. Tietoja saa säilyttää ainoastaan niin kauan kuin se on tarpeen niitä tarkoituksia varten, joita varten ne on siirretty. Sopimuksissa on määrättävä, että tarvetta säilyttää siirrettyjä henkilötietoja edelleen on tarkasteltava uudelleen määräajoin. Sopimuksiin on liitettävä liite, joka sisältää tyhjentävän luettelon asianomaisten kolmansien maiden toimivaltaisista viranomaisista, joille Eurojust voi siirtää tietoja, sekä lyhyt kuvaus niiden toimivallasta.

               d)Rotua tai etnistä alkuperää, poliittisia mielipiteitä, uskonnollista tai filosofista vakaumusta taikka ammattiliittoon kuulumista ilmentävien henkilötietojen sekä geneettisten tietojen ja henkilön terveyteen tai seksuaaliseen käyttäytymiseen liittyvien tietojen siirtäminen Eurojustin toimesta on kiellettävä, paitsi jos se on ehdottoman tarpeellista ja oikeasuhteista yksittäistapauksissa sopimusten kattamien rikosten ehkäisyä tai torjuntaa varten ja asianmukaisia suojatoimia sovelletaan. Sopimuksissa olisi myös määrättävä erityisistä suojatoimista, joita sovelletaan rikosten uhrien, todistajien tai muiden henkilöiden, jotka voivat antaa tietoja rikoksista, sekä alaikäisten henkilöiden henkilötietojen siirtämiseen.

               e)Sopimuksissa on määrättävä henkilötietojen käsittelyyn liittyvistä yksilöiden täytäntöönpanokelpoisista oikeuksista vahvistamalla säännöt, jotka koskevat yksilön tiedonsaantioikeutta sekä oikeutta oikaista ja poistaa tiedot, mukaan lukien erityiset perusteet, joiden nojalla voidaan sallia näiden oikeuksien välttämättömät ja oikeasuhteiset rajoitukset. Sopimuksissa on myös varmistettava, että jokaisella, jonka henkilötietoja käsitellään sopimusten nojalla, on täytäntöönpanokelpoinen oikeus tehokkaisiin hallinnollisiin ja oikeudellisiin muutoksenhakukeinoihin, joilla taataan tehokkaat oikeussuojakeinot.

               f)Sopimuksissa on vahvistettava säännöt, jotka koskevat henkilötietojen säilyttämistä ja säilyttämistarpeen uudelleentarkastelua, tietojen oikaisemista ja poistamista sekä lokitietoja ja dokumentaatiota koskevaa kirjanpitoa ja yksilöille annettavia tietoja. Niissä olisi myös määrättävä henkilötietojen automaattiseen käsittelyyn sovellettavista suojatoimista. Sopimuksissa olisi myös vahvistettava kriteerit, joiden perusteella arvioidaan tietojen paikkansapitävyys.

               g)Sopimuksiin on sisällytettävä velvollisuus varmistaa, että henkilötiedot ovat turvassa, tarvittavien teknisten ja organisatoristen toimenpiteiden avulla ja antamalla pääsy henkilötietoihin ainoastaan valtuutetuille henkilöille. Sopimuksiin on sisällytettävä myös velvollisuus ilmoittaa sopimuksen nojalla siirrettyihin tietoihin vaikuttavista henkilötietojen tietoturvaloukkauksista.

               h)Tietojen siirtäminen edelleen asianomaisten kolmansien maiden toimivaltaisilta viranomaisilta maan muille viranomaisille, myös käytettäväksi oikeudellisissa menettelyissä, sallitaan ainoastaan Eurojustin toteuttaman siirron alkuperäisiin tarkoituksiin, ja siihen sovelletaan asianmukaisia ehtoja ja suojatoimia, mukaan lukien Eurojustin ennakkolupa.

               i)Edellä h alakohdassa tarkoitettuja edellytyksiä sovelletaan myös siinä tapauksessa, että tietoja siirretään edelleen asianomaisen kolmannen maan toimivaltaisilta viranomaisilta muiden kolmansien maiden viranomaisille. Tällöin sovelletaan lisävaatimusta, jonka mukaan tällainen tietojen siirtäminen edelleen on sallittua vain sellaisiin kolmansiin maihin, joihin Eurojust voi siirtää henkilötietoja asetuksen (EU) 2018/1727 56 artiklan 2 kohdan nojalla.

               j)Sopimuksissa on varmistettava, että käytössä on valvontajärjestelmä, jossa henkilötietoja ja muita sopimusten nojalla vaihdettuja tietoja käyttäviä asianomaisten kolmansien maiden viranomaisia valvoo yksi tai useampi tietosuojasta vastaava riippumaton viranomainen, jolla on tehokkaat tutkinta- ja toimintavaltuudet ja oikeus panna vireille oikeudenkäynti. Näillä riippumattomilla viranomaisilla on oltava erityisesti valtuudet käsitellä yksilöiden valituksia, jotka koskevat heidän henkilötietojensa käyttöä. Henkilötietoja käyttävien viranomaisten on oltava tilivelvollisia sopimuksessa vahvistettujen, henkilötietojen suojaa koskevien sääntöjen noudattamisen suhteen.

               4)Sopimuksissa on määrättävä niiden tulkintaa ja soveltamista koskevasta tuloksellisesta riitojenratkaisumekanismista, jotta voidaan varmistaa, että osapuolet noudattavat yhteisesti sovittuja sääntöjä.

               5)Sopimuksiin on sisällytettävä määräyksiä, jotka koskevat sopimusten täytäntöönpanon seurantaa ja säännöllistä arviointia.

               6)Sopimuksissa on oltava määräys, joka koskee niiden voimaantuloa ja voimassaoloa, ja määräys, jonka nojalla osapuoli voi irtisanoa sopimuksen tai keskeyttää sen soveltamisen, erityisesti siinä tapauksessa, että asianomainen kolmas maa ei enää tosiasiallisesti takaa sopimuksessa vaadittua perusoikeuksien ja ‑vapauksien suojan tasoa. Sopimuksissa on myös täsmennettävä, voidaanko niiden soveltamisalaan kuuluvia ja ennen niiden soveltamisen keskeyttämistä tai irtisanomista siirrettyjä henkilötietoja edelleen käsitellä. Henkilötietojen käsittelyn jatkamisen, jos se on sallittua, on joka tapauksessa oltava sopimuksen määräysten mukaista silloin, kun sopimuksen soveltaminen keskeytetään tai se irtisanotaan.

               7)Sopimuksiin voidaan tarvittaessa sisällyttää lauseke, joka koskee niiden alueellista soveltamista.

               8)Sopimukset ovat yhtä todistusvoimaisia bulgarian, englannin, espanjan, hollannin, italian, kreikan, kroatian, latvian, liettuan, maltan, portugalin, puolan, ranskan, romanian, ruotsin, saksan, slovakin, sloveenin, suomen, tanskan, tšekin, unkarin ja viron kielellä, ja niissä on oltava tätä koskevat kielilausekkeet.


               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 23.5.2022
            COM(2022) 606 final

            Suositus
            NEUVOSTON SUOSITUS
            Saksan vuoden 2022 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Saksan vuoden 2022 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto
            {SWD(2022) 606 final} - {SWD(2022) 640 final}

               Suositus

               NEUVOSTON SUOSITUS

               Saksan vuoden 2022 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Saksan vuoden 2022 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,

               ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97
                  1
                ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan,

               ottaa huomioon makrotalouden epätasapainon ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta 16 päivänä marraskuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011
                  2
                ja erityisesti sen 6 artiklan 1 kohdan,

               ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,

               ottaa huomioon Euroopan parlamentin päätöslauselmat,

               ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,

               ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,

               ottaa huomioon talous- ja rahoituskomitean lausunnon,

               ottaa huomioon sosiaalisen suojelun komitean lausunnon,

               ottaa huomioon talouspoliittisen komitean lausunnon,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2021/241
                  3
               , jolla perustettiin elpymis- ja palautumistukiväline, tuli voimaan 19 päivänä helmikuuta 2021. Elpymis- ja palautumistukivälineestä tarjotaan rahoitustukea uudistusten ja investointien toteuttamiseen eli kyse on unionin rahoittamasta finanssipoliittisesta elvytyksestä. Tukivälineellä edistetään talouden elpymistä ja erityisesti vihreää ja digitaalista siirtymää tukevien kestävien ja kasvua lisäävien uudistusten ja investointien toteuttamista sekä vahvistetaan jäsenvaltioiden talouksien palautumiskykyä ja potentiaalista kasvua. Se auttaa myös vahvistamaan julkisen talouden kestävyyttä ja vauhdittamaan kasvua ja työpaikkojen luomista keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä. Elpymis- ja palautumistukivälineen mukainen enimmäisrahoitusosuus jäsenvaltiota kohti päivitettiin [XX] päivänä kesäkuuta 2022 asetuksen (EU) 2021/241 11 artiklan 2 kohdan mukaisesti.

               (2)Komissio hyväksyi 24 päivänä marraskuuta 2021 vuotuisen selvityksen kestävästä kasvusta. Hyväksyminen käynnisti vuoden 2022 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson. Selvityksessä otettiin asianmukaisesti huomioon Portossa toukokuussa 2021 pidetyssä sosiaalialan huippukokouksessa vahvistettu yhteinen sitoumus jatkaa Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission 17 päivänä marraskuuta 2017 julistaman Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilarin täytäntöönpanoa. Eurooppa-neuvosto hyväksyi 25 päivänä maaliskuuta 2022 painopisteet vuoden 2022 kestävän kasvun selvitystä varten. Komissio hyväksyi 24 päivänä marraskuuta 2021 myös asetuksen (EU) N:o 1176/2011 perusteella annettavan varoitusmekanismia koskevan kertomuksen, jossa se katsoi, että Saksa kuuluu niihin jäsenvaltioihin, joista tarvitaan perusteellinen tarkastelu
                  4
               . Samana päivänä komissio hyväksyi lisäksi euroalueen talouspolitiikkaa koskevan suosituksen neuvoston suositukseksi sekä ehdotuksen vuoden 2022 yhteiseksi työllisyysraportiksi, jossa analysoidaan työllisyyspolitiikan suuntaviivojen ja Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilarin periaatteiden täytäntöönpanoa. Neuvosto hyväksyi edellisen 5 päivänä huhtikuuta 2022 ja jälkimmäisen 14 päivänä maaliskuuta 2022.

               (3)Geopoliittinen ja taloudellinen tilanne on muuttunut merkittävästi Venäjän hyökättyä Ukrainaan maailmanlaajuisen pandemian jälkimainingeissa. Hyökkäyksen vaikutus jäsenvaltioiden talouksiin on näkynyt esimerkiksi energian ja elintarvikkeiden hintojen nousuna ja kasvunäkymien heikentymisenä. Energian hintojen nousu vaikuttaa erityisesti kaikkein haavoittuvimpiin kotitalouksiin, jotka ovat energiaköyhiä tai vaarassa joutua energiaköyhyyteen. EU:hun on myös virrannut ennennäkemätön määrä Ukrainasta pakenevia. Tilapäistä suojelua koskeva direktiivi otettiin tässä tilanteessa 4 päivänä maaliskuuta 2022 ensimmäistä kertaa käyttöön
                  5
               . Ukrainasta pakeneville myönnetään direktiivin perusteella oikeus oleskella laillisesti EU:ssa sekä oikeus hakeutua koulutukseen, työmarkkinoille ja terveydenhuoltoon, saada asunto ja käyttää sosiaalipalveluita.

               (4)Koska taloudellinen ja geopoliittinen tilanne on muuttumassa nopeasti, vuonna 2022 aloitetaan uudelleen talouspolitiikan eurooppalaiseen ohjausjaksoon kuuluva laaja talous- ja työllisyyspolitiikan koordinointi, ja ohjausjaksoa kehitetään elpymis- ja palautumistukivälineen toteuttamisvaatimusten mukaisesti siten kuin vuotta 2022 koskevassa vuotuisessa selvityksessä kestävästä kasvusta selostetaan. Hyväksyttyjen elpymis- ja palautumissuunnitelmien täytäntöönpano on olennaisen tärkeää eurooppalaisen ohjausjakson ensisijaisten tavoitteiden saavuttamisen kannalta, koska suunnitelmat kohdistuvat kaikkiin tai merkittävään osaan vuosien 2019 ja 2020 ohjausjaksoilla annetuista maakohtaisista suosituksista. Vuosien 2019 ja 2020 maakohtaiset suositukset ovat yhtä lailla tärkeitä, kun elpymis- ja palautumissuunnitelmia tarkistetaan, päivitetään tai muutetaan asetuksen (EU) 2021/241 14, 18 ja 21 artiklan mukaisesti, niiden maakohtaisten suositusten lisäksi, joita on mahdollisesti annettu muokatun suunnitelman toimittamispäivään mennessä.

               (5)Yleinen poikkeuslauseke on ollut aktivoituna maaliskuusta 2020
                  6
               . Komissio katsoi 3 päivänä maaliskuuta 2021 antamassaan tiedonannossa
                  7
               , että päätös yleisen poikkeuslausekkeen deaktivoinnista tai sen soveltamisen jatkamisesta olisi tehtävä laatimalla talouden tilasta kokonaisarvio, jossa keskeisenä määrällisenä kriteerinä on talouden toimeliaisuuden taso EU:ssa tai euroalueella verrattuna kriisiä edeltäneeseen (vuoden 2019 lopun) tasoon. Talousnäkymien lisääntynyt epävarmuus ja suuret heikkenemisriskit sodan jatkuessa Euroopassa, ennennäkemätön energian hintojen nousu ja jatkuvat toimitusketjujen häiriöt edellyttävät vakaus- ja kasvusopimuksen yleisen poikkeuslausekkeen soveltamisen jatkamista vuonna 2023.

               (6)Vuoden 2021 vakausohjelmasta 18 päivänä kesäkuuta 2021 annetun neuvoston lausunnon mukaisesti finanssipolitiikan viritystä mitataan tällä hetkellä parhaiten muutoksella perusmenoissa (ilman päätösperäisiä tulopuolen toimenpiteitä), joissa ei ole mukana covid-19-kriisiin liittyviä väliaikaisia hätätoimenpiteitä mutta joissa ovat mukana elpymis- ja palautumistukivälineen tuella, jota ei makseta takaisin, (avustuksilla) ja muilla EU:n varoilla rahoitettavat menot, suhteessa keskipitkän aikavälin potentiaaliseen kasvuun
                  8
               . Sen arvioimiseksi, onko kansallinen finanssipolitiikka maltillista ja voidaanko sen koostumuksella edistää kestävää elpymistä, joka on sopusoinnussa vihreän siirtymän ja digitaalisen muutoksen kanssa, huomiota kiinnitetään finanssipolitiikan kokonaisviritystä laajemmin myös kansallisesti rahoitettujen
                  9
                juoksevien perusmenojen (ilman päätösperäisiä tulopuolen toimenpiteitä ja covid-19-kriisiin liittyviä väliaikaisia hätätoimenpiteitä) ja investointien kehitykseen.

               (7)Komissio hyväksyi 2 päivänä maaliskuuta 2022 tiedonannon, jossa annetaan laajaa finanssipoliittista ohjausta vuodeksi 2023 ja jolla pyritään tukemaan jäsenvaltioiden vakaus- ja lähentymisohjelmien valmistelua ja siten vahvistamaan politiikan koordinointia
                  10
               . Komission mielestä vaikuttaa asianmukaiselta, että vuonna 2023 siirrytään talven 2022 talousennusteen makrotalouden näkymien perusteella kasvua tukevasta vuosien 2020–2022 finanssipolitiikan kokonaisvirityksestä pitkälti neutraaliin finanssipolitiikan kokonaisviritykseen, mutta samalla on oltava valmiina reagoimaan muuttuvaan taloustilanteeseen. Komissio ilmoitti, että vuotta 2023 koskevia finanssipoliittisia suosituksia olisi edelleen eriytettävä jäsenvaltiokohtaisesti, ja niissä olisi otettava huomioon mahdolliset maiden väliset heijastusvaikutukset. Komissio kehotti jäsenvaltioita ottamaan tämän ohjauksen huomioon vakaus- ja lähentymisohjelmissaan. Komissio sitoutui seuraamaan tiiviisti talouden kehitystä ja mukauttamaan ohjaustaan tarvittaessa ja viimeistään talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson kevätpaketissa, jonka se esittää toukokuun 2022 lopussa.

               (8)Vuotta 2023 koskevissa finanssipoliittisissa suosituksissa otetaan 2 päivänä maaliskuuta 2022 hyväksytyn finanssipoliittisen ohjauksen perusteella huomioon heikentyneet talousnäkymät, lisääntynyt epävarmuus ja muut heikkenemisriskit sekä talven talousennusteeseen verrattuna nopeampi inflaatio. Näiden seikkojen perusteella finanssipoliittisilla toimilla on lisättävä julkisia investointeja vihreään ja digitaaliseen siirtymään sekä energiaturvallisuuteen ja ylläpidettävä heikoimmassa asemassa olevien kotitalouksien ostovoimaa, jotta voidaan lievittää energian hintojen nousun vaikutuksia ja hillitä kerrannaisvaikutuksista johtuvia inflaatiopaineita kohdennettujen ja väliaikaisten toimenpiteiden avulla. Finanssipolitiikan on pysyttävä ketteränä, jotta sitä voidaan mukauttaa nopeasti muuttuviin olosuhteisiin, ja sitä on eriytettävä maittain finanssipoliittisen ja taloudellisen tilanteen mukaan ottaen huomioon muun muassa altistuminen kriisille ja Ukrainasta pakenevien maahantulo.

               (9)Saksa toimitti 28 päivänä huhtikuuta 2021 komissiolle asetuksen (EU) 2021/241 18 artiklan 1 kohtaa noudattaen kansallisen elpymis- ja palautumissuunnitelmansa. Komissio on arvioinut asetuksen (EU) 2021/241 19 artiklan mukaisesti elpymis- ja palautumissuunnitelman merkityksellisyyttä, vaikuttavuutta, tehokkuutta ja johdonmukaisuutta asetuksen liitteessä V esitettyjä arviointia koskevia suuntaviivoja noudattaen. Neuvosto hyväksyi 13 päivänä heinäkuuta 2021 päätöksen Saksan elpymis- ja palautumissuunnitelmasta tehdyn arvion hyväksymisestä.
                  11
                Rahoituserien maksamisen ehtona on asetuksen (EU) 2021/241 24 artiklan 5 kohdan mukaisesti tehty komission päätös siitä, että Saksa on tyydyttävästi saavuttanut neuvoston täytäntöönpanopäätöksessä asetetut asiaankuuluvat välitavoitteet ja tavoitteet. Tyydyttävä saavuttaminen edellyttää, että edeltävien välitavoitteiden ja tavoitteiden saavuttaminen ei ole peruuntunut.

               (10)Saksa toimitti vuoden 2022 kansallisen uudistusohjelmansa 2 päivänä toukokuuta 2022 ja vuoden 2022 vakausohjelmansa 27 päivänä huhtikuuta 2022 asetuksen (EY) N:o 1466/97 4 artiklan mukaisesti. Ohjelmat on arvioitu yhdessä, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon. Asetuksen (EU) 2021/241 27 artiklan mukaisesti vuoden 2022 kansallisessa uudistusohjelmassa otetaan huomioon myös Saksan puolivuosittainen raportointi edistymisestä elpymis- ja palautumissuunnitelman täytäntöönpanossa.

               (11)Komissio julkaisi 23 päivänä toukokuuta 2022 Saksaa koskevan vuoden 2022 maaraportin
                  12
               . Siinä arvioitiin Saksan edistymistä neuvoston vuosina 2019, 2020 ja 2021 hyväksymien asiaankuuluvien maakohtaisten suositusten noudattamisessa ja arvioitiin elpymisen ja palautumisen tulostaulun pohjalta, miten Saksa on pannut elpymis- ja palautumissuunnitelman täytäntöön. Tämän analyysin perusteella maaraportissa määritettiin puutteita eli haasteita, joihin elpymis- ja palautumissuunnitelmalla ei vastata lainkaan tai joihin vastataan vain osittain, sekä uusia ja kehittymässä olevia haasteita, kuten haasteet, jotka johtuvat Venäjän hyökkäyksestä Ukrainaan. Maaraportissa arvioitiin myös Saksan edistymistä Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilarin täytäntöönpanossa, työllisyyttä, osaamista ja köyhyyden vähentämistä koskevien EU:n yleistavoitteiden saavuttamisessa sekä YK:n kestävän kehityksen tavoitteisiin pääsemisessä.

               (12)Komissio on tehnyt asetuksen (EU) N:o 1176/2011 5 artiklan nojalla Saksasta perusteellisen tarkastelun, jonka tulokset se julkaisi 23 päivänä toukokuuta 2022.
                  13
                Komission päätelmä oli, että Saksan makrotaloudessa on epätasapainoja. Haavoittuvuustekijät liittyvät erityisesti jatkuvasti suureen vaihtotaseen ylijäämään, joka johtuu investointien vähäisyydestä suhteessa säästöihin ja jolla on rajat ylittävää merkitystä.

               (13)Saksa toimitti vuotta 2022 koskevan uuden alustavan talousarviosuunnitelman 27 päivänä huhtikuuta 2022. Komissio on antanut kyseistä suunnitelmaa koskevan lausunnon asetuksen (EU) N:o 473/2013 7 artiklan mukaisesti.

               (14)Komissio antoi 23 päivänä toukokuuta 2022 SEUT-sopimuksen 126 artiklan 3 kohdan nojalla laaditun kertomuksen. Kertomuksessa käsiteltiin Saksan julkisen talouden tilannetta, sillä vuonna 2021 sen julkisen talouden alijäämä ylitti perussopimuksessa asetetun 3 prosentin viitearvon suhteessa BKT:hen. Kertomuksessa todettiin, että alijäämäkriteeriä ei ole noudatettu. Maaliskuun 2 päivänä 2022 annetun tiedonannon mukaisesti komissio ei ehdottanut uusien liiallisia alijäämiä koskevien menettelyjen aloittamista keväällä 2022, ja se arvioi syksyllä 2022 uudelleen, onko aiheellista ehdottaa liiallisia alijäämiä koskevien menettelyjen aloittamista.

               (15)Neuvosto suositti 20 päivänä heinäkuuta 2020, että Saksa toteuttaisi vuosina 2020 ja 2021 yleisen poikkeuslausekkeen huomioon ottaen kaikki tarvittavat toimenpiteet pandemian torjumiseksi, talouden ylläpitämiseksi ja alkavan elpymisen tukemiseksi. Se suositti myös, että Saksa harjoittaisi taloustilanteen salliessa finanssipolitiikkaa, jonka tavoitteena on saavuttaa maltillisella tasolla oleva julkisen talouden rahoitusasema keskipitkällä aikavälillä ja varmistaa velkakestävyys, samalla kun lisätään investointeja. Vuonna 2021 Saksan julkisen talouden alijäämä supistui Eurostatin vahvistamien tietojen mukaan 3,7 prosenttiin suhteessa BKT:hen, kun se vuonna 2020 oli ollut 4,3 prosenttia. Saksan finanssipoliittiset toimet tukivat talouden elpymistä vuonna 2021, ja väliaikaiset hätätoimenpiteet kasvoivat vuosien 2020 ja 2021 välillä 2,7 prosentista 4,2 prosenttiin suhteessa BKT:hen. Saksan vuonna 2021 toteuttamat toimenpiteet ovat 20 päivänä heinäkuuta 2020 annetun neuvoston suosituksen mukaisia. Hallituksen vuosina 2020 ja 2021 hyväksymät päätösperäiset julkisen talouden toimenpiteet olivat enimmäkseen väliaikaisia tai niiden vaikutus kompensoitiin tasapainottavilla toimenpiteillä. Hallituksen vuosina 2020 ja 2021 hyväksymät päätösperäiset toimenpiteet, jotka eivät olleet väliaikaisia tai joiden vaikutusta ei kompensoida tasapainottavilla toimenpiteillä, koostuivat pääasiassa perheavustusten, kuten lapsilisien ja lapsivähennysten, korottamisesta sekä poistomahdollisuuksien laajentamisesta. Eurostatin vahvistamien tietojen mukaan julkinen velka oli 69,3 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2021.

               (16)Vuoden 2022 vakausohjelmassa esitettyjen julkisen talouden kehitysarvioiden perustana oleva makrotalouden skenaario on vuonna 2022 suotuisa ja sen jälkeen realistinen. Hallitus ennustaa reaalisen BKT:n kasvavan 3,6 prosenttia vuonna 2022 ja 2,3 prosenttia vuonna 2023. Komission kevään 2022 talousennusteessa reaalisen BKT:n kasvu on vuonna 2022 heikompaa, 1,6 prosenttia, ja vuonna 2023 samankaltaista, 2,4 prosenttia. Ero johtuu pääasiassa ennusteiden erilaisista tiedonkoontipäivistä. Se oli vakausohjelman osalta ennen Venäjän Ukrainaan kohdistaman hyökkäyssodan alkua, jolloin vuoden 2022 kasvunäkymät olivat vielä optimistisemmat. Hallitus ennakoi vuoden 2022 vakausohjelmassaan julkisen talouden nimellisen alijäämän pysyvän 3¾ prosentissa suhteessa BKT:hen vuonna 2022 ja supistuvan 2 prosenttiin vuonna 2023. Sama taso vuonna 2022 johtuu pääasiassa pandemian johdosta toteutettujen hätätoimenpiteiden jatkamisesta, puolustusmenojen lisäämisestä ja Ukrainan sodan aiheuttaman energian hintojen nousun vastaisista toimenpiteistä sekä lisämenoista ja investoinneista vihreään siirtymään. Julkisen talouden velan odotetaan ohjelman mukaan supistuvan 66¾ prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2022 ja 65¾ prosenttiin vuonna 2023. Julkisen talouden alijäämä suhteessa BKT:hen on ennusteen koontipäivänä tiedossa olevien politiikkatoimien perusteella komission kevään 2022 talousennusteen mukaan 2,5 prosenttia vuonna 2022 ja 1,0 prosenttia vuonna 2023. Tämä on pienempi kuin vuoden 2022 vakausohjelmassa vuosiksi 2022 ja 2023 ennakoitu alijäämä, mikä johtuu pääasiassa siitä, että marraskuussa 2021 tehtyihin varovaisiin laskelmiin perustuvat verotuloennusteet ovat hieman alhaisemmat ja ohjelman odotukset tukien ja julkisten investointien toteuttamisesta ovat optimistisemmat. Komission kevään 2022 talousennusteessa julkisen talouden velka suhteessa BKT:hen on samankaltainen, 66,4 prosenttia vuonna 2022 ja vuonna 2023 alhaisempi, 64,5 prosenttia. Ero johtuu vastaavasta erosta alijäämäennusteessa.

               Komission kevään 2022 talousennusteen perusteella keskipitkän aikavälin potentiaalisen tuotannon kasvun (10 vuoden keskiarvon) arvioidaan olevan 1,1 prosenttia. Arviossa ei kuitenkaan ole otettu huomioon elpymis- ja palautumissuunnitelmaan sisältyviä uudistuksia, jotka voivat vauhdittaa Saksan talouden potentiaalista kasvua.

               (17)Hallitus on vuonna 2022 luopunut suurimmasta osasta covid-19-kriisin takia toteutetuista toimenpiteistä, joten väliaikaisten hätätilanteeseen liittyvien tukitoimenpiteiden ennakoidaan supistuvan 1,2 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2022, kun ne vuonna 2021 olivat 4,2 prosenttia. Energian hintojen nousun taloudellisten ja sosiaalisten vaikutusten torjumiseksi hyväksytyt toimenpiteet vaikuttavat julkisen talouden alijäämään. Komission kevään 2022 talousennusteen mukaan kyseiset toimenpiteet ovat suhteessa BKT:hen 0,7 prosenttia vuonna 2022 ja vuonna 2023 niistä lienee luovuttu
                  14
               . Näitä toimenpiteitä ovat pääasiassa kohdennettu tuki lämmityskustannuksiin; uusiutuvia energialähteitä koskevan maksun (EEG-Umlage) lakkauttamisen aikaistaminen; päivittäistyömatkaliikenneavustuksen korotuksen (Pendlerpauschale) aikaistaminen; polttoaineiden energiaveron alentaminen kolmen kuukauden ajaksi; energian hinnan johdosta maksettava kertaluonteinen avustus (Energiepreispauschale) ja lisä jokaista lasta kohden; kertaluonteinen avustus toimeentulotuen saajille; julkisen paikallisliikenteen kuukausilipun alennettu hinta kolmen kuukauden ajan. Toimenpiteiden on ilmoitettu olevan väliaikaisia. Jos energian hinnat pysyvät kuitenkin korkeina myös vuonna 2023, joitakin näistä toimenpiteistä saatetaan jatkaa. Osaa näistä toimenpiteistä ei ole kohdennettu. Tällaisia ovat etenkin päivittäistyömatkaliikenneavustuksen korotus ja polttoaineiden energiaveron alentaminen. Julkisen talouden alijäämään vaikuttavat myös kustannukset, joita aiheutuu tilapäisen suojelun tarjoamisesta Ukrainasta paenneille. Komission kevään 2022 talousennusteen mukaan kyseiset kustannukset ovat suhteessa BKT:hen 0,1 prosenttia vuonna 2022 ja 0,2 prosenttia vuonna 2023
                  15
               . Julkisen talouden alijäämään vaikuttaa myös puolustusmenojen kasvu suhteessa BKT:hen 0,4 prosenttia vuonna 2022 ja 0,5 prosenttia vuonna 2023.

               (18)Neuvosto suositti 18 päivänä kesäkuuta 2021, että Saksa
                  16
                varmistaa, että finanssipolitiikan viritys on vuonna 2022 edelleen kasvua tukeva, elpymis- ja palautumistukivälineen tarjoama sysäys mukaan lukien, ja jatkaa kansallisesti rahoitettuja investointeja. Se suositti myös, että Saksa harjoittaa taloustilanteen salliessa finanssipolitiikkaa, jonka tavoitteena on saavuttaa maltillisella tasolla oleva julkisen talouden keskipitkän aikavälin rahoitusasema ja varmistaa julkisen talouden kestävyys keskipitkällä aikavälillä, ja samalla lisää investointeja kasvupotentiaalin parantamiseksi.

               (19)Komission kevään 2022 talousennusteen ja Saksan vuoden 2022 vakausohjelmaan sisältyvien tietojen perusteella finanssipolitiikan virityksen ennakoidaan vuonna 2022 olevan neuvoston suosituksen mukaisesti elvyttävä –1,6 prosenttia suhteessa BKT:hen
                  17
               . Saksa aikoo jatkaa elpymisen tukemista hyödyntämällä elpymis- ja palautumistukivälinettä lisäinvestointien rahoittamiseen neuvoston suosituksen mukaisesti. Elpymis- ja palautumistukivälineen avustuksilla ja muilla EU:n varoilla rahoitettavien menojen positiivisen vaikutuksen talouden toimeliaisuuteen arvioidaan pysyvän vuoteen verrattuna 2021 vakaana. Kansallisesti rahoitettavilla investoinneilla ennakoidaan olevan finanssipolitiikan viritykseen elvyttävä vaikutus, joka on 0,2 prosenttiyksikköä vuonna 2022
                  18
               . Sen vuoksi Saksa suunnittelee jatkavansa kansallisesti rahoitettuja investointeja neuvoston suosituksen mukaisesti. Kansallisesti rahoitettujen juoksevien perusmenojen kasvulla (ilman uusia tulopuolen toimenpiteitä) ennakoidaan olevan finanssipolitiikan kokonaisviritykseen vuonna 2022 niin ikään elvyttävä vaikutus, joka on 1,5 prosenttiyksikköä. Tähän merkittävään elvyttävään vaikutukseen sisältyy nykyisten toimenpiteiden lisäksi niiden toimenpiteiden lisävaikutus, joilla puututaan energian hintojen nousun taloudellisiin ja sosiaalisiin vaikutuksiin (0,7 % suhteessa BKT:hen), ja se sisältää myös kustannukset, joita aiheutuu tilapäisen suojelun tarjoamisesta Ukrainasta paenneille (0,1 % suhteessa BKT:hen), kun taas vihreästä siirtymästä aiheutuvien lisämenojen (0,2 % suhteessa BKT:hen) odotetaan lisäävän myös nettomääräisten juoksevien menojen kasvua.

               (20)Vuonna 2023 finanssipolitiikan viritys on komission kevään 2022 talousennusteen mukaan 0,6 prosenttia suhteessa BKT:hen olettaen, että politiikka säilyy muuttumattomana
                  19
               . Saksan ennakoidaan jatkavan elpymis- ja palautumistukivälineen avustusten käyttöä vuonna 2023 elpymistä tukevien lisäinvestointien rahoittamiseen. Elpymis- ja palautumistukivälineen avustuksilla ja muilla EU:n varoilla rahoitettavien menojen positiivisen vaikutuksen talouden toimeliaisuuteen arvioidaan supistuvan 0,1 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen vuodesta 2022. Kansallisesti rahoitettavilla investoinneilla ennakoidaan olevan finanssipolitiikan viritykseen elvyttävä vaikutus, joka on 0,1 prosenttiyksikköä vuonna 2023
                  20
               . Kansallisesti rahoitettujen juoksevien perusmenojen kasvulla (ilman uusia tulopuolen toimenpiteitä) taas ennakoidaan vuonna 2023 olevan finanssipolitiikan kokonaisviritykseen kiristävä vaikutus, joka on 0,7 prosenttiyksikköä. Tässä ovat mukana energian hintojen nousun vuoksi toteutettujen toimenpiteiden asteittaisen päättymisen vaikutus (0,7 % suhteessa BKT:hen) sekä lisäkustannukset, joita aiheutuu tilapäisen suojelun tarjoamisesta Ukrainasta paenneille (0,05 % suhteessa BKT:hen) verrattuna vuoteen 2022.

               (21)Vuoden 2022 vakausohjelmassa julkisen talouden alijäämän odotetaan supistuvan asteittain 1¾ prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2024 ja 1 prosenttiin vuoteen 2025 mennessä. Näissä ennusteissa oletetaan, että valtion tulot kasvavat suhteessa BKT:hen, kun taas valtion menojen suhteessa BKT:hen odotetaan pysyvän suhteellisen vakaina. Julkisen talouden velan suhteessa BKT:hen odotetaan ohjelmassa supistuvan vuoteen 2025 mennessä siten, että se supistuu 65¾ prosenttiin vuonna 2024 ja edelleen 65 prosenttiin vuonna 2025. Komission analyysin perusteella velkakestävyysriskit vaikuttavat keskipitkällä aikavälillä vähäisiltä.

               (22)Väestön ikääntymisellä ja työmarkkinoiden kiristymisellä on tulevina vuosina Saksan kannalta huomattava vaikutus. Lakisääteinen eläkeikä nousee 67 vuoteen vuonna 2031, mutta lisämukautukset ovat tarpeen eläkejärjestelmän pitkän aikavälin kestävyyden varmistamiseksi. Työmarkkinoiden kiristymisen vuoksi olisi vahvistettava myös työnteon kannustimia. Hallituksen sitoumus säilyttää eläkejärjestelmän maksuosuuden yläraja ja eläkejärjestelmän vähimmäiskorvausaste (Doppelte Haltelinie) merkitsee, että tarvitaan merkittäviä finanssipoliittisia varainsiirtoja, jotka lisäävät nuorempien sukupolvien taakkaa entisestään. Valtion tukemat yksityiset eläkkeet (Riester Rente) eivät ole saaneet merkittävää roolia eläkeyhdistelmässä. Tuotot ovat alhaiset ja hallinnolliset kustannukset korkeat. Etenkään pienituloiset eivät kykene saavuttamaan riittäviä eläkesäästöjä.

               (23)Verojärjestelmä perustuu vahvasti työn verotuksesta saataviin tuloihin, kun taas osallistavan kasvun kannalta vähemmän haitallisia veropohjia käytetään edelleen liian vähän. Työn verokiila on Saksassa EU:n korkeimpia. Tämä alentaa nettopalkkaa eikä kannusta tehtyjen työtuntien lisäämiseen tietyissä ryhmissä, kuten pieni- ja keskituloisten tai kotitalouksien toissijaisten tulonsaajien keskuudessa. Lisäksi se jarruttaa työvoimapotentiaalin parempaa hyödyntämistä, vaikka näköpiirissä on työvoimapulaa. Ympäristöveroista saatavat tulot ovat suhteellisen vähäiset, kun taas ympäristön kannalta haitalliset tuet (mukaan lukien veronalennukset ja verovapautukset) heikentävät mahdollisuuksia saavuttaa ympäristökestävyystavoitteet ja vaikuttavat kielteisesti hiilestä irtautumiseen, energiatehokkuuteen ja uusiutuvan energian käyttöönottoon.

               (24)Elpymis- ja palautumissuunnitelma sisältää asetuksen (EU) 2021/241 19 artiklan 3 kohdan b alakohdan ja liitteessä V olevan 2.2 kriteerin mukaisesti laajan joukon toisiaan vahvistavia uudistuksia ja investointeja, jotka on määrä toteuttaa vuoteen 2026 mennessä. Ne auttavat vastaamaan kaikkiin tai merkittävään osaan niistä taloudellisista ja sosiaalisista haasteista, jotka tuodaan esiin neuvoston Saksalle talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson yhteydessä vuosina 2019 ja 2020 antamissa maakohtaisissa suosituksissa sekä niissä maakohtaisissa suosituksissa, joita on mahdollisesti annettu suunnitelman hyväksymispäivään mennessä. Suunnitelman avulla voidaan erityisesti vastata tarpeeseen lisätä julkisia ja yksityisiä investointeja etenkin vihreään ja digitaaliseen siirtymään, kestävään liikenteeseen, puhtaisiin, tehokkaisiin ja integroituihin energiajärjestelmiin, julkishallinnon ja terveyspalvelujen digitalisointiin, koulutukseen sekä tutkimukseen ja innovointiin.

               (25)Saksan elpymis- ja palautumissuunnitelman täytäntöönpanon odotetaan myötävaikuttavan siihen, että vihreän ja digitaalisen siirtymän eteneminen jatkuu. Ilmastotavoitteita tukevien toimenpiteiden osuus Saksan suunnitelman kokonaismäärärahoista on 42 prosenttia, ja digitaalisia tavoitteita tukevien toimenpiteiden osuus on 52 prosenttia. Elpymis- ja palautumissuunnitelman täysimittainen täytäntöönpano siihen kuuluvien välitavoitteiden ja tavoitteiden mukaisesti auttaa Saksaa toipumaan nopeasti covid-19-kriisin seurauksista ja vahvistaa samalla sen palautumiskykyä. Työmarkkinaosapuolten ja muiden asiaankuuluvien sidosryhmien järjestelmällinen osallistuminen on edelleen olennaista, jotta elpymis- ja palautumissuunnitelman ja sitä laajemmin muun talous- ja työllisyyspolitiikan täytäntöönpano onnistuu ja jotta voidaan varmistaa laaja sitoutuminen politiikan yleiseen linjaan.

               (26)Saksa toimitti 4 päivään huhtikuuta 2022 mennessä koheesiopolitiikan ohjelma-asiakirjat
                  21
               , jotka koskivat kaikkia 15:tä Euroopan aluekehitysrahaston ohjelmaa, kaikkia 16:ta Euroopan sosiaalirahasto plussaa koskevaa ohjelmaa sekä yhtä Euroopan aluekehitysrahaston ja Euroopan sosiaalirahasto plussan yhdistelmäohjelmaa. Komissio hyväksyi 19 päivänä huhtikuuta 2022 koheesiopolitiikan varojen käyttöä koskevan kumppanuussopimuksen Saksan kanssa. Saksa on ottanut vuosien 2021–2027 koheesiopolitiikan rahastojen ohjelmasuunnittelussa huomioon asiaankuuluvat maakohtaiset suositukset noudattaen 24 päivänä kesäkuuta 2021 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EU) 2021/1060. Tämä on edellytys sille, että koheesiopolitiikan rahastoista saatavan taloudellisen tuen vaikuttavuus paranee ja sen tuoma lisäarvo on mahdollisimman suuri ja että samalla edistetään koordinointia, täydentävyyttä ja yhtenäisyyttä näiden rahastojen ja muiden unionin välineiden ja rahastojen välillä. Elpymis- ja palautumistukivälineen ja koheesiopolitiikan ohjelmien täytäntöönpanon onnistuminen edellyttää myös investointien pullonkaulojen poistamista, jotta voidaan tukea vihreää ja digitaalista siirtymää sekä tasapainoista aluekehitystä.

               (27)Elpymis- ja palautumissuunnitelmassa käsiteltyjen taloudellisten ja sosiaalisten haasteiden lisäksi Saksa on edelleen jäljessä erittäin suuren kapasiteetin laajakaistan käyttöönotossa maaseutualueilla, joilla investointeja lisäämällä on mahdollista parantaa tuottavuuden kasvua ja korjata säästöjen ja investointien epätasapainoa. Saksa paransi viime vuoden aikana merkittävästi erittäin suuren kapasiteetin laajakaistan kokonaiskattavuutta ja on sen osalta tällä hetkellä EU:n keskiarvon yläpuolella. Maaseutualueilla kattavuus oli kuitenkin 22,5 prosenttia eli alle EU:n keskiarvon (37,1 %). Samaan aikaan vain 15,4 prosentilla kotitalouksista on mahdollisuus saada valokuituyhteys (EU:n keskiarvo on 50 %), minkä johdosta Saksa sijoittuu valokuitukattavuudeltaan heikoimpien jäsenvaltioiden joukkoon. Viiden EU:n kärjessä olevan maan valokuitukattavuus on vähintään 85 prosenttia. Valokuituyhteyksien puute ilmenee erityisen selvästi maaseutualueilla (11,3 %, kun EU:n keskiarvo on 33,8 %). Tämä jarruttaa erityisesti pienten ja keskisuurten yritysten tuottavuuden kasvua, sillä niistä monet sijaitsevat maaseudulla ja maaseutumaisilla alueilla. Saksan elpymis- ja palautumissuunnitelmassa ei käsitellä laajakaistayhteyksien laajentamista eikä 5G-teknologiaa. Liittovaltion ja alueiden tasolla on ohjelmia, joilla pyritään parantamaan yhteyksiä harmailla alueilla ja mobiiliyhteyksiä valkoisilla alueilla. Hallitusohjelmaan sisältyy kunnianhimoisia tavoitteita, jotka koskevat valokuitu- ja 5G-yhteyksien maanlaajuista saatavuutta kaikille Saksan kotitalouksille, mutta niiden toteuttamiselle on vielä määritettävä määräaika. Ripeän toteutuksen kannalta ratkaisevan tärkeässä asemassa on yksityisen sektorin maa- ja vesirakentamisen suunnittelu- ja hallinnointivalmiuksien sekä julkisen sektorin suunnittelun ja toteutuksen hallinnon laajentaminen. Tavoitteiden saavuttaminen edellyttää myös hakemus- ja lupamenettelyjen parantamista sekä vaihtoehtoisten, vähemmän aikaa vievien asennustekniikoiden standardointia.

               (28)EU:n valtion- tai hallitusten päämiesten Versailles’n julistuksessa antaman toimeksiannon mukaisesti REPowerEU-suunnitelman tavoitteena on poistaa mahdollisimman pian asteittain Euroopan unionin riippuvuus Venäjältä tulevasta fossiilisten polttoaineiden tuonnista. Tätä varten määritetään vuoropuhelussa jäsenvaltioiden kanssa sopivimmat kansallisen, alueellisen ja EU:n tason hankkeet, investoinnit ja uudistukset. Näiden toimenpiteiden tavoitteena on vähentää riippuvuutta fossiilisista polttoaineista yleensä sekä siirtyä tuomaan fossiilisia polttoaineita muualta kuin Venäjältä.

               (29)Saksalla on haasteita, jotka liittyvät sen riippuvuuteen fossiilisista polttoaineista ja energiantuonnista Venäjältä sekä täysin integroituun kestävään energiajärjestelmään tehtävien investointien taustaedellytyksiin. Vuoden 2020 tietojen mukaan riippuvuus kaasuntuonnista Venäjältä on erityisen suuri (65 %
                  22
               ) ja suurempi kuin EU:ssa keskimäärin (44 %). Myös riippuvuus öljyntuonnista Venäjältä on suurempi kuin EU:ssa keskimäärin (Saksassa 34 %, kun EU:n keskiarvo on 26 %).
                  23
                Yli puolet Saksan energiapaletista koostuu kaasusta (26 %) ja öljystä (35 %). Tällä riippuvuudella on suoria vaikutuksia Saksan teollisuuteen, jonka osuus energian loppukulutuksesta maakaasun osalta on 35 prosenttia. Näihin haasteisiin vastaamiseksi, ilmasto- ja energiatavoitteiden saavuttamiseksi ja säästöihin liittyvien investointien lisäämiseksi ratkaisevan tärkeässä asemassa on siirto- ja jakeluverkkojen laajentamisen ja uusiutuvien energialähteiden käyttöönoton vauhdittaminen. Energiahuollon ja energian toimitusreittien monipuolistamiseksi tarvitaan tehokkaampia toimia, joissa hyödynnetään kaikkia saatavilla olevia hiilettömiä energialähteitä, erityisesti ottamalla käyttöön uusiutuvista energialähteistä tuotettua sähköä ja uusiutuvia kaasuja, myös uusiutuvaa vetyä ja nesteytettyä maakaasua. Kaasuun liittyvissä uusissa infrastruktuuri- ja verkkoinvestoinneissa suositellaan ottamaan huomioon tulevaisuuden vaatimukset, jotta pitkän aikavälin kestävyys voidaan mahdollistaa muuttamalla infrastruktuuri ja verkot tulevaisuudessa kestäviä polttoaineita hyödyntäviksi. Kasvihuonekaasupäästöjen vähentämistä sekä uusiutuvan energian ja energiatehokkuuden lisäämistä koskevaa tavoitetasoa on tarpeen nostaa edelleen, jotta Saksa olisi linjassa 55-valmiustavoitteiden kanssa. Tarvitaan toimia, joilla voidaan vauhdittaa teollisuuden hiilestä irtautumista, parantaa joustovaihtoehtoja ja energiankuluttajien reagointia hintojen vaihteluun sekä lujittaa energiajärjestelmän integrointia
                  24
               . Lisäksi olisi toteutettava toimia energiatehokkuuden lisäämiseksi ja energiankulutuksen vähentämiseksi sekä rakennuskannan ja liikennealan hiilestä irtautumisen nopeuttamiseksi, sillä vuonna 2021 näiden alojen vuotuiset kansalliset päästötavoitteet jäivät saavuttamatta. Jaetun liikkumisen ja kestävän julkisen liikenteen yleistyminen voi vähentää fossiilisten polttoaineiden kulutusta. Saksan sähköverkkojen laajentaminen on viivästynyt huomattavasti. Keskeisiä esteitä ovat muun muassa suunnittelun sekä lupa- ja muutoksenhakumenettelyjen monimutkaisuus ja kesto. Sähköverkkojen laajentamisen viivästykset ovat johtaneet tarpeeseen asettaa uusiutuvia energialähteitä koskevia rajoituksia tietyillä alueilla. Lisäksi sähköverkkojen laajentamisen viivästykset vaikuttavat merkittävästi naapurijäsenvaltioiden verkkoihin, koska Saksan verkkokapasiteetti ei riitä siirtämään sähkömääriä, joilla käydään kauppaa kyseisellä hintavyöhykkeellä. Hallitus on sitoutunut nostamaan uusiutuvien energialähteiden osuuden sähköntuotannossa 80 prosenttiin vuoteen 2030 mennessä ja lähes 100 prosenttiin vuoteen 2035 mennessä. Uusiutuvien energialähteiden, erityisesti maatuulivoiman, käyttöönotto on kuitenkin hidastunut merkittävästi viime vuosina sen toteutukseen liittyvien jatkuvien esteiden vuoksi. Toteutuksen esteitä voidaan poistaa ryhtymällä toimiin maankäyttöä koskevien ristiriitojen ratkaisemiseksi varhaisessa vaiheessa, keventämällä vähimmäisetäisyyttä koskevia sääntöjä, parantamalla maankäytön suunnittelun käyttöä tuulivoiman käyttöönottoalueiden määrittämiseksi ja helpottamalla lupien saamista. Hyväksyttävyyttä paikallistasolla voidaan parantaa muun muassa virtaviivaistamalla kuulemisprosessia, lisäämällä kansalaisten mahdollisuuksia osallistua hankkeisiin ja hankkeisiin liittyvällä tulonjaolla. Uusiutuvien energialähteiden käytön lisääminen ja energiatehokkuuden parantaminen paitsi vähentävät riippuvuutta energiantuonnista myös alentavat merkittävästi energian hintoja. Lisäksi voidaan edelleen vahvistaa osallistumista rajat ylittävään energiayhteistyöhön, ja olemassa olevissa yhteyksissä voidaan lisätä joustavuutta ja vastakkaisvirtauskapasiteettia.

               (30)Nopeutettu siirtyminen ilmastoneutraaliuteen ja luopuminen fossiilisista polttoaineista aiheuttaa monilla aloilla huomattavia rakenneuudistuskustannuksia. Saksa voi kuitenkin hyödyntää koheesiopolitiikan yhteydessä oikeudenmukaisen siirtymän mekanismia siirtymisen sosioekonomisten vaikutusten lieventämiseksi alueilla, joilla vaikutukset ovat suurimmat. Lisäksi Saksa voi hyödyntää Euroopan sosiaalirahasto plussaa parantaakseen työllistymismahdollisuuksia ja vahvistaakseen sosiaalista yhteenkuuluvuutta.

               (31)Neuvosto on tutkinut vuoden 2022 vakausohjelman komission tekemän arvioinnin perusteella, ja sen lausunto
                  25
                ilmenee jäljempänä esitettävästä suosituksesta 1.

               (32)Koska euroalueen jäsenvaltioiden taloudet ovat tiiviisti yhteydessä toisiinsa ja koska ne myötävaikuttavat yhdessä talous- ja rahaliiton toimintaan, neuvosto on suosittanut, että euroalueen jäsenvaltiot toteuttavat – myös elpymis- ja palautumissuunnitelmiensa kautta – toimia noudattaakseen euroalueen talouspolitiikkaa koskevaa suositusta. Saksan osalta tämä ilmenee erityisesti jäljempänä esitettävistä suosituksista 1, 2 ja 3.

               (33)Neuvosto on tutkinut vuoden 2022 kansallisen uudistusohjelman ja vuoden 2022 vakausohjelman komission perusteellisen tarkastelun ja tämän arvioinnin perusteella. Asetuksen (EU) N:o 1176/2011 6 artiklan nojalla annetut neuvoston suositukset ilmenevät jäljempänä esitettävistä suosituksista 1, 2, 3 ja 4. Suositukset 1, 2 ja 3 edistävät myös euroalueelle annettujen suositusten, erityisesti suositusten 1 ja 4, täytäntöönpanoa. Suosituksessa 1 tarkoitetuilla finanssipolitiikoilla ja suosituksissa 2, 3 ja 4 tarkoitetuilla politiikoilla autetaan muun muassa korjaamaan vaihtotaseen ylijäämään liittyvää epätasapainoa, jos investoinnit lisääntyvät,

               SUOSITTAA, että Saksa toteuttaa vuosina 2022 ja 2023 toimia, joilla se

               1.varmistaa vuonna 2023, että kansallisesti rahoitettavien juoksevien menojen kasvu on linjassa kaiken kaikkiaan neutraalin finanssipolitiikan virityksen kanssa, kun otetaan huomioon jatkuva väliaikainen ja kohdennettu tuki energian hintojen noususta eniten kärsiville kotitalouksille ja yrityksille sekä Ukrainasta pakeneville ihmisille; on valmiina mukauttamaan juoksevia menoja tilanteen muuttuessa; lisää julkisia investointeja vihreään ja digitaaliseen siirtymään sekä energiaturvallisuuteen muun muassa elpymis- ja palautumistukivälineen, RePowerEU:n ja muiden EU:n varojen avulla; harjoittaa vuoden 2023 jälkeen finanssipolitiikkaa, jonka tavoitteena on saavuttaa maltillisella tasolla oleva julkisen talouden rahoitusasema keskipitkällä aikavälillä; parantaa veroyhdistelmää osallistavamman ja kestävämmän kasvun tukemiseksi erityisesti parantamalla verokannustimia tehtyjen työtuntien lisäämiseksi; turvaa eläkejärjestelmän pitkän aikavälin kestävyyden;

               2.etenee elpymis- ja palautumissuunnitelmansa täytäntöönpanossa 13 päivänä heinäkuuta 2021 annettuun neuvoston täytäntöönpanopäätökseen sisältyvien välitavoitteiden ja tavoitteiden mukaisesti; saattaa nopeasti päätökseen komission kanssa käytävät neuvottelut vuosien 2021–2027 koheesiopolitiikan ohjelma-asiakirjoista, jotta niiden täytäntöönpano voidaan aloittaa;

               3.poistaa investointien esteitä ja tehostaa investointeja erittäin suuren kapasiteetin digitaalisiin viestintäverkkoihin;

               4.vähentää yleistä riippuvuutta fossiilisista polttoaineista ja monipuolistaa niiden tuontia parantamalla energiatehokkuutta, kannustamalla energiansäästöön, monipuolistamalla energiahuoltoa ja energian toimitusreittejä, poistamalla investointien pullonkauloja, sujuvoittamalla edelleen lupamenettelyjä, lisäämällä investointeja sähköverkkoihin ja uusiutuvaan energiaan ja nopeuttamalla niiden käyttöönottoa sekä edistämällä edelleen osallistumista rajat ylittävään energiayhteistyöhön.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)

                        EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        EUVL L 306, 23.11.2011, s. 25.

                     (3)

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2021/241, annettu 12 päivänä helmikuuta 2021, elpymis- ja palautumistukivälineen perustamisesta (EUVL L 57, 18.2.2021, s. 17).

                     (4)

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1176/2011, annettu 16 päivänä marraskuuta 2011, makrotalouden epätasapainon ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta (EUVL L 306, 23.11.2011, s. 25).

                     (5)

                        Neuvoston täytäntöönpanopäätös (EU) 2022/382, annettu 4 päivänä maaliskuuta 2022, Ukrainasta siirtymään joutuneiden henkilöiden joukoittaisen maahantulon tilanteen toteamisesta direktiivin 2001/55/EY 5 artiklan nojalla ja sen seurauksena tilapäisen suojelun antamisesta (EUVL L 71, 4.3.2022, s. 1).

                     (6)

                        Komission tiedonanto neuvostolle vakaus- ja kasvusopimuksen yleisen poikkeuslausekkeen aktivoimisesta, Bryssel 20.3.2020, COM(2020) 123 final.

                     (7)

                        Komission tiedonanto neuvostolle Vuosi covid-19-pandemian alkamisesta – finanssipoliittiset toimet, 3.3.2021, COM(2021) 105 final.

                     (8)

                        Tässä suosituksessa esitetyt finanssipolitiikan viritystä ja sen osatekijöitä koskevat arviot ovat komission arvioita, jotka perustuvat komission kevään 2022 talousennusteen perustana oleviin oletuksiin. Komission arviot keskipitkän aikavälin potentiaalisesta kasvusta eivät sisällä myönteisiä vaikutuksia elpymis- ja palautumissuunnitelmaan kuuluvista uudistuksista, jotka voivat vauhdittaa potentiaalista kasvua.

                     (9)

                        Ei rahoiteta elpymis- ja palautumistukivälineen avustuksilla ja muilla EU:n varoilla.

                     (10)

                        Komission tiedonanto neuvostolle – Finanssipoliittinen ohjaus vuodeksi 2023, Bryssel 2.3.2022, COM(2022) 85 final.

                     (11)

                        Neuvoston täytäntöönpanopäätös, annettu 13 päivänä heinäkuuta 2021, Saksan elpymis- ja palautumissuunnitelmasta tehdyn arvion hyväksymisestä (ST 10158/2021; ST 10158/2021 ADD).

                     (12)

                        COM(2022)607 final, 23.5.2022.

                     (13)

                        COM(2022) 600 final ja SWD(2022) 629 final, 23.5.2022.

                     (14)

                        Luvut kuvaavat syksyn 2021 jälkeen toteutettujen toimenpiteiden vuotuisia talousarviokustannuksia, mukaan lukien juoksevat tulot ja menot sekä mahdolliset pääomamenoja koskevat toimenpiteet.

                     (15)

                        Ukrainasta EU:hun pakenevien kokonaismäärän oletetaan nousevan asteittain 6 miljoonaan vuoden 2022 loppuun mennessä, ja arvio heidän maantieteellisestä sijoittautumisestaan perustuu tämänhetkisen maahanmuuttajayhteisön kokoon, vastaanottavan jäsenvaltion suhteelliseen väkilukuun ja siihen, mihin Ukrainasta paenneet ovat tosiasiallisesti sijoittautuneet maaliskuusta 2022 alkaen. Arviot talousarviokustannuksista henkeä kohti perustuvat komission yhteisen tutkimuskeskuksen Euromod-mikrosimulaatiomalliin, jossa otetaan huomioon sekä käteisetuudet, joihin maahan tulleilla voi olla oikeus, että luontoissuoritukset, kuten koulutus ja terveydenhuolto.

                     (16)

                        Neuvoston suositus, annettu 18 päivänä kesäkuuta 2021, jolla annetaan neuvoston lausunto Saksan vuoden 2021 vakausohjelmasta (EUVL C 304, 29.7.2021, s. 18).

                     (17)

                        Negatiivinen (positiivinen) indikaattorin arvo tarkoittaa, että perusmenojen kasvu on suurempi (pienempi) kuin keskipitkän aikavälin talouskasvu, mikä osoittaa finanssipolitiikan olevan elvyttävää (kiristävää).

                     (18)

                        Muilla kansallisesti rahoitetuilla pääomamenoilla ennakoidaan olevan kiristävä vaikutus, joka on 0,1 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen.

                     (19)

                        Negatiivinen (positiivinen) indikaattorin arvo tarkoittaa, että perusmenojen kasvu on suurempi (pienempi) kuin keskipitkän aikavälin talouskasvu, mikä osoittaa finanssipolitiikan olevan elvyttävää (kiristävää).

                     (20)

                        Muilla kansallisesti rahoitetuilla pääomamenoilla ennakoidaan olevan neutraali vaikutus.

                     (21)

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2021/1060, annettu 24 päivänä kesäkuuta 2021, Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahasto plussaa, koheesiorahastoa, oikeudenmukaisen siirtymän rahastoa ja Euroopan meri-, kalatalous- ja vesiviljelyrahastoa koskevista yhteisistä säännöksistä ja varainhoitosäännöistä sekä turvapaikka-, maahanmuutto- ja kotouttamisrahastoa, sisäisen turvallisuuden rahastoa ja rajaturvallisuuden ja viisumipolitiikan rahoitusvälinettä koskevista varainhoitosäännöistä (EUVL L 231, 30.6.2021, s. 159).

                     (22)

                        Saksan liittotasavallan talous- ja ilmastoministeriön tuoreiden tietojen mukaan kaasun kokonaistuonnin osuus on pienentynyt 35 prosenttiin.

                     (23)

                        Eurostat (2020), Venäjän tuonnin osuus maakaasun ja raakaöljyn kokonaistuonnista. EU27:n keskiarvon osalta kokonaistuonti perustuu EU27:n ulkopuolelta tulevaan tuontiin. Saksan osalta kokonaistuonti sisältää EU:n sisäisen kaupan. Raakaöljy ei sisällä jalostettuja öljytuotteita.

                     (24)

                        Energiajärjestelmän integrointi yhdistää eri energiankantajat toisiinsa ja loppukäyttöaloihin.

                     (25)

                        Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti.