title: Neuvoston suositus, annettu 11 päivänä heinäkuuta 2017, Italian vuoden 2017 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Italian vuoden 2017 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto

text:
               9.8.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 261/46

         NEUVOSTON SUOSITUS,
   annettu 11 päivänä heinäkuuta 2017,
   Italian vuoden 2017 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Italian vuoden 2017 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto
   (2017/C 261/11)
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,
   ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 (1) ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan,
   ottaa huomioon makrotalouden epätasapainon ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta 16 päivänä marraskuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011 (2) ja erityisesti sen 6 artiklan 1 kohdan,
   ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,
   ottaa huomioon Euroopan parlamentin päätöslauselmat,
   ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
   ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,
   ottaa huomioon talous- ja rahoituskomitean lausunnon,
   ottaa huomioon sosiaalisen suojelun komitean lausunnon,
   ottaa huomioon talouspoliittisen komitean lausunnon,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Komissio hyväksyi 16 päivänä marraskuuta 2016 vuotuisen kasvuselvityksen, mikä aloitti vuoden 2017 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson. Eurooppa-neuvosto vahvisti vuotuisen kasvuselvityksen ensisijaiset tavoitteet 9 ja 10 päivänä maaliskuuta 2017. Komissio hyväksyi 16 päivänä marraskuuta 2016 asetuksen (EU) N:o 1176/2011 perusteella varoitusmekanismia koskevan kertomuksen, jossa se katsoi, että Italia kuuluu niihin jäsenvaltioihin, joista laadittaisiin perusteellinen tarkastelu. Samana päivänä komissio hyväksyi myös suosituksen neuvoston suositukseksi euroalueen talouspolitiikasta. Eurooppa-neuvosto vahvisti suosituksen 9 ja 10 päivänä maaliskuuta 2017. Neuvosto hyväksyi 21 päivänä maaliskuuta 2017 suosituksen euroalueen talouspolitiikasta, jäljempänä ”euroalueen suositus” (3).

               (2)

               Koska Italia kuuluu jäsenvaltioihin, joiden rahayksikkö on euro, ja koska taloudet ovat talous- ja rahaliitossa vahvasti yhteydessä toisiinsa, Italian olisi varmistettava, että jäljempänä esitettävistä suosituksista 1–4 ilmenevä euroalueen suositus pannaan täytäntöön täysimääräisesti ja oikea-aikaisesti.

               (3)

               Italiaa koskeva vuoden 2017 maaraportti julkaistiin 22 päivänä helmikuuta 2017. Siinä arvioitiin Italian edistymistä neuvoston 12 päivänä heinäkuuta 2016 hyväksymien maakohtaisten suositusten noudattamisessa, aiempina vuosina annettujen maakohtaisten suositusten noudattamisessa ja kansallisten Eurooppa 2020 -tavoitteidensa saavuttamisessa. Lisäksi siihen sisältyi asetuksen (EU) N:o 1176/2011 5 artiklan nojalla laadittu perusteellinen tarkastelu, jonka tulokset julkaistiin samaten 22 päivänä helmikuuta 2017. Komissio päätteli analyysinsa perusteella, että Italian makrotaloudessa on liiallisia epätasapainoja. Suuri valtionvelka ja pitkittynyt heikko tuotantodynamiikka merkitsevät riskejä, joilla on rajat ylittävää merkitystä, kun otetaan huomioon järjestämättömien lainojen suuri määrä ja korkea työttömyys. On erityisen tärkeää toteuttaa toimia, joilla voidaan pienentää Italian talouteen kohdistuvien haittavaikutusten riskiä, ja kun otetaan huomioon sen talouden suuruus ja vaikutukset muihin maihin, myös talous- ja rahaliittoon kohdistuvien haittavaikutusten riskiä.

               (4)

               Italia toimitti vuoden 2017 kansallisen uudistusohjelmansa ja vuoden 2017 vakausohjelmansa 27 päivänä huhtikuuta 2017. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon. Italian vuoden 2017 kansalliseen uudistusohjelmaan sisältyy sekä lyhyen että keskipitkän aikavälin sitoumuksia. Lyhyen aikavälin suunnitelmiin kuuluvat käsiteltävänä olevien kilpailulakien lopullinen hyväksyminen sekä rikosoikeusprosessin ja vanhentumisajan uudistaminen, köyhyydenvastaisen lain täytäntöönpano samoin kuin toimenpiteet, jotka liittyvät yritystason työehtoneuvotteluihin, verotuksen painopisteen siirtämiseen ja yksityistämiseen. Keskipitkän aikavälin toimenpiteet koskevat julkista taloutta, verotusta, työmarkkinoita, pankki- ja luottojärjestelmää, kilpailua, julkishallintoa ja oikeusjärjestelmää sekä investointeja. Vuoden 2017 kansallinen uudistusohjelma kattaa myös vuoden 2017 maaraportissa ja euroalueen suosituksessa esitetyt haasteet, joita ovat esimerkiksi tarve käynnistää uudelleen investoinnit ja varmistaa julkisen talouden kestävyys. Jos nämä toimenpiteet pannaan täytäntöön suunnitellun aikataulun mukaisesti, ne auttaisivat Italian makrotalouden epätasapainojen korjaamisessa ja maakohtaisten suositusten täytäntöönpanossa. Komissio vahvistaa Italian politiikkasitoumusten arvioinnin perusteella aikaisemman arvionsa, jonka mukaan lisätoimenpiteet eivät tässä vaiheessa ole aiheellisia makrotalouden epätasapainoa koskevan menettelyn puitteissa, josta säädetään Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksissa (EU) N:o 1176/2011 ja (EU) N:o 1174/2011 (4). Uudistussuunnitelman täytäntöönpanoa seurataan tiiviisti erityisseurannan avulla.

               (5)

               Kauden 2014–2020 Euroopan rakenne- ja investointirahastojen (ERI-rahastot) ohjelmasuunnittelussa on otettu huomioon asiaankuuluvat maakohtaiset suositukset. Kuten Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1303/2013 (5) 23 artiklassa säädetään, komissio voi pyytää jäsenvaltiota tarkastelemaan uudelleen kumppanuussopimustaan ja asiaankuuluvia ohjelmiaan ja esittämään niihin muutoksia, kun tämä on tarpeen asiaankuuluvien neuvoston suositusten täytäntöönpanon tukemiseksi. Komissio on antanut tarkempaa tietoa kyseisen säännöksen hyödyntämisestä ohjeissa sellaisten toimenpiteiden soveltamiselle, joilla ERI-rahastojen vaikuttavuus kytketään talouden tehokkaaseen ohjaukseen ja hallintaan.

               (6)

               Italiaan sovelletaan vakaus- ja kasvusopimuksen ennaltaehkäisevää osiota ja velkasääntöä. Hallitus suunnittelee vuoden 2017 vakausohjelmassaan rahoitusaseman alijäämän parantamista vuoden 2016 2,4 prosentista suhteessa BKT:hen 2,1 prosenttiin vuonna 2017, 1,2 prosenttiin vuonna 2018 ja sen jälkeen suurelta osin tasapainoiseen rahoitusasemaan vuoteen 2019 mennessä. Julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoite, joka on rakenteellisin luvuin tasapainoinen julkisen talouden rahoitusasema, suunnitellaan saavutettavan vuoteen 2019 mennessä ja säilytettävän vuonna 2020, kun taas uudelleenlaskettu (6) rakenteellinen rahoitusasema viittaa pieneen rakenteelliseen alijäämään (0,3 prosenttia suhteessa BKT:hen) molempina vuosina. Julkisen talouden velka kasvoi edelleen vuonna 2016 (132,6 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuoden 2015 132,1 prosentista), mutta vuoden 2017 vakausohjelmassa ennakoidaan, että velka pysyy pitkälti muuttumattomana vuonna 2017 ja alenee sen jälkeen vuodesta 2018 niin, että velka on 125,7 prosenttia vuonna 2020. Vuoden 2017 vakausohjelmassa esitetyn julkisen talouden keskipitkän aikavälin strategian koostumusta ja täytäntöönpanoa koskevaan epävarmuuteen liittyy sekä kasvuennusteita että julkisen talouden tavoitteiden saavuttamista heikentäviä riskejä. Komission kevään 2017 talousennusteessa esitetty kokonaistuotannon kasvuennuste vuodeksi 2018 on lähes sama kuin vuoden 2017 vakausohjelman ennuste, vaikka alijäämä on merkittävästi suurempi. Itse asiassa komission ennusteeseen ei sisälly alv:n korotusta (0,9 prosenttia suhteessa BKT:hen), joka on säädetty ”suojalausekkeena” julkisen talouden tavoitteiden saavuttamiseksi vuonna 2018. Tähän on syynä myös se, että vuoden 2017 vakausohjelmassa vahvistetaan aikomus olla soveltamatta lauseketta, mutta siinä ei kuitenkaan tarkenneta vaihtoehtoisia kompensoivia toimenpiteitä. Lisäksi vuoden 2017 vakausohjelmassa mainitaan aikomus tarkastella mahdollisuuksia vähentää verorasitusta edelleen.

               (7)

               Vuoden 2017 vakausohjelma viittaa siihen, että vuosien 2016 ja 2017 poikkeuksellisen pakolaisvirran ja turvallisuuteen liittyvien toimenpiteiden kokonaisvaikutus julkiseen talouteen on merkittävä. Vakausohjelmassa annetaan riittävä näyttö näiden julkisen talouden lisäkustannusten laajuudesta ja luonteesta. Komission mukaan hyväksyttävät lisämenot olivat vuonna 2016 poikkeuksellisen pakolaisvirran osalta 0,06 prosenttia suhteessa BKT:hen ja turvallisuuteen liittyvien toimenpiteiden osalta 0,06 prosenttia suhteessa BKT:hen. Poikkeukselliseen pakolaisvirtaan liittyvät hyväksyttävät menot ovat alustavan arvion mukaan 0,16 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2017 (7). Lisäksi Italian viranomaiset sovelsivat vuonna 2017 epätavallisten tapahtumien lauseketta poikkeuksellisen seismisen toiminnan vuoksi. Poikkeukselliseen seismiseen toimintaan liittyvät hyväksyttävät menot ovat alustavan arvion mukaan 0,18 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2017 (8). Asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 1 kohdan ja 6 artiklan 3 kohdan säännöksissä otetaan huomioon tällaiset lisämenot, sillä pakolaisvirta, vakava terroriuhka ja poikkeuksellinen seisminen toiminta ovat epätavallisia tapahtumia, joiden vaikutus Italian julkiseen talouteen on merkittävä, eikä kestävyys vaarannu, jos tilapäinen poikkeaminen julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävältä sopeuttamisuralta sallitaan. Vaadittua sopeutusta kohti julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitetta vuodeksi 2016 on siksi pienennetty 0,12 prosenttia suhteessa BKT:hen pakolaisiin ja turvallisuuteen liittyviin toimenpiteisiin liittyvien kustannusten huomioon ottamiseksi. Vuoden 2017 osalta tehdään keväällä 2018 Italian viranomaisten toimittamien havaittujen tietojen perusteella lopullinen arviointi hyväksyttävine määrineen.

               (8)

               Italialle myönnettiin lupa tilapäisesti poiketa vaaditulta keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävältä sopeutusuralta 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2016, jotta voidaan ottaa huomioon mittavat rakenneuudistukset, joilla on positiivinen vaikutus julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyteen, ja 0,25 prosenttia suhteessa BKT:hen unionin yhteisrahoittamien kansallisten investointimenojen ottamiseksi huomioon. Investointilausekkeesta voidaan todeta, että yksi myöntämiskriteeri on julkisten investointien lisääminen. Julkisen talouden toteutumaa koskevien tietojen mukaan julkiset investoinnit vähenivät vuonna 2016 vuoteen 2015 verrattuna (1,6 miljardilla eurolla). Neuvosto myöntää kuitenkin, että tietyt tekijät rajoittivat julkisia investointeja viime vuonna. Yksi näistä tekijöistä oli epävarmuus, joka liittyi julkisia hankintoja ja toimilupia koskevien uusien sääntöjen käyttöönottoon. Kyseisiä sääntöjä tarkistettiin vuoden 2016 maakohtaisten suositusten mukaisesti. Vielä tärkeämpää on, että unionin varoista rahoitetut investoinnit vähenivät jyrkästi vuonna 2016 uuden ohjelmakauden alkamisen vuoksi. Sen sijaan kansallisesti rahoitetut investoinnit kasvoivat hieman (1,1 miljardilla eurolla). Koska kansallisesti rahoitetut investoinnit lisääntyivät vuonna 2016 ja investointilausekkeeseen liittyvät menot eivät kompensoineet niitä, Italialle voidaan näin ollen myöntää investointilausekkeeseen liittyvä tilapäinen poikkeama, joka on 0,21 prosenttia suhteessa BKT:hen. Tämä vastaa vuoden 2017 vakausohjelmassa esitettyjä yhteisrahoituskelpoisia kansallisia menoja. Kun otetaan huomioon ylimääräinen kokonaisjousto, joka on 0,83 prosenttia suhteessa BKT:hen epätavallisia tapahtumia koskevan lausekkeen sekä rakenneuudistus- ja investointilausekkeiden nojalla, komission kevään 2017 talousennusteen mukaan keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävältä suositellulta sopeutusuralta poiketaan jonkin verran vuonna 2016.

               (9)

               Neuvosto suositti 12 päivänä heinäkuuta 2016, että Italia sopeuttaa julkista taloutta kohti julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitetta vähintään 0,6 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2017. Komission kevään 2017 talousennusteen mukaan on vaarana, että julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävältä suositellulta sopeutusuralta poiketaan merkittävästi vuonna 2017 sekä vuosina 2016 ja 2017, kun niitä tarkastellaan yhdessä. Tämä päätelmä muuttuisi kuitenkin jonkinasteisen poikkeaman vaaraksi, jos poikkeukselliseen pakolaisvirtaan ja ennalta ehkäisevään investointisuunnitelmaan Italian alueen suojaamiseksi seismisiltä vaaroilta liittyvän epätavallisia tapahtumia koskevan lausekkeen nojalla myönnetty tilapäinen poikkeama (alustavan arvion mukaan yhteensä 0,34 prosenttia suhteessa BKT:hen) vähennetään vaatimuksesta vuonna 2017.

               (10)

               Julkisen talouden tilanteen ja erityisesti velkatason perusteella Italian odotetaan vuonna 2018 jatkavan sopeutusta kohti julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitetta, joka on rakenteellisin luvuin tasapainoinen julkisen talouden rahoitusasema. Vakaus- ja kasvusopimuksen mukaisen yhteisesti sovitun matriisin mukainen sopeutus tarkoittaa vaatimusta, jonka mukaan nettomääräisten julkisten perusmenojen nimellinen supistamisvauhti on vähintään 0,2 prosenttia vuonna 2018. Tällöin vuotuinen rakenteellinen sopeutus olisi vähintään 0,6 prosenttia suhteessa BKT:hen. Jos politiikka säilyy muuttumattomana, on vaarana, että vaatimuksesta poiketaan merkittävästi vuonna 2018. Italian ei alustavan näytön perusteella ennusteta noudattavan velkasääntöä vuosina 2017 ja 2018. Kaiken kaikkiaan neuvosto katsoo, että Italian on oltava valmis toteuttamaan lisätoimia, joilla varmistetaan vaatimusten noudattaminen vuonna 2017, ja että vuonna 2018 tarvitaan lisätoimia, jotta vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia voidaan noudattaa. Kuten asetuksessa (EY) N:o 1466/97 säädetään, talousarviosuunnitelmien ja julkisen talouden toteutuman arvioinnin olisi kuitenkin perustuttava jäsenvaltion rahoitusasemaan siten, että otetaan huomioon suhdanteet. Kuten näihin maakohtaisiin suosituksiin liittyvässä, vuoden 2017 eurooppalaista ohjausjaksoa koskevassa komission tiedonannossa todetaan, vuoden 2018 alustavan talousarviosuunnitelman arvioinnissa ja sen jälkeen julkisen talouden vuoden 2018 toteutuman arvioinnissa on otettava asianmukaisella tavalla huomioon tavoite saavuttaa sellainen finanssipolitiikan viritys, joka osaltaan sekä vahvistaa talouden elpymistä että varmistaa Italian julkisen talouden kestävyyden. Tässä yhteydessä neuvosto panee merkille, että komissio aikoo tehdä kokonaisarvioinnin asetuksen (EY) N:o 1466/97 mukaisesti, ottaen erityisesti huomioon Italian suhdannetilanteen.

               (11)

               Koska Italia ei alustavan näytön perusteella noudattanut velkasääntöä vuonna 2015, komissio antoi 22 päivänä helmikuuta 2017 SEUT 126 artiklan 3 kohdan nojalla kertomuksen, jossa se totesi, että ”Italian hallitus on luvannut viimeistään huhtikuussa 2017 hyväksyä rakenteellisia lisätoimenpiteitä, joiden vaikutus on vähintään 0,2 prosenttia suhteessa BKT:hen, jotta voitaisiin lähestyä tilannetta, jossa Italian voidaan katsoa pitkälti noudattavan ennaltaehkäisevää osiota vuonna 2017 (ja siten vuonna 2016). Kertomuksessa todetaan, että ellei näistä toimenpiteistä ole määräaikaan mennessä uskottavasti päätetty, on katsottava, että perussopimuksessa ja asetuksessa (EY) N:o 1467/97 määritelty velkakriteeri ei tällä hetkellä täyty. Päätös siitä, suositellaanko liiallisen alijäämän menettelyn aloittamista, tehdään kuitenkin vasta komission kevään 2017 talousennusteen perusteella ottaen huomioon vuoden 2016 todelliset tiedot ja Italian viranomaisten helmikuussa 2017 tekemien finanssipoliittisten sitoumusten täytäntöönpano.” Hallitus teki huhtikuussa 2017 päätöksen pyydetyistä vakauttamista koskevista lisätoimenpiteistä. Sen vuoksi katsotaan, että muut toimenpiteet eivät tässä vaiheessa ole tarpeen velkakriteerin noudattamiseksi vuonna 2015. Komissio arvioi syksyllä 2017 uudelleen velkakriteerin noudattamista vuotta 2016 koskevien tietojen ja komission syksyn 2017 talousennusteen perusteella. Niihin sisällytetään uudet tiedot talousarvion toteuttamisesta vuonna 2017 ja todellisista talousarviosuunnitelmista vuodeksi 2018.

               (12)

               Italian suuren julkisen velan määrän odotetaan vakautuvan mutta ei supistuvan, mikä johtuu rakenteellisen rahoitusaseman heikkenemisestä ja nykyisistä makrotalouden olosuhteista. Julkinen velka suhteessa BKT:hen on yli 130 prosenttia, mikä tarkoittaa, että merkittävä määrä resursseja varataan velanhoitokustannusten kattamiseen. Tämän johdosta kasvua tukeviin toimiin, kuten koulutukseen, innovointiin ja infrastruktuuriin, on käytettävissä vähemmän varoja.

               (13)

               Italian verojärjestelmä ei tue talouskasvua ja tehokkuutta useista syistä. Vaikka verorasitus on viime aikoina keventynyt hieman, tuotannontekijöihin kohdistuva verorasitus on unionin suurimpia. Verotuksen painopistettä voitaisiin siirtää edelleen kasvua vähemmän haittaaviin veroihin talousarvion kannalta neutraalilla tavalla. Ensimmäisen asunnon vero kumottiin vuonna 2015, mikä oli askel taaksepäin tehokkaamman verorakenteen saavuttamisessa. Vaikka kansallisessa lainsäädännössä vaaditaan verotukien, erityisesti alennettujen arvonlisäverokantojen, tarkistusta vuosittain, tätä kauan odotettua toimenpidettä lykättiin jälleen. Kiinteistörekisteriin merkittyjen vanhentuneiden arvojen tarkistaminen nykyisten markkina-arvojen mukaisiksi on edelleen kesken. Verosäännösten heikko noudattaminen ja monimutkainen verolainsäädäntö lisäävät säännöksiä noudattavien yritysten ja kotitalouksien verorasitusta. Viimeaikaiset toimenpiteet, kuten pakollinen sähköinen laskutus ja valtionlaitosten ostojen maksaminen erissä, ovat askel oikeaan suuntaan. Sähköinen laskutus ei ole kuitenkaan pakollista yksityissektorin tapahtumissa ja käteismaksujen enimmäismääriä on hiljattain korotettu. Tämän vuoksi sähköisiä maksuja käytetään vähemmän kuin unionissa keskimäärin, mikä heikentää verosäännösten noudattamista.

               (14)

               Talousarviomenettelyn osalta vuonna 2016 hyväksyttiin kattava uudistus. Komissio seuraa edelleen uudistuksen toteuttamista. Uudistuksessa menojen uudelleenarvioinnista tulee keskeisempi osa talousarviomenettelyä.

               (15)

               Useat rakenteelliset tehottomuustekijät vaikuttavat edelleen Italian sääntely-ympäristöön, julkishallintoon ja yritysten toimintaympäristöön. Kyseiset tehottomuustekijät hidastavat yhä uudistusten toteuttamista, vaikeuttavat investointeja, luovat epävarmuutta ja avaavat mahdollisuuksia voitontavoittelulle. Viime vuosien aikana siviilioikeusjärjestelmässä toteutetut uudistukset, joiden tarkoituksena on lisätä oikeusjärjestelmän tehokkuutta, parantaa oikeustapausten hallinnointia ja varmistaa menettelykuri, alkavat tuottaa tulosta hitaasti. Suurena haasteena on edelleen siviilioikeudenkäyntien pitkä kesto. Vaikka käsittelyaika lyhenee ja siviili- ja kauppaoikeudellisten oikeudenkäyntien suma on vähentynyt hieman alemmissa oikeusasteissa, käsittelyajat ovat pisimpiä ja oikeustapausten suma on yksi unionin suurimpia, kun tarkastellaan kaikkia oikeusasteita. Siviilioikeudellisten menettelyjen uudistuksessa, joka on vielä kesken, tiukennetaan muutoksenhakujen hyväksymisehtoja edelleen, yksinkertaistetaan käsittelyjä kaikissa oikeusasteissa ja ehkäistään oikeudenkäyntien vireillepanoa haitantekotarkoituksessa.

               (16)

               Useiden indikaattorien mukaan korruptio on edelleen suuri ongelma Italiassa huolimatta tähän mennessä toteutetuista uudistuksista. Kauan odotettu vanhentumisaikaa koskevaa uudistus, jonka tavoitteena on lisätä korruptionvastaisia toimia, on ollut kesken vuodesta 2014. Nykymuodossaan vanhentumisaika johtaa siihen, että hyvin monet oikeustapaukset vanhenevat ensimmäisen oikeusasteen tuomion jälkeen. Lisäksi kansallisella korruptiontorjuntaviranomaisella on rajalliset taloudelliset ja henkilöstöresurssit toimivaltuuksien käyttämiseksi ja korruptionvastaiset sääntelypuitteet ovat hajanaiset.

               (17)

               Kattava julkisen hallinnon uudistamista koskeva valtuutuslaki hyväksyttiin vuonna 2015. Sen avulla on mahdollista parantaa julkisen hallinnon tehokkuutta ja tuloksia. Uudistuksen keskeisten osien täytäntöönpano on kuitenkin vielä kesken, sillä perustuslakituomioistuin antoi marraskuussa 2016 päätöksen, jossa se katsoi, että eräiden täytäntöönpanoasetusten hyväksymisessä sovellettu menettely oli perustuslain vastainen. Päätös koskee erityisesti kolmea uudistuksen kohteena olevaa alaa: paikalliset julkiset palvelut, julkisen sektorin palvelussuhteet ja valtionyhtiöt. Paikallisten julkisten palvelujen ja julkisen sektorin johtotason palvelussuhteiden uudistamiseksi tarvitaan uusia lainsäädäntöaloitteita, sillä niitä koskevien asetusten määräaika meni umpeen marraskuussa 2016. Valtionyhtiöiden osalta on muutettava asetusta, joka hyväksyttiin ennen perustuslakituomioistuimen antamaa päätöstä. Uudistuksen tavoitteena on vähentää valtionyhtiöiden lukumäärää, tehostaa niiden toimintaa ja varmistaa, että ne toimivat samojen sääntöjen mukaisesti kuin yksityiset yritykset. Suunniteltujen yksityistämisten toteuttaminen edistäisi osaltaan valtionyhtiöiden rationalisointia.

               (18)

               Myös kilpailun sääntely-ympäristö on edelleen epäsuotuisa. Erityisesti on mainittava, ettei vuoden 2015 vuotuista kilpailulakia ole vielä hyväksytty. Merkittäviä kilpailunesteitä on edelleen tietyillä aloilla, kuten säännellyissä ammateissa, toimiluvissa, julkisissa hankinnoissa sekä lupajärjestelmässä samoin kuin paikallisissa julkisissa palveluissa, liikenne mukaan lukien. Tehokkaiden, avointen ja kilpailuun perustuvien julkisen liikenteen markkinoiden, erityisesti valtion toimiluvilla toimivien rautateiden osalta, edistämisessä saavutettu kehitys on edelleen hyvin vähäistä. Komission laatiman uuden indikaattorin mukaan sääntelyrajoitukset ovat Italiassa unionin painotettua keskiarvoa suuremmat useimpien tarkasteltujen ammattien kohdalla. Tämän ongelman ratkaisemiseksi komissio antoi tammikuussa 2017 ammattikohtaisia ohjeita tiedonannossa ammattipalvelujen sääntelyn uudistamista koskevista suosituksista. Tiedonanto oli osa palvelumarkkinoiden esteiden poistamista koskevaa toimenpidepakettia.

               (19)

               Pankkisektorilla on suuri määrä järjestämättömiä lainoja, jotka heikentävät pankkien tulosta ja niiden kykyä tuottaa itse pääomaa. Tämä vaikuttaa luottojen tarjontaan erityisesti pienille yrityksille. Tähän mennessä toteutetut politiikka-aloitteet eivät ole vielä vähentäneet merkittävästi järjestämättömien lainojen määrää. Järjestämättömien lainojen hallinnointia koskeva valvova ohjaus on kansallisella tasolla edelleen kehittymätöntä. Keskisuuret ja pienet pankit ovat edelleen heikommassa asemassa kuin suuret luottolaitokset. Tämän vuoksi komissio valvoo suurimpien osuuspankkien (banche popolari) ja pienten keskinäisten pankkien hallintouudistuksen toteutusta, joka on keskeistä pankkijärjestelmän vakauttamisen kannalta. Uudistustoimia on toteutettu hiljattain, mutta maksukyvyttömyyttä ja vakuuksien realisointia koskevat sääntelypuitteet eivät edelleenkään tue riittävästi järjestämättömien lainojen nopeaa selvittämistä ja uudelleenjärjestelyä, varsinkin kun kyse on pienistä ja mikroyrityksistä. Valtuutuslakiluonnos, jonka tavoitteena on uudistaa ja yksinkertaistaa maksukyvyttömyyttä ja täytäntöönpanoa koskevia välineitä ja joka on parhaillaan parlamentin käsiteltävänä, voisi auttaa poistamaan nykyiset tehottomuustekijät ja edistää distressed debt -rahoituksen jälkimarkkinoiden kehittymistä Italiassa.

               (20)

               Vaikka työmarkkinoiden tilanne on parantunut asteittain uudistusten tukemana, pitkäaikaistyöttömyys (6,7 prosenttia vuonna 2016) ja nuorisotyöttömyys (38 prosenttia vuonna 2016) pysyttelevät edelleen korkealla ja yli 1,2 miljoonaa nuorta on koulutuksen tai työelämän ulkopuolella. Nuorisotakuun täytäntöönpano on edennyt hyvin (9). Tehokkaamman ja laaja-alaisen täytäntöönpanon varmistamisen tiellä on kuitenkin vielä joitakin haasteita. Sellaisten nuorisotakuun piiriin kuuluvien nuorten prosenttiosuus, jotka ovat edelleen työelämässä, koulutuksessa, oppisopimuskoulutuksessa tai harjoittelussa kuuden kuukauden jälkeen osallistumisen päättymisestä on unionin keskiarvoa suurempi. Kohderyhmälle suunnattu tiedotus on kuitenkin edelleen vähäistä, ja toteuttamisessa on yhä suuria alueellisia eroja. Aktiiviseen työvoimapolitiikan uudistus, mukaan lukien sen hallinnointijärjestelmä, on vasta aluillaan. Lisäksi työvoimapalvelut ovat edelleen heikkoja ja niissä on suuria alueellisia vaihteluja. Aikuiskoulutusta ei ole riittävästi kehitetty, mikä saattaa vaikuttaa kielteisesti alhaisen osaamistason henkilöiden työmarkkinatuloksiin.

               (21)

               Naisten osallistumista työmarkkinoille ja naisten työvoimapotentiaalia ei ole suurelta osin hyödynnetty riittävästi. Naisten työllisyysaste on unionin alhaisimpia. Eräät veroetuusjärjestelmän piirteet eivät edelleenkään kannusta kotitalouksien toisia tulonsaajia osallistumaan työvoimaan, ja kohtuuhintaisten lasten- ja vanhustenhoitopalvelujen saatavuus on edelleen heikkoa ja vaihtelee suuresti alueittain. Isyyslomaa ottavien osuus on unionin pienimpiä.

               (22)

               Toisen tason palkkaneuvotteluja ei yleensä käydä. Tämä haittaa resurssien tehokasta kohdentamista ja palkkojen reagoimista paikalliseen taloustilanteeseen. Tämä johtuu myös olemassa olevista työehtoneuvotteluja koskevista puitesäännöistä ja käytännöistä, mikä jättää vähän tilaa paikallistason neuvotteluille. Työmarkkinaosapuolet ovat allekirjoittaneet tammikuusta 2014 sopimuksia, joissa vahvistetaan ammattiliittojen edustavuutta mittaavia menettelyjä ja kriteereitä. Sopimuksilla vähennettäisiin työmarkkinasuhteiden epävarmuutta, mutta niitä ei ole vielä pantu täytäntöön. Tuottavuuteen liittyviä palkankorotuksia koskevat verohelpotukset eivät ole osoittautuneet tehokkaiksi toisen tason palkkaneuvottelujen käytön lisäämisessä.

               (23)

               Köyhyysriskin tai sosiaalisen syrjäytyneisyyden aste on selvästi unionin keskiarvoa suurempi erityisesti lasten ja maahanmuuttajataustaisten henkilöiden keskuudessa. Lisäksi on huomattavia alueellisia eroja. Kansallisen köyhyydenvastaisen strategian toteuttamisessa on edistytty jonkin verran. Jokin aika sitten hyväksytty toimeentulotukijärjestelmä on myönteinen askel kohti yhden kattavan köyhyyttä torjuvan järjestelmän luomista. Järjestelmän tuloksellisuus riippuu sen asianmukaisesta täytäntöönpanosta ja riittävien resurssien käyttöönotosta (esimerkiksi sosiaalietuuksien yksinkertaistamisen avulla), etuuksien kohdentamisesta tarveharkinnan perusteella, etuuksien myöntämisestä ensisijaisesti lapsiperheille ja tehokkaista käytännön menettelyistä. Tämä koskee niin toimeentulotuen myöntämistä kuin hyvin integroitujen palvelujen tarjoamista. Tässä vaiheessa on epäselvää, riittävätkö taloudelliset resurssit ratkaisemaan Italian köyhyyshaasteen. Keskeisiä haasteita ovat edelleen lisäresursseista huolehtiminen samalla kun noudatetaan talousarviotavoitteita, sosiaaliturvajärjestelmän hajanaisuuden vähentäminen, sosiaalimenojen rationalisointi ja puuttuminen eläkkeiden nykyiseen suosimiseen.

               (24)

               Komissio on vuoden 2017 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson osana tehnyt kattavan analyysin Italian talouspolitiikasta ja julkaissut sen vuoden 2017 maaraportissa. Se on arvioinut myös vuoden 2017 vakausohjelman ja vuoden 2017 kansallisen uudistusohjelman sekä jatkotoimenpiteet, joita on toteutettu Italialle viime vuosina annettujen suositusten noudattamiseksi. Se on ottanut huomioon ohjelmien ja jatkotoimenpiteiden merkityksen Italian finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta mutta myös sen, ovatko ne unionin sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska unionin yleistä talouden ohjausta on tarpeen vahvistaa antamalla unionin panos tuleviin kansallisiin päätöksiin.

               (25)

               Neuvosto on tutkinut vuoden 2017 vakausohjelman tämän arvioinnin perusteella, ja sen lausunto (10) ilmenee erityisesti jäljempänä esitettävästä suosituksesta 1.

               (26)

               Neuvosto on tutkinut vuoden 2017 kansallisen uudistusohjelman ja vuoden 2017 vakausohjelman komission perusteellisen tarkastelun ja tämän arvioinnin perusteella. Asetuksen (EU) N:o 1176/2011 6 artiklan nojalla annetut neuvoston suositukset ilmenevät jäljempänä esitettävistä suosituksista 1–4,

         SUOSITTAA, että Italia toteuttaa vuosina 2017 ja 2018 toimia, joilla se

               1.

               pyrkii toteuttamaan merkittäviä julkisen talouden sopeutustoimia vuonna 2018 vakaus- ja kasvusopimuksen ennaltaehkäisevän osion vaatimusten mukaisesti ja ottaen huomioon tarpeen vahvistaa talouden käynnissä olevaa elpymistä ja varmistaa Italian julkisen talouden kestävyys. varmistaa yksityistämisohjelman oikea-aikaisen täytäntöönpanon ja käyttää satunnaistuottoja julkisen talouden velan supistamisen nopeuttamiseen suhteessa BKT:hen; siirtää verorasitusta tuotantotekijöistä kasvua vähemmän haittaaviin veroihin talousarvion kannalta neutraalilla tavalla toteuttamalla päättäväisiä toimia verotukien määrän ja soveltamisalan supistamiseksi, uudistamalla vanhanaikaisen kiinteistörekisterijärjestelmän ja ottamalla uudelleen käyttöön suurituloisten kotitalouksien ensimmäisen asunnon veron; laajentaa sähköisen laskutuksen ja sähköisten maksujen pakollista käyttöä;

               2.

               lyhentää siviilioikeudenkäyntien kestoa tehokkaalla oikeustapausten hallinnoinnilla ja sovellettavilla säännöillä menettelykurin varmistamiseksi; tehostaa korruptiontorjuntaa erityisesti tarkistamalla vanhentumisaikoja; saattaa julkisen sektorin palvelussuhteita koskevat uudistukset päätökseen ja parantaa valtionyhtiöiden tehokkuutta; hyväksyy viipymättä ja panee täytäntöön kilpailulain sekä toteuttaa toimia jäljellä olevien kilpailurajoitusten poistamiseksi;

               3.

               nopeuttaa järjestämättömien lainojen määrän vähentämistä ja lisää kannustimia taseiden puhdistamiseen ja uudelleenjärjestelyihin erityisesti kansallisessa valvonnassa olevien pankkien segmentillä; uudistaa perusteellisesti maksukyvyttömyyttä ja vakuuksien realisointia koskevat sääntelypuitteet;

               4.

               lujittaa yhdessä työmarkkinaosapuolten kanssa työehtosopimusneuvottelupuitteita, jotta työehtosopimuksissa otetaan paremmin huomioon paikalliset olosuhteet; varmistaa aktiivisen työvoimapolitiikan tehokkaan toteuttamisen; helpottaa kotitalouksien toisen tulonsaajan työllistymistä; rationalisoi sosiaalimenoja ja parantaa niiden koostumusta.

      Tehty Brysselissä 11 päivänä heinäkuuta 2017.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         T. TÕNISTE

      (1)  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  EUVL L 306, 23.11.2011, s. 25.

      (3)  EUVL C 92, 24.3.2017, s. 1.

      (4)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1174/2011, annettu 16 päivänä marraskuuta 2011, täytäntöönpanotoimista liiallisen makrotalouden epätasapainon korjaamiseksi euroalueella (EUVL L 306, 23.11.2011, s. 8);

      (5)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1303/2013, annettu 17 päivänä joulukuuta 2013, Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yhteisistä säännöksistä sekä Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yleisistä säännöksistä sekä neuvoston asetuksen (EY) N:o 1083/2006 kumoamisesta (EUVL L 347, 20.12.2013, s. 320).

      (6)  Suhdannekorjattu rahoitusasema ilman kertaluonteisia ja väliaikaisia toimenpiteitä, komission yksiköiden uudelleen laskemana yhteisesti sovittuja menetelmiä käyttäen.

      (7)  Määrä perustuu vuoden 2017 vakausohjelmassa esitettyyn arvioon, jonka mukaan julkisen talouden kokonaiskustannukset olisivat 0,25 prosenttia suhteessa BKT:hen. Tästä on vähennetty tilapäiset poikkeamat (jo vuonna 2015 myönnetty 0,03 prosenttia suhteessa BKT:hen ja vuonna 2016 myönnetty 0,06 prosenttia). Komissio totesi Italian vuoden 2017 alustavasta talousarviosuunnitelmasta antamassaan lausunnossa, että se olisi valmis harkitsemaan lisäpoikkeamaa epätavallisen pakolaisvirran jatkumisen vuoksi ottaen huomioon myös sen, että lokakuussa 2016 järjestetty Eurooppa-neuvosto tunnusti, että ”etulinjassa olevat jäsenvaltiot ovat viime vuosina osallistuneet kriisin hoitoon merkittävissä määrin, myös taloudellisessa mielessä”.

      (8)  Komissio katsoi Italian vuoden 2017 alustavasta talousarviosuunnitelmasta antamassaan lausunnossa, että menot, jotka on varattu hätätilanteiden hallintaan ja ennalta ehkäisevään investointisuunnitelmaan Italian alueen suojaamiseksi seismisiltä vaaroilta, voitaisiin katsoa luonteeltaan integroiduiksi. Seuraavina vuosina mahdollisia lisäpoikkeamia voidaan myöntää ainoastaan tähän tarkoitukseen osoitetuissa varoissa tapahtuville positiivisille muutoksille.

      (9)  Neuvoston suositus, annettu 22 päivänä huhtikuuta 2013, nuorisotakuun perustamisesta (EUVL C 120, 26.4.2013, s. 1).

      (10)  Asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti.


title: Neuvoston suositus, annettu 9 päivänä heinäkuuta 2013 , Tšekin vuoden 2013 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Tšekin vuosien 2012–2016 lähentymisohjelmaa koskeva neuvoston lausunto

text:
               30.7.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 217/14

      NEUVOSTON SUOSITUS,
   annettu 9 päivänä heinäkuuta 2013,
   Tšekin vuoden 2013 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Tšekin vuosien 2012–2016 lähentymisohjelmaa koskeva neuvoston lausunto
   2013/C 217/04
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,
   ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 (1) ja erityisesti sen 9 artiklan 2 kohdan,
   ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,
   ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
   ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,
   ottaa huomioon talous- ja rahoituskomitean lausunnon,
   ottaa huomioon sosiaalisen suojelun komitean lausunnon,
   ottaa huomioon talouspoliittisen komitean lausunnon,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Eurooppa-neuvosto hyväksyi 26 päivänä maaliskuuta 2010 Euroopan komission ehdotuksen, jolla käynnistetään uusi työllisyys- ja kasvustrategia, Eurooppa 2020. Strategian lähtökohtana on tehostaa talouspolitiikan koordinointia, ja siinä keskitytään avainalueisiin, joilla tarvitaan toimia, jotta voidaan parantaa Euroopan mahdollisuuksia kestävään kasvuun ja parantaa sen kilpailukykyä.

               (2)

               Neuvosto antoi 13 päivänä heinäkuuta 2010 suosituksen jäsenvaltioiden ja unionin talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista (2010–2014) ja hyväksyi 21 päivänä lokakuuta 2010 päätöksen jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista (2). Yhdessä nämä muodostavat ns. yhdennetyt suuntaviivat. Jäsenvaltioita kehotettiin ottamaan yhdennetyt suuntaviivat huomioon kansallisessa talous- ja työllisyyspolitiikassaan.

               (3)

               Jäsenvaltioiden valtion- ja hallitusten päämiehet hyväksyivät 29 päivänä kesäkuuta 2012 kasvu- ja työllisyyssopimuksen, joka toimii johdonmukaisina puitteina kansallisen, EU:n ja euroalueen tason toimille kaikkia mahdollisia keinoja, välineitä ja politiikkoja käyttäen. He päättivät toimista, jotka on toteutettava jäsenvaltioiden tasolla, ja ilmaisivat erityisesti täysimääräisen sitoutumisensa Eurooppa 2020 -strategian tavoitteiden saavuttamiseen ja maakohtaisten suositusten täytäntöönpanoon.

               (4)

               Neuvosto antoi 10 päivänä heinäkuuta 2012 suosituksen (3), jäljempänä ’vuoden 2012 suositus’, Tšekin vuoden 2012 kansallisesta uudistusohjelmasta ja lausunnon Tšekin vuosien 2012–2015 lähentymisohjelmasta.

               (5)

               Komissio hyväksyi 28 päivänä marraskuuta 2012 vuotuisen kasvuselvityksen, mikä aloitti vuoden 2013 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson. Komissio hyväksyi niin ikään 28 päivänä marraskuuta 2012 makrotalouden epätasapainon ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta 16 päivänä marraskuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011 (4) perusteella toisen varoitusmekanismia koskevan kertomuksen, jossa Tšekin ei katsottu kuuluvan niihin jäsenvaltioihin, joista laadittaisiin perusteellinen tarkastelu.

               (6)

               Euroopan parlamentti on asetuksen (EY) N:o 1466/97 mukaisesti osallistunut asianmukaisesti eurooppalaiseen ohjausjaksoon, ja se on 7 päivänä helmikuuta 2013 hyväksynyt päätöslauselman vuotuisen kasvuselvityksen 2013 työllisyys- ja sosiaalinäkökohdista sekä päätöslauselman osallistumisesta vuotuiseen kasvuselvitykseen 2013.

               (7)

               Eurooppa-neuvosto hyväksyi 14 päivänä maaliskuuta 2013 rahoitusvakauden varmistamisen, julkisen talouden vakauttamisen ja kasvun vauhdittamisen painopisteet. Se korosti, että on tarpeen jatkaa eriytettyä, kasvua edistävää julkisen talouden vakauttamista, palauttaa normaalit luotonannon edellytykset, edistää kasvua ja kilpailukykyä, puuttua työttömyyteen ja kriisin sosiaalisiin seurauksiin sekä nykyaikaistaa julkishallintoa.

               (8)

               Tšekki toimitti vuoden 2013 kansallisen uudistusohjelmansa 17 päivänä huhtikuuta 2013 ja vuosien 2012–2016 lähentymisohjelmansa 26 päivänä huhtikuuta 2013. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon.

               (9)

               Asetuksen (EY) N:o 1466/97 mukaisen lähentymisohjelman arvioinnin perusteella neuvosto katsoo, että Tšekki on supistanut julkisen sektorin alijäämää 1,4 prosentilla (5) suhteessa BKT:hen vuosien 2009 ja 2012 välisenä aikana toteuttamalla huomattavia julkisen talouden vakauttamistoimia ja että tämänhetkisten odotusten perusteella se etenee asianmukaisesti liiallisen alijäämän korjaamiseksi. Lähentymisohjelman julkisen talouden kehitysarvion perustana oleva makrotalouden skenaario on uskottava. Lähentymisohjelman mukaan reaalisen BKT:n kasvun odotetaan olevan 0 prosenttia vuonna 2013 ja 1,2 prosenttia vuonna 2014, kun se komission yksiköiden kevään 2013 talousennusteen mukaan olisi –0,4 prosenttia vuonna 2013 ja 1,6 prosenttia vuonna 2014. Lähentymisohjelmassa esitetyn julkisen talouden strategian tavoitteena on pitää julkisen talouden alijäämä alle perussopimuksen mukaisen viitearvon, joka on 3 prosenttia suhteessa BKT:hen. Julkisen talouden alijäämätavoite, joka on 2,8 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2013, vastaa 2 päivänä joulukuuta 2009 annetussa neuvoston suosituksessa liiallisen alijäämän korjaamiseksi asetettua määräaikaa. Komission yksiköiden kevään 2013 talousennusteessa julkisen talouden alijäämän ennakoidaan olevan 2,9 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2013 ja 3 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2014. Vaarana on, että julkisen talouden kehitys on vuonna 2013 odotettua heikompi, mikä johtuu EU:n varojen maksuun tehtävistä uusista korjauksista. Myönteistä on se, että televiestinnän uusien taajuuskaistojen suunniteltuun huutokauppaan liittyvien kertaluonteisten tulojen ansiosta julkisen talouden kehitys saattaa olla ennakoitua parempi vuonna 2013.
               Lähentymisohjelmassa vahvistetaan aiempi keskipitkän aikavälin tavoite, jonka mukaan alijäämä on 1 prosentti suhteessa BKT:hen, mikä vastaa riittävällä tavalla vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia. Ennusteen mukaan (uudelleenlaskettu) julkisen talouden rakenteellinen alijäämä kasvaa 0,3 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2014, 0,2 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2015 ja 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2016. Sen vuoksi lähentymisohjelmassa ei esitetä sopeuttamista kohti keskipitkän aikavälin tavoitetta, mikä on vastoin vakaus- ja kasvusopimusta. Julkisen talouden menojen kasvuvauhti vastaa vakaus- ja kasvusopimuksessa menojen kasvulle vahvistettua vertailuarvoa vuonna 2014, mutta poikkeaa siitä 0,3 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2015 ja 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2016; oletuksena on komission asianmukaisena pitämä 0,5 prosentin parannus suhteessa BKT:hen kohti keskipitkän aikavälin tavoitetta. Lähentymisohjelman mukaan julkisen velan määrän suhteessa BKT:hen ennustetaan jatkavan kasvamista ohjelmakaudella, tosin hitaasti, ja julkisen velan ennustetaan olevan 51,9 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2016.

               (10)

               Tšekin talouden nopean ja kestävän elpymisen esteenä ovat julkisten investointimenojen jatkuvat leikkaukset. Turvaamalla kasvua edistävät menot, joilla on suuri kerrannaisvaikutus, sekä toteuttamalla EU:n varoilla osittain rahoitettavat hankkeet voidaan talouden elpymisen lisäksi tukea pitkän aikavälin haasteiden ratkaisemista. Kasvua voitaisiin edistää merkittävästi asettamalla etusijalle menot toimenpiteisiin, joilla pyritään lisäämään työllisyyttä, tutkimusta ja innovointia, koulutusta, päivähoitopalveluja ja infrastruktuurihankkeita. Samanaikaisesti on olennaista varmistaa kyseisten menojen laillisuus, asianmukaisuus ja tehokkuus.

               (11)

               Verouudistus eteni jonkin verran vuonna 2012. Vaikka varainsiirtoveroa korotettiin, mitään ei tehty nykyisten erittäin alhaisten juoksevien omaisuusverojen nostamiseksi. Suunnitelmista hiilidioksidiveron käyttöön ottamiseksi ja lämmitykseen tarkoitetusta maakaasusta perittävästä valmisteverosta myönnettyjen vapautusten lakkauttamiseksi on luovuttu. Energian implisiittinen veroaste on EU:n keskiarvoa pienempi, ja ajoneuvojen käyttöverot ovat hyvin pienet. Rakenteellisia ongelmia on edelleen myös työn verotuksen alalla, ja ne vaikuttavat erityisesti pienituloisiin ja osa-aikatyöntekijöihin. Työntekijöiden ja itsenäisten ammatinharjoittajien verokohtelun lähentämiseksi on toteutettu vain muutamia toimenpiteitä. Tšekki voisi myös edelleen tehostaa verohallintoaan. Hallitus aikoo perustaa vuonna 2015 henkilöiden ja yritysten tuloverotusta varten keskitetyn veronkeräyspisteen. Tällä toimenpiteellä voitaisiin huomattavasti tehostaa verohallintoa ja osaltaan yksinkertaistaa nykyistä järjestelmää. Uudistuksen haittana on kuitenkin se, että henkilöiden tuloverotuksen sekä terveydenhuolto- ja sosiaaliturvamaksujen veropohjia ei ole tarkoitus yhdenmukaistaa, jolloin suuri osa uudistuksen mahdollisista eduista jää hyödyntämättä.

               (12)

               Tšekin kestävyysvaje on 5,0 prosenttia suhteessa BKT:hen eli EU:n keskiarvoa suurempi. Kestävyysvaje johtuu suurelta osin ennakoiduista väestön ikääntymisen aiheuttamista pitkän aikavälin kustannuksista, jotka puolestaan ovat seurausta eläke- ja terveydenhuoltomenojen sekä pitkäaikaishoidon kustannusten odotetusta kasvusta. Varsinkin miesten lakisääteinen eläkeikä on noussut hitaasti. Tosiasiallisen eläkeiän nostaminen mukauttamalla eläkeikää tai eläke-etuuksia elinajanodotteessa tapahtuviin muutoksiin nykyistä lainsäädäntöä paremmin parantaisi merkittävästi järjestelmän kestävyyttä. Näiden muutosten täydentäminen indeksointikaavan tarkistuksella siten, että se perustuisi hintoihin, saisi pitkällä aikavälillä aikaan säästöjä.

               (13)

               Toisin kuin vuoden 2012 suosituksessa esitettiin, hallitus on ottanut vuonna 2013 käyttöön varhaiseläkejärjestelmän, jonka puitteissa on mahdollista jäädä eläkkeelle jopa viisi vuotta ennen lakisääteistä eläkeikää. Varhaiseläkkeet on tarkoitus maksaa (kolmannesta) eläkepilarista. Kyseistä pilaria kuitenkin tuetaan huomattavasti valtion varoista suorien rahoitusosuuksien ja eläkemaksujen verovähennyskelpoisuuden kautta. Vaikka varhaiseläkejärjestelmän kelpoisuusedellytykset täyttäisi tosiasiallisesti vain rajallinen määrä henkilöitä, kuten hallitus ennakoi, toimenpide antaa edunsaajille mahdollisuuden käyttää aiemmin kertyneitä julkisia varoja tarkoitukseen, joka on ristiriidassa työurien pidentämiseen tähtäävien toimenpiteiden kanssa.

               (14)

               Odotettavissa oleva terveydenhuoltomenojen ja pitkäaikaishoidon kustannusten kasvu lisää huomattavasti väestön ikääntymisen aiheuttamia kustannuksia ja kasvattaa jo ennestään suurta kestävyysvajetta. Tšekissä on viime vuosina toteutettu uudistuksia, joilla pyritään tehostamaan terveydenhuoltojärjestelmää hillitsemällä kustannuksia ja ottamalla käyttöön markkinalähtöisempiä ratkaisuja. Kaikkia ongelmia ei kuitenkaan ole vielä ratkaistu. Muihin jäsenvaltioihin verrattuna Tšekin terveydenhuoltojärjestelmä keskittyy liian suuressa määrin sairaalahoitoon, mikä lisää järjestelmän tehottomuutta. Terveydenhuollon tarjontaa voitaisiin edelleen parantaa lääketieteellisesti hyväksyttävällä ja kustannusvaikuttavalla tavalla esimerkiksi siirtymällä käytäntöön, jossa potilaat saapuvat sairaalaan leikkauspäivänä, ja lyhentämällä akuuttisairaanhoidon liian pitkiä hoitoaikoja.

               (15)

               Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestön (OECD) tuoreiden ennusteiden mukaan naisten ja miesten työllisyysasteiden yhtenäistäminen keskeyttäisi työvoiman kokonaismäärän ennakoidun vähenemisen ja kasvattaisi asukasta kohti laskettua BKT:tä jopa 16,5 prosenttia vuoteen 2030 mennessä. Hallitus esitti 22 päivänä toukokuuta 2013 säädösluonnoksen, jolla otettaisiin käyttöön ammattitaitoisten lastenhoitajien johdolla toimivia lastenhoitoryhmiä ja lisäksi verotukia, joita myönnettäisiin sekä lastenhoitopalvelujen tarjoajille että järjestelyyn osallistuville perheille. Tämä on oikeasuuntainen toimenpide, mutta se ratkaisee ongelman vain osittain. Koska erityisesti alle 3-vuotiaiden päivähoitopaikoista on jatkuvasti puutetta, budjettitukea julkisille päivähoitopalveluille on tarpeen lisätä edelleen. Myös heikoimmassa asemassa olevien henkilöiden työllistettävyys ja työmarkkinoille osallistuminen muodostavat haasteen. Sen vuoksi on syytä parantaa julkisten työvoimapalvelujen tehokkuutta ja tuloksellisuutta.

               (16)

               Vuoden 2012 suositukseen sisältyvässä julkishallintoa koskevassa suosituksessa mainittiin erikseen, että julkishallintoa olisi tehostettava ja korruption torjuntaa lisättävä. Vuosia 2011 ja 2012 koskevaan Tšekin korruptiontorjuntastrategiaan sisältyvien ensisijaisten säädösehdotusten hyväksyminen ei kuitenkaan ole juuri edistynyt. Hallitus hyväksyi tammikuussa 2013 uuden, vuosia 2013 ja 2014 koskevan korruptiontorjuntastrategian, minkä lisäksi on kiireesti hyväksyttävä jäljellä olevat ensisijaiset säädökset, kuten valtion virkamiehiä koskeva laki. Tässä uudessa laissa on riittävällä tavalla erotettava poliittisesti nimetyt henkilöt muusta henkilöstöstä, turvattava valtion virkamiesten riippumattomuus sekä luotava toimiva urakehitysjärjestelmä, jonka avulla voidaan vähentää henkilöstön suurta vaihtuvuutta. Tšekki on edistynyt huomattavasti huhtikuussa 2012 voimaan tulleen julkisia hankintoja koskevan lain täytäntöönpanossa. Paikallisviranomaiset ovat kuitenkin raportoineet ongelmista julkisia hankintoja koskevan lain täytäntöönpanossa. EU:n varojen täytäntöönpanon osalta suurin osa hallinto- ja valvontajärjestelmän lujittamista koskevaan toimintasuunnitelmaan sisältyvistä toimenpiteistä toteutettiin ennen vuoden 2012 loppua. Tšekin viranomaisten on kuitenkin huolehdittava toimintasuunnitelman jatkuvasta seurannasta.

               (17)

               Oppivelvollisuuskoulutuksen piirissä olevat tšekkiläiset oppilaat saavat kansainvälisissä vertailuissa yleisesti ottaen keskinkertaisia tuloksia. Sen sijaan matematiikassa ja luonnontieteissä oppimistulokset ovat heikentyneet nopeasti. Tšekin viranomaiset ovat sen vuoksi ottaneet käyttöön useita toimenpiteitä, kuten laatineet koulutusta koskevat vähimmäisstandardit, joita on tarkoitus soveltaa oppilaiden testauksessa koko maan tasolla. Olisi kuitenkin luotava keskitetympi järjestelmä, jonka avulla voidaan varmistaa, että testeissä huonosti menestyviä oppilaita, opettajia ja kouluja tuetaan järjestelmällisesti. Samalla voitaisiin nostaa edelleen uudistuksen tasoa. Tšekin korkeakoulujärjestelmän suurin haaste on varmistaa, että huolimatta opiskelijamäärien kasvusta opiskelijat saavat työmarkkinoilla menestymiseen tarvittavat taidot. Korkeakoulutusta koskevan lain uudistamisesta käydään parhaillaan keskusteluja, ja tarkoituksena on eriyttää rahoitusjärjestelyjä ja tehostaa akkreditointijärjestelmää. Nämä ehdotukset ovat tärkeitä ja kunnianhimoisia, vaikka niiden käytännön vaikutus riippuu uudistuksen lopullisesta muodosta. Viranomaiset aikovat myös tarkistaa tutkimuslaitosten rahoitukseen sovellettavia arviointiperusteita. Laatuindikaattoreiden osuuden lisääminen sekä tehokkaampi yhteistyö liike-elämän kanssa auttaisivat nostamaan Tšekin tutkimus- ja innovointijärjestelmän tasoa.

               (18)

               Tšekki kuuluu niihin jäsenvaltioihin, joissa säänneltyjen ammattien määrä on suurimpia. Ammatteja koskevan sääntelykehyksen uudelleentarkastelusta järjestettiin vuonna 2012 julkinen kuuleminen, jonka tulokset on tarkoitus julkistaa vuonna 2013. Tämä on tärkeä vaihe niihin ammatteihin pääsyä koskevien esteiden vähentämisessä tai poistamisessa, joiden sääntely ei ole osoittautunut tarpeelliseksi tai on liiallista (mukaan lukien pakollisten harjoittelujaksojen pituus) ja joiden vapauttamisella voitaisiin edistää työllisyyttä ja kasvua. Viime vuosien parannuksista huolimatta Tšekin energiaintensiteetti on edelleen unionin suurimpia ja rakennusten energiatehokkuus on alhainen.

               (19)

               Komissio on eurooppalaisen ohjausjakson osana analysoinut kattavasti Tšekin talouspolitiikkaa. Se on arvioinut kansallisen uudistusohjelman ja lähentymisohjelman. Se on ottanut huomioon ei vain niiden merkityksen Tšekin finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta vaan myös sen, ovatko ne EU:n sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska unionin yleistä talouden ohjausta on tarpeen tehostaa antamalla EU:n tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin. Eurooppalaisen ohjausjakson yhteydessä annetut komission suositukset ilmenevät jäljempänä esitettävistä suosituksista 1–7.

               (20)

               Neuvosto on tutkinut lähentymisohjelman tämän arvioinnin perusteella, ja sen lausunto (6) ilmenee erityisesti jäljempänä esitettävästä suosituksesta 1,

         SUOSITTAA, että Tšekki toteuttaa vuosina 2013 ja 2014 toimia, joilla se

               1.

               toteuttaa vuoden 2013 talousarvion suunnitellusti korjatakseen liiallisen alijäämän kestävällä tavalla vuoden 2013 aikana ja toteuttaakseen liiallista alijäämää koskevan menettelyn yhteydessä annetuissa neuvoston suosituksissa määritellyt rakenteelliset sopeutustoimet; vahvistaa vuodeksi 2014 ja sen jälkeiseksi ajaksi laadittua julkisen talouden strategiaa, jota riittävästi täsmennetyt toimenpiteet tukevat, ja toteuttaa strategian tinkimättä varmistaakseen riittävien julkisen talouden toimien toteuttamisen, jotta edetään riittävällä tavalla kohti keskipitkän aikavälin tavoitetta; asettaa etusijalle kasvua edistävät menot ja varaa ajallaan rahoituksen jäljellä oleviin, osittain EU:n varoilla nykyisen rahoituskehyksen puitteissa rahoitettaviin hankkeisiin;

               2.

               keventää ankaraa työn verotusta siirtämällä verotuksen painopistettä kasvun kannalta vähemmän haitallisille aloille, kuten juokseviin kiinteistöveroihin ja ajoneuvojen käyttöveroihin; lähentää edelleen työntekijöiden ja itsenäisten ammatinharjoittajien verokohtelua; parantaa verosäännösten noudattamista ja vähentää siitä aiheutuvia kustannuksia perustamalla keskitetyn veronkeräyspisteen sekä yhdenmukaistamalla henkilöiden tuloverotuksen sekä terveydenhuolto- ja sosiaaliturvamaksujen veropohjia;

               3.

               nostaa tosiasiallista eläkeikää mukauttamalla eläkeikää tai eläke-etuuksia elinajanodotteessa tapahtuviin muutoksiin sekä tarkistaa indeksointimekanismia; toteuttaa eläkeiän nostamisen ohella toimenpiteitä ikääntyneiden työntekijöiden työllistymisen tukemiseksi sekä vähentää varhaiseläkemahdollisuuksia; erityisesti poistaa julkisen tuen varhaiseläkejärjestelmältä; toteuttaa toimenpiteitä lisätäkseen huomattavasti terveydenhuollon ja erityisesti sairaalahoidon menojen kustannusvaikuttavuutta;

               4.

               toteuttaa uusia toimia lisätäkseen julkisten työvoimapalvelujen tehokkuutta ja tuloksellisuutta; parantaa merkittävästi erityisesti alle 3-vuotiaiden lasten kattavien päivähoitopalvelujen saatavuutta sekä romanilasten osallistumista päivähoitoon erityisesti antamalla ja panemalla täytäntöön päivähoitopalvelujen tarjoamista koskevan lain sekä lisäämällä julkisten ja yksityisten päivähoitopalvelujen kapasiteettia;

               5.

               varmistaa vuosia 2013 ja 2014 koskevan korruptiontorjuntastrategian täytäntöönpanon; hyväksyy valtion virkamiehiä koskevan lain, jonka avulla on tarkoitus turvata pysyvä, tehokas ja ammattimainen valtionhallinto; parantaa EU:n varojen hallinnointia vuosia 2014–2020 koskevaa ohjelmakautta varten; lujittaa valmiuksia toteuttaa julkisia tarjouskilpailuja paikallisella ja alueellisella tasolla;

               6.

               laatii oppivelvollisuuskoulutusta koskevan kattavan arviointikehyksen ja toteuttaa kohdennettuja toimenpiteitä koulutustuloksissa huonosti menestyvien koulujen tukemiseksi; toteuttaa toimenpiteitä akkreditoinnin sekä korkeakoulutuksen rahoituksen parantamiseksi; lisää tutkimuslaitosten tulosperusteisen rahoituksen osuutta;

               7.

               jatkaa säänneltyjen ammattien uudistamista käynnissä olevan uudelleentarkastelun pohjalta vähentämällä tai poistamalla ammatteihin pääsyn esteitä ja ammatin harjoittamista koskevia rajoituksia, silloin kun ne ovat perusteettomia; toteuttaa lisätoimenpiteitä rakennusten ja teollisuusalojen energiatehokkuuden parantamiseksi.

      Tehty Brysselissä 9 päivänä heinäkuuta 2013.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         R. ŠADŽIUS

      (1)  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Pidetty voimassa vuodelle 2013 jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista 22 päivänä huhtikuuta 2013 annetulla neuvoston päätöksellä 2013/208/EU (EUVL L 118, 30.4.2013, s. 21).

      (3)  EUVL C 219, 24.7.2012, s. 17.

      (4)  EUVL L 306, 23.11.2011, s. 25.

      (5)  Vuoden 2012 julkisen talouden alijäämään sisältyy kirkoille maksettavaa taloudellista korvausta koskevan lain hyväksymisestä aiheutuva kertaluontoinen alijäämää lisäävä vaikutus (1,5 prosenttia suhteessa BKT:hen).

      (6)  Asetuksen (EY) N:o 1466/97 9 artiklan 2 kohdan mukaisesti.


title: Komission suositus, tehty  8 päivänä toukokuuta 2006 , maasähkön käytön edistämisestä yhteisön satamissa laiturissa olevissa aluksissa   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

text:
               12.5.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 125/38

      KOMISSION SUOSITUS,
   tehty 8 päivänä toukokuuta 2006,
   maasähkön käytön edistämisestä yhteisön satamissa laiturissa olevissa aluksissa
   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
   (2006/339/EY)
   EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 211 artiklan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Komissio antoi marraskuussa 2002 Euroopan parlamentille ja neuvostolle tiedonannon Euroopan unionin strategiasta merialuksista peräisin olevien ilmakehään joutuvien päästöjen vähentämiseksi (1). Strategiassa kehotettiin satamaviranomaisia edellyttämään, kannustamaan tai helpottamaan sitä, että alukset käyttävät maalla sijaitsevaa sähköverkkoa satamassa ollessaan.

               (2)

               Euroopan parlamentti huomauttaa strategiasta 4 päivänä joulukuuta 2003 antamassaan päätöslauselmassa (2), että maasähkön käyttöä satamassa voitaisiin helpottaa laatimalla kertomus, johon olisi kerätty positiivisia esimerkkejä toteutetuista toimista sekä niiden kustannukset ja hyödyt.

               (3)

               Neuvosto myöntää strategiasta 22 päivänä joulukuuta 2003 antamissaan päätelmissä (3), että kaikki ympäristöongelmat eivät saa asianmukaista huomiota osakseen kansainvälisellä tasolla ja että erityisesti merialusten osuutta ilman hiukkas- ja otsonipitoisuuteen sekä otsonin lähtöaineiden pitoisuuteen on tarkasteltava edelleen.

               (4)

               Komissio tarkasteli tiedonannossaan ”Puhdasta ilmaa Eurooppaan -ohjelma: Kohti ilmanlaadun teemakohtaista strategiaa” (4) uudelleen alusten vaikutusta ilmassa olevien epäpuhtauksien määrään ja totesi sen olevan merkittävä erityisesti satama-alueilla. Joillakin satama-alueilla ilmanlaatunormien noudattaminen saattaa vaarantua alusten päästöjen takia.

               (5)

               CAFE-ohjelmassa todettiin, että alusten päästöjen vähentäminen on yhä kustannustehokkaampaa verrattuna muiden alojen lisätoimenpiteisiin. Useimpia laiturissa olevista aluksista johtuvia epäpuhtauspäästöjä voidaan vähentää ainoastaan moottoreihin tai jälkikäsittelyyn liittyvillä toimenpiteillä tai käyttämällä maasähköä.

               (6)

               Alusten koneista johtuvia päästöjä sääntelee kansainvälisellä tasolla kansainvälinen merenkulkujärjestö (IMO). Näiden normien kehittyminen ei ole riittävää, jotta voitaisiin ratkaista satamien ilmanlaatuun liittyvät ongelmat yhteisössä.

               (7)

               Tiettyjen nestemäisten polttoaineiden rikkipitoisuuden vähentämisestä ja direktiivin 93/12/ETY muuttamisesta 26 päivänä huhtikuuta 1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/32/EY (5) 4 b artiklassa vapautetaan alukset, jotka sulkevat kaikki moottorinsa ja käyttävät maasähköä ollessaan satamassa laiturissa, vaatimuksesta, jonka mukaan polttoaineen rikkipitoisuus ei saa ylittää 0,1:tä painoprosenttia.

               (8)

               Energiatuotteiden ja sähkön verotusta koskevan yhteisön kehyksen uudistamisesta 27 päivänä lokakuuta 2003 annetussa neuvoston direktiivissä 2003/96/EY (6) sallitaan, että jäsenvaltiot voivat tietyin edellytyksin myöntää täydellisiä tai osittaisia sähköverotusta koskevia vapautuksia tai alennuksia,

         SUOSITTAA:

               1)

               Jäsenvaltioiden olisi harkittava maasähköyhteyden rakentamista satamissa laiturissa olevien alusten käyttöön erityisesti niissä satamissa, joissa ilmanlaadun raja-arvot ylittyvät tai joissa väestö on ilmaissut huolta meluhaittojen korkeasta tasosta, sekä laitureissa, jotka sijaitsevat asuinalueiden lähellä.

               2)

               Jäsenvaltioiden olisi otettava huomioon liitteessä esitetyt neuvot maasähkön käytön kustannustehokkuudesta ja käytännön toteutuksesta päästöjen vähentämiseksi erityyppisten alusten, reittien ja satamien osalta. Ympäristöhyötyjä ja kustannustehokkuutta olisi kuitenkin arvioitava tapauskohtaisesti.

               3)

               Alusten aiheuttaman meren pilaantumisen ehkäisemisestä tehdyn kansainvälisen yleissopimuksen (MARPOL-yleissopimuksen) Kansainvälisessä merenkulkujärjestössä (IMO) parhaillaan käynnissä olevan tarkistuksen yhteydessä jäsenvaltioiden olisi työskenneltävä siten, että edistetään maasähkön liitäntöjä koskevien yhdenmukaisten kansainvälisten standardien laatimista ja että tällöin otetaan huomioon käynnissä oleva työ.

               4)

               Jäsenvaltioiden olisi harkittava laivaliikenteen harjoittajille tarjottavia taloudellisia kannustimia käyttää maasähköä aluksissa ja hyödynnettävä tässä yhteisön lainsäädännön tarjoamia mahdollisuuksia.

               5)

               Jäsenvaltioiden olisi edistettävä tietoisuutta maasähköstä satama-alueesta vastaavien paikallisviranomaisten, merenkulkuviranomaisten, satamaviranomaisten, luokituslaitosten ja toimialajärjestöjen keskuudessa.

               6)

               Jäsenvaltioiden olisi rohkaistava satamaviranomaista ja toimialaa vaihtamaan parhaita käytänteitä, jotka liittyvät maasähkön toimitukseen ja kyseisen palvelun menetelmien yhdenmukaistamiseen.

               7)

               Jäsenvaltioiden olisi raportoitava komissiolle toimista, joita niillä on tarkoitus toteuttaa alusten päästöjen vähentämiseksi satamissa ja erityisesti alueilla, joilla ilmanlaadun raja-arvot ylittyvät.

      Tehty Brysselissä 8 päivänä toukokuuta 2006.

            Komission puolesta

         Stavros DIMAS

            Komission jäsen

      (1)  KOM(2002) 595 lopullinen.

      (2)  EUVL C 89 E, 14.4.2004, s. 107.

      (3)  EUVL C 8, 13.1.2004, s. 3.

      (4)  KOM(2001) 245 lopullinen.

      (5)  EYVL L 121, 11.5.1999, s. 13. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2005/33/EY (EUVL L 191, 22.7.2005, s. 59).

      (6)  EUVL L 283, 31.10.2003, s. 51. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2004/75/EY (EUVL L 157, 30.4.2004, s. 100, oikaisu EUVL L 195, 2.6.2004, s. 31).

      LIITE
      TIIVISTELMÄ MAASÄHKÖÖN LIITTYVISTÄ OHJEISTA
      Tässä liitteessä annetaan hyödyllistä tietoa maasähkön kustannuksista ja hyödyistä. Yksityiskohtaisempaa tietoa sisältyy komission hiljattain teettämään kertomukseen ”Service Contract on Ship Emissions Assignment, Abatement and Market-based Instruments: Shore-side Electricity” (1). Tässä esitetyt tiedot päästöistä ja kustannuksista koskevat merialuksia, mutta tekniikka sopii hyvin myös sisävesialuksiin.
      1.   Tekniset vaatimukset – tyypillinen liitäntä
      Oheinen kaavio osoittaa tyypilliset vaatimukset maasähkön liitännälle. Muut konfiguraatiot ovat mahdollisia aluksesta ja laiturista riippuen. Sähköalan kansainvälinen standardointijärjestö International Electrical Commission ja Kansainvälinen luokituslaitosten järjestö IACS työstävät parhaillaan alan standardeja, jotka IMO voi myöhemmin ottaa huomioon.

                  1)

                  Liitäntä 20–100 kV:n kansalliseen verkkoon paikallisen sähköaseman kautta, jossa jännite muunnetaan 6–20 kV:n jännitteeksi.

                  2)

                  Kaapelit, joiden kautta 6–20 kV:n virta siirretään sähköasemalta satamaterminaaliin.

                  3)

                  Virran muuntaminen tarvittaessa. (Sähkö toimitetaan yhteisössä yleensä 50 Hz:n taajuudella. Alus, joka on suunniteltu käyttämään 60 Hz:n taajuutta, voi mahdollisesti käyttää 50 Hz:n taajuutta joissakin laitteissa, kuten aluksen valaistuksessa tai lämmityksessä, muttei moottorilla toimivissa laitteissa, kuten pumpuissa, vinttureissa ja nostureissa. Tämän vuoksi 60 Hz:n taajuutta käyttävää alusta varten 50 Hz:n taajuus olisi muunnettava 60 Hz:n taajuudeksi).

                  4)

                  Kaapelit, joita pitkin sähkö siirretään terminaaliin. Kaapelit voidaan asentaa maan alle olemassa oleviin tai uusiin putkiin.

                  5)

                  Kaapelikelajärjestelmä, jotta vältetään korkeajännitteisten kaapelien käsittely. Tämä voitaisiin rakentaa laiturille, jonka varaan asennetaan kaapelikela, taavetti ja runko. Taavettia ja runkoa voitaisiin käyttää nostamaan ja laskemaan kaapelit alukseen. Kaapelikelaa ja runkoa voitaisiin käyttää ja hallita sähkömekaanisesti.

                  6)

                  Aluksella oleva pistorasia liitosjohtoa varten.

                  7)

                  Aluksella oleva muuntaja, joka muuntaa korkeajännitteisen sähkön 400 voltin jännitteeksi.

                  8)

                  Sähkö johdetaan eri puolille alusta ja apumoottori sammutetaan.

            2.   Hyödyt – päästövähennykset
      Maasähkö on väline, jonka avulla voidaan saada aikaan ilman laadun paikallinen paraneminen. Sen käytöstä saatava hyöty vaihtelee suuresti useista tekijöistä riippuen. Tähän suositukseen liittyvä vaikutusten arviointi osoittaa hyödyt, joita voitaisiin saavuttaa tämän välineen laajemmalla käytöllä EU:ssa. Ennen yksittäisiä asennuksia on tarpeen analysoida erityisolosuhteisiin liittyvät kustannukset ja hyödyt.
      Vaikutusten arvioinnissa osoitetaan, miten ilman epäpuhtauspäästöt vähenevät, mikäli maasähköä käytetään 500 laiturissa (oletuksena keskikokoiset moottorit). Yksi hyötyihin vaikuttava merkittävä tekijä on polttoaineen rikkipitoisuus. Yhteisön lainsäädännössä asetetaan tiukemmat rajat, joita useimmissa tapauksissa sovelletaan laiturissa olevien aluksien polttoaineen rikkipitoisuudelle vuodesta 2010 alkaen. Tämän vuoksi annetaan esimerkit tapauksista, joissa polttoaineen rikkipitoisuus on 2,7 prosenttia ja 0,1 prosenttia. Esimerkit osoittavat, että maasähkön käytöstä saatava rahallisena arvona ilmaistu kokonaisetu olisi 252–708 miljoonaa euroa vuodessa, jos käytettävän polttoaineen rikkipitoisuus on 2,7 prosenttia, ja 103–284 miljoonaa euroa vuodessa, jos käytettävän polttoaineen rikkipitoisuus on 0,1 prosenttia. Hyödyt saadaan ihmisten terveyden parantumisesta sekä materiaalivahinkojen vähentymisestä, jotka johtuvat ilman epäpuhtauspäästöjen vähentymisestä (2).
      Siirtymisestä maasähköön saataisiin myös muita etuja, jotka eivät sisälly näihin lukuihin. Se vähentäisi hiilidioksidin (CO2) päästöjä yli 50 prosenttia, hiilimonoksidin (CO) päästöjä noin 99 prosenttia ja typpioksiduulin (N20) päästöjä yli 50 prosenttia. Se vähentäisi myös apumoottoreista johtuvaa tärinää ja melua, jonka on mitattu olevan 90–120 dB alusten läheisyydessä, sekä parantaisi alusten konemiehistön huolto-olosuhteita.
      3.   Kustannukset – pääomamenot ja toimintakustannukset
      Maasähkön asentamisesta ja käytöstä johtuvat kustannukset jakautuvat sataman ja aluksen välillä, ja ne vaihtelevat huomattavasti riippuen olemassa olevasta infrastruktuurista erityisesti satamien osalta. Vaikutusten arvioinnissa esitetään alustavat laskelmat järjestelmän vuosittaisista kokonaiskustannuksista keskimääräistä laituria kohti sekä erikokoisilla apumoottoreilla varustettuja uusia ja jälkiasennusaluksia kohti. Tulokset esitetään taulukossa 1.
      Niistä voidaan nähdä, että kokonaiskustannukset ovat huomattavasti alhaisemmat sellaisten alusten osalta, joilla on suuret apumoottorit. Näiden alusten osalta voitaisiin saavuttaa myös suurimmat epäpuhtauspäästöjen vähennykset. Kustannukset ovat myös huomattavasti alhaisemmat silloin, kun maasähkö asennetaan uusiin aluksiin sen sijaan, että laitteet asennetaan jälkeenpäin. Polttoaine- ja sähkökustannukset ovat varsin merkittävä osa alusten kustannuksia. Polttoainekustannukset vaihtelevat, mutta vähärikkinen polttoaine on kalliimpaa kuin rikkipitoisuudeltaan korkea polttoaine. Alentamalla veroja, joita peritään satamissa laiturissa oleville aluksille toimitetusta sähköstä, lisätään maasähkön kiinnostavuutta.
      Taulukko 1

                  ALUSTYYPPI
                  Apumoottorin koko

                  Järjestelmän vuosittaiset kokonaiskustannukset

                  veroineen
                  alhainen poltto-aineen hinta

                  ilman veroja
                  korkea poltto-aineen hinta

                  (euro/laituri/vuosi)

                  (euro/laituri/vuosi)

                  UUSI ALUS

                  Pieni

                  164 659

                  82 315

                  Keskikokoinen

                  269 416

                  39 904

                  Suuri

                  521 630

                  –72 298

                  JÄLKIASENNUS

                  Pieni

                  202 783

                  120 439

                  Keskikokoinen

                  324 402

                  94 890

                  Suuri

                  617 999

                  24 071

            4.   Hyötyjen ja kustannusten vertailua
      Vuosittaisten rahallisena arvona ilmaistavien hyötyjen, jotka saataisiin edellä mainittujen neljän epäpuhtauden vähentämisestä 500 laiturissa, arvioidaan olevan 103–284 miljoonaa euroa, jos käytettävän polttoaineen rikkipitoisuus on 0,1 prosenttia, ja 252–708 miljoonaa euroa, jos käytettävän polttoaineen rikkipitoisuus on 2,7 prosenttia. Arvojen vaihtelu johtuu erilaisista menetelmällisistä tekijöistä, kuten tilastollisesta eliniänodotteesta. Yksityiskohtaisempia tietoja löytyy ilman pilaantumista koskevan teemakohtaisen strategian (3) vaikutusten arvioinnista.
      Taulukossa 1 esitetyt järjestelmän vuosittaiset kokonaiskustannukset laituria kohti riippuvat seuraavista kolmesta tekijästä: alusten moottorien koosta, siitä, asennetaanko laitteet uuteen vai vanhaan alukseen, sekä sähkön ja aluksissa käytettävän polttoaineen kustannuksista. Vaikutusten arviointi osoittaa, että mikäli alukset käyttävät maasähköä 500 laiturissa, arvioidut kustannukset ovat 185 miljoonaa euroa korkeammat vuodessa kuin mikäli alukset käyttävät polttoainetta. Tässä skenaariossa polttoaineen hinta on alhainen ja sähköverot maksetaan kokonaan. Skenaariossa, jossa polttoaineen hinta on korkeampi ja sähköveroista on myönnetty vapautus, kokonaiskustannukset alenevat 80 prosentilla noin 34 miljoonaan euroon vuodessa.
      Nämä luvut osoittavat, että monissa tilanteissa maasähkön hyödyt ovat suuremmat kuin kustannukset. Useissa tapauksissa hyödyt ovat kustannuksiin nähden moninkertaiset.
      5.   Päätelmät
      Maasähkön hyödyt ja kustannukset vaihtelevat huomattavasti riippuen olemassa olevasta konfiguraatiosta sekä sataman, laiturin ja aluksen sijainnista. Tämä tarkoittaa sitä, että maasähkön kustannustehokkuutta on tarkasteltava tapauskohtaisesti ja että alusten moottoreista johtuvien päästöjen torjumista olisi jatkettava.
      Jos maasähkön käyttöä tarkastellaan ympäristön kannalta, voidaan todeta, että maasähköllä voidaan vähentää päästöjä huomattavasti enemmän kuin sillä, että siirrytään käyttämään laiturissa ollessa polttoainetta, jonka rikkipitoisuus on 0,1 prosenttia (kuten direktiivissä 2005/33/EY edellytetään vuodesta 2010 alkaen). Tämä koskee erityisesti hiukkasten ja typen oksidien päästöjä. Maasähkön käyttöä on siten syytä harkita erityisesti satamissa, joissa aluksista johtuvat typen oksidien ja hiukkasten päästöt vaikuttavat paikallisiin ilmanlaadun ongelmiin, kuten otsonille ja hiukkasille asetettujen raja-arvojen ylittymisiin.
      Yleisesti nämä luvut osoittavat, että aluksissa, joissa on suuret moottorit ja jotka säännöllisesti käyvät samassa satamassa, siirtyminen maasähköön olisi sekä ympäristön että talouden kannalta parempi ratkaisu kuin rikkipitoisuudeltaan 0,1 prosentin polttoaineen käyttäminen. Taloudelliselta kannalta maasähköstä saatavat säästöt vastaavat rikkipitoisuudeltaan matalan polttoaineen käyttämistä uusissa aluksissa, jotka säännöllisesti käyvät samoissa satamissa, erityisesti (mutta ei ainoastaan) jos samalla toteutetaan sähköverojen vähennyksiä, jotka ovat mahdollisia direktiivin 2003/96/EY perusteella. Jäsenvaltiot ja paikallisviranomaiset voivat myös harkita muita välineitä, joilla rohkaistaan satamia investoimaan maasähkön infrastruktuuriin ja varmistamaan sen käyttö.

         (1)  Katso http://www.europa.eu.int/comm/environment/air/pdf/task2_shore-side.pdf

         (2)  Katso http://europa.eu.int/comm/environment/air/cafe/activities/pdf/cafe_cba_externalities.pdf (sivu 4). Arvot ovat kansallisia keskiarvoja (kaupunki- ja maaseutualueet yhdistettyinä), joten hyödyt saattavat olla suurempia kaupunkien keskustassa sijaitsevissa satamissa.

         (3)  SEC(2005) 1133.


Avis juridique important

|

31995K0393

Komission suositus N:o 393/95/EHTY, annettu 24 päivänä helmikuuta 1995, komission suosituksen N:o 3118/94/EHTY muuttamisesta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

Virallinen lehti nro L 043 , 25/02/1995 s. 0023 - 0038

KOMISSION SUOSITUS N:o 393/95/EHTY,annettu 24 päivänä helmikuuta 1995,komission suosituksen N:o 3118/94/EHTY muuttamisesta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan hiili- ja teräsyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 74 artiklan,sekä katsoo, ettäsuosituksen N:o 3118/94/EHTY (1) 3 artiklan, jossa komissio saattaa tiettyjen Euroopan hiili- ja teräsyhteisön perustamissopimuksen soveltamisalaan kuuluvien rauta- ja terästuotteiden yhteisöön tuonnin yhteisön valvonnan alaiseksi, mukaisesti on tarpeen tehdä luettelo maista ja tuotteista, joille kyseisen suosituksen liitteessä vaaditaan tuontilisenssit,komission suosituksen N:o 73/95/EHTY (2) mukaisesti Venäjän ja Ukrainan toimivaltaiset viranomaiset tai järjestöt antavat vientilisenssin tai alkuperäistodistuksen tiettyjen näistä maista peräisin olevien terästuotteiden yhteisöön tuontiin sovellettavan tarkastusjärjestelmän yhteydessä; on aiheellista julkaista mallit näistä vientiasiakirjoista tiedoksi taloudellisille toimilinjoille,Bulgarian tasavalta, Romania ja yhteisö ovat sopineet, että siihen asti, kunnes EY-Bulgarian tasavalta -sekakomitean ja EY-Romania-sekakomitean päätökset sekä näiden päätösten alaan kuuluvien terästuotteiden tuontia yhteisöön koskevasta tarkastusjärjestelmästä tehdyt komission päätökset tulevat voimaan, näiden päätösten alaan kuuluvien terästuotteiden yhteisöön tuonnissa vaaditaan 1 päivästä maaliskuuta 1995 Bulgarian ja Romanian viranomaisten antama vientilisenssi, jaSveitsin viranomaisten kanssa käytyjen neuvottelujen johdosta on tarpeen muuttaa suosituksen N:o 3118/94/EHTY 1 artikla Euroopan vapaakauppaliiton (EFTA) maiden jättämiseksi suosituksen soveltamisalan ulkopuolelle,ANTAA TÄMÄN SUOSITUKSEN:1 artikla Lisätään suosituksen N:o 3118/94/EHTY liitteeksi V tämän suosituksen liite I, joka sisältää Venäjän ja Ukrainan toimivaltaisten viranomaisten tai järjestöjen tiettyjen näistä maista peräisin olevien terästuotteiden yhteisöön tuontiin sovellettavan tarkastusjärjestelmän yhteydessä antaman vientilisenssin ja alkuperätodistuksen mallit.2 artikla 1. Lisätään suosituksen N:o 3118/94/EHTY liitteeksi VI tämän suosituksen liite II, joka sisältää lisäluettelon maista ja tuotteista, joilta vaaditaan tuontilisenssejä.2. Lisätään suosituksen N:o 3118/94/EHTY liitteeksi VII tämän suosituksen liite III, joka sisältää liitteessä VI lueteltujen toimivaltaisten viranomaisten antamien vientilisenssien mallit.3 artikla Muutetaan komission suosituksen N:o 3118/94/EHTY 1 artiklan 1 kohta lisäämällä ilmaisun ". . . joka on peräisin muista kolmansista maista kuin" jälkeen ilmaisu "Euroopan vapaakauppaliiton (EFTA) maat tai".4 artikla Tämä suositus tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.Tehty Brysselissä 24 päivänä helmikuuta 1995.Komission puolestaLeon BRITTANVarapuheenjohtaja(1) EYVL N:o L 330, 21.12.1994, s. 6(2) EYVL N:o L 13, 19.1.1995, s. 1LIITE I "LIITE V>KAAVION ALKU>>KAAVION LOOPU>`VIENTILISENSSI(EHTY-tuotteet)1. Tuoja (nimi, täydellinen osoite, maa)2. N:o3. Vuosi4. Tuoteryhmä5. Vastaanottaja (nimi, täydellinen osoite, maa)6. Alkuperämaa7. Määrämaa8. Laivauspaikka ja -aika - Kuljetusväline9. Lisätietoja10. Tavarankuvaus - Valmistaja11. CN-koodi12. Määrä (1)13. FOB-arvo (2)14. TOIMIVALTAISEN VIRANOMAISEN VAHVISTUSAllekirjoittanut todistaa, että edellä kuvatut tavarat on luettu 4 kohdassa ilmoitetun tuoteryhmän osalta 3 kohdassa ilmoitetun vuoden enimmäismääriin EHTY-tuotteiden kauppaa yhteisön kanssa koskevien säännösten ja määräysten mukaisesti15. Toimivaltainen viranomainen (nimi, täydellinen osoite, maa)Paikka	aika	(1) Ilmoitettava nettopaino (kg) tai määrä vaadittuina yksikköinä, jos muu kuin nettopaino(2) Myyntisopimuksen valuutassa.`>KAAVION ALKU>>KAAVION LOOPU>>KAAVION ALKU>>KAAVION LOOPU>>KAAVION ALKU>>KAAVION LOOPU>LIITE II "LIITE VIBulgarian tasavallasta ja Romaniasta peräisin olevat tuotteet, joilta vaaditaan tuontilisenssitKomission suosituksen N:o 3118/94/EHTY liitteessä I luetellut Bulgarian tasavallasta tai Romaniasta peräisin olevat EHTY:n tuotteet."LIITE III "LIITE VII>KAAVION ALKU>>KAAVION LOOPU>>KAAVION ALKU>>KAAVION LOOPU>


				|

		52013DC0365

			Suositus NEUVOSTON SUOSITUS Liettuan vuoden 2013 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Liettuan vuosien 2012–2016 lähentymisohjelmaa koskeva neuvoston lausunto /* COM/2013/0365 final */

Suositus
NEUVOSTON SUOSITUS
Liettuan vuoden 2013 kansallisesta
uudistusohjelmasta
sekä samassa yhteydessä annettu Liettuan vuosien 2012–2016 lähentymisohjelmaa
koskeva neuvoston lausunto
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta
tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja
148 artiklan 4 kohdan,
ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman
valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta
7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY)
N:o 1466/97[1]
ja erityisesti sen 9 artiklan 2 kohdan,
ottaa huomioon Euroopan komission suositukset[2],
ottaa huomioon Euroopan parlamentin
päätöslauselmat[3],
ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,
on kuullut talous- ja rahoituskomiteaa,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)       Eurooppa-neuvosto hyväksyi
26 päivänä maaliskuuta 2010 Euroopan komission ehdotuksen, jolla
käynnistetään uusi kasvu- ja työllisyysstrategia, Eurooppa 2020. Strategian lähtökohtana
on tehostaa talouspolitiikan koordinointia, ja siinä keskitytään
avainalueisiin, joilla tarvitaan toimia, jotta voidaan parantaa Euroopan
mahdollisuuksia vauhdittaa kestävää kasvua ja lisätä kilpailukykyä.
(2)       Neuvosto antoi 13 päivänä
heinäkuuta 2010 komission ehdotusten perusteella suosituksen jäsenvaltioiden ja
unionin talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista (2010–2014) ja hyväksyi 21
päivänä lokakuuta 2010 päätöksen jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan
suuntaviivoista[4].
Yhdessä nämä muodostavat ns. yhdennetyt suuntaviivat. Jäsenvaltioita
kehotettiin ottamaan yhdennetyt suuntaviivat huomioon kansallisessa talous- ja
työllisyyspolitiikassaan.
(3)       Valtion- ja hallitusten
päämiehet hyväksyivät 29 päivänä kesäkuuta 2012 kasvu- ja työllisyyssopimuksen,
joka toimii johdonmukaisina puitteina kansallisen, EU:n ja euroalueen tason
toimille kaikkia mahdollisia keinoja, välineitä ja politiikkoja käyttäen. He
päättivät toimista, jotka on toteutettava jäsenvaltioiden tasolla, ja
ilmaisivat erityisesti täysimääräisen sitoutumisensa Eurooppa 2020 ‑strategian
tavoitteiden saavuttamiseen ja maakohtaisten suositusten täytäntöönpanoon.
(4)       Neuvosto antoi 6 päivänä
heinäkuuta 2012 suosituksen Liettuan vuoden 2012 kansallisesta
uudistusohjelmasta ja lausunnon Liettuan vuosien 2011–2015 tarkistetusta
lähentymisohjelmasta.
(5)       Komissio hyväksyi
28 päivänä marraskuuta 2012 vuotuisen kasvuselvityksen[5]. Tästä alkoi vuoden 2013
talouspolitiikan EU-ohjausjakso. Komissio hyväksyi niin ikään 28 päivänä
marraskuuta 2012 asetuksen (EU) N:o 1176/2011 perusteella varoitusmekanismia
koskevan kertomuksen[6],
jossa se katsoi, että Liettua ei kuulu niihin jäsenvaltioihin, joista
laadittaisiin perusteellinen tarkastelu.
(6)       Eurooppa-neuvosto hyväksyi
14 päivänä maaliskuuta 2013 rahoitusvakauden varmistamisen, julkisen
talouden vakauttamisen ja kasvun vauhdittamisen painopisteet. Se korosti, että
on tarpeen jatkaa eriytettyä, kasvua edistävää julkisen talouden vakauttamista,
palauttaa normaalit luotonannon edellytykset, edistää kasvua ja kilpailukykyä,
puuttua työttömyyteen ja kriisin sosiaalisiin seurauksiin sekä nykyaikaistaa
julkishallintoa.
(7)       Liettua toimitti vuoden 2013
tarkistetun kansallisen uudistusohjelmansa 9 päivänä huhtikuuta 2013 sekä
vuosia 2012–2016 koskevan lähentymisohjelmansa 26 päivänä huhtikuuta 2013.
Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu
ottaa huomioon.
(8)       Neuvosto on neuvoston
asetuksen (EY) N:o 1466/97 mukaisen vuoden 2013 lähentymisohjelman arvioinnin
perusteella sitä mieltä, että julkisen talouden kehitysarvioiden perustana
oleva makrotalouden skenaario on realistinen ja vastaa laajalti komission
kevään talousennusteessa esitettyä arviota. Vuodesta 2009 alkaen toteutetun
kunnianhimoisen julkisen talouden vakauttamisen ansiosta julkisen talouden
alijäämä on supistunut ja se oli 3,2 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2012.
Tämän katsotaan olevan riittävä liiallisen alijäämän olemassaolosta tehdyn
päätöksen kumoamiseksi, kun otetaan huomioon eläkeuudistuksen kustannukset. Alijäämän
supistuminen perustui jossain määrin myös vankkaan talouskasvuun ja menojen
väliaikaiseen jäädyttämiseen. Ohjelmassa on muutettu keskipitkän aikavälin
tavoite +0,5 prosentista –1,0 prosenttiin, mikä on vielä vakaus- ja
kasvusopimuksen tavoitteiden mukaista. Ohjelman mukaisen julkisen talouden
strategian tavoitteena on saavuttaa keskipitkän aikavälin tavoite vuoteen 2016
mennessä. Kun otetaan huomioon (uudelleenlaskettu) rakenteellinen julkisen
talouden rahoitusasema, eteneminen kohti keskipitkän aikavälin tavoitetta on
vuositasolla rakenteellisin luvuin yli 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen.
Menojen kasvun viitearvo saavutetaan ohjelmakaudella. Mukautus on hieman
etupainotteinen ja perustuu ensi sijassa menokuriin, mutta sitä tuetaan vain
osittain käytännön toimenpiteillä, mukaan lukien kertaluonteiset toimet, joita
ei ole aina määritelty. Komission ennusteen mukaan rakenteellisen sopeutuksen
odotetaan olevan 0,3 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2013 ja 0,0 prosenttia
suhteessa BKT:hen vuonna 2014 eli edistymisvauhti on alle vaaditun 0,5
prosentin suhteessa BKT:hen. Myös tämä herättää epäilyjä ohjelman sopeutusuran
onnistumisesta. Julkisen talouden vakauttamiseksi toteutettavia
lisätoimenpiteitä ei ole vielä määritetty ja olisikin harkittava rakenneuudistuksia,
mukaan lukien siirtymistä tulopuolen toimenpiteisiin. Julkinen velka on
edelleen alle 60 prosenttia suhteessa BKT:hen eli 40,7 prosenttia vuonna 2012,
ja sen odotetaan vähenevän hieman ohjelmakaudella. Lähentymisohjelman mukaan
velka supistuu 39,7 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2013 ja edelleen
34,5 prosenttiin vuoteen 2016 mennessä, mutta komission ennusteessa vastaavat
luvut ovat 40,1 prosenttia vuonna 2013 ja 39,4 prosenttia vuonna 2014. Luvuissa
olevat erot johtuvat ennen kaikkea lähentymisohjelmassa ennustetusta
vähäisemmästä alijäämästä.
(9)       Vaikka Liettuan alijäämä on
supistunut vuosien mittaan, sen julkisen talouden liikkumavara ei ole
edelleenkään riittävä häiriöihin vastaamiseksi. Liettuan on kuitenkin
mahdollista soveltaa vähemmän vääristävää verotusta ja parantaa edelleen
verolainsäädännön noudattamista. Liettuan verojen suhde BKT:hen on edelleen
EU:n alhaisin, ja julkisen talouden vakauttamisessa on keskitytty pääasiassa
menopuoleen. Liettua voisi harkita sellaisia ylimääräisiä verotulojen lähteitä,
joista on vähiten haittaa kasvulle, kuten ympäristöverotusta ja kiinteästä
omaisuudesta perittäviä juoksevia veroja. Vaikka Liettua on toteuttanut toimia
lisätäkseen kiinteästä omaisuudesta saatavia verotuloja, tiukentamisen varaa
näyttää olevan edelleen. Liettuan ympäristöverotulot ovat supistumassa, ja ne
olivat EU:n toiseksi alhaisimmat vuonna 2011. Tämä johtuu myös siitä, että
Liettuan liikenneverot ovat EU:n alhaisimmat. Tämä ei edistä Liettuan talouden
suuren energiaintensiivisyyden vähentämistä. Samaan aikaan julkisen talouden
vakauttamisessa olisi asetettava etusijalle kasvua edistävät menot, esimerkiksi
tutkimus- ja koulutusmenot. Julkisen talouden kehystä vahvistavan lainsäädännön
täytäntöönpano on viivästynyt. Liettuan julkisen talouden kehyksellä ei ole
nopean kasvun vuosina pystytty estämään myötäsyklistä finanssipolitiikkaa
eivätkä säännöt ole riittävän sitovia. Seurannan, vastuuvelvollisuuden ja
budjettimenettelyjen toteuttamista on parannettava ja keskipitkän aikavälin kehyksen
sitovuutta on vahvistettava.
(10)     Väestörakenteen kehitys on
haaste Liettuan julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyydelle. Tämän vuoksi
kattava eläkeuudistus, jossa keskitytään sekä eläkkeiden kestävyyteen että
riittävyyteen, on edelleen tärkeä. Eläkkeiden riittävyys on haaste, sillä
vanhempaan väestöön kohdistuu suuri köyhyys- ja syrjäytymisriski. Vuonna 2012
toteutetulla eläkkeiden kertymisjärjestelmän uudistuksella edistetään toisen
pilarin eläkkeiden kartuttamista myöntämällä valtion talousarviosta
taloudellisia kannusteita. Lisäksi uudistuksella otettiin käyttöön mahdollisuus
palata siirtymäkauden aikana yksityisestä eläkejärjestelmästä valtion
sosiaalivakuutusrahaston piiriin. Myös eläkeikää nostetaan vähitellen. Uudistus
tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 2014. Nämä ovat tärkeitä mutta yksittäisiä
oikeansuuntaisia toimia, mutta suurempia muutoksia tarvitaan erityisesti
ensimmäisen pilarin eläkkeiden osalta. Lisäksi tarvitaan ikääntyneiden
työntekijöiden työllistymistä edistäviä toimenpiteitä ja ikäystävällisiä
työympäristöjä.
(11)     Työttömyyden vähentäminen ja
alhainen työvoimaosuus ovat edelleen keskeisiä haasteita. Erityisesti nuoret ja
ammattitaidottomat kärsivät suuresta työttömyydestä. Ammattitaidon kysynnän ja
tarjonnan kohtaamattomuus tuli erityisen selväksi kriisin aikana ja on kasvava
ongelma, mikä viittaa rakenteellisiin puutteisiin koulutus- ja
työmarkkinapolitiikoissa. Tätä seurannutta ammattitaitoisen työvoiman puutetta
pahentaa voimakas maastamuutto. Näin ollen tarvitaan lisätoimenpiteitä, joilla
parannetaan työmarkkinoiden joustavuutta ja edistetään erityisesti nuorten,
ammattitaidottomien ja ikääntyneiden työntekijöiden osallistumista
työmarkkinoille. Aktiivisten työmarkkinatoimenpiteiden kokonaiskattavuus ja
toimenpidekohtaiset määrärahat ovat edelleen riittämättömiä, eikä toimenpiteitä
ole kohdennettu riittävästi matalan taitotason työntekijöihin ja
pitkäaikaistyöttömiin. Työlainsäädännön kattavassa tarkistuksessa voitaisiin
yhdessä työmarkkinaosapuolten kanssa kartoittaa tarpeettomat rajoitukset ja
hallinnolliset esteet, jotka vaikuttavat joustaviin sopimuksiin,
irtisanomismääräyksiin ja joustaviin työaikajärjestelyihin. Jotta voitaisiin
parantaa siirtymistä koulutuksesta työmarkkinoille, oppisopimuskoulutuksesta ja
työharjoittelusta voitaisiin tehdä houkuttelevampia.
(12)     Köyhyys ja sosiaalinen
syrjäytyminen on yhä huolestuttavan yleistä. Erityisen huolestuttavaa on
lapsiköyhyyden lisääntyminen. Vuonna 2012 aloitettiin sosiaaliturvauudistukseen
liittyvät toimenpiteet, joiden tarkoituksena on lisätä työkannusteita
(työssäoloaikaiset etuudet pitkäaikaistyöttömille, sosiaalietuuksien
asteittainen vähentäminen niiltä työikäisiltä, jotka eivät ole työelämässä) ja
vähentää köyhyyttä. Viidessä kunnassa aloitetussa kokeiluhankkeessa saavutettiin
merkittäviä tuloksia kustannusten säästössä ja toimenpiteiden paremmassa
kohdentamisessa tuensaajille. On tarpeen ottaa nyt käyttöön
seurantajärjestelmä, jotta voidaan arvioida uudistuksen tehokkuutta ja sen
vaikutusta köyhyyden ja syrjäytymisen vähentämiseen. Uudistukseen olisi
liityttävä myös toimenpiteitä, joilla edistetään erityisesti sosiaaliturvaa
pitkään nauttineiden osallistumista työmarkkinoille. Köyhyyden vähentämiseksi
toteutettuja toimenpiteitä ovat sosiaalietuuksien kattavuuden lisääminen ja
etuuksien määrän uusi laskentamenetelmä. Lisäksi 1 päivänä tammikuuta 2013
korotettiin vähimmäispalkkaa 18 prosenttia, mikä voi auttaa vähentämään
kannustinloukkua ja työssäkäyvien köyhyyttä. Nämä toimenpiteet näyttävät
kuitenkin riittämättömiltä kun otetaan huomioon haasteen suuruus ja köyhyyden
vähentämiseen tähtäävän kattavan strategian tai toimintasuunnitelman puute.
(13)     Hallitus on toteuttanut
valtion omistamien yritysten kunnianhimoista uudistamishanketta vuodesta 2010
alkaen. Uudistus on asianmukainen ja uskottava, ja siihen liittyy sekä
lainsäädännöllisiä että organisatorisia muutoksia. Sääntelyuudistus on
toteutettu, ja lisäksi raportointivaatimuksia noudatetaan yleisesti. Haasteena
on nyt eturistiriitojen välttäminen sääntelyyn ja muuhun kuin sääntelyyn
liittyvissä toiminnoissa sekä valtionyritysten kaupallisten ja ei-kaupallisten
toimintojen erottaminen toisistaan. Kun uudistus on saatu täysin toteutettua,
sen avulla voidaan edistää kilpailukykyä ja kasvua. Sen vuoksi on tärkeää
seurata säännösten noudattamista.
(14)     Sähkö- ja kaasuyhteyksiä naapurimaihin ei ole kehitetty riittävästi.
Tämän johdosta energia-alan kilpailu on hyvin rajallista ja energiahinnat
korkeita. Myös energiatehokkuus on edelleen ongelma. Korjausrakentamisessa on
edetty hitaasti, myös JESSICA-holdingrahastosta tuetuissa hankkeissa, ja
yksityisasuntojen korjaamisessa on edelleen suuria haasteita.
(15)     Komissio on EU-ohjausjakson
osana analysoinut kattavasti Liettuan talouspolitiikkaa. Se on arvioinut
lähentymisohjelman ja kansallisen uudistusohjelman. Se on ottanut huomioon ei
vain niiden merkityksen Liettuan finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja
talouspolitiikan kestävyyden kannalta vaan myös sen, ovatko ne EU:n sääntöjen
ja ohjeiden mukaisia, koska unionin yleistä talouden ohjausta on tarpeen
tehostaa antamalla EU:n tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin.
EU-ohjausjakson yhteydessä annetut komission suositukset ilmenevät jäljempänä
esitettävistä suosituksista 1–6.
(16)     Neuvosto on tutkinut Liettuan
lähentymisohjelman tämän arvioinnin perusteella, ja sen lausunto[7] ilmenee erityisesti jäljempänä
esitettävästä suosituksesta 1,
SUOSITTAA, että Liettua toteuttaisi
vuosina 2013–2014 toimia, joilla se
1.           varmistaa kasvua edistävän
julkisen talouden vakauttamisen ja toteuttaa julkisen talouden strategian
suunnitelmien mukaisesti, jatkaa rakenteellisia sopeutustoimia, joiden avulla
Liettua saavuttaa keskipitkän aikavälin tavoitteen; asettaa kasvua edistävät
menot etusijalle; vahvistaa finanssipoliittista kehystä erityisesti ottamalla
käyttöön realistiset ja sitovat menokatot julkisen talouden keskipitkän
aikavälin kehyksessä; tarkistaa verojärjestelmän ja harkitsee kasvun kannalta
vähiten haitallisten verojen, kuten kiinteään omaisuuteen kohdistuvien
juoksevien verojen ja ympäristöverojen, korottamista, mukaan lukien
autoverotuksen käyttöönotto, ja parantaa verosäännösten noudattamista;
2.           hyväksyy eläkejärjestelmän
kattavaa uudistusta koskevan lainsäädännön ja panee sen täytäntöön; mukauttaa
lakisääteisen eläkeiän elinajanodotteen muutoksiin, rajoittaa varhaiseläkkeelle
pääsyä, laatii selkeät säännöt eläkkeiden indeksointia varten ja edistää
täydentävien säästöjärjestelmien käyttöä huolehtien samalla vireillä olevien
uudistusten toteuttamisesta; tukee eläkeuudistusta edistämällä ikääntyneiden
työntekijöiden työllistettävyyttä;
3.           puuttuu erityisesti matalan
taitotason työntekijöiden ja pitkäaikaistyöttömien korkeaan työttömyyteen
keskittämällä resurssit uudelleen aktiiviseen työmarkkinapolitiikkaan ja
parantamalla sen kattavuutta ja tehokkuutta; parantaa nuorten
työllistettävyyttä esimerkiksi nuorisotakuulla, edistää oppisopimuskoulutuksen
toteutusta ja tehokkuutta ja puuttuu ammattitaidon kysynnän ja tarjonnan
pysyvään kohtaamattomuuteen; tarkistaa joustavia sopimuksia, irtisanomismääräyksiä
ja joustavia työaikajärjestelyjä koskevan työlainsäädännön asianmukaisuuden
työmarkkinaosapuolia kuullen;
4.           toteuttaa konkreettisia
kohdennettuja toimenpiteitä köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen
vähentämiseksi; vahvistaa yhteyttä sosiaaliavustuksia koskevan uudistuksen ja
työmarkkinoille osallistumista edistävien toimenpiteiden välillä;
5.           saattaa valtion omistamien
yritysten uudistuksen päätökseen erityisesti varmistaakseen omistuksen ja
sääntelytehtävien erottamisen toisistaan ja seuraa tarkasti uudistukseen
liittyvien vaatimusten noudattamista;
6.           nopeuttaa
rakennusten energiatehokkuutta parantavia toimenpiteitä esimerkiksi poistamalla
esteitä ja perustamalla nopeasti holdingrahaston; edistää kilpailua
energiaverkoissa parantamalla sekä sähkö- että kaasuverkkojen
yhteenliitettävyyttä muiden jäsenvaltioiden kanssa.
Tehty Brysselissä
                                                                       Neuvoston puolesta
                                                                       Puheenjohtaja
[1]               EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.
[2]               COM(2013) 365 final.
[3]               P7_TA(2013)0052 ja P7_TA(2013)0053.
[4]               Neuvoston päätös 2013/208/EU, annettu 22 päivänä
huhtikuuta 2013.
[5]               COM(2012) 750 final.
[6]               COM(2012) 751 final.
[7]               Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 9 artiklan
2 kohdan mukaisesti.


Avis juridique important

|

31998Y0617(01)

Neuvoston suositus, annettu 28 päivänä toukokuuta 1998 väärennösten paljastamiseen käytettävästä laitteistosta Euroopan unionin rajanylityspaikoilla

Virallinen lehti nro C 189 , 17/06/1998 s. 0019 - 0020

NEUVOSTON SUOSITUS,annettu 28 päivänä toukokuuta 1998 väärennösten paljastamiseen käytettävästä laitteistosta Euroopan unionin rajanylityspaikoilla (98/C 189/02) EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen K.3 artiklan 2 kohdan a alakohdan,ottaa huomioon Yhdistyneen kuningaskunnan tekemän aloitteen,sekä katsoo, ettäon tärkeää saada käyttöön tasoltaan yhdenmukaista asiantuntemusta ja laitteistoa väärennösten paljastamiseksi Euroopan unionin rajanylityspaikoilla,SUOSITTELEE JÄSENVALTIOIDEN HALLITUKSILLEseuraavien tekijöiden huomioon ottamista sen varmistamiseksi, että rajanylityspaikoilla on käytettävissä tasoltaan yhdenmukaista laitteistoa.1. Määräävät tekijätRajanylityspaikoilla käyttöön otettava laitteisto on määritettävä ottamalla huomioon seuraavat tekijät:- matkustajaliikenteen määrä- väärinkäytöksien nykyinen määrä- vertailuaineiston saatavuus- valvontaviranomaisten läsnäolo ja annetun koulutuksen taso.2. Suositeltavat varustetasota) VÄHIMMÄISTASO: pienet rajanylityspaikat tai vain ajoittain miehitetyt rajanylityspaikat, joissa toimii vain perustason koulutuksen saanutta henkilöstöä.Vaadittavat laitteet:Ultraviolettivalonlähteet- Kiinteät, toimistokäyttöön- Kannettavat, käytettäväksi liikuttaessa, esim. junissa, linja-autoissa jne.Suurennus- Kädessä pidettävät suurennuslasit- Laaja valaistu suurennuslasitasoVertailuaineisto- Aitojen EU-asiakirjojen käsikirja- Euroopan unionin tiedote väärennöksistä;b) KESKITASO: pienet ja keskikokoiset rajanylityspaikat, jotka on pysyvästi miehitetty perustason koulutuksen saaneella henkilöstöllä ja joissa on lisäksi läsnä tai käytettävissä keskitason koulutuksen saanut asiakirjojen erikoistuntija.Vaadittavat laitteet:Ultraviolettivalonlähde- Kiinteä, jokaisella valvontapöydällä ja toimistokäytössä- Kannettava, käytettäväksi liikuttaessa, esim. junissa, linja-autoissa jne.Suurennus- Pienitehoinen säädettäväpolttovälinen stereomikroskooppi- Taipuisalla kuituoptisella valonjohtimella varustettu valonlähde- ValolaatikkoVertailuaineisto- Aitojen EU-asiakirjojen käsikirja- Euroopan unionin tiedote väärennöksistä;c) HUIPPUTASO: pysyvästi miehitetyt rajanylityspaikat, joissa esiintyy runsaasti väärennettyjä asiakirjoja ja joiden henkilöstö koostuu erilaisista koulutetuista toimihenkilöistä ja asiakirjojen erikoistuntijoista.Vaadittavat laitteet:Ultraviolettivalonlähde- Kiinteä, jokaisella valvontapöydällä ja toimistokäytössä- Kannettava, käytettäväksi liikuttaessa, esim. junissa, linja-autoissa jne.Suurennus- Pienitehoinen säädettäväpolttovälinen stereomikroskooppi- Taipuisalla kuituoptisella valonjohtimella varustettu valonlähde- ValolaatikkoInfrapunapyyhkäisylaitteet- Asiakirjojen tutkimiseen tarkoitettu infrapunalaiteVertailuaineisto- Aitojen EU-asiakirjojen käsikirja- Euroopan unionin tiedote väärennöksistäTehty Brysselissä 28 päivänä toukokuuta 1998.Neuvoston puolestaJ. STRAWPuheenjohtaja