title: Euroopan parlamentin ja neuvoston suositus, annettu  16 päivänä marraskuuta 2005 , elokuvaperinnöstä ja siihen liittyvän teollisen toiminnan kilpailukyvystä

text:
               9.12.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 323/57

      EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON SUOSITUS,

   annettu 16 päivänä marraskuuta 2005,
   elokuvaperinnöstä ja siihen liittyvän teollisen toiminnan kilpailukyvystä
   (2005/865/EY)
   EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, JOTKA

   ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 157 artiklan,
   ottavat huomioon komission ehdotuksen (1),
   ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2),
   ovat kuulleet alueiden komiteaa,
   noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä (3) ,
   sekä katsovat seuraavaa:

               (1)

               Perustamissopimuksen 151 artiklan 4 kohdassa määrätään, että yhteisö ottaa kulttuuriin liittyvät näkökohdat huomioon perustamissopimuksen muiden määräysten mukaisessa toiminnassaan, erityisesti kulttuuriensa monimuotoisuuden vaalimiseksi ja edistämiseksi.

               (2)

               Elokuva on turmeltuvassa tallennusmuodossa esitettävä taiteen laji, minkä vuoksi tarvitaan viranomaisten positiivisia toimia sen säilyttämiseksi. Elokuvateokset ovat keskeinen osa kulttuuriperintöämme ja ansaitsevat siksi täyden suojelun.

               (3)

               Kulttuuriarvonsa lisäksi elokuvateokset ovat eurooppalaista yhteiskuntaa koskevan historiallisen tiedon lähde. Ne muodostavat kattavan historiallisen todistusaineiston Euroopan eri kulttuuri-identiteeteistä ja kansojen moninaisuudesta. Elokuvat ovat keskeisellä sijalla tutustuttaessa menneisyyteen ja pohdittaessa sivistyksemme luonnetta.

               (4)

               Tällä suosituksella pyritään edistämään Euroopan elokuvaperinnön teollisten mahdollisuuksien ja kulttuuripotentiaalin parempaa hyväksikäyttöä edistämällä innovaatiota, tutkimusta ja teknologista kehittämistä tukevia politiikkoja elokuvateosten säilyttämisen ja restauroimisen alalla. Jäljempänä suositettujen toimenpiteiden avulla on tarkoitus varmistaa yhteisön elokuvateollisuuden kilpailukyvyn turvaavat olosuhteet sekä nopeuttaa alan kilpailukyvyn kehitystä.

               (5)

               Elokuvaperintö on elokuvateollisuuden tärkeä osa, ja edistämällä sen säilyttämistä, restauroimista ja parempaa hyväksikäyttöä voidaan tukea alan kilpailukyvyn parantamista.

               (6)

               Euroopan elokuvateollisuuden kehittyminen on elintärkeää Euroopalle, kun otetaan huomioon sen huomattava potentiaali kulttuurin saatavuuden, taloudellisen kehityksen ja työpaikkojen luomisen kannalta. Tämä ei koske pelkästään elokuvien tuotantoa ja esittämistä vaan myös elokuvateosten keräämistä, luettelointia, säilyttämistä ja restauroimista. Tällaisen elokuvaperintöön liittyvän teollisen toiminnan kilpailukyvyn edellytyksiä on parannettava varsinkin tekniikan kehityksen, kuten digitalisoinnin, paremman hyödyntämisen osalta.

               (7)

               Kyseisten mahdollisuuksien täysimääräinen toteutuminen edellyttää, että yhteisössä on menestyvä ja innovatiivinen elokuvateollisuus. Tätä tavoitetta voidaan tukea parantamalla elokuvaperinnön säilyttämisen, restauroimisen ja hyväksikäytön edellytyksiä ja poistamalla alan kehityksen ja täyden kilpailukyvyn esteitä erityisesti keräämällä, luetteloimalla, säilyttämällä ja restauroimalla elokuvaperintöä ja tarjoamalla sitä opetus-, kulttuuri- ja tutkimus- tai muihin vastaaviin ei-kaupallisiin tarkoituksiin, tekijänoikeuksia ja lähioikeuksia kaikissa tapauksissa noudattaen.

               (8)

               Elokuvateollisuuden yleinen kilpailukyky paranee kehittämällä ympäristö, joka suosii eurooppalaisten kansallisten tai alueellisten elokuva-arkistojen, filmi-instituuttien ja vastaavien laitosten kaltaisten nimettyjen laitosten välistä yhteistyötä elokuvaperinnön säilyttämistä ja suojelemista koskevissa kysymyksissä.

               (9)

               Eurooppalaisen elokuvaperinnön säilyttämisestä ja esiin tuomisesta 26 päivänä kesäkuuta 2000 annetussa neuvoston päätöslauselmassa (4) jäsenvaltioita kehotettiin tekemään yhteistyötä elokuvaperinnön restauroimiseksi ja säilyttämiseksi myös digitaalitekniikan mahdollisuuksia hyödyntämällä, vaihtamaan alan hyviä käytäntöjä, edistämään eurooppalaisten arkistojen tietokantojen asteittaista verkottamista sekä harkitsemaan mahdollisuutta käyttää näitä kokoelmia opetustarkoituksiin.

               (10)

               Audiovisuaalisen perinnön suojelemisesta tehdyssä eurooppalaisessa yleissopimuksessa määrätään, että kunkin allekirjoittajavaltion on lainsäädännön tai muiden asianmukaisten välineiden avulla asetettava velvoite tallettaa audiovisuaaliseen perintöönsä kuuluva elävän kuvan aineisto, joka on tuotettu tai osittain tuotettu kyseisen allekirjoittajavaltion alueella.

               (11)

               Tietyistä elokuviin ja muihin audiovisuaalisiin teoksiin liittyvistä oikeudellisista näkökohdista 26 päivänä syyskuuta 2001 annetussa komission tiedonannossa (5) tarkasteltiin audiovisuaalisten teosten lakisääteistä tallettamista kansallisella tai alueellisella tasolla yhtenä mahdollisena keinona Euroopan audiovisuaalisen perinnön säilyttämiseksi ja vaalimiseksi. Tiedonannossa käynnistettiin lisäksi tilannekatsaus elokuvateosten tallettamiseen jäsenvaltioissa.

               (12)

               Neuvoston puheenjohtaja ilmoitti kulttuuri- ja audiovisuaalialan neuvoston kokouksessa 5 päivänä marraskuuta 2001, että neuvosto suhtautui myönteisesti komission tiedonannon sisältöön.

               (13)

               Euroopan parlamentti korosti komission tiedonannosta 2 päivänä heinäkuuta 2002 antamassaan päätöslauselmassa (6) elokuvaperinnön suojelemisen tärkeyttä ja kannatti lähestymistapaa, joka omaksuttiin audiovisuaalisen perinnön suojelemisesta tehdyssä eurooppalaisessa yleissopimuksessa, yleissopimuksen ollessa tärkeä kiintopiste kiihkeän teknologisen muutoksen aikoina. Asteittainen siirtyminen digitaalitekniikkaan auttaa eurooppalaista elokuvateollisuutta parantamaan kilpailukykyään ja edesauttaa pitkällä aikavälillä pienentämään audiovisuaalisten teosten luetteloimisesta, tallentamisesta, säilyttämisestä ja restauroimisesta aiheutuvia kustannuksia. Samalla se luo uusia mahdollisuuksia elokuvaperinnön suojeluun liittyvälle innovoinnille.

               (14)

               Elokuvateosten tallettamisesta Euroopan unionissa 24 päivänä marraskuuta 2003 annetussa neuvoston päätöslauselmassa (7) jäsenvaltioita kehotettiin luomaan kansallisiin arkistoihinsa, elokuvainstituutteihinsa tai muihin vastaaviin laitoksiin tehokkaita järjestelmiä, joiden avulla jäsenvaltioiden audiovisuaaliseen perintöön kuuluvat elokuvateokset talletetaan ja säilytetään, sikäli kuin kyseisiä järjestelmiä ei vielä ole.

               (15)

               Kaikissa jäsenvaltioissa on jo järjestelmät niiden audiovisuaaliseen perintöön kuuluvien elokuvateosten keräämistä ja säilyttämistä varten. Neljä viidesosaa näistä järjestelmistä perustuu lakisääteiseen velvoitteeseen tai sopimusvelvoitteeseen tallettaa kaikki tai ainakin julkista rahoitusta saaneet elokuvat.

               (16)

               ”Elävää kuvaa sisältävällä aineistolla” tarkoitetaan millä hyvänsä tavalla missä hyvänsä muodossa äänen kanssa tai ilman ääntä tallennettua elävien kuvien sarjaa, joka pystyy välittämään liikkeen vaikutelman.

               (17)

               ”Elokuvateoksella” tarkoitetaan kaiken mittaista elävää kuvaa sisältävää aineistoa, varsinkin sepitteellisiä elokuvateoksia, piirroselokuvia ja dokumentteja, joka on tarkoitettu elokuvateatterissa esitettäväksi.

               (18)

               ”Niiden audiovisuaaliseen perintöön kuuluvilla elokuvateoksilla” tarkoitetaan elokuvateoksia, mukaan lukien yhteistuotannot jäsenvaltioiden ja/tai kolmansien maiden kanssa, jotka jäsenvaltiot tai niiden nimeämät laitokset ovat sellaisiksi määrittäneet riippumattomien, avoimien ja syrjimättömien kriteereiden perusteella. Jäsenvaltioiden audiovisuaalinen perintö yhdessä muodostaa eurooppalaisen audiovisuaalisen perinnön.

               (19)

               Jotta varmistetaan Euroopan elokuvaperinnön välittyminen tuleville sukupolville, se on järjestelmällisesti kerättävä, luetteloitava, säilytettävä ja restauroitava, tekijänoikeuksia ja lähioikeuksia kaikissa tapauksissa noudattaen.

               (20)

               Euroopan elokuvaperintöä olisi voitava käyttää aiempaa enemmän opetus-, kulttuuri- ja tutkimustarkoituksiin tai muihin vastaaviin ei-kaupallisiin tarkoituksiin, tekijänoikeuksia ja lähioikeuksia kaikissa tapauksissa noudattaen.

               (21)

               Elokuvateosten siirtäminen arkistojen haltuun ei tarkoita tekijänoikeuksien tai lähioikeuksien siirtämistä niille.

               (22)

               Tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistamisesta tietoyhteiskunnassa 22 päivänä toukokuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/29/EY (8) 5 artiklan 2 kohdan c alakohdassa on säädetty, että jäsenvaltiot voivat säätää poikkeuksista tai rajoituksista, kun kyseessä on välitöntä tai välillistä taloudellista tai kaupallista etua tavoittelemattomien yleisölle avointen kirjastojen tai arkistojen suorittama tarkoin määritelty kappaleen valmistaminen,

         PANEVAT MERKILLE KOMISSION AIKOMUKSEN

               1.

               pohtia, tehdäänkö EU:n rahoitusta saaneille pakolliseksi EU:n rahoitusta saaneiden eurooppalaisten elokuvien tallettaminen vähintään yhteen kansalliseen arkistoon;

               2.

               tukea nimettyjen laitosten yhteistyötä;

               3.

               harkita tutkimushankkeiden rahoittamista elokuvien pitkäaikaisen säilyttämisen ja restauroinnin aloilla;

               4.

               edistää elokuvien luetteloinnin standardointia Euroopassa, jotta tietokantojen yhteentoimivuus paranisi, muun muassa osallistumalla standardointihankkeiden rahoittamiseen ja parhaiden käytäntöjen vaihdon edistämiseen, kielellinen moninaisuus huomioon ottaen;

               5.

               helpottaa nimettyjen laitosten ja eri oikeuksien haltijoiden välisiä Euroopan tason neuvotteluita vakiosopimuksesta, jossa määrätään edellytyksistä, joilla nimetyt laitokset saavat asettaa talletetut elokuvateokset yleisön saataville;

               6.

               tarkkailla ja arvioida tässä suosituksessa esitettyjen toimenpiteiden tehokkuutta ja pohtia lisätoimien tarvetta;

         SUOSITTELEVAT, ETTÄ JÄSENVALTIOT parantavat elokuvaperinnön säilyttämisen, restauroinnin ja hyväksikäytön edellytyksiä ja poistavat esteet eurooppalaisen elokuvateollisuuden kehittämisen ja täyden kilpailukyvyn saavuttamisen tieltä:

               1.

               edistämällä järjestelmällisten säilyttämis- ja restauroimistoimenpiteiden avulla eurooppalaisen elokuvaperinnön teollisten ja kulttuuristen mahdollisuuksien parempaa hyväksikäyttöä tukemalla innovointia, tutkimusta ja teknologista kehittämistä koskevia politiikkoja elokuvateosten säilyttämisen ja restauroimisen alalla;

               2.

               toteuttamalla viimeistään 16 päivänä marraskuuta 2007 lainsäädännölliset, hallinnolliset tai muut aiheelliset toimenpiteet, joilla varmistetaan, että niiden audiovisuaaliseen perintöön kuuluvat elokuvateokset kerätään, luetteloidaan, säilytetään, restauroidaan ja asetetaan saataville opetus-, kulttuuri-, tutkimus- tai muihin vastaaviin ei-kaupallisiin tarkoituksiin järjestelmällisellä tavalla, tekijänoikeuksia ja lähioikeuksia kaikissa tapauksissa noudattaen;

               3.

               nimeämällä asianomaiset laitokset, jotka huolehtivat 2 kohdassa tarkoitetuista yleishyödyllisistä tehtävistä riippumattomasti ja ammattitaitoisesti, ja varmistamalla niiden käyttöön parhaat mahdolliset varat ja tekniset resurssit;

               4.

               kannustamalla nimettyjä laitoksia määrittämään yhteisymmärryksessä oikeuksien haltijoiden kanssa tai heidän kanssaan tehtävillä sopimuksilla ehdot, joilla talletetut elokuvateokset voivat tulla julkiseen levitykseen;

               5.

               harkitsemalla kansallisten elokuva-akatemioiden tai vastaavien laitosten perustamista tai tukemista erityisesti elokuvaperinnön edistämiseksi;

               6.

               ottamalla käyttöön kaikki asianmukaiset toimenpiteet digitaalisten ja uusien teknologioiden käytön lisäämiseksi elokuvateosten keräämisessä, luetteloimisessa, säilyttämisessä ja restauroimisessa;

         Kerääminen

               7.

               toteuttamalla audiovisuaaliseen perintöönsä kuuluvien elokuvateosten järjestelmällisen keräämisen velvoittavalla lakisääteisellä tai sopimusvelvoitteeseen perustuvalla tallettamisella siten, että vähintään yksi korkealaatuinen kopio elokuvateoksista talletetaan nimetyissä laitoksissa. Tallettamisehtoja määrittäessään jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että:

                           a)

                           siirtymäkauden ajan niiden piiriin kuuluvat ainakin tuotannot tai yhteistuotannot, jotka ovat saaneet kansallista tai alueellista julkista rahoitusta; siirtymäkauden jälkeen niihin pitäisi kuulua — mahdollisuuksien rajoissa — kaikki tuotannot, mukaan lukien ne, jotka eivät ole saaneet julkista rahoitusta;

                           b)

                           talletettavat elokuvateokset ovat teknisesti hyvälaatuisia säilytyksen ja uusien kappaleiden valmistamisen helpottamiseksi ja niihin liittyy standardimuotoista metatietoa tarpeen mukaan;

                           c)

                           elokuva talletetaan, kun se tulee julkiseen levitykseen ja joka tapauksessa viimeistään kahden vuoden kuluessa tästä;

         Luettelointi ja tietokantojen luominen

               8.

               toteuttamalla aiheelliset toimenpiteet (jotka saattavat johtaa elokuvatuotannon arkistointikoodiin), joilla edistetään talletettujen elokuvateosten luettelointia ja indeksointia sekä elokuvia käsittäviä tietoja sisältävien tietokantojen luomista eurooppalaisia ja kansainvälisiä standardeja käyttäen;

               9.

               edistämällä erityisesti nimettyjen laitosten aktiivisen osallistumisen avulla yhteisön tason standardointia, elokuvatietokantojen yhteentoimivuutta ja yleisön mahdollisuutta käyttää niitä esimerkiksi Internetin välityksellä;

               10.

               tarkastelemalla mahdollisuutta luoda tietokantaverkosto, joka kattaa eurooppalaisen audiovisuaalisen perinnön, yhdessä muiden asianosaisten organisaatioiden ja etenkin Euroopan neuvoston kanssa (Eurimages ja Euroopan audiovisuaalialan seurantakeskus);

               11.

               kehottamalla arkistoja lisäämään aineiston arvoa järjestämällä ne kokoelmiksi EU:n tasolla esimerkiksi aiheen, tekijän ja aikakauden mukaan;

         Säilytys

               12.

               hyväksymällä lainsäädäntöä tai käyttämällä muita keinoja kansallisen käytännön mukaisesti, jotta varmistetaan talletettujen elokuvateosten säilyminen. Säilytystoimenpiteisiin olisi sisällyttävä erityisesti:

                           a)

                           elokuvien kopioiminen uusiin tallennusmuotoihin;

                           b)

                           eri tallennusmuotoisten elokuvien esittämiseen käytettävien välineiden säilyttäminen;

         Restaurointi

               13.

               ottamalla käyttöön kaikki tarpeelliset toimenpiteet salliakseen lainsäädäntönsä puitteissa talletettujen elokuvateosten kopioimisen restaurointitarkoituksiin samalla kun oikeudenhaltijoiden sallitaan hyötyä, kaikkien asianosaisten osapuolten välisen sopimuksen perusteella, kyseisestä restauroimisesta johtuvasta teostensa teollisten mahdollisuuksien parantumisesta;

               14.

               tukemalla vanhojen tai kulttuurillisesti tai historiallisesti arvokkaiden elokuvien restaurointihankkeita;

         Talletettujen elokuvateosten antaminen käytettäviksi opetus-, kulttuuri-, tutkimus- tai muihin vastaaviin ei-kaupallisiin tarkoituksiin

               15.

               antamalla tarvittavat säädökset tai hallinnolliset toimenpiteet, joilla nimetyille laitoksille sallitaan talletettujen elokuvateosten antaminen käytettäväksi opetus-, kulttuuri-, tutkimus- tai muihin vastaaviin ei-kaupallisiin tarkoituksiin, tekijänoikeuksia ja lähioikeuksia kaikissa tapauksissa noudattaen;

               16.

               toteuttamalla asianmukaiset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että elokuvateokset ovat vammaisten henkilöiden saatavilla, tekijänoikeuksia ja lähioikeuksia kaikissa tapauksissa noudattaen;

         Ammatillinen koulutus ja medialukutaito

               17.

               edistämällä ammatillista koulutusta kaikilla elokuvaperintöön liittyvillä aloilla elokuvaperinnön teollisten mahdollisuuksien hyväksikäytön parantamisen edistämiseksi;

               18.

               edistämällä elokuvaperinnön käyttöä keinona vahvistaa eurooppalaista ulottuvuutta opetuksessa ja edistää kulttuurien monimuotoisuutta;

               19.

               kannustamalla ja edistämällä visuaalista koulutusta, elokuva-alan opetusta ja medialukutaitoa kaiken tason opetuksessa, ammattikoulutusohjelmissa ja eurooppalaisissa ohjelmissa;

               20.

               edistämällä opetustarkoituksessa tuottajien, levittäjien, ohjelmantarjoajien ja elokuvainstituuttien välistä tiivistä yhteistyötä, tekijänoikeudet ja lähioikeudet huomioon ottaen;

         Tallettaminen

               21.

               harkitsemalla vapaaehtoisen tai pakollisen tallettamisjärjestelmän käyttöönottoa:

                           a)

                           oheis- ja mainosmateriaalille, joka liittyy kansalliseen audiovisuaaliseen perintöön kuuluviin elokuvateoksiin;

                           b)

                           muiden maiden kansalliseen audiovisuaaliseen perintöön kuuluville elokuvateoksille;

                           c)

                           muulle elävää kuvaa sisältävälle aineistolle kuin elokuville;

                           d)

                           vanhoille elokuvateoksille;

         Nimettyjen laitosten välinen yhteistyö

               22.

               kannustamalla ja tukemalla nimettyjä laitoksia tietojen vaihtamiseksi ja toiminnan yhteensovittamiseksi kansallisella ja Euroopan tasolla, jotta voidaan esimerkiksi:

                           a)

                           varmistaa keräämis- ja säilyttämismenetelmien johdonmukaisuus ja tietokantojen yhteentoimivuus;

                           b)

                           tuottaa esimerkiksi DVD:llä julkaistavaa, mahdollisimman monella Euroopan unionin kielellä tekstitettyä arkistomateriaalia, tekijänoikeuksia ja lähioikeuksia kaikissa tapauksissa noudattaen;

                           c)

                           laatia eurooppalaisen perinnön filmografia;

                           d)

                           kehittää yhteinen sähköisen tiedonvaihdon standardi;

                           e)

                           tuottaa yhteisiä tutkimus- ja koulutushankkeita ja edistää samalla elokuvakoulujen ja ‐museoiden eurooppalaisen verkoston kehittämistä;

         Tämän suosituksen seuranta

               23.

               tiedottamalla komissiolle joka toinen vuosi tämän suosituksen johdosta toteutetuista toimista.

      Tehty Strasbourgissa 16 päivänä marraskuuta 2005.

            Euroopan parlamentin puolesta

            Puhemies

         J. BORRELL FONTELLES

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         Bach of LUTTERWORTH

      (1)  EUVL C 123, 30.4.2004, s. 4.

      (2)  EUVL C 74, 23.3.2005, s. 18.

      (3)  Euroopan parlamentin lausunto, annettu 10. toukokuuta 2005 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä) ja neuvoston päätös, tehty 24. lokakuuta 2005.

      (4)  EYVL C 193, 11.7.2000, s. 1.

      (5)  EYVL C 43, 16.2.2002, s. 6.

      (6)  EUVL C 271 E, 12.11.2003, s. 176.

      (7)  EUVL C 295, 5.12.2003, s. 5.

      (8)  EYVL L 167, 22.6.2001, s. 10.


Avis juridique important

|

32000H0263

2000/263/EY: Komission suositus, annettu 20 päivänä maaliskuuta 2000, yhteenliittämisestä vapautetuilla telemarkkinoilla annetun suosituksen 98/511/EY muuttamisesta (Osa 1: Yhteenliittämisen hinnoittelu) (tiedoksiannettu numerolla K(2000) 651) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

Virallinen lehti nro L 083 , 04/04/2000 s. 0030 - 0034

Komission suositus,annettu 20 päivänä maaliskuuta 2000,yhteenliittämisestä vapautetuilla telemarkkinoilla annetun suosituksen 98/511/EY muuttamisesta (Osa 1: Yhteenliittämisen hinnoittelu)(tiedoksiannettu numerolla K(2000) 651)(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)(2000/263/EY)EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon televiestinnän yhteenliittämisestä soveltaen avoimen verkon tarjoamisen (ONP) periaatteita yleispalvelun ja yhteentoimivuuden varmistamiseksi 30 päivänä kesäkuuta 1997 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/33/EY(1), sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 98/61/EY(2), ja erityisesti sen 7 artiklan 5 kohdan,on kuullut telepalvelujen sisämarkkinoiden toteuttamisesta saamalla aikaan avoimen verkon tarjoaminen 28 päivänä kesäkuuta 1990 annetun neuvoston direktiivin 90/387/ETY(3), sellaisena kuin se on muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 97/51/EY(4), 9 artiklan 1 kohdalla perustettua neuvoa-antavaa komiteaa,sekä katsoo seuraavaa:(1) Yhteenliittämisestä vapautetuilla telemarkkinoilla annetun komission suosituksen 98/195/EY(5) muuttamisesta (Osa 1: Yhteenliittämisen hinnoittelu) annetun komission suosituksen 98/511/EY(6) 9 kohdassa todetaan, että komissio tarkistaa suosituksen ja erityisesti sen 4 kohdassa mainitut parhaan nykykäytännön mukaiset maksut ja liitteen II tiedot 31 päivään heinäkuuta 1999 mennessä ja saattaa ne tarvittaessa ajan tasalle.(2) Viidennessä raportissa televiestinnän sääntelypaketin toteuttamisesta(7) todetaan, että monissa jäsenvaltioissa ei ole vielä otettu käyttöön asianmukaisia kustannuslaskentajärjestelmiä. Näin ollen katsotaan aiheelliseksi saattaa parhaan nykykäytännön mukaiset hinnat ajan tasalle tässä suosituksessa vuotta 2000 varten.(3) Yhteenliittämishintojen kustannuslähtöisyyttä koskevan vaatimuksen täytäntöönpanossa parhaan nykykäytännön mukaiset hinnat antavat osviittaa kansallisille sääntelyviranomaisille niiden arvioidessa puhelinliikenteen päättämistä koskevia yhteenliittämismaksuja, joita merkittävässä markkina-asemassa oleviksi ilmoitetut operaattorit ehdottavat, silloin kun riittäviä kustannuslaskelmia ei ole saatavilla.(4) Kun suositus tarkistetaan vuoden 2000 lopussa, on aiheellista arvioida käytettyä menetelmää ja erityisesti sitä, onko tarpeen jatkaa parhaan nykykäytännön mukaisten hintojen julkaisemista,ON ANTANUT TÄMÄN SUOSITUKSEN:1 artiklaMuutetaan suositus 98/511/EY seuraavasti:1. Korvataan 4 a kohta seuraavasti: "Tämän suosituksen liitteessä II olevien tietojen perusteella suositellaan seuraavia parhaan nykykäytännön mukaisia yhteenliittämisen enimmäismaksuja sovellettaviksi 1 päivästä tammikuuta 2000:Parhaan nykykäytännön mukaiset yhteenliittämismaksut>PIC FILE= "L_2000083FI.003101.EPS">"2. Korvataan 9 kohdan ilmaisu seuraavasti: "Tämä suositus tarkistetaan vuoden 2000 lopussa käytettyjen menetelmien ja erityisesti sen osalta, onko tarpeen jatkaa parhaan nykykäytännön mukaisten hintojen julkaisemista."3. Korvataan liitteessä II olevan 1 kohdan kuvio 1 a seuraavalla kuviolla: "Kuvio 1 a:Puhelinliikenteen päättämistä koskevat yhteenliittämismaksut (1. marraskuuta 1999)>PIC FILE= "L_2000083FI.003102.EPS">"4. Korvataan liitteessä II olevan 3 kohdan taulukko liitteenä olevalla taulukolla.2 artiklaTämä suositus on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 20 päivänä maaliskuuta 2000.Komission puolestaErkki LiikanenKomission jäsen(1) EYVL L 199, 26.7.1997, s. 32.(2) EYVL L 268, 3.10.1998, s. 37.(3) EYVL L 192, 24.7.1990, s. 1.(4) EYVL L 295, 29.10.1997, s. 23.(5) EYVL L 73, 12.3.1998, s. 42.(6) EYVL L 228, 15.8.1998, s. 30.(7) KOM (1999)537.LIITETaulukkoYksityiskohtaiset tiedot yhteenliittämiskustannuksista jäsenvaltioissa (1. marraskuuta 1999)>TAULUKON PAIKKA>Lähde:Komissio ja kansalliset sääntelyviranomaisetHuomautukset


Tärkeä oikeudellinen huomautus

|

52007PC0215

Suositus neuvoston päätös Bulgarian ja Romanian liittymisestä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K.3 artiklan perusteella 26 päivänä heinäkuuta 1995 tehtyyn yleissopimukseen Euroopan poliisiviraston perustamisesta (Europol-yleissopimus)  /* KOM/2007/0215 lopull. - CNS 2007/0076 */

	[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |Bryssel 25.4.2007KOM(2007) 215 lopullinen2007/0076 (CNS)SuositusNEUVOSTON PÄÄTÖSBulgarian ja Romanian liittymisestä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K.3 artiklan perusteella 26 päivänä heinäkuuta 1995 tehtyyn yleissopimukseen Euroopan poliisiviraston perustamisesta (Europol-yleissopimus)(komission esittämä)PERUSTELUTVuonna 2005 hyväksytyssä Bulgarian ja Romanian liittymisasiakirjassa[1] otettiin käyttöön yksinkertaistettu menettely, jota sovelletaan Bulgarian ja Romanian liittyessä yleissopimuksiin (ja pöytäkirjoihin), jotka jäsenvaltiot ovat tehneet Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 34 artiklan (entinen K.3 artikla) ja EY:n perustamissopimuksen 293 artiklan perusteella. Enää ei ole tarpeen aikaisempaan tapaan neuvotella ja tehdä erillisiä pöytäkirjoja kyseisiin yleissopimuksiin liittymisestä (mikä edellyttäisi ratifiointia 27 valtiossa). Sen sijaan liittymisasiakirjan 3 artiklan 3 kohdassa määrätään, että Bulgaria ja Romania liittyvät edellä tarkoitettuihin yleissopimuksiin ja pöytäkirjoihin liittymisasiakirjan nojalla.Liittymisasiakirjan 3 artiklan 3 ja 4 kohdan mukaan neuvosto tekee tätä varten päätöksen, jossa vahvistetaan edellä tarkoitettujen yleissopimusten voimaantulon ajankohta Bulgarian ja Romanian osalta ja joka sisältää näiden kahden uuden jäsenvaltion liittymisen johdosta tarvittavat mukautukset edellä tarkoitettuihin yleissopimuksiin (tämä merkitsee muun muassa sitä, että yleissopimukset on tehtävä bulgarian ja romanian kielillä, jotta molemmat kielitoisinnot ovat yhtä todistusvoimaisia). Neuvosto tekee päätöksen komission suosituksesta Euroopan parlamenttia kuultuaan.Liittymisasiakirjan liitteessä I luetellaan seitsemän tällaista oikeus- ja sisäasioiden alan yleissopimusta ja pöytäkirjaa.Luetteloon sisältyvät seuraava yleissopimus ja seuraavat pöytäkirjat: Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K.3 artiklan perusteella 26 päivänä heinäkuuta 1995 tehty yleissopimus Euroopan poliisiviraston perustamisesta (Europol-yleissopimus); Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K.3 artiklan perusteella 24 päivänä heinäkuuta 1996 tehty pöytäkirja, joka koskee Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen ennakkoratkaisuin tapahtuvaa tulkintaa Euroopan poliisiviraston perustamista koskevasta yleissopimuksesta; Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K.3 artiklan ja Europol-yleissopimuksen 41 artiklan 3 kohdan perusteella tehty 19 päivänä kesäkuuta 1997 Europolin, sen elinten jäsenten sekä Europolin apulaisjohtajien ja työntekijöiden erioikeuksia ja vapauksia koskeva pöytäkirja; Euroopan poliisiviraston perustamisesta tehdyn yleissopimuksen (Europol-yleissopimuksen) 43 artiklan 1 kohdan perusteella 30 päivänä marraskuuta 2000 laadittu pöytäkirja kyseisen yleissopimuksen 2 artiklan ja liitteen muuttamisesta; Euroopan poliisiviraston perustamisesta tehdyn yleissopimuksen (Europol-yleissopimus) ja Europolin, sen elinten jäsenten sekä Europolin apulaisjohtajien ja työntekijöiden erioikeuksista ja vapauksista tehdyn pöytäkirjan muuttamisesta 28 päivänä marraskuuta 2002 tehty pöytäkirja; Euroopan poliisiviraston perustamisesta tehdyn yleissopimuksen (Europol-yleissopimus) 43 artiklan 1 kohdan perusteella 27 päivänä marraskuuta 2003 tehty pöytäkirja kyseisen yleissopimuksen muuttamisesta.Tällä komission suosituksella neuvoston päätökseksi on tarkoitus tehdä edellä mainittuun yleissopimukseen ja mainittuihin pöytäkirjoihin Bulgarian ja Romanian liittymisen johdosta tarvittavat mukautukset liittymisasiakirjan 3 artiklan 4 kohdan mukaisesti.2007/0076 (CNS)SuositusNEUVOSTON PÄÄTÖSBulgarian ja Romanian liittymisestä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K.3 artiklan perusteella 26 päivänä heinäkuuta 1995 tehtyyn yleissopimukseen Euroopan poliisiviraston perustamisesta (Europol-yleissopimus)EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen,ottaa huomioon Bulgarian ja Romanian liittymissopimuksen,ottaa huomioon Bulgarian ja Romanian liittymisasiakirjan, jäljempänä ’liittymisasiakirja’, ja erityisesti sen 3 artiklan 4 kohdan,ottaa huomioon komission suosituksen[2],ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon[3],sekä katsoo seuraavaa:1.  Yleissopimus Euroopan poliisiviraston perustamisesta (Europol-yleissopimus), jäljempänä ’Europol-yleissopimus’, allekirjoitettiin Brysselissä 26 päivänä heinäkuuta 1995, ja se tuli voimaan 1 päivänä lokakuuta 1998.2.  Europol-yleissopimusta on täydennetty kahdella pöytäkirjalla, joista ensimmäinen allekirjoitettiin 24 päivänä heinäkuuta 1996 ja toinen 19 päivänä kesäkuuta 1997 ja joista ensimmäinen tuli voimaan 29 päivänä joulukuuta 1998 ja toinen 1 päivänä heinäkuuta 1999[4].3.  Europol-yleissopimusta on muutettu kolmella muulla pöytäkirjalla, jotka allekirjoitettiin 30 päivänä marraskuuta 2000[5], 28 päivänä marraskuuta 2002[6] ja 27 päivänä marraskuuta 2003[7] ja jotka tulevat voimaan yhdeksänkymmenen päivän kuluttua siitä päivästä, jona sellainen valtio, joka on Euroopan unionin jäsen neuvoston antaessa säädöksen yleissopimuksen tekemisestä, viimeisenä suorittaa asiaan liittyvät muodollisuudet ja tekee tarvittavan ilmoituksen.4.  Europol-yleissopimus tuli voimaan Tšekissä, Virossa, Kyproksella, Latviassa, Liettuassa, Unkarissa, Maltalla, Puolassa, Sloveniassa ja Slovakiassa niiden liittyessä Euroopan unioniin.5.  Liittymisasiakirjan 3 artiklan 3 kohdassa määrätään, että Bulgaria ja Romania liittyvät jäsenvaltioiden välillä tehtyihin yleissopimuksiin ja pöytäkirjoihin, jotka on lueteltu liittymisasiakirjan liitteessä I ja joihin sisältyvät muun muassa Europol-yleissopimus sekä 24 päivänä heinäkuuta 1996, 19 päivänä kesäkuuta 1997, 30 päivänä marraskuuta 2000, 28 päivänä marraskuuta 2002 ja 27 päivänä marraskuuta 2003 tehdyt pöytäkirjat. Niiden on määrä tulla voimaan Bulgarian ja Romanian osalta neuvoston määräämänä päivänä.6.  Liittymisasiakirjan 3 artiklan 4 kohdan mukaisesti neuvosto tekee edellä tarkoitettuihin yleissopimuksiin ja pöytäkirjoihin kaikki liittymisen johdosta tarvittavat mukautukset,ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:1 artiklaEuropol-yleissopimus sekä 24 päivänä heinäkuuta 1996 ja 19 päivänä kesäkuuta 1997 tehdyt pöytäkirjat tulevat voimaan Bulgarian ja Romanian osalta sitä kuukautta seuraavan kuukauden ensimmäisenä päivänä, jona tämä päätös on tehty.2 artiklaPöytäkirjat, jotka on tehty 30 päivänä marraskuuta 2000, 28 päivänä marraskuuta 2002 ja 27 päivänä marraskuuta 2003, tulevat voimaan Bulgarian ja Romanian osalta pöytäkirjojen voimaantulopäivinä.3 artiklaEuropol-yleissopimuksen sekä 24 päivänä heinäkuuta 1996, 19 päivänä kesäkuuta 1997, 30 päivänä marraskuuta 2000, 28 päivänä marraskuuta 2002 ja 27 päivänä marraskuuta 2003 tehtyjen pöytäkirjojen tekstit, jotka on laadittu bulgarian ja romanian kielillä ja liitetty tähän päätökseen, ovat todistusvoimaiset samoin ehdoin kuin Europol-yleissopimuksen sekä 24 päivänä heinäkuuta 1996, 19 päivänä kesäkuuta 1997, 30 päivänä marraskuuta 2000, 28 päivänä marraskuuta 2002 ja 27 päivänä marraskuuta 2003 tehtyjen pöytäkirjojen muut tekstit.4 artiklaTämä päätös tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä .Tehty BrysselissäNeuvoston puolestaPuheenjohtajaLIITE Europol-yleissopimus sekä 24 päivänä heinäkuuta 1996, 19 päivänä kesäkuuta 1997, 30 päivänä marraskuuta 2000, 28 päivänä marraskuuta 2002 ja 27 päivänä marraskuuta 2003 tehdyt pöytäkirjat – bulgarian- ja romaniankieliset tekstit.[1] EUVL L 157, 21.6.2005, s. 203.[2] EUVL C […], […], s. […].[3] EUVL C […], […], s. […].[4] Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K.3 artiklan perusteella 24 päivänä heinäkuuta 1996 tehty pöytäkirja, joka koskee Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen ennakkoratkaisuin tapahtuvaa tulkintaa Euroopan poliisiviraston perustamista koskevasta yleissopimuksesta (EYVL C 299, 9.10.1996, s. 2), ja Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K.3 artiklan ja Europol-yleissopimuksen 41 artiklan 3 kohdan perusteella 19 päivänä kesäkuuta 1997 tehty Europolin, sen elinten jäsenten sekä Europolin apulaisjohtajien ja työntekijöiden erioikeuksia ja vapauksia koskeva pöytäkirja (EYVL C 221, 19.7.1997, s. 2).[5] EYVL C 358, 13.12.2000, s. 2.[6] EYVL C 312, 16.12.2002, s. 2.[7] EUVL C 2, 6.1.2004, s. 3.


title: Neuvoston suositus, annettu 14 päivänä heinäkuuta 2015, Italian vuoden 2015 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Italian vuoden 2015 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto

text:
               18.8.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 272/61

         NEUVOSTON SUOSITUS,
   annettu 14 päivänä heinäkuuta 2015,
   Italian vuoden 2015 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Italian vuoden 2015 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto
   (2015/C 272/16)
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,
   ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 (1) ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan,
   ottaa huomioon makrotalouden epätasapainon ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta 16 päivänä marraskuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011 (2) ja erityisesti sen 6 artiklan 1 kohdan,
   ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,
   ottaa huomioon Euroopan parlamentin päätöslauselmat,
   ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
   ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,
   ottaa huomioon talous- ja rahoituskomitean lausunnon,
   ottaa huomioon sosiaalisen suojelun komitean lausunnon,
   ottaa huomioon talouspoliittisen komitean lausunnon,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Eurooppa-neuvosto hyväksyi 26 päivänä maaliskuuta 2010 Euroopan komission ehdotuksen, jolla käynnistetään uusi kasvu- ja työllisyysstrategia, Eurooppa 2020. Strategian lähtökohtana on tehostaa talouspolitiikan koordinointia, ja siinä keskitytään avainalueisiin, joilla tarvitaan toimia, jotta voidaan parantaa Euroopan mahdollisuuksia vauhdittaa kestävää kasvua ja lisätä kilpailukykyä.

               (2)

               Neuvosto antoi 14 päivänä heinäkuuta 2015 komission ehdotusten pohjalta suosituksen jäsenvaltioiden ja unionin talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista ja hyväksyi 21 päivänä lokakuuta 2010 päätöksen jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista (3). Yhdessä nämä muodostavat ns. yhdennetyt suuntaviivat, jotka jäsenvaltioita on kehotettu ottamaan huomioon kansallisessa talous- ja työllisyyspolitiikassaan.

               (3)

               Neuvosto esitti 8 päivänä heinäkuuta 2014 suosituksen (4) Italian vuoden 2014 kansallisesta uudistusohjelmasta ja lausunnon Italian vuoden 2014 tarkistetusta vakausohjelmasta. Komissio esitti 28 päivänä marraskuuta 2014 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 473/2013 (5) mukaisesti lausuntonsa Italian alustavasta talousarviosuunnitelmasta vuodeksi 2015.

               (4)

               Komissio hyväksyi 28 päivänä marraskuuta 2014 vuotuisen kasvuselvityksen, mikä aloitti vuoden 2015 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson. Komissio hyväksyi samana päivänä asetuksen (EU) N:o 1176/2011 perusteella myös varoitusmekanismia koskevan kertomuksen, jossa se katsoi, että Italia kuuluu niihin jäsenvaltioihin, joista laadittaisiin perusteellinen tarkastelu.

               (5)

               Eurooppa-neuvosto hyväksyi 18 päivänä joulukuuta 2014 investointien edistämisen, rakenneuudistusten tehostamisen ja julkisen talouden vastuullisen ja kasvua edistävän vakauttamisen painopisteet.

               (6)

               Komissio julkaisi 26 päivänä helmikuuta 2015 Italiaa koskevan vuoden 2015 maaraportin. Siinä arvioitiin Italian edistymistä 8 päivänä heinäkuuta 2014 hyväksyttyjen maakohtaisten suositusten noudattamisessa. Maaraportti sisältää myös asetuksen (EU) N:o 1176/2011 5 artiklan nojalla laaditun perusteellisen tarkastelun tulokset. Komissio päättelee analyysinsa perusteella, että Italian makrotaloudessa on liiallisia epätasapainoja, jotka edellyttävät määrätietoisia politiikkatoimia ja erityisseurantaa. Erityisesti on tärkeää puuttua työn jatkuvasti alhaisen tuottavuuden ja heikon kilpailukyvyn perimmäiseen syyhyn ja saattaa valtionvelka lasku-uralle. On erityisen tärkeää toteuttaa toimia, joilla voidaan pienentää Italian talouteen kohdistuvien haittavaikutusten riskiä, ja kun otetaan huomioon sen talouden suuruusluokka, myös talous- ja rahaliittoon laajemmin kohdistuvien haittavaikutusten riskiä.

               (7)

               Italia toimitti vuoden 2015 kansallisen uudistusohjelmansa ja vuoden 2015 vakausohjelmansa 28 päivänä huhtikuuta 2015. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon.

               (8)

               Italiaan sovelletaan tällä hetkellä vakaus- ja kasvusopimuksen ennalta ehkäisevää osiota ja väliaikaista velkasääntöä vuosina 2013–2015. Komissio antoi 27 päivänä helmikuuta 2015 SEUT 126 artiklan 3 kohdan nojalla kertomuksen, sillä Italian edistymisen ei odotettu riittävän velkasäännön noudattamiseen vuosina 2014–2015. Analyysin päätelmä oli, että velkakriteerin oli katsottava tuolloin täyttyneen.

               (9)

               Italian perustuslakituomioistuin antoi 30 päivänä huhtikuuta 2015 eli kevään talousennusteen koontipäivän jälkeen tuomion, jonka mukaan oli perustuslain vastaista jättää suurten eläkkeiden indeksikorotus väliaikaisesti tekemättä vuosina 2012–2013. Hallitus hyväksyi 18 päivänä toukokuuta 2015 säädöksen tämän tuomion huomioon ottamiseksi ja vahvisti vakausohjelman julkista taloutta koskevat tavoitteet. Näiden tietojen pohjalta helmikuussa SEUT 126 artiklan 3 kohdan nojalla annetun kertomuksen päätelmiä voidaan tässä vaiheessa edelleen pitää pitkälti paikkansapitävinä. Tuomion vaikutus julkiseen talouteen riippuu siitä, miten hallitus panee sen täytäntöön. Tätä on vielä selkiytettävä. Uusien tietojen vuoksi saattaa olla tarpeen laatia myöhemmin kertomus SEUT 126 artiklan 3 kohdan nojalla. Koska tämä uusi tieto ei ole ollut saatavilla eikä sitä ole vielä selkiytetty, helmikuussa annetun kertomuksen päätelmiä voidaan tässä vaiheessa edelleen pitää pitkälti paikkansapitävinä.

               (10)

               Italia pyysi vuoden 2015 vakausohjelmassaan mahdollisuutta poiketa vuonna 2016 väliaikaisesti keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävältä sopeutusuralta 0,4 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen toteuttaakseen suuria rakenneuudistuksia, joilla on myönteisiä vaikutuksia julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyteen. Uudistusten yksityiskohdat on vahvistettu Italian vuoden 2015 kansallisessa uudistusohjelmassa. Uudistettavat alat, joilla on ohjelman mukaan vaikutusta julkisen talouden kestävyyteen, ovat i) julkishallinto ja sen yksinkertaistaminen, ii) tuote- ja palvelumarkkinat, iii) työmarkkinat, iv) yksityisoikeus, v) koulutus, vi) verotuksen painopisteen siirtäminen ja vii) menojen uudelleenarviointi rahoitustoimenpiteenä. Viranomaiset ovat arvioineet, että uudistusten vaikutus kokonaistuotantoon on 1,8 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen viimeistään vuonna 2020. Arvio vaikuttaa uskottavalta. Mikäli uudistukset toteutetaan täysimääräisesti ja ajoissa, niillä on myönteinen vaikutus julkisen talouden kestävyyteen. Jos hallitus toteuttaa vuonna 2015 tarvittavat toimet, jotta se voi kompensoida asianmukaisesti edellä mainitun Italian perustuslakituomioistuimen tuomion pysyvän vaikutuksen varmistaakseen, että i) Italiaan sovelletaan edelleen vakaus- ja kasvusopimuksen ennaltaehkäisevää osiota; ii) asianmukainen varmuusmarginaali suhteessa SEUT:ssa määriteltyyn viitearvoon säilytetään ja iii) keskipitkän aikavälin tavoite saavutetaan vakausohjelman nelivuotiskaudella, Italian voidaan katsoa olevan oikeutettu pyydettyyn väliaikaiseen poikkeamaan vuonna 2016 edellyttäen, että sovitut uudistukset pannaan asianmukaisesti täytäntöön. Tätä valvotaan osana talouspolitiikan eurooppalaista ohjausjaksoa.

               (11)

               Vuoden 2015 vakausohjelman mukaan julkisen sektorin alijäämää supistetaan vähitellen 2,6 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2015 ja edelleen niin, että se on 1,8 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2016. Vuoden 2015 vakausohjelman mukaan hallitus aikoo saavuttaa viimeistään vuonna 2017 keskipitkän aikavälin tavoitteen, joka on rakenteellisesti tasapainoinen julkisen talouden rahoitusasema. Uudelleenlasketun rakenteellisen rahoitusaseman (6) perusteella odotetaan, että Italia kuitenkin saavuttaa tavoitteen vasta vuonna 2018. Keskipitkän aikavälin tavoitteen saavuttaminen viimeistään vuonna 2017 vaikuttaa todennäköiseltä, kun otetaan huomioon rakenneuudistuslausekkeen hakeminen sekä vuoden 2015 vakausohjelmaan sisältyvät sitoumukset.

               (12)

               Julkisen talouden velan ennustetaan olevan suurimmillaan, 132,5 prosenttia suhteessa BKT:hen, vuonna 2015, ja supistuvan sen jälkeen vähitellen niin, että se on 120,0 prosenttia vuonna 2019. Julkisen talouden kehitysarvioiden perustana oleva makrotalouden skenaario on uskottava. Hallitus ei ole vielä tarkentanut suunniteltuja menoleikkauksia, joiden avulla se voi välttää säädetyn arvonlisäveron korotuksen täytäntöönpanon vuonna 2016.

               (13)

               Italian olisi vuonna 2015 parannettava rakenteellista rahoitusasemaansa 0,25 prosenttia suhteessa BKT:hen. Komission kevään 2015 talousennusteen perusteella suunniteltu rakennesopeutus (0,3 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2015) kohti keskipitkän aikavälin tavoitetta on vakaus- ja kasvusopimuksen ennalta ehkäisevän osion mukaisten Italian velvoitteiden mukainen. Italian olisi parannettava rakenteellista rahoitusasemaansa vuonna 2016 vähintään 0,1 prosenttia suhteessa BKT:hen, kun otetaan huomioon rakenneuudistuslausekkeeseen perustuva sallittu poikkeama. Komission ennusteen mukaan se kuitenkin heikkenee 0,2 prosenttia suhteessa BKT:hen olettaen, että politiikka säilyy ennallaan, ja tämän seurauksena syntyy riski, että tavoitteesta poiketaan. Sen vuoksi tarvitaan lisätoimenpiteitä. Neuvosto katsoo vakausohjelmasta tekemänsä arvioinnin ja komission kevään 2015 talousennusteen perusteella olevan vaarana, että Italia ei noudata vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia.

               (14)

               Huolimatta Italian odotetuista velan vähentämistoimista, jotka ovat sille keskeinen haaste, Italian viranomaisten esittämän kunnianhimoisen yksityistämisohjelman toteuttamisessa on ollut viiveitä vuonna 2014. Tämän vuoksi yksityistämistulot olivat 0,2 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2014, eli alle tavoitteen, joka on 0,7 prosenttia vuodessa.

               (15)

               Italia kevensi viime vuonna merkittävästi työhön kohdistuvaa verorasitusta, mutta se on kuitenkin edelleen suuri. Verotukia on edelleen liikaa ja ne ovat liian suuria. Tämä koskee erityisesti alennettuja alv-kantoja. Kiinteistörekisterijärjestelmän uudistamisen yhteydessä on erityisen tarpeellista tarkistaa kiinteistörekisteriin merkityt vanhentuneet arvot, mutta tämän suhteen on edistytty hitaasti. Myöskään ympäristöverotusta ei ole tarkistettu eikä ympäristön kannalta haitallisia tukia poistettu. Italia on perustanut ympäristöverotusta käsittelevän komitean. Nämä eri toimet kuuluvat verouudistuksen valtuutuslain piiriin, mutta sen täytäntöönpano on viivästynyt, koska tätä koskevia säädöksiä ei ole annettu. Vaikka Italian verojärjestelmän tehostamiseksi on toteutettu joitakin toimia, sitä heikentää myös jatkuvasti heikko verolainsäädännön noudattaminen, mikä käy kalliiksi, sekä veronkierron yleisyys (hallituksen arvion mukaan 91 miljardia vuodessa eli 5,6 % suhteessa BKT:hen). Hallitus on ehdottanut veroilmoitusten oikeellisuuden varmistamiseksi toimia, jotka on nyt toteutettava täysimääräisesti.

               (16)

               Vain vähän edistystä on saatu aikaan julkisten menojen tehokkuuden ja laadun parantamiseksi pysyvästi kaikilla hallintotasoilla. Säädettyjä julkisen talouden säästöjä, alue- ja paikallistasot mukaan luettuina, on toteutettu vähemmän kuin vuoden 2014 kansallisen uudistusohjelman mukaan oli tarkoitus. Se, ettei menojen uudelleenarviointi kuulu vielä erottamattomana osana talousarviomenettelyyn, haittaa sen pitkän aikavälin kokonaistehokkuutta. EU:n varojen hallinnoinnissa on edelleen vakavia heikkouksia erityisesti eteläisillä alueilla. Satamia ja logistiikkaa koskevaa kansallista strategista suunnitelmaa valmistellaan, mutta satamien hallinnon ja sisämaahan johtavien yhteyksien nykyaikaistamiseksi on toteutettu vain osittaisia toimia.

               (17)

               Italian julkishallinnossa on edelleen tyypillisesti merkittäviä tehottomuuksia, jotka vaikuttavat kielteisesti liiketoimintaympäristöön ja maan valmiuksiin toteuttaa uudistuksia tuloksellisesti. Toimia julkishallinnon institutionaalisen kehyksen ja yleisen laadun parantamiseksi on toteutettu, ja ne jatkuvat edelleen. Perustuslain kunnianhimoinen uudistus, jonka tarkoituksena on erityisesti selkiyttää vastuunjakoa hallinnon eri tasojen välillä, saataneen aikaan vuoden 2015 loppuun mennessä. Julkishallinnon kattava uudistus, jolla puututaan muun muassa henkilöstön vaihtuvuuteen, liikkuvuuteen ja palkkoihin, on kesken. Vaikka Italiassa on toteutettu useita toimia läpinäkyvyyden lisäämiseksi ja kansallisen korruptiontorjuntaviranomaisen vahvistamiseksi, vanhentumisaikoja koskevien lakisääteisten rajoitusten tarkistusta – jota myös muut kansainväliset organisaatiot pitävät Italian korruptiontorjunnan perustana – ei ole vielä tehty. Viime vuosina on toteutettu tärkeitä toimia oikeuden saatavuuden parantamiseksi tarkistamalla tuomioistuinten maantieteellistä jakautumista ja perustamalla erityistuomioistuimia. Samalla on pyritty vähentämään oikeuslaitoksen kysyntää edistämällä tuomioistuinten ulkopuolista riitojenratkaisua. Oikeuskäsittelyjen pituus on edelleen merkittävä ongelma, eikä toteutetuilla uudistuksilla ole vielä saatu aikaan tuloksia.

               (18)

               Järjestämättömien luottojen osuus Italian pankkisektorilla on kasvanut nopeasti vuoden 2008 jälkeen pääasiassa pankkien yritysvastuiden vuoksi. Arvoltaan alentuneiden omaisuuserien selvitysvauhti on ollut liian hidas, ja näitä eriä on edelleen poistettu taseista vain rajallisesti. Tämä johtuu osittain Italian yksityisten ongelmavelkojen markkinoiden kehittymättömyydestä. Viimeaikaisella lainsäädännöllä on puututtu suurimpien osuuspankkien (banche popolari) hallinnointi- ja ohjausjärjestelmiin, kun taas säätiöiden ja Italian viranomaisten välillä päästiin huhtikuussa 2015 sopimukseen, jonka tavoitteena on muun muassa vähentää säätiöiden vaikutusvaltaa pankkien hallinnossa. Pienet osuuspankit (banche di credito cooperativo) valmistelevat ei-sitovaa hallintouudistusta, joka pannaan myöhemmin täytäntöön lailla. Italian pankkisektoria on vahvistettava ja sen rakenteita on uudistettava edelleen, jotta rahoituksenvälitys tehostuu ja talouden elpymistä voidaan tukea.

               (19)

               Joulukuussa 2014 hyväksyttiin työlaki, joka on laaja valtuutuslaki työmarkkinoiden uudistamista varten ja jatkaa aiempien uudistusten linjaa. Siinä säädetään erityisesti työsuhdeturvalainsäädännön muutoksista, työttömyysetuusjärjestelmästä, aktiivisen ja passiivisen työmarkkinapolitiikan hallinnasta ja toiminnasta sekä perhe-elämän ja työn yhteensovittamisesta. Lain tuloksellinen täytäntöönpano riippuu ensisijaisesti välttämättömien täytäntöönpanosäädösten hyväksymisestä. Nämä säädökset koskevat palkkatäydennysjärjestelmän käyttöä, sopimusjärjestelyjen uudelleentarkastelua, työ- ja perhe-elämän yhdistämistä ja aktiivisten työmarkkinatoimenpiteiden lujittamista. ”Toisen tason” palkkaneuvottelut, joiden avulla voitaisiin kytkeä palkat tuottavuuteen ja kannustaa innovatiivisiin yrityskohtaisiin ratkaisuihin, koskevat edelleen vain pientä osaa yrityksistä. Tammikuussa 2014 tehty sopimus ammattiliittojen edustavuuden mittaamismenetelmistä valmistusteollisuudessa voisi auttaa näissä toisen tason neuvotteluissa, mutta se ei ole vielä käytössä. Vaikka naiset osallistuvat työmarkkinoille entistä enemmän, naisten työvoimaosuus on yksi unionin pienimpiä. Lisäksi nuorisotyöttömyysaste oli vuoden 2014 kolmannella neljänneksellä lähes 43 prosenttia, ja sellaisten 15–24-vuotiaiden nuorten osuus, jotka eivät ole koulutuksessa tai työelämässä, on unionin suurin. Tämä johtuu osittain koulutusjärjestelmästä, jonka tuottamat tulokset ovat alle EU:n keskiarvon, ja suhteellisen suuresta koulunkäynnin keskeyttämisasteesta. Vain 54,6 prosenttia niistä 15–34-vuotiaista, jotka valmistuivat korkeakoulutuksen ensimmäisestä ja toisesta vaiheesta, työllistyivät seuraavien kolmen vuoden aikana, verrattuna EU:n keskiarvoon, joka on 78,6 prosenttia. Köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen lisääntymisvauhti on Italiassa ollut yksi unionin nopeimmista, millä on ollut vaikutusta erityisesti lapsiin. Sosiaaliturvajärjestelmät ovat haasteen edessä edelleen hajanaisia ja tehottomia ja niistä aiheutuva kustannustehottomuus on merkittävää.

               (20)

               Useat kilpailurajoitukset haittaavat edelleen tuote- ja palvelumarkkinoiden moitteetonta toimintaa. Parlamentti käsittelee parhaillaan lakia, jolla puututaan esteisiin useilla aloilla. Merkittäviä esteittä on edelleen eräillä lainsäädännön piiriin kuuluvilla aloilla (oikeudelliset palvelut ja apteekit) sekä muilla aloilla, joita ovat esimerkiksi paikalliset julkiset palvelut, lentoasemat ja satamat, pankkisektori ja terveydenhuolto. Julkisissa hankinnoissa on edelleen merkittäviä heikkouksia, vaikka keskitettyä hankintaa käytetäänkin aiempaa laajemmin. Paikallisissa julkisissa palveluissa, joissa on selkeitä viitteitä tehottomuudesta, ei edelleenkään ole kilpailua, ja tällä on kielteistä vaikutusta myös julkisiin varoihin. Avoimia tarjouskilpailumenettelyjä käytetään pieneen osaan hankintasopimuksia, mutta selvästi suurin osa sopimuksista tehdään sidosyksikköhankintoina tai vastaavin menettelyin.

               (21)

               Komissio on eurooppalaisen ohjausjakson osana tehnyt kattavan analyysin Italian talouspolitiikasta ja julkaissut sen vuoden 2015 maaraportissa. Se on arvioinut myös vakausohjelman ja kansallisen uudistusohjelman sekä jatkotoimenpiteet, joita on toteutettu Italialle viime vuosina annettujen suositusten noudattamiseksi. Se on ottanut huomioon ei vain niiden merkityksen Italian finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta vaan myös sen, ovatko ne EU:n sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska unionin yleistä talouden ohjausta on tarpeen vahvistaa antamalla EU:n tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin. Eurooppalaisen ohjausjakson yhteydessä annetut suositukset ilmenevät jäljempänä esitettävistä suosituksista 1–6.

               (22)

               Neuvosto on tutkinut vakausohjelman tämän arvioinnin perusteella, ja sen lausunto (7) ilmenee erityisesti jäljempänä esitettävästä suosituksesta 1.

               (23)

               Neuvosto on tutkinut kansallisen uudistusohjelman ja vakausohjelman komission perusteellisen tarkastelun ja tämän arvioinnin perusteella. Asetuksen (EU) N:o 1176/2011 6 artiklan nojalla annetut neuvoston suositukset ilmenevät jäljempänä esitettävistä suosituksista 1–6.

               (24)

               Komissio on eurooppalaisen ohjausjakson osana analysoinut myös koko euroalueen talouspolitiikkaa. Neuvosto on antanut tämän analyysin perusteella erityisiä suosituksia jäsenvaltioille, joiden rahayksikkö on euro (8). Koska Italian rahayksikkö on euro, sen olisi myös varmistettava, että kyseiset suositukset pannaan täytäntöön täysimääräisesti ja oikea-aikaisesti,

         SUOSITTAA, että Italia toteuttaa vuosina 2015 ja 2016 toimia, joilla se

               1.

               sopeuttaa julkista taloutta kohti julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitetta vähintään 0,25 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2015 ja 0,1 prosenttia vuonna 2016 toteuttamalla tarvittavia rakenteellisia toimenpiteitä sekä vuonna 2015 että vuonna 2016 siten, että suurten rakenneuudistusten täytäntöönpanossa sallittu poikkeama otetaan huomioon; varmistaa, että menojen uudelleenarviointi kuuluu erottamattomana osana talousarviomenettelyyn; toteuttaa yksityistämisohjelman nopeasti ja täysimääräisesti ja käyttää satunnaisia tuloja edistyäkseen edelleen julkisen talouden velkasuhteen saamisessa asianmukaiselle lasku-uralle; panee viimeistään syyskuussa 2015 täytäntöön verouudistuksen valtuutuslain, erityisesti verotukien ja kiinteistörekisterin arvojen tarkastelun ja toimenpiteet verosäännösten noudattamisen parantamiseksi;

               2.

               hyväksyy satamia ja logistiikkaa koskevan kansallisen strategisen suunnitelman erityisesti edistääkseen intermodaalikuljetuksia parempien yhteyksien avulla; varmistaa, että alueellisen koheesion virasto pääsee toimimaan täysimääräisesti, jotta EU:n varojen hallinnointi paranee merkittävästi;

               3.

               hyväksyy ja panee täytäntöön käsiteltävinä olevat lait, joilla on tarkoitus parantaa institutionaalista kehystä ja nykyaikaistaa julkishallintoa; tarkistaa vanhentumisaikoja koskevat lakisääteiset rajoitukset viimeistään vuoden 2015 puolivälissä; varmistaa, että toiminnan tehostamiseksi yksityisoikeuden alalla toteutetut uudistukset auttavat vähentämään oikeudenkäyntien kestoa;

               4.

               ottaa vuoden 2015 loppuun mennessä käyttöön sitovia toimenpiteitä, joilla puututaan jäljellä oleviin pankkien hallinnointi- ja ohjausjärjestelmän heikkouksiin, panee täytäntöön säätiöitä koskevan sovitun uudistuksen, ja toteuttaa toimia, joilla nopeutetaan järjestämättömien lainojen laajamittaista vähentämistä;

               5.

               hyväksyy säädökset, jotka koskevat palkkatäydennysjärjestelmien suunnittelua ja käyttöä, sopimusjärjestelyjen uudelleentarkastelua, työ- ja perhe-elämän yhdistämistä ja aktiivisten työmarkkinatoimenpiteiden lujittamista; edistää työmarkkinaosapuolia kuullen ja kansallisten käytäntöjen mukaisesti tehokkaan kehyksen ”toisen tason” palkkasopimusneuvotteluille; hyväksyy ja toteuttaa suunnitellun koulu-uudistuksen ja laajentaa korkea-asteen ammatillista koulutusta osana nuorisotyöttömyyden torjuntaa;

               6.

               toteuttaa vuosia 2015–2017 koskevan yksinkertaistamissuunnitelman hallinto- ja sääntelytaakan helpottamiseksi; hyväksyy kilpailua edistäviä toimenpiteitä kaikilla aloilla, jotka kuuluvat kilpailulain piiriin, ja toteuttaa määrätietoisia toimia jäljellä olevien esteiden poistamiseksi; varmistaa, että paikallisten julkisten palvelujen sopimukset, jotka eivät täytä sidosyksikköhankintoja koskevia vaatimuksia, korjataan vuoden 2015 loppuun mennessä.

      Tehty Brysselissä 14 päivänä heinäkuuta 2015.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         P. GRAMEGNA

      (1)  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  EUVL L 306, 23.11.2011, s. 25.

      (3)  Pidetty voimassa jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista vuodelle 2014 6 päivänä toukokuuta 2014 annetulla neuvoston päätöksellä 2014/322/EU (EUVL L 165, 4.6.2014, s. 49).

      (4)  Neuvoston suositus, annettu 8 päivänä heinäkuuta 2014, Italian vuoden 2014 kansallisesta uudistusohjelmasta ja neuvoston lausunto Italian vuoden 2014 vakausohjelmasta (EUVL C 247, 29.7.2014, s. 57).

      (5)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 473/2013, annettu 21 päivänä toukokuuta 2013, alustavien talousarviosuunnitelmien seurantaa ja arviointia sekä euroalueen jäsenvaltioiden liiallisen alijäämän tilanteen korjaamisen varmistamista koskevista yhteisistä säännöksistä (EUVL L 140, 27.5.2013, s. 11).

      (6)  Rakenteellinen rahoitusasema, jonka komissio on laskenut uudelleen vakausohjelman tietojen perusteella yhteisesti sovittuja menetelmiä noudattaen.

      (7)  Asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti.

      (8)  EUVL C 272, 18.8.2015, s. 98.


title: Suositus: 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 3 kohdan mukainen neuvoston lausunto Espanjan tarkistetusta vakausohjelmasta vuosiksi 2001-2005

text: ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---


title: Euroopan keskuspankin suositus, annettu 29 päivänä marraskuuta 2007 , Euroopan unionin neuvostolle Bank Ċentrali ta' Maltan/Central Bank of Maltan ulkopuolisista tilintarkastajista (EKP/2007/17)

text:
               15.12.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 304/1

      EUROOPAN KESKUSPANKIN SUOSITUS,
   annettu 29 päivänä marraskuuta 2007,
   Euroopan unionin neuvostolle Bank Ċentrali ta' Maltan/Central Bank of Maltan ulkopuolisista tilintarkastajista
   (EKP/2007/17)
   (2007/C 304/01)
   EUROOPAN KESKUSPANKIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännön (jäljempänä ’perussääntö’) ja erityisesti sen 27.1 artiklan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Euroopan keskuspankin (EKP) neuvoston suosittelemat ja Euroopan unionin neuvoston hyväksymät riippumattomat ulkopuoliset tilintarkastajat tarkastavat Euroopan keskuspankin ja eurojärjestelmään kuuluvien kansallisten keskuspankkien tilit.

               (2)

               Perustamissopimuksen 122 artiklan 2 kohdan mukaisesti yhtenäisvaluutan käyttöönottamisesta Maltassa 1 päivänä tammikuuta 2008 10 päivänä heinäkuuta 2007 tehdyn neuvoston päätöksen 2007/504/EY (1) 1 artiklan mukaan Malta täyttää nyt euron käyttöönottamiseksi vaadittavat edellytykset ja vuoden 2003 liittymisasiakirjan 4 artiklassa tarkoitettu Maltaa koskeva poikkeus kumotaan 1 päivästä tammikuuta 2008.

               (3)

               Bank Ċentrali ta' Maltasta/Central Bank of Maltasta annetun, 1. päivänä tammikuuta 2008 voimaan tulevan muutetun lain 20 §:n mukaan Bank Ċentrali ta' Maltan/Central Bank of Maltan vuotuinen tilinpäätös tarkastetaan perussäännön 27 artiklan mukaisesti.

               (4)

               Bank Ċentrali ta' Malta/Central Bank of Malta on valinnut PricewaterhouseCoopersin ja Ernst & Youngin yhdessä riippumattomiksi ulkopuolisiksi tilintarkastajiksi tilikaudelle 2008,

         SUOSITTELEE
   että PricewaterhouseCoopers ja Ernst & Young nimitetään yhdessä Bank Ċentrali ta' Maltan/Central Bank of Maltan riippumattomiksi ulkopuolisiksi tilintarkastajiksi tilikaudelle 2008.

      Annettu Frankfurt am Mainissa 29 päivänä marraskuuta 2007.

            EKP:n puheenjohtaja

         Jean-Claude TRICHET

      (1)  EUVL L 186, 18.7.2007, s. 32.


				|

		52013PC0709

			Suositus NEUVOSTON PÄÄTÖS keskinäisen avun antamisesta Romanialle /* COM/2013/0709 final - 2013/ () */

			   	PERUSTELUT
1. Johdanto
EU ja Kansainvälinen valuuttarahasto (IMF)
toteuttivat keväästä 2009 kevääseen 2011 ulottuvalla ajanjaksolla Romaniaa
koskevan keskipitkän aikavälin rahoitustukiohjelman, jonka aikana EU maksoi 5
miljardia euroa ja IMF 12,9 miljardia euroa. Tämän jatkoksi Euroopan unionin
neuvosto hyväksyi 12. toukokuuta 2011 päätöksen varautumisohjelmasta, jonka
puitteissa Romanialle myönnetään 1,4 miljardia euroa EU:n keskipitkän aikavälin
rahoitustukea[1].
Toisessa ohjelmassa, joka oli myös EU:n ja IMF:n yhteinen ohjelma, EU ja IMF
eivät ohjelman ennalta varautuvan luonteen mukaisesti maksaneet varoja.
Romanian viranomaiset pyysivät 4. heinäkuuta
2013 maan maksutaseeseen kohdistuvien jäljellä olevien riskien vuoksi kolmatta
EU:n keskipitkän aikavälin rahoitustukiohjelmaa, joka on jälleen tarkoitus
toteuttaa yhdessä IMF:n valmiusluottojärjestelyn kanssa. EU:n ja IMF:n
rahoitustuen odotetaan jälleen olevan ennalta varautuvaa, eikä varsinaisia
maksuja ole tarkoitus suorittaa. Talous- ja rahoituskomitea vastasi pyyntöön
myöntävästi 9. heinäkuuta 2013 ja antoi komissiolle valtuudet neuvotella EU:n
ja IMF:n uudesta yhteisestä varautumisohjelmasta.
Komission yksikköjen ja IMF:n edustajat
tekivät 17–31. heinäkuuta 2013 yhteisen neuvottelumatkan Bukarestiin. Uuden
ohjelman yksityiskohtaisista säännöistä ja sisällöstä tehtiin virkamiestason
sopimus. Uusi ohjelma tukee edelleen hallituksen talousohjelmaa, jonka
tavoitteita ovat muun muassa makrotalouden, julkisen talouden ja
rahoitusjärjestelmän vakauttaminen, talouden häiriönsietokyvyn ja
kasvupotentiaalin parantaminen, hallinnollisten valmiuksien lisääminen,
verohallinnon uudistaminen sekä julkisen varainhoidon ja sen valvonnan
parantaminen. Uusi ohjelma kestää 24 kuukautta ja koostuu Euroopan unionin
ennalta varautuvasta rahoitustuesta (enintään 2 miljardia euroa) ja IMF:n
enintään 1,75 miljardista erityisnosto-oikeudesta (noin 2 miljardia euroa),
joita täydennetään valmiusluottojärjestelyllä. Lisäksi Maailmanpankki jatkaa
891 miljoonan euron tukea, johon se on sitoutunut aiemmin. Kyseisestä tuesta on
vielä maksamatta 514 miljoonaa euroa.
2. Makrotalouden kehitys ja näkymät
Romanian talous on kasvanut vuodesta 2011.
Viimeaikainen kehitys viittaa siihen, että kasvu on vuonna 2013 noin 2
prosenttia, mikä on jonkin verran enemmän kuin komission kevään talousennusteen
mukainen 1,6 prosenttia. Erinomainen vientitulos (pääasiassa autoteollisuuden
ja palvelujen ansiota) ja hyvä sato ovat kasvun keskeisiä vetureita. Näiden
myönteisten suuntausten taustalla on kuitenkin heikko kotimainen kysyntä.
Vuoden 2013 alkupuoliskolla kulutus ei kasvanut ja investointien määrä väheni.
Tulevaisuudessa kasvun odotetaan vähitellen
nopeutuvan, kun rakenneuudistukset alkavat tuottaa tulosta, EU:n varojen käyttö
paranee ja vienti pysyy vahvana Euroopan talouden elpyessä. Jos oletuksena on
keskimääräinen sato, talouskasvun arvioidaan olevan hieman yli 2 prosenttia
vuonna 2014. Kotimaisen kysynnän odotetaan olevan tärkein kasvua vauhdittava
tekijä, jonka vetureita ovat investoinnit ja yksityinen kulutus. Nettoviennillä
sen sijaan ennustetaan olevan pieni negatiivinen vaikutus, kun tuonnin kasvun
arvioidaan kiihtyvän vuonna 2014 kotimaisen kysynnän vahvistuessa.
Yhdenmukaistetun kuluttajahintaindeksin (YKHI)
mukainen inflaatiovauhti oli Romaniassa vuosina 2009–2011 edelleen nopea eli
noin 6 prosenttia, mutta se laski keskimäärin 3,4 prosenttiin vuonna 2012.
Hintojen nousupaine kuitenkin kasvoi jälleen vuoden 2012 loppua kohti ja vuoden
2013 alkupuoliskolla. Inflaation arvioidaan hidastuvan vuoden 2013
jälkipuoliskolla, koska elintarvikkeiden hintojen ennustetaan laskevan nopeasti
ja vertailuajankohdan vaikutukset lakkaavat. Inflaation odotetaan alittavan 3,5
prosenttia vuoden 2013 loppuun mennessä, jolloin se olisi keskuspankin
tavoitehaarukassa (2,5 % ± 1 prosenttiyksikkö). Inflaation
ennustetaan hidastuvan edelleen vuonna 2014.
3. Julkinen
talous
Romania on vakauttanut julkista talouttaan
onnistuneesti viime vuosina, ja sen alijäämä supistui hieman alle 3 prosenttiin
suhteessa BKT:hen vuonna 2012, kun se oli 9 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna
2009. Tämä saavutus antoi neuvostolle mahdollisuuden kumota Romanian liiallista
alijäämää koskeva menettely 21. kesäkuuta 2013. Uudella ohjelmalla on
tarkoitus tukea hallituksen ponnisteluja, joilla jatketaan julkisen talouden
vakauttamista. Näin pyritään saavuttamaan Romanian keskipitkän aikavälin
tavoitteena oleva 1 prosentin rakenteellinen alijäämä suhteessa BKT:hen vuoteen
2015 mennessä. Viranomaiset ovat edelleen sitoutuneet edellisen ohjelman alijäämätavoitteeseen,
joka on EKT-perusteisesti 2,4 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2013.
Julkisen talouden vakauttamista jatketaan vuonna 2014 vakaus- ja
kasvusopimuksen mukaisesti. Tämänhetkisten suuntausten perusteella Romania
asettaa tavoitteekseen EKT-perusteisesti 2 prosentin alijäämän, mikä vastaa sen
vuonna 2013 tarkistettua lähentymisohjelmaa.
Heinäkuun neuvotteluissa sovittiin
talousarvioon vuoden puolivälissä tehtävästä oikaisusta, joka mahdollistaa
joidenkin tulojen ja menojen siirtämisen samalla kun säilytetään vuoden 2013
kokonaisalijäämätavoite (2,3 prosenttia maksuperusteisesti ja 2,4
prosenttia EKT-perusteisesti). Tarkistetussa talousarviossa otetaan huomioon
tulojen väheneminen, minkä vuoksi siinä vähennetään kotimaisia pääomasijoituksia,
pienennetään EU-varoihin liittyviä oikaisuja koskevia varauksia ja supistetaan
siirtoja muille julkishallinnon yksiköille. Vuoden 2014 talousarviossa
viranomaiset tutkivat keinoja, joilla voidaan lisätä tuloja lähinnä veropohjaa
laajentamalla. Menopuolella yksi merkittävä haaste on ensimmäisen ohjelman
yhteydessä sovitun palkkojen yhtenäistämislain asteittainen käyttöönotto.
Koska pääosa julkisen talouden
vakauttamistarpeesta on saavutettu, uudessa ohjelmassa keskitytään julkisen
talouden ohjausjärjestelmän parantamiseen. Siinä pyritään parantamaan julkisen
talouden kehystä, jotta se saadaan vastaamaan finanssipoliittisen sopimuksen
vaatimuksia. Lisäksi on tarkoitus tehdä muita parannuksia julkisen talouden
strategian sisältöön ja talousarvioprosessin läpinäkyvyyteen. Tämä edellyttää
parannuksia vuosittaiseen ja keskipitkän aikavälin pääomabudjetointiin,
sitoumusten valvontajärjestelmän valmiiksi saattamista (jotta uusia
maksurästejä ei tule) sekä verohallintoon tehtäviä parannuksia, joilla
tehostetaan veronkantoa.
4. Finanssimarkkinoiden ja pankkialan
kehitys
Finanssimarkkinoiden olosuhteet ovat
parantuneet merkittävästi kesästä 2012 maailmanlaajuisen markkinailmapiirin
piristyessä ja maan sisäpoliittisen tilanteen vakautuessa vuoden loppua kohti.
Romanian tilanne on kehittynyt yleisesti ottaen samaa tahtia kuin alueen muissa
maissa ja pysynyt suhteellisen suotuisana vuoden 2013 alkupuoliskolla. Romanian
valtionvelkakirjojen viiden vuoden luottoriskinvaihtosopimusten (CDS)
tuottoerot laskivat lähes 500 peruspisteestä (toukokuu 2012) alle 200
peruspisteeseen tammikuun alussa 2013 ja ovat pysytelleet hieman yli 200
peruspisteessä vuoden 2013 kesäkuun lopusta. Toukokuussa 2012 syntyneiden
huomattavien tappioiden jälkeen Bukarestin pörssin (BET) indeksi nousi vuoden 2012
loppuun saakka. Pörssissä on sen jälkeen ollut volatiliteettia, mutta indeksi
nousi noin 10 prosenttia vuoden 2013 syyskuun alkuun mennessä.
Siitä huolimatta, että arvoltaan alentuneet
omaisuuserät ovat lisääntyneet (järjestämättömien lainojen suhde koko
luottokantaan oli 20,3 prosenttia kesäkuussa 2013), pankkialan pääomarakenne
oli rohkaisevalla tasolla (vakavaraisuussuhde oli 14,7 prosenttia kesäkuussa).
Järjestämättömien lainojen kasvuun liittyviä riskejä on lievennetty
varovaisilla luottotappiovarauksilla, vaikka varausten tekeminen rasittaa
edelleen kannattavuutta (oman pääoman tuotto oli 6 prosenttia vuoden 2013
alkupuoliskolla kolmen tappiollisen vuoden jälkeen). Keskuspankki valvoo
edelleen tarkasti niitä pankkeja, joiden emoyhtiöt ovat euroalueen
reuna-alueiden maissa ja jotka ovat säilyttäneet riittävät pääomapuskurit.
Kyproksen kriisin heijastusvaikutuksia lievennettiin päätöksellä siirtää Bank
of Cyprus -pankin Romanian haarakonttorin paikallinen talletuskanta
Laikin-konserniin kuuluvaan Marfin Bankiin, ulkomaisten pankkien velkavivun
keventämisprosessilla sekä vähentämällä emoyhtiörahoitusta (–14,6 prosenttia
joulukuusta 2012). Vaikka nämä toimenpiteet toteutettiin alueellinen kehitys
huomioon ottaen ja yleisesti asianmukaisella tavalla, ne edellyttävät
jatkossakin valvontaviranomaisten tarkkaa seurantaa.
5. Maksutase
ja ulkoiset rahoitustarpeet
Romanialla odotetaan olevan rajoittamaton
pääsy valtionvelkamarkkinoille suunnitellun 24 kuukauden ohjelmakauden aikana,
jollei ulkoisessa kehityksessä tapahdu mitään odottamatonta.
Luottoriskinvaihtosopimusten tuottoerot ovat alhaisimmalla tasollaan sitten
vuoden 2010. Vaihtotaseen alijäämän odotetaan pienenevän noin 4 prosentista
suhteessa BKT:hen vuonna 2012 noin 2 prosenttiin vuonna 2013, mikä johtuu
pääosin kauppataseen alijäämän supistumisesta.
Perusskenaariossa kahden seuraavan vuoden
aikana ei synny valtion tai ulkoista rahoitusvajetta. Romania kuitenkin on
edelleen altis valuuttakurssin epävakaudelle ja epävakaille kansainvälisille
pääomaliikkeille. Negatiivisessa skenaariossa vaihtotaseen rahoittaminen voi
vaikeutua, jolloin pääsy valtionvelkamarkkinoille voi estyä. Jälkimmäisessä
tapauksessa turvauduttaisiin ensisijaisesti valtion käteispuskuriin (noin
kuuden kuukauden rahoitustarpeet) ja vähemmässä määrin Romanian keskuspankin
valuuttavarantoon. Jos Romania joutuisi akuutteihin ja pitkittyneisiin
rahoitusvaikeuksiin, varautumisohjelma voitaisiin ottaa käyttöön, ja
käytettävissä olevista varoista (2 miljardia euroa EU:n tukea, joka maksetaan kahdessa
miljardin euron erässä, ja enintään 2 miljardia euroa IMF:n
valmiusluottojärjestelystä) voitaisiin kattaa valtion rahoitukseen ja
talousarvioon liittyvät sitoumukset. Uusi ohjelma antaisi myös
finanssimarkkinoille varmuuden siitä, että Romania on sitoutunut
kunnianhimoiseen talousuudistusohjelmaan.
6. Maksutasejärjestelyn mukaisesti
myönnettävä EU:n tuki on osa kansainvälisiä toimia
Kun otetaan huomioon jäljellä olevat
heikkoudet ja maksutaseongelmien riski ja edellyttäen, että Romanian
viranomaiset ovat sitoutuneet toteuttamaan julkiseen talouteen,
rahoitusjärjestelmään ja rakenteisiin kohdistuvan sopeutusohjelman, komissio
suosittaa kuultuaan talous- ja rahoituskomiteaa 3. lokakuuta 2013, että
neuvosto tekisi päätöksen SEUT-sopimuksen 143 artiklassa tarkoitetun
keskinäisen avun jatkamisesta. Romanian hallituksen on pantava täytäntöön
talousohjelmansa, jotta voidaan hoitaa jäljellä olevat heikkoudet ja lieventää
jäljellä olevia uhkia, jotka kohdistuvat maan maksutaseen kestävyyteen.
Romanian on myös hankittava tarvittavat valmiudet, joiden avulla suunnitellaan
ja toteutetaan talouspolitiikkaa ilman kansainvälistä tukea.
Lisäksi komissio suosittaa kuultuaan talous-
ja rahoituskomiteaa, että neuvosto hyväksyisi päätöksen EU:n keskipitkän ajan
ennalta varautuvasta rahoitustuesta, jota Romanialle voitaisiin myöntää
enintään 2 miljardia euroa tukemaan maan maksutaseen kestävyyttä. Unionin ennalta varautuvan rahoitustuen aktivoimista ja sen
maksamista voidaan pyytää viimeistään 30. syyskuuta 2015.
7. Uuden ohjelman pääasiallinen sisältö
Uudella ennalta varautuvalla rahoitustuella
tuetaan hallituksen talousohjelmaa, jonka tavoitteita ovat muun muassa
makrotalouden, julkisen talouden ja rahoitusjärjestelmän tervehdyttäminen ja
vakauttaminen, talouden häiriönsietokyvyn ja kasvupotentiaalin parantaminen,
hallinnollisten valmiuksien lisääminen, verohallinnon uudistaminen sekä
julkisen varainhoidon ja sen valvonnan parantaminen. Talouspoliittiset ehdot
vahvistetaan yhteisymmärryspöytäkirjassa, jonka komissio tekee Romanian
viranomaisten kanssa. Yhteisymmärryspöytäkirjassa säilytetään kahden edellisen
ohjelman saavutukset, ja siihen siirretään vielä täyttymättömät ehdot toisesta
ohjelmasta.
A: Julkisen talouden vakauttaminen
Liiallisen alijäämän korjaamisen jälkeen Romanian
edellytetään supistavan julkisen talouden rakenteellista rahoitusasemaa vakaus-
ja kasvusopimuksen vaatimusten mukaisesti, kunnes se saavuttaa keskipitkän
aikavälin tavoitteen, joka on julkisen talouden rakenteellinen 1 prosentin
alijäämä suhteessa BKT:hen viimeistään vuonna 2015, ja säilyttää sen tällä
tasolla. Lisäksi ohjelmassa jatketaan pyrkimyksiä estää julkisen talouden
maksurästien kertyminen sekä keskus- että paikallishallinnon tasolla. Julkisen
sektorin palkkamenot on pidettävä kestävällä pohjalla rajoittamalla palkkojen
nousua ja julkisen sektorin työpaikkojen määrää.
B: Julkisen talouden ohjausjärjestelmä ja
julkisen talouden rakenneuudistukset
Jotta julkisen talouden vakauttaminen saadaan
vankalle perustalle, ohjelmaan sisältyy julkisen talouden ohjausjärjestelmän
vahvistaminen. Finanssipoliittisen sopimuksen täytäntöönpano on tässä suhteessa
keskeisen tärkeää. Tämän lisäksi monivuotiseen budjettisuunnitteluun tehtävillä
parannuksilla voidaan varmistaa kestävämmällä pohjalla oleva finanssipolitiikka.
Romanian hallitusta tuetaan kattavalla
teknisellä avulla, jota IMF ja Maailmanpankki antavat julkisen varainhoidon ja
sen valvonnan alalla. Sitoumusten valvontajärjestelmällä, joka otetaan käyttöön
useassa vaiheessa, autetaan varmistamaan maksurästien vähentäminen ja valvonta.
Terveydenhuoltoalalla talousarvion valvontamekanismeja vahvistetaan
tehostamalla raportoinnin ja seurannan puitteita (erityisesti sairaaloiden ja
lääkemenojen osalta), jotta voidaan välttää maksurästien uudelleen kertyminen.
Julkisten investointien priorisointia tiukennetaan maan kasvupotentiaalin
parantamiseksi.
C: Julkisen velan hoito
Viranomaiset toteuttavat tarvittavat
toimenpiteet parantaakseen julkisen velan hoitoa, jotta voidaan vähentää
rahoituskustannuksia ja riskejä ja pidentää julkisen velan keskimääräistä
erääntymisaikaa.
D: Finanssialan sääntely ja valvonta
Viranomaiset jatkavat finanssialalla pankkien
kriisinratkaisukehyksen ja talletussuojarahastoa koskevan lainsäädännön
parantamista muuttamalla hallituksen päätöksiä nro 39/1996 ja nro 99/2006.
Taseiden puhdistamisen nopeuttamiseksi Romanian keskuspankki on selkiyttänyt
Romanian pankkiyhdistyksen kanssa säännöksiä, joita sovelletaan lainojen
poistamiseen kirjanpidosta, ja laatii kattavan analyysin pankkialan omaisuuserien
laadusta. Jotta voitaisiin edelleen kehittää pääomamarkkinoita ja monipuolistaa
pankkien rahoituslähteitä, viranomaiset aikovat muuttaa katettuja
joukkovelkakirjalainoja koskevaa lainsäädäntöä. Luottokurin säilyttäminen ja
moraalikadon välttäminen luotonottajien keskuudessa lisäävät osaltaan
rahoitusvakautta tuntuvasti. Hallitus pidättäytyy sen vuoksi edelleen antamasta
lainsäädäntöehdotuksia (kuten yksityishenkilöiden maksukyvyttömyyttä koskeva
laki) ja edistämästä sellaisia velkojen perinnästä annetun lain säännöksiä,
jotka heikentäisivät luottokuria. Viranomaiset kuulevat laajasti kaikkia
sidosryhmiä ja ottavat huomioon myös Romanian keskuspankin laatiman
vaikutustenarvioinnin sisällyttäessään kohtuuttomia lausekkeita koskevia uusia
säännöksiä lakiin siviiliprosessilain soveltamisesta. Viranomaiset myös
varmistavat, että kohtuuttomia lausekkeita koskevat oikeustapaukset käsitellään
ylemmissä oikeusasteissa tai asiaan erikoistuneessa tuomioistuimessa, ja
toteuttavat kaikki muut tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että
näitä säännöksiä sovelletaan yhdenmukaisesti. Pankkialan ulkopuolisten
finanssimarkkinoiden valvonnan tehostamiseksi ja kuluttajansuojan
parantamiseksi viranomaiset varmistavat, että lainsäädäntö, joka koskee
integroitua pankkialan ulkopuolisten finanssimarkkinoiden sääntelyviranomaista
(finanssivalvontaviranomainen), muutetaan vastaamaan hyviä kansainvälisiä
käytäntöjä.
E: Rakenneuudistukset
Rakenneuudistusten tavoite on parantaa
markkinoiden toimintaa, lisätä ulkoisten häiriöiden sietokykyä ja parantaa
Romanian talouden pitkän aikavälin kasvupotentiaalia. Tähän ohjelmaan
sisältyvät rakenneuudistukset ovat osa laajempaa asialistaa, joka esitetään
Romanian kansallisessa uudistusohjelmassa, ja ne sisältyvät Romanialle talouspolitiikan
EU-ohjausjakson aikana osoitettuihin maakohtaisiin suosituksiin.
Valtion omistamien yritysten
uudelleenjärjestelyä (mukaan lukien yksityistäminen) nopeutetaan, jotta voidaan
vähentää maksurästien kertymisestä ja operatiivisista tappioista julkiseen
talouteen kohdistuvia riskejä sekä samalla parantaa useimpien tällaisten
yritysten taloudellisia toimintaedellytyksiä. Viranomaiset toteuttavat toimia,
joilla vahvistetaan valtionyritysten hallinnointi- ja ohjausjärjestelmiä
(corporate governance). Tämä koskee myös finanssialaa.
Energia-alalla toteutetaan kahteen edelliseen
ohjelmaan kuuluvat kesken olevat toimet. Näitä ovat muun muassa
etenemissuunnitelmien laatiminen kaasu- ja sähkömarkkinoiden vapauttamista
varten.
Liiketoimintaympäristön kehittäminen ja
pk-yritysten rahoituksen saatavuuden helpottaminen muodostavat ohjelman
rakenneuudistusten toisen tärkeän osan. Ohjelman tavoitteena on keventää
pk-yritysten hallinnollista taakkaa, parantaa niiden mahdollisuuksia saada
pankkilainaa ja oman pääoman ehtoista rahoitusta, vähentää oikeudellista
epävarmuutta kehittämällä maan ja kiinteistöjen rekisteröintiä sekä tukea
pk-yrityksiä niiden pyrkiessä ulkomaille. Lisäksi ohjelmasta tuetaan
immateriaalioikeuksien oikeudellisen kehyksen uudistamista, erityisesti patenttien
alalla. Tavoitteena on houkutella ulkomaisia suoria sijoituksia tutkimukseen ja
innovointiin.
Työmarkkinoiden alalla ohjelmalla tuetaan
vuoden 2010 eläkeuudistuksen loppuun saattamista yhtenäistämällä miesten ja
naisten eläkeiän.
Edellä kuvattujen laajojen
toimenpidekokonaisuuksien, joilla tehostetaan julkista hallintoa ohjelman
täytäntöönpanon kannalta kriittisillä aloilla, lisäksi Romanian viranomaisia
pyydetään raportoimaan kuuden kuukauden välein talous- ja
rahoituskomitealle / talouspoliittiselle komitealle tällä alalla
saavutetusta edistyksestä.
F: Rahapolitiikka
Rahapolitiikan tavoitteena on säilyttää
hintavakaus ja pitää inflaatiovauhti Romanian keskuspankin tavoitteeksi
asettamalla vaihteluvälillä (2,5 % ± 1 prosenttiyksikkö).
Suositus
NEUVOSTON PÄÄTÖS
keskinäisen avun antamisesta Romanialle
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta
tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 143 artiklan,
ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,
jonka tämä on antanut talous- ja rahoituskomiteaa kuultuaan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)       Romaniassa on toteutettu
merkittävää uudistusohjelmaa vuodesta 2009 lähtien. Romania on suurelta osin
korjannut makrotalouden epätasapainotilansa kahden maksutaseohjelman aikana, ja
neuvosto kumosi liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn 21 päivänä kesäkuuta
2013. Julkisen talouden vakauttamista olisi jatkettava vakaus- ja
kasvusopimuksen vaatimusten mukaisesti, jotta keskipitkän aikavälin
tavoitteeseen päästään vuonna 2015. Valtio saa taas täysipainoisesti
markkinalähtöistä rahoitusta, ja Romanian valuutta on ollut yleisesti ottaen
vakaa vuoden 2009 puolivälistä.
(2)       Makrotalouden ja
rahoitusjärjestelmän vakaus olisi varmistettava varovaisella politiikalla.
Edellisten ohjelmien aikana aloitettuja rakenneuudistuksia olisi jatkettava ja
tarvittaessa tehostettava, jotta voidaan vähentää heikkouksia ja vahvistaa
perusta tulevalle talouskasvulle ja pyrkimyksille kuroa umpeen eroa muihin
jäsenvaltioihin.
(3)       Neuvosto tarkastelee
säännöllisesti Romanian talouspolitiikkaa erityisesti, kun se vuosittain
tarkastelee Romanian tarkistettua lähentymisohjelmaa ja kansallisen
uudistusohjelman toteuttamista ja kun se lähentymiskertomuksen arvioinnin
yhteydessä säännöllisesti seuraa Romanian saavuttamaa edistymistä.
(4)       Vaikka talousohjelman
perusskenaariossa bruttorahoituksen kokonaistarpeet saadaan täysin katettua
vuoden 2015 loppuun saakka ja hallitus pystyy edelleen hankkimaan
markkinalähtöistä rahoitusta, perusskenaarioon kohdistuvat riskit tukevat
Romanian esittämää pyyntöä saada ennalta varautuvaa rahoitustukea jatkona
neuvoston päätöksissä 2009/458/EY[2]
ja 2011/289/EU[3]
myönnetylle tuelle.
(5)       Romanian viranomaiset ovat
pyytäneet rahoitustukea unionilta ja muilta kansainvälisiltä
rahoituslaitoksilta maksutaseen kestävyyden tukemiseksi ja sen varmistamiseksi,
että kansainväliset valuuttavarannot saadaan pysymään vakaalla tasolla siinäkin
tapauksessa, että taloustilanne heikkenisi.
(6)       Vaihtotaseen parantumisesta
huolimatta Romania on kuitenkin edelleen altis valuuttakurssin heilahtelulle ja
epävakaille kansainvälisille pääomaliikkeille. Epäsuotuisassa skenaariossa,
jossa nykyinen riittävä likviditeetti ehtyy, Romanian rahoituskustannukset
voivat nousta, mahdollisesti hyvin nopeasti. Lisäksi euroalueen epäsuotuisa
kehitys voisi aiheuttaa uudestaan paineita pankkisektorille. Jäljellä olevien
heikkouksien vuoksi on perusteltua myöntää unionin keskinäistä apua,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
Ainoa artikla
Unioni myöntää keskinäistä apua Romanialle.
Tehty Brysselissä
                                                                       Neuvoston
puolesta
                                                                       Puheenjohtaja
SELVITYS VAIKUTUKSISTA TALOUSARVIOON
(Ks.
sisäisten sääntöjen 16 artikla)
TOIMINTALOHKO: OSASTO 01 – TALOUS- JA
RAHOITUSASIAT
TOIMINTO: RAHOITUSTOIMINNOT JA -VÄLINEET
1.           EHDOTUKSEN NIMI SEKÄ
ASIANOMAINEN BUDJETTIKOHTA JA -NIMIKE
Ehdotus neuvoston päätökseksi EU:n keskipitkän
ajan ennalta varautuvan rahoitustuen myöntämisestä Romanialle ja suositus
neuvoston päätökseksi keskinäisen avun myöntämisestä Romanialle.
Alamomentti 01 04 01 01 — Euroopan
unionin takaus EU:n lainoille, jotka on otettu maksutasetuen antamiseksi
2.           OIKEUSPERUSTA:
SEUT-sopimuksen 143 artikla, neuvoston asetus (EY)
N:o 332/2002.
3.           VARAINHOITOVUOTTA KOSKEVAT
NUMEROTIEDOT (EUROINA)
Alamomentille otetaan Euroopan unionin takaus
lainan takaisinmaksusta. Sen avulla komissio voi ottaa vastatakseen
lainanhoidon (pääoma, korot ja muut kustannukset) velallisen (Romania)
maksukyvyttömyystilanteessa.
Talousarviotakausta vastaava erä (”p.m.”) otetaan
käyttöön ainoastaan, jos takauksen maksua todella vaaditaan.
Talousarviotakauksen maksua ei todennäköisesti normaalitilanteessa vaadita.
3 a – Tämä vuosi
Ei sovelleta.
   ||   || MSM
 Varainhoitovuoden alustavat määrärahat (talousarvio) ||   ||
 Siirrot ||   ||
 Lisämäärärahat ||   ||
 Määrärahat yhteensä ||   ||
 Toiseen työohjelmaan jo varatut määrärahat ||   ||
 Käytettävissä oleva määrä ||   ||
 Ehdotettuun toimintaan käytettävä määrä ||   ||
3 b – Siirrot
Ei sovelleta.
   ||   || MSM
 Siirrot ||   ||
 Toiseen työohjelmaan jo varatut määrärahat ||   ||
 Käytettävissä oleva määrä ||   ||
 Ehdotettuun toimintaan käytettävä määrä ||   ||
3 c – Seuraava
varainhoitovuosi
Ei sovelleta.
   ||   || MSM
 Varainhoitovuoden alustavat määrärahat (talousarvio) ||   || p.m.
 Siirrot ||   ||
 Lisämäärärahat ||   ||
 Määrärahat yhteensä ||   ||
 Toiseen työohjelmaan jo varatut määrärahat ||   ||
 Käytettävissä oleva määrä ||   ||
 Ehdotettuun toimintaan käytettävä määrä ||   || p.m.
4.           TOIMEN KUVAUS
Romanialle ehdotetaan myönnettäväksi EU:n
keskipitkän ajan ennalta varautuva rahoitustuki. Jos tuki aktivoidaan, se
koostuu EU:n lainasta, jonka määrä on enintään 2 miljardia euroa (EU:n
laina rahoitetaan EU:n kansainvälisiltä pääomamarkkinoilta tai
rahoituslaitoksilta otetuilla lainoilla). Laina myönnetään osana kansainvälistä
rahoituspakettia, johon sisältyy erityisesti IMF:n valmiusluottojärjestelyllä
myöntämä 1,75 miljardin erityisnosto-oikeuden (noin 2 miljardia euroa) laina.
Maailmanpankki on myöntänyt miljardin euron kehitysapulainan, joka voidaan
tarpeen mukaan nostaa sovittuna ajanjaksona (deferred drawdown option, DDO).
Lisäksi Maailmanpankki jatkaa 891 miljoonan euron tukea, johon se on sitoutunut
aiemmin ja josta on vielä maksamatta 514 miljoonaa euroa. Myönnettävällä EU:n
keskipitkän ajan ennalta varautuvalla rahoitustuella on tarkoitus kattaa
jäljellä olevat riskit, jotka liittyvät Romanian maksutaseen kestävyyteen.
Vaikka vaihtotaseen alijäämä on selvästi supistunut, epävakaat pääomavirrat
aiheuttavat riskejä maksutaseen rahoittamiselle. Ennalta varautuvalla tuella
edistetään myös jatkossa hallituksen talousohjelmaa, jolla pyritään muun muassa
makrotalouden, julkisen talouden ja rahoitusjärjestelmän vakauttamiseen,
hallinnollisten valmiuksien parantamiseen, verohallinnon uudistamiseen,
julkisen varainhoidon ja sen valvonnan kehittämiseen sekä Romanian talouden
häiriönsietokyvyn ja kasvupotentiaalin parantamiseen. Tuki, jota komissio
hallinnoi yhteistyössä talous- ja rahoituskomitean kanssa, on keino kannustaa
Romaniaa noudattamaan talouspolitiikkaa, joka vastaa Romanian EU:lle antamia
sitoumuksia ja neuvoston suosituksia, erityisesti kansallisen uudistusohjelman
ja lähentymisohjelman toteuttamisen osalta.
EU:n varat, jotka hankitaan pääomamarkkinoilta tai
rahoituslaitoksilta lainan myöntämiseksi Romanialle, jos maa esittää pyynnön
lainan nostamisesta, katetaan EU:n takauksella. Komissio päättää lainan
myöntämisestä talous- ja rahoituskomiteaa kuultuaan. Laina rahoitetaan
hankkimalla tarvittavat varat pääomamarkkinoilta tai rahoituslaitoksilta.
Romanialle mahdollisesti myönnettävien lainojen pääoma on enintään
2 miljardia euroa.
EU:n takauksen avulla komissio voi vastata
lainanhoidosta Romanian mahdollisessa maksukyvyttömyystilanteessa.
Komissio voi velvoitteidensa täyttämiseksi käyttää
väliaikaisesti käteisvarojaan lainan hoitamiseksi. Tällöin sovelletaan Euroopan
yhteisöjen omien varojen järjestelmästä tehdyn päätöksen 2007/436/EY, Euratom
soveltamisesta 22 päivänä toukokuuta 2000 annetun neuvoston asetuksen
(EY, Euratom) N:o 1150/2000 (EYVL L 130, 31.5.2000, s. 1) 12 artiklaa.
5.           KÄYTETTY LASKENTATAPA
Ei sovelleta.
6.           MAKSUAIKATAULU (EUROINA)
Ei sovelleta.
 Nimike || Määrärahat || Maksut
   ||   ||   || Vuosi n || Vuosi n + 1 || Vuosi n + 2 || Vuosi n + 3 || Seuraavat varainhoitovuodet
   || Vuosi n ||   ||   ||   ||   ||   ||
   || Vuosi n + 1 ||   ||   ||   ||   ||   ||
   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
   || Vuosi n ||   ||   ||   ||   ||   ||
   || Vuosi n + 1 ||   ||   ||   ||   ||   ||
   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
   || Yhteensä ||   ||   ||   ||   ||   ||
[1]               Ensimmäinen ohjelma kuului neuvoston päätöksen
2009/459/EY soveltamisalaan ja toinen ohjelma neuvoston päätöksen 2011/288/EU
soveltamisalaan.
[2]               EUVL L 150, 13.6.2009, s. 6.
[3]               EUVL L 132, 12.5.2011, s. 28.