               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 21.10.2015
            COM(2015) 601 final
            Suositus
            NEUVOSTON SUOSITUS
            kansallisten kilpailukykykomiteoiden perustamisesta euroalueelle

               Suositus

               NEUVOSTON SUOSITUS

               kansallisten kilpailukykykomiteoiden perustamisesta euroalueelle

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 292 artiklan yhdessä 121 artiklan 2 kohdan ja 136 artiklan kanssa,

               ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Samaan aikaan kun kilpailukyvyn kehityksen koordinointia ja seurantaa on tarpeen parantaa koko unionissa, äskettäinen kriisi toi esiin sen, että erityisesti jäsenvaltioissa, joiden rahayksikkö on euro, jäljempänä ’euroalueen jäsenvaltiot’, voi aiheutua makrotalouden epätasapainotiloja ja niiden nopeita purkamisia, mikä saattaa heijastua myös muihin euroalueen jäsenvaltioihin. Joustavien nimellisten valuuttakurssien puuttuessa euroalueen jäsenvaltiot tarvitsevat myös asianmukaisia maakohtaisiin häiriöihin sovellettavia mukauttamismekanismeja. Kilpailukyvyn dynamiikalla on merkitystä makrotalouden epätasapainotilojen kertymisen ja korjaamisen kannalta (esimerkiksi kauppa- ja vaihtotaseen alijäämä, kotimainen velka ja ulkomaanvelka) sekä tehokkaan epäsymmetrisiin häiriöihin mukautumisen kannalta. Myös potentiaalisen kasvun supistumisen taustalla voi olla kilpailukyvyn heikkeneminen, minkä johdosta suuri velka on vaikeampi maksaa takaisin. Kilpailukyvyn dynamiikkaan vaikuttavien politiikkatoimien yhteensovittamisella helpotettaisiin sen varmistamista, että kilpailukyvyn kehitys sopii yhteen talous- ja rahaliiton (EMU) häiriöttömään toimintaan tähtäävän tavoitteen kanssa. Vaikka tämä suositus osoitetaan euroalueen jäsenvaltioille, myös muita jäsenvaltioita kannustetaan perustamaan vastaavia elimiä.

               (2)Talouspolitiikan eurooppalainen ohjausjakso ja erityisesti asetuksella (EU) N:o 1176/2011 ja asetuksella (EU) N:o 1174/2011 vahvistettu makrotalouden epätasapainoa koskeva menettely tarjoaa kehyksen yhdennetylle talouspolitiikan koordinoinnille ja seurannalle. Koska edistymistä on tarpeen tehostaa kilpailukykyä lisäävillä rakenteellisilla uudistuksilla, näitä olemassa olevia mekanismeja on tuettava vahvistamalla uudistusohjelmien kansallista omistajuutta. Tätä tarkoitusta varten vaikuttaisi perustellulta parantaa riippumatonta poliittista asiantuntemusta kansallisella tasolla ja lujittaa unionin ja euroalueen jäsenvaltioiden välistä vuoropuhelua politiikasta.

               (3)Perustamalla kansallisia kilpailukykykomiteoita, jotka seuraavat kilpailukyvyn kehitystä ja kilpailukykyä lisääviä politiikkatoimia, on tarkoitus edistää tarvittavien politiikkatoimien ja uudistusten omistajuuden paranemista kansallisella tasolla ja unionin talouspolitiikan koordinoinnin tietämyspohjan kehitystä kilpailukyvyn osalta. Näiden komiteoiden olisi arvioitava kilpailukyvyn kehitystä ja alan politiikkatoimia sekä tarjottava uudistusten toteuttamista koskevaa toimintapoliittista ohjeistusta siten, että ne ottavat huomioon kansalliset erityispiirteet ja vakiintuneet käytännöt.

               (4)Kilpailukykykomiteoiden toiminta-alan olisi katettava kilpailukyky laajasti ymmärrettynä. Komiteoiden vastuualueeseen olisi kuuluttava sekä palkkadynamiikka että muut kuin palkkaan liittyvät tekijät, tuottavuutta lisäävät tekijät ja investointeihin, innovointiin ja talouden houkuttelevuuteen yritysten kannalta liittyvät dynaamiset näkökohdat.

               (5)Kilpailukykykomiteoille olisi annettava valmiudet huolehtia siitä, että niiden neuvoa-antava rooli perustuu laadukkaaseen taloudelliseen analyysiin.

               (6)Kilpailukykykomiteoiden olisi oltava riippumattomia ministeriöistä ja viranomaisista, jotka käsittelevät kilpailukykyyn liittyviä kysymyksiä. Kilpailukykykomiteoiden olisi lisäksi oltava puolueettomia siten, että ne eivät saisi välittää pelkästään tai pääasiassa tiettyjen sidosryhmien näkemyksiä. Tällaisten riippumattomuutta ja puolueettomuutta koskevien vaatimusten tarkoituksena on varmistaa, että kilpailukykykomiteoiden neuvoa-antava rooli kuvastuu asianmukaisesti yleisen edun mukaisesti muotoilluissa asiantuntija-arvioissa.

               (7)Kilpailukykykomiteoiden ominaisuuksien olisi oltava perussopimuksen 152 artiklan mukaiset, ja niiden yhteydessä olisi otettava huomioon kansalliset palkanmuodostuksen käytännöt ja siihen osallistuvat instituutiot. Euroopan unionin perusoikeuskirjan 28 artiklan mukaisesti komiteoiden toiminnan ei pitäisi vaikuttaa työntekijöiden ja työnantajien tai niiden järjestöjen oikeuteen neuvotella ja tehdä työ- ja virkaehtosopimuksia asianmukaisella tasolla tai ryhtyä työtaistelutoimiin unionin lainsäädännön ja kansallisen lainsäädännön ja käytäntöjen mukaisesti.

               (8)Komission olisi koordinoitava kilpailukykykomiteoiden toimintaa edistääkseen koko euroaluetta koskevien tavoitteiden saavuttamista ja otettava kilpailukykykomiteajärjestelmän panos huomioon unionin talouspolitiikan koordinoinnin yhteydessä.

               (9)Kilpailukykykomiteoiden olisi koottava analyysinsä ja ohjeistuksensa yhteen ja julkaistava ne vuosikertomuksessa. Sen varmistamiseksi, että euroalueen ja unionin tavoitteet otetaan huomioon komiteoiden työssä, komission ja komiteoiden olisi kuultava toisiaan näiden kertomusten laadinnan yhteydessä sekä jäsenvaltioihin tehtävien tiedonhankintamatkojen aikana. Kertomuksia hyödynnetään talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson ja makrotalouden epätasapainoa koskevan menettelyn yhteydessä tehtävissä komission analyyseissä.

               (10)Ylikansallisella tasolla suoritettavan koordinoinnin helpottamiseksi kussakin jäsenvaltiossa olisi oltava yksi selkeästi tunnistettava kilpailukykykomitea. Jotta kilpailukykykomiteat voisivat toteuttaa toimintaansa asianmukaisesti, ne voivat kuitenkin puolestaan tukeutua erillisiin olemassa oleviin elimiin, edellyttäen, että ne täyttävät edellä esitetyt yhteiset periaatteet.

               (11)Maakohtaisten suositusten seurannan ja täytäntöönpanon valvonnan olisi säilyttävä unionin tasolla talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson ja asetuksessa (EU) N:o 1176/2011 vahvistetun makrotalouden epätasapainoa koskevan menettelyn yhteydessä,

               ON ANTANUT TÄMÄN SUOSITUKSEN:

               I. Tavoitteet ja soveltamisala

               1.Tämän suosituksen tavoitteena on perustaa kansallisia kilpailukykykomiteoita, jotka seuraavat kilpailukyvyn kehitystä ja kilpailukykyä lisääviä politiikkatoimia, minkä kautta ne edistävät jatkuvaa talouden lähentymistä ja parantavat välttämättömien uudistusten omistajuutta kansallisella tasolla.

               2.Tämä suositus on osoitettu euroalueen jäsenvaltioille. Myös muita jäsenvaltioita kannustetaan perustamaan vastaavia elimiä.

               II. Kilpailukykykomiteoiden perustaminen

               3.Kullakin jäsenvaltiolla olisi oltava kilpailukykykomitea, jonka tehtävänä on

               a)
                     seurata kilpailukyvyn kehitystä kyseisessä jäsenvaltiossa ottaen huomioon tekijät, jotka voivat vaikuttaa tavaroiden ja palvelujen hintoihin ja sisällön laatuun suhteessa maailmanlaajuisiin kilpailijoihin lyhyellä aikavälillä (mukaan lukien työvoimakustannukset), sekä pitkän aikavälin tekijät, kuten tuottavuus- ja innovaatiovalmiudet, jotka ovat merkityksellisiä sekä talouden suhteellisen suorituskyvyn kannalta että myös sen kasvumahdollisuuksien ja investointien, yritysten ja inhimillisen pääoman houkuttelukyvyn kannalta;

               b)
                     vaikuttaa kansallisen tason palkanmuodostusprosesseihin tarjoamalla asiaan liittyviä tietoja;

               c)
                     seurata asianomaisen jäsenvaltion kilpailukykyyn liittyviä politiikkatoimia, myös osallistumalla politiikkatoimien jälkiarviointiin; sekä

               d)
                     arvioida toimintapolitiikan haasteita ja laatia kilpailukykyä lisääviä toimintapolitiikkoja koskevaa ohjeistusta. Kilpailukykykomiteoiden antamassa ohjeistuksessa olisi otettava huomioon koko euroalueen ja unionin ulottuvuus. Komiteoiden olisi muun muassa annettava ohjeita niiden maakohtaisten suositusten täytäntöönpanosta, jotka neuvosto on antanut kyseiselle jäsenvaltiolle talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson yhteydessä.

               4.Kunkin jäsenvaltion olisi nimettävä yksi kilpailukykykomitea, joka puolestaan voisi tukeutua erilaisiin olemassa oleviin elimiin.

               5.Kilpailukykykomiteoiden toiminnan olisi oltava jatkuvaa. Niiden olisi julkaistava analyysinsä ja ohjeistuksensa vuosikertomuksessa. Niiden olisi pidettävä yhteyttä komissioon ja muiden jäsenvaltioiden kilpailukykykomiteoihin näkemysten koordinoimiseksi.

               III. Kilpailukykykomiteoiden ominaisuudet

               6.Kilpailukykykomiteoiden olisi oltava rakenteellisesti riippumattomia tai toiminnallisesti itsenäisiä suhteessa kaikkiin kyseisen jäsenvaltion viranomaisiin, jotka vastaavat kilpailukykyyn liittyvistä asioista (erityisesti ministeriöt, hallinnon yksiköt, julkiset laitokset ja elimet). Kilpailukykykomiteoiden toiminnan olisi perustuttava kansallisiin säännöksiin, joilla varmistetaan laaja toiminnallinen itsenäisyys ja vastuuvelvollisuus. Näihin kuuluu muun muassa

               a)järjestelmä, joka perustuu kansallisiin lakeihin, asetuksiin tai sitoviin hallinnollisiin määräyksiin;

               b)pidättyminen ottamasta vastaan ohjeita kilpailukykyyn liittyvistä asioista vastaavilta viranomaisilta tai muilta julkisilta tai yksityisiltä elimiltä;

               c)kyky hoitaa julkista tiedotusta oikea-aikaisesti;

               d)menettelyt jäsenten nimittämiseksi näiden kokemuksen ja pätevyyden perusteella;

               e)riittävät resurssit ja asianmukainen tiedonsaanti niiden tehtävien hoitamiseksi.

               7.Kilpailukykykomiteoiden olisi kuultava asianomaisia sidosryhmiä (esimerkiksi kansallisia toimijoita tai toimijaryhmiä, kuten työmarkkinaosapuolia, jotka osallistuvat säännöllisesti jäsenvaltioissa käytävään taloudelliseen ja sosiaaliseen vuoropuheluun), mutta ne eivät saisi välittää pelkästään tai pääasiassa tietyn sidosryhmien ryhmän näkemyksiä ja intressejä.

               8.Kilpailukykykomiteoilla olisi oltava mahdollisuus toteuttaa laadukkaita taloudellisia ja tilastollisia analyysejä, jotka esimerkiksi tunnustetaan myös tiedeyhteisön piirissä.

               IV. Yhteys talouspolitiikan eurooppalaiseen ohjausjaksoon

               9.Komission olisi helpotettava kansallisten kilpailukykykomiteoiden toiminnan keskinäistä koordinointia ja vaihdettava näkemyksiä niiden kanssa, erityisesti sen varmistamiseksi, että niiden työskentelyn yhteydessä otetaan huomioon euroalueen ja EU:n tavoitteet. Yhteydenpitoa olisi harkittava ennen komiteoiden vuosikertomusten laadintaa ja jäsenvaltioihin tehtävien tiedonhankintamatkojen aikana.

               10.Komiteoiden tarjoamaa riippumatonta asiantuntemusta, jota esitetään myös niiden vuosikertomuksissa, hyödynnetään jäsenvaltioiden ja komission analyyseissä talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson ja makrotalouden epätasapainoa koskevan menettelyn yhteydessä.

               V. Vastuuvelvollisuus ja avoimuus

               11.Kilpailukykykomiteoiden laatimat analyysit olisi pääsääntöisesti julkistettava.

               VI. Loppumääräykset

               12.Jäsenvaltioita pyydetään panemaan tässä suosituksessa vahvistetut periaatteet täytäntöön viimeistään [suosituksen hyväksymispäivä + kuusi kuukautta].

               13.Komissiota pyydetään laatimaan [suosituksen hyväksymispäivä + 12 kuukautta] mennessä jäsenvaltioilta saatujen tietojen perusteella tilannekatsaus, joka koskee tämän suosituksen täytäntöönpanoa ja asianmukaisuutta ja muun muassa sitä, vaikuttaako sitovien säännösten antaminen tarpeelliselta.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja


               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 22.5.2017
            COM(2017) 511 final
            Suositus
            NEUVOSTON SUOSITUS
            Italian vuoden 2017 kansallisesta uudistusohjelmastasekä samassa yhteydessä annettu Italian vuoden 2017 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto

               Suositus

               NEUVOSTON SUOSITUS

               Italian vuoden 2017 kansallisesta uudistusohjelmasta

                  sekä samassa yhteydessä annettu Italian vuoden 2017 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,

               ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97
                  1
                ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan,

               ottaa huomioon makrotalouden epätasapainon ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta 16 päivänä marraskuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011
                  2
                ja erityisesti sen 6 artiklan 1 kohdan,

               ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen
                  3
               ,

               ottaa huomioon Euroopan parlamentin päätöslauselmat
                  4
               ,

               ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,

               ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,

               ottaa huomioon talous- ja rahoituskomitean lausunnon,

               ottaa huomioon sosiaalisen suojelun komitean lausunnon,

               ottaa huomioon talouspoliittisen komitean lausunnon,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Komissio hyväksyi 16 päivänä marraskuuta 2016 vuotuisen kasvuselvityksen
                  5
               , mikä aloitti vuoden 2017 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson. Eurooppa-neuvosto vahvisti vuotuisen kasvuselvityksen ensisijaiset tavoitteet 9 ja 10 päivänä maaliskuuta 2017. Komissio hyväksyi 16 päivänä marraskuuta 2016 asetuksen (EU) N:o 1176/2011 perusteella varoitusmekanismia koskevan kertomuksen
                  6
               , jossa se katsoi, että Italia kuuluu niihin jäsenvaltioihin, joista laadittaisiin perusteellinen tarkastelu. Samana päivänä komissio hyväksyi myös suosituksen neuvoston suositukseksi euroalueen talouspolitiikasta. Eurooppa-neuvosto vahvisti suosituksen 9 ja 10 päivänä maaliskuuta 2017, ja neuvosto antoi sen 21 päivänä maaliskuuta 2017
                  7
               .

               (2)Koska Italia kuuluu jäsenvaltioihin, joiden rahayksikkö on euro, ja koska taloudet ovat talous- ja rahaliitossa vahvasti yhteydessä toisiinsa, Italian olisi varmistettava, että jäljempänä esitettävistä suosituksista 1–4 ilmenevä euroalueen suositus pannaan täytäntöön täysimääräisesti ja oikea-aikaisesti.

               (3)Italiaa koskeva vuoden 2017 maaraportti
                  8
                julkaistiin 22 päivänä helmikuuta 2017. Siinä arvioitiin Italian edistymistä neuvoston 12 päivänä heinäkuuta 2016 hyväksymien maakohtaisten suositusten noudattamisessa, aiempina vuosina annettujen suositusten noudattamisessa ja kansallisten Eurooppa 2020 -tavoitteidensa saavuttamisessa. Lisäksi siihen sisältyi asetuksen (EU) N:o 1176/2011 5 artiklan nojalla laadittu perusteellinen tarkastelu
                  9
               , jonka tulokset julkaistiin samaten 22 päivänä helmikuuta 2017. Komissio päättelee analyysinsa perusteella, että Italian makrotaloudessa on liiallisia epätasapainoja. Suuri valtionvelka ja pitkittynyt heikko tuotantodynamiikka merkitsevät riskejä, joilla on rajat ylittävää merkitystä, kun otetaan huomioon järjestämättömien lainojen suuri määrä ja korkea työttömyys. On erityisen tärkeää toteuttaa toimia, joilla voidaan pienentää Italian talouteen kohdistuvien haittavaikutusten riskiä, ja kun otetaan huomioon sen talouden suuruus ja vaikutukset muihin maihin, myös talous- ja rahaliittoon kohdistuvien haittavaikutusten riskiä.

               (4)Italia toimitti vuoden 2017 kansallisen uudistusohjelmansa ja vuoden 2017 vakausohjelmansa 27 päivänä huhtikuuta 2017. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon. Italian kansalliseen uudistusohjelmaan sisältyy sekä lyhyen että keskipitkän aikavälin sitoumuksia. Lyhyen aikavälin suunnitelmiin kuuluvat käsiteltävänä olevien kilpailulakien lopullinen hyväksyminen sekä rikosoikeusprosessin ja vanhentumisajan uudistaminen, köyhyydenvastaisen lain täytäntöönpano samoin kuin toimenpiteet, jotka liittyvät yritystason työehtoneuvotteluihin, verotuksen painopisteen siirtämiseen ja yksityistämiseen. Keskipitkän aikavälin toimenpiteet koskevat julkista taloutta, verotusta, työmarkkinoita, pankki- ja luottojärjestelmää, kilpailua, julkishallintoa ja oikeusjärjestelmää sekä investointeja. Kansallinen uudistusohjelma kattaa myös vuoden 2017 maaraportissa ja euroalueen suosituksessa esitetyt haasteet, joita ovat esimerkiksi tarve käynnistää uudelleen investoinnit ja varmistaa julkisen talouden kestävyys. Jos nämä toimenpiteet pannaan täytäntöön suunnitellun aikataulun mukaisesti, ne auttaisivat Italian makrotalouden epätasapainojen korjaamisessa ja maakohtaisten suositusten täytäntöönpanossa. Komissio vahvistaa Italian politiikkasitoumusten arvioinnin perusteella aikaisemman arvionsa, jonka mukaan lisätoimenpiteet eivät tässä vaiheessa ole aiheellisia makrotalouden epätasapainoa koskevan menettelyn puitteissa. Uudistussuunnitelman täytäntöönpanoa seurataan tiiviisti erityisseurannan avulla.

               (5)Kauden 2014–2020 Euroopan rakenne- ja investointirahastojen (ERI-rahastot) kansallisissa ohjelmissa on otettu huomioon asiaankuuluvat maakohtaiset suositukset. Kuten ERI-rahastoja koskevassa lainsäädännössä
                  10
                säädetään, komissio voi pyytää jäsenvaltiota tarkastelemaan uudelleen asiaankuuluvia ERI-rahastoja koskevia ohjelmiaan ja esittämään niihin muutoksia, kun tämä on tarpeen asiaankuuluvien neuvoston suositusten täytäntöönpanon tukemiseksi. Komissio on antanut tarkempia ohjeita kyseisten sääntöjen soveltamisesta
                  11
               .

               (6)Italiaan sovelletaan vakaus- ja kasvusopimuksen ennaltaehkäisevää osiota ja velkasääntöä. Hallitus suunnittelee vuoden 2017 vakausohjelmassaan rahoitusaseman alijäämän parantamista vuoden 2016 2,4 prosentista suhteessa BKT:hen 2,1 prosenttiin vuonna 2017, 1,2 prosenttiin vuonna 2018 ja sen jälkeen suurelta osin tasapainoiseen rahoitusasemaan vuoteen 2019 mennessä. Julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoite, joka on rakenteellisin luvuin tasapainoinen julkisen talouden rahoitusasema, suunnitellaan saavutettavan vuoteen 2019 mennessä ja säilytettävän vuonna 2020, kun taas uudelleenlaskettu
                  12
                rakenteellinen rahoitusasema viittaa pieneen rakenteelliseen alijäämään (0,3 prosenttia suhteessa BKT:hen) molempina vuosina. Julkisen talouden velka kasvoi edelleen vuonna 2016 (132,6 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuoden 2015 132,1 prosentista), mutta vakausohjelmassa ennakoidaan, että velka pysyy pitkälti muuttumattomana vuonna 2017 ja alenee sen jälkeen vuodesta 2018 niin, että velka on 125,7 prosenttia vuonna 2020. Vakausohjelmassa esitetyn julkisen talouden keskipitkän aikavälin strategian koostumusta ja täytäntöönpanoa koskevaan epävarmuuteen liittyy sekä kasvuennusteita että julkisen talouden tavoitteiden saavuttamista heikentäviä riskejä. Komission kevään 2017 talousennusteessa esitetty kokonaistuotannon kasvuennuste vuodeksi 2018 on lähes sama kuin vuoden 2017 vakausohjelman ennuste, vaikka alijäämä on merkittävästi suurempi. Itse asiassa komission ennusteeseen ei sisälly alv:n korotusta (0,9 prosenttia suhteessa BKT:hen), joka on säädetty ”suojalausekkeena” julkisen talouden tavoitteiden saavuttamiseksi vuonna 2018. Tähän on syynä myös se, että vuoden 2017 vakausohjelmassa vahvistetaan aikomus olla soveltamatta lauseketta, mutta siinä ei kuitenkaan tarkenneta vaihtoehtoisia kompensoivia toimenpiteitä. Lisäksi vuoden 2017 vakausohjelmassa mainitaan aikomus tarkastella mahdollisuuksia vähentää verorasitusta edelleen.

               (7)Vuoden 2017 vakausohjelma viittaa siihen, että vuosien 2016 ja 2017 poikkeuksellisen pakolaisvirran ja turvallisuuteen liittyvien toimenpiteiden kokonaisvaikutus julkiseen talouteen on merkittävä. Vakausohjelmassa annetaan riittävä näyttö näiden julkisen talouden lisäkustannusten laajuudesta ja luonteesta. Komission mukaan hyväksyttävät lisämenot olivat vuonna 2016 poikkeuksellisen pakolaisvirran osalta 0,06 prosenttia suhteessa BKT:hen ja turvallisuuteen liittyvien toimenpiteiden osalta 0,06 prosenttia suhteessa BKT:hen. Poikkeukselliseen pakolaisvirtaan liittyvät hyväksyttävät menot ovat alustavan arvion mukaan 0,16 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2017
                  13
               .  Lisäksi Italian viranomaiset sovelsivat vuonna 2017 epätavallisten tapahtumien lauseketta poikkeuksellisen seismisen toiminnan vuoksi. Poikkeukselliseen seismiseen toimintaan liittyvät hyväksyttävät menot ovat alustavan arvion mukaan 0,18 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2017
                  14
               . Asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 1 kohdan ja 6 artiklan 3 kohdan säännöksissä otetaan huomioon tällaiset lisämenot, sillä pakolaisvirta, vakava terroriuhka ja poikkeuksellinen seisminen toiminta ovat epätavallisia tapahtumia, joiden vaikutus Italian julkiseen talouteen on merkittävä, eikä kestävyys vaarannu, jos tilapäinen poikkeaminen julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävältä sopeuttamisuralta sallitaan. Vaadittua sopeutusta kohti julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitetta vuodeksi 2016 on siksi pienennetty 0,12 prosenttia suhteessa BKT:hen pakolaisiin ja turvallisuuteen liittyviin toimenpiteisiin liittyvien kustannusten huomioon ottamiseksi. Vuoden 2017 osalta tehdään keväällä 2018 Italian viranomaisten toimittamien havaittujen tietojen perusteella lopullinen arviointi hyväksyttävine määrineen.

               (8)Italialle myönnettiin lupa tilapäisesti poiketa vaaditulta keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävältä sopeutusuralta 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2016, jotta voidaan ottaa huomioon mittavat rakenneuudistukset, joilla on positiivinen vaikutus julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyteen, ja 0,25 prosenttia suhteessa BKT:hen EU:n yhteisrahoittamien kansallisten investointimenojen ottamiseksi huomioon. Investointilausekkeesta voidaan todeta, että yksi myöntämiskriteeri on julkisten investointien lisääminen. Julkisen talouden toteutumaa koskevien tietojen mukaan julkiset investoinnit vähenivät vuonna 2016 vuoteen 2015 verrattuna (1,6 miljardilla eurolla). Neuvosto myöntää kuitenkin, että tietyt tekijät rajoittivat julkisia investointeja viime vuonna. Yksi näistä tekijöistä oli epävarmuus, joka liittyi julkisia hankintoja ja toimilupia koskevien uusien sääntöjen käyttöönottoon. Kyseisiä sääntöjä tarkistettiin vuoden 2016 maakohtaisten suositusten mukaisesti. Vielä tärkeämpää on se, että EU:n varoista rahoitetut investoinnit vähenivät jyrkästi uuden ohjelmakauden alkamisen vuoksi. Sen sijaan kansallisesti rahoitetut investoinnit kasvoivat hieman (1,1 miljardilla eurolla). Koska kansallisesti rahoitetut investoinnit lisääntyivät vuonna 2016 ja investointilausekkeeseen liittyvät menot eivät kompensoineet niitä, Italialle voidaan näin ollen myöntää investointilausekkeeseen liittyvä tilapäinen poikkeama, joka on 0,21 prosenttia suhteessa BKT:hen. Tämä vastaa vuoden 2017 vakausohjelmassa esitettyjä yhteisrahoituskelpoisia kansallisia menoja. Kun otetaan huomioon ylimääräinen kokonaisjousto, joka on 0,83 prosenttia suhteessa BKT:hen epätavallisia tapahtumia koskevan lausekkeen sekä rakenneuudistus- ja investointilausekkeiden nojalla, komission kevään 2017 talousennusteen mukaan keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävältä suositellulta sopeutusuralta poiketaan jonkin verran vuonna 2016.

               (9)Neuvosto suositti 12 päivänä heinäkuuta 2016, että Italia sopeuttaa julkista taloutta kohti julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitetta 0,6 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2017. Komission kevään 2017 talousennusteen mukaan on vaarana, että julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävältä suositellulta sopeutusuralta poiketaan merkittävästi vuonna 2017 sekä vuosina 2016 ja 2017, kun niitä tarkastellaan yhdessä. Tämä päätelmä muuttuisi kuitenkin jonkinasteisen poikkeaman vaaraksi, jos poikkeukselliseen pakolaisvirtaan ja ennalta ehkäisevään investointisuunnitelmaan Italian alueen suojaamiseksi seismisiltä vaaroilta liittyvän epätavallisia tapahtumia koskevan lausekkeen nojalla myönnetty tilapäinen poikkeama (alustavan arvion mukaan yhteensä 0,34 prosenttia suhteessa BKT:hen) vähennetään vaatimuksesta vuonna 2017.

               (10)Julkisen talouden tilanteen ja erityisesti velkatason perusteella Italian odotetaan vuonna 2018 jatkavan sopeutusta kohti julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitetta, joka on rakenteellisin luvuin tasapainoinen julkisen talouden rahoitusasema. Vakaus- ja kasvusopimuksen mukaisen yhteisesti sovitun matriisin mukainen sopeutus tarkoittaa vaatimusta, jonka mukaan nettomääräisten julkisten perusmenojen nimellinen supistamisvauhti on vähintään 0,2 prosenttia vuonna 2018. Tällöin vuotuinen rakenteellinen sopeutus olisi vähintään 0,6 prosenttia suhteessa BKT:hen. Jos politiikka säilyy muuttumattomana, on vaarana, että vaatimuksesta poiketaan merkittävästi vuonna 2018. Italian ei alustavan näytön perusteella ennusteta noudattavan velkasääntöä vuosina 2017 ja 2018. Kaiken kaikkiaan neuvosto katsoo, että Italian on oltava valmis toteuttamaan lisätoimia, joilla varmistetaan vaatimusten noudattaminen vuonna 2017, ja että vuonna 2018 tarvitaan lisätoimia, jotta vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia voidaan noudattaa. Kuten asetuksessa (EY) N:o 1466/97 säädetään, talousarviosuunnitelmien ja julkisen talouden toteutuman arvioinnin olisi kuitenkin perustuttava jäsenvaltion rahoitusasemaan siten, että otetaan huomioon suhdanteet. Kuten näihin maakohtaisiin suosituksiin liittyvässä komission tiedonannossa todetaan, vuoden 2018 alustavan talousarviosuunnitelman arvioinnissa ja sen jälkeen julkisen talouden vuoden 2018 toteutuman arvioinnissa on otettava asianmukaisella tavalla huomioon, että tavoitteena on saavuttaa sellainen finanssipolitiikan viritys, joka osaltaan sekä vahvistaa talouden elpymistä että varmistaa Italian julkisen talouden kestävyyden. Tämän vuoksi komissio aikoo hyödyntää sovellettavaa harkintavaltaa Italian suhdannetilanteen mukaisesti.

               (11)Koska Italia ei alustavan näytön perusteella noudattanut velkasääntöä vuonna 2015, komissio antoi 22 päivänä helmikuuta 2017 SEUT-sopimuksen 126 artiklan 3 kohdan nojalla kertomuksen, jossa se totesi, että ”Italian hallitus on luvannut viimeistään huhtikuussa 2017 hyväksyä rakenteellisia lisätoimenpiteitä, joiden vaikutus on vähintään 0,2 prosenttia suhteessa BKT:hen, jotta voitaisiin lähestyä tilannetta, jossa Italian voidaan katsoa pitkälti noudattavan ennaltaehkäisevää osiota. Kertomuksessa todetaan, että ellei näistä toimenpiteistä ole määräaikaan mennessä uskottavasti päätetty, on katsottava, että perussopimuksessa ja asetuksessa (EY) N:o 1467/1997 määritelty velkakriteeri ei tällä hetkellä täyty. Päätös siitä, suositellaanko liiallisen alijäämän menettelyn aloittamista, tehdään kuitenkin vasta komission kevään 2017 talousennusteen perusteella ottaen huomioon vuoden 2016 todelliset tiedot ja Italian viranomaisten helmikuussa 2017 tekemien finanssipoliittisten sitoumusten täytäntöönpano.” Italian viranomaiset tekivät huhtikuussa 2017 päätöksen pyydetyistä vakauttamista koskevista lisätoimenpiteistä. Sen vuoksi katsotaan, että muut toimenpiteet eivät tässä vaiheessa ole tarpeen velkakriteerin noudattamiseksi vuonna 2015. Komissio arvioi syksyllä 2017 uudelleen velkakriteerin noudattamista vuotta 2016 koskevien tietojen ja komission syksyn 2017 talousennusteen perusteella. Niihin sisällytetään uudet tiedot talousarvion toteuttamisesta vuonna 2017 ja todellisista talousarviosuunnitelmista vuodeksi 2018.

               (12)Italian suuren julkisen velan määrän odotetaan vakautuvan mutta ei supistuvan, mikä johtuu rakenteellisen rahoitusaseman heikkenemisestä ja nykyisistä makrotalouden olosuhteista. Julkinen velka suhteessa BKT:hen on yli 130 prosenttia, mikä tarkoittaa, että merkittävä määrä resursseja varataan velanhoitokustannusten kattamiseen. Tämän johdosta kasvua tukeviin toimiin, kuten koulutukseen, innovointiin ja infrastruktuuriin, on käytettävissä vähemmän varoja.

               (13)Italian verojärjestelmä ei tue talouskasvua ja tehokkuutta useista syistä. Vaikka verorasitus on viime aikoina keventynyt hieman, tuotannontekijöihin kohdistuva verorasitus on yksi EU:n suurimpia. Verotuksen painopistettä voitaisiin siirtää edelleen kasvua vähemmän haittaaviin veroihin talousarvion kannalta neutraalilla tavalla. Ensimmäisen asunnon vero kumottiin vuonna 2015, mikä oli askel taaksepäin tehokkaamman verorakenteen saavuttamisessa. Vaikka kansallisessa lainsäädännössä vaaditaan veromenojen, erityisesti alennettujen arvonlisäverokantojen, tarkistusta vuosittain, tätä kauan odotettua toimenpidettä lykättiin jälleen. Kiinteistörekisteriin merkittyjen vanhentuneiden arvojen tarkistaminen nykyisten markkina-arvojen mukaisiksi on edelleen kesken. Verosäännösten heikko noudattaminen ja monimutkainen verolainsäädäntö lisäävät säännöksiä noudattavien yritysten ja kotitalouksien verorasitusta. Viimeaikaiset toimenpiteet, kuten pakollinen sähköinen laskutus ja valtionlaitosten ostojen maksaminen erissä, ovat askel oikeaan suuntaan. Sähköinen laskutus ei ole kuitenkaan pakollista yksityissektorin tapahtumissa ja käteismaksujen enimmäismääriä on hiljattain korotettu. Tämän vuoksi sähköisiä maksuja käytetään vähemmän kuin EU:ssa keskimäärin, mikä heikentää verosäännösten noudattamista.

               (14)Talousarviomenettelyn osalta vuonna 2016 hyväksyttiin kattava uudistus. Komissio seuraa edelleen uudistuksen toteuttamista. Uudistuksessa menojen uudelleenarvioinnista tulee keskeisempi osa talousarviomenettelyä.

               (15)Useat rakenteelliset tehottomuustekijät vaikuttavat edelleen Italian sääntely-ympäristöön, julkishallintoon ja yritysten toimintaympäristöön. Kyseiset tehottomuustekijät hidastavat yhä uudistusten toteuttamista, vaikeuttavat investointeja, luovat epävarmuutta ja avaavat mahdollisuuksia voitontavoittelulle. Viime vuosien aikana siviilioikeusjärjestelmässä toteutetut uudistukset, joiden tarkoituksena on lisätä oikeusjärjestelmän tehokkuutta, parantaa oikeustapausten hallinnointia ja varmistaa menettelykuri, alkavat tuottaa tulosta vain hyvin hitaasti. Suurena haasteena on edelleen siviilioikeudenkäyntien pitkä kesto. Vaikka käsittelyaika lyhenee ja siviili- ja kauppaoikeudellisten oikeudenkäyntien suma on vähentynyt hieman alemmissa oikeusasteissa, käsittelyajat ovat pisimpiä ja oikeustapausten suma on yksi EU:n suurimpia, kun tarkastellaan kaikkia oikeusasteita. Siviilioikeudellisten menettelyjen uudistuksessa, joka on vielä kesken, tiukennetaan muutoksenhakujen hyväksymisehtoja edelleen, yksinkertaistetaan käsittelyjä kaikissa oikeusasteissa ja ehkäistään oikeudenkäyntien vireillepanoa haitantekotarkoituksessa.

               (16)Useiden indikaattorien mukaan korruptio on edelleen suuri ongelma Italiassa huolimatta tähän mennessä toteutetuista uudistuksista. Kauan odotettu vanhentumisaikaa koskevaa uudistus, jonka tavoitteena on lisätä korruptionvastaisia toimia, on ollut kesken vuodesta 2014. Nykymuodossaan vanhentumisaika johtaa siihen, että hyvin monet oikeustapaukset vanhenevat ensimmäisen oikeusasteen tuomion jälkeen. Lisäksi kansallisella korruptiontorjuntaviranomaisella on rajalliset taloudelliset ja henkilöstöresurssit toimivaltuuksien käyttämiseksi ja korruptionvastaiset sääntelypuitteet ovat hajanaiset.

               (17)Kattava julkisen hallinnon uudistamista koskeva valtuutuslaki hyväksyttiin vuonna 2015. Sen avulla on mahdollista parantaa julkisen hallinnon tehokkuutta ja tuloksia. Uudistuksen keskeisten osien täytäntöönpano on kuitenkin vielä kesken, sillä perustuslakituomioistuin antoi marraskuussa 2016 päätöksen, jossa se katsoi, että eräiden täytäntöönpanoasetusten hyväksymisessä sovellettu menettely oli perustuslain vastainen. Päätös koskee erityisesti kolmea uudistuksen kohteena olevaa alaa: paikalliset julkiset palvelut, julkisen sektorin palvelussuhteet ja valtionyhtiöt. Paikallisten julkisten palvelujen ja julkisen sektorin johtotason palvelussuhteiden uudistamiseksi tarvitaan uusia lainsäädäntöaloitteita, sillä niitä koskevien asetusten määräaika meni umpeen marraskuussa 2016. Valtionyhtiöiden osalta on muutettava asetusta, joka hyväksyttiin ennen perustuslakituomioistuimen antamaa päätöstä. Uudistuksen tavoitteena on vähentää valtionyhtiöiden lukumäärää, tehostaa niiden toimintaa ja varmistaa, että ne toimivat samojen sääntöjen mukaisesti kuin yksityiset yritykset. Suunniteltujen yksityistämisten toteuttaminen edistäisi osaltaan valtionyhtiöiden rationalisointia.

               (18)Myös kilpailun sääntely-ympäristö on edelleen epäsuotuisa. Erityisesti on mainittava, ettei vuoden 2015 vuotuista kilpailulakia ole vielä hyväksytty. Merkittäviä kilpailunesteitä on edelleen tietyillä aloilla, kuten säännellyissä ammateissa, toimiluvissa, julkisissa hankinnoissa sekä lupajärjestelmässä samoin kuin paikallisissa julkisissa palveluissa, liikenne mukaan lukien. Tehokkaiden, avointen ja kilpailuun perustuvien julkisen liikenteen markkinoiden, erityisesti valtion toimiluvilla toimivien rautateiden osalta, edistämisessä saavutettu kehitys on edelleen hyvin vähäistä. Komission laatiman uuden indikaattorin mukaan sääntelyrajoitukset ovat Italiassa EU:n painotettua keskiarvoa suuremmat useimpien tarkasteltujen ammattien kohdalla. Tämän ongelman ratkaisemiseksi komissio antoi tammikuussa 2017 ammattikohtaisia ohjeita tiedonannossa ammattipalvelujen sääntelyn uudistamista koskevista suosituksista. Tiedonanto oli osa palvelumarkkinoiden esteiden poistamista koskevaa toimenpidepakettia
                  15
               .

               (19)Pakkisektorilla on suuri määrä järjestämättömiä lainoja, jotka heikentävät pankkien tulosta ja niiden kykyä tuottaa itse pääomaa. Tämä vaikuttaa luottojen tarjontaan erityisesti pienille yrityksille. Tähän mennessä toteutetut politiikka-aloitteet eivät ole vielä vähentäneet merkittävästi järjestämättömien lainojen määrää. Järjestämättömien lainojen hallinnointia koskeva valvova ohjaus on kansallisella tasolla edelleen kehittymätöntä. Keskisuuret ja pienet pankit ovat edelleen heikommassa asemassa kuin suuret luottolaitokset. Tämän vuoksi komissio valvoo suurimpien osuuspankkien (banche popolari) ja pienten keskinäisten pankkien hallintouudistuksen toteutusta, joka on keskeistä pankkijärjestelmän vakauttamisen kannalta. Maksukyvyttömyyttä ja vakuuksien realisointia koskevat sääntelypuitteet eivät edelleenkään tue riittävästi järjestämättömien lainojen nopeaa selvittämistä ja uudelleenjärjestelyä, varsinkin kun kyse on pienistä ja mikroyrityksistä. Valtuutuslakiluonnos, jonka tavoitteena on uudistaa ja yksinkertaistaa maksukyvyttömyyttä ja täytäntöönpanoa koskevia välineitä ja joka on parhaillaan parlamentin käsiteltävänä, voisi auttaa poistamaan nykyiset tehottomuustekijät ja edistää distressed debt -rahoituksen jälkimarkkinoiden kehittymistä Italiassa.

               (20)Vaikka työmarkkinoiden tilanne on parantunut asteittain uudistusten tukemana, pitkäaikaistyöttömyys (6,7 prosenttia vuonna 2016) ja nuorisotyöttömyys (38 prosenttia vuonna 2016) pysyttelevät edelleen korkealla ja yli 1,2 miljoonaa nuorta on koulutuksen tai työelämän ulkopuolella. Nuorisotakuun täytäntöönpano on edennyt hyvin. Tehokkaamman ja laaja-alaisen täytäntöönpanon varmistamisen tiellä on kuitenkin vielä haasteita, sillä tarjousten määrä on pieni ja niiden laatu on edelleen heikohko. Lisäksi toteuttamisessa on suuria alueellisia eroja. Aktiivisten työmarkkinatoimenpiteiden uudistus, mukaan lukien sen hallinnointijärjestelmä, on vasta aluillaan. Lisäksi työvoimapalvelut ovat edelleen heikkoja ja niissä on suuria alueellisia vaihteluja. Aikuiskoulutusta ei ole riittävästi kehitetty, mikä saattaa vaikuttaa kielteisesti alhaisen osaamistason henkilöiden työmarkkinatuloksiin.

               (21)Naisten osallistumista työmarkkinoille ja naisten työvoimapotentiaalia ei ole suurelta osin hyödynnetty riittävästi. Naisten työllisyysaste on EU:n alhaisimpia. Eräät veroetuusjärjestelmän piirteet eivät edelleenkään kannusta kotitalouksien toisia tulonsaajia osallistumaan työvoimaan, ja kohtuuhintaisten lasten- ja vanhustenhoitopalvelujen saatavuus on edelleen heikkoa ja vaihtelee suuresti alueittain. Isyyslomaa ottavien osuus on EU:n pienimpiä.

               (22)Toisen tason palkkaneuvotteluja ei yleensä käydä. Tämä haittaa resurssien tehokasta kohdentamista ja palkkojen reagoimista paikalliseen taloustilanteeseen. Tämä johtuu myös olemassa olevista työehtoneuvotteluja koskevista puitesäännöistä ja käytännöistä, mikä johtaa epävarmuuteen työmarkkinasuhteissa ja jättää vähän tilaa paikallistason neuvotteluille. Tuottavuuteen liittyviä palkankorotuksia koskevat verohelpotukset eivät ole osoittautuneet tehokkaiksi toisen tason palkkaneuvottelujen käytön lisäämisessä.

               (23)Köyhyysriskin tai sosiaalisen syrjäytyneisyyden aste on selvästi EU:n keskiarvoa suurempi erityisesti lasten ja maahanmuuttajataustaisten henkilöiden keskuudessa. Lisäksi on huomattavia alueellisia eroja. Kansallisen köyhyydenvastaisen strategian toteuttamisessa on edistytty jonkin verran. Jokin aika sitten hyväksytty toimeentulotukijärjestelmä on myönteinen askel kohti yhden kattavan köyhyyttä torjuvan järjestelmän luomista. Järjestelmän tuloksellisuus riippuu sen asianmukaisesta täytäntöönpanosta ja riittävien resurssien käyttöönotosta (esimerkiksi sosiaalietuuksien yksinkertaistamisen avulla), etuuksien kohdentamisesta tarveharkinnan perusteella, etuuksien myöntämisestä ensisijaisesti lapsiperheille ja tehokkaista käytännön menettelyistä. Tämä koskee niin toimeentulotuen myöntämistä kuin hyvin integroitujen palvelujen tarjoamista. Tässä vaiheessa on epäselvää, riittävätkö taloudelliset resurssit ratkaisemaan Italian köyhyyshaasteen. Keskeisiä haasteita ovat edelleen lisäresursseista huolehtiminen samalla kun noudatetaan talousarviotavoitteita, sosiaaliturvajärjestelmän hajanaisuuden vähentäminen, sosiaalimenojen rationalisointi ja puuttuminen eläkkeiden nykyiseen suosimiseen.

               (24)Komissio on eurooppalaisen ohjausjakson osana tehnyt kattavan analyysin Italian talouspolitiikasta ja julkaissut sen vuoden 2017 maaraportissa. Se on arvioinut myös vakausohjelman ja kansallisen uudistusohjelman sekä jatkotoimenpiteet, joita on toteutettu Italialle viime vuosina annettujen suositusten noudattamiseksi. Se on ottanut huomioon niiden merkityksen Italian finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta mutta myös sen, ovatko ne EU:n sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska unionin yleistä talouden ohjausta on tarpeen vahvistaa antamalla EU:n tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin.

               (25)Neuvosto on tutkinut vakausohjelman tämän arvioinnin perusteella, ja sen lausunto
                  16
                ilmenee erityisesti jäljempänä esitettävästä suosituksesta 1,

               (26)Neuvosto on tutkinut kansallisen uudistusohjelman ja vakausohjelman komission perusteellisen tarkastelun ja tämän arvioinnin perusteella. Asetuksen (EU) N:o 1176/2011 6 artiklan nojalla annetut neuvoston suositukset ilmenevät jäljempänä esitettävistä suosituksista 1–4,

               SUOSITTAA, että Italia toteuttaa vuosina 2017 ja 2018 toimia, joilla se

               1.harjoittaa finanssipolitiikkaansa vakaus- ja kasvusopimuksen ennaltaehkäisevän osion vaatimusten mukaisesti, mikä edellyttää huomattavia julkisen talouden sopeutustoimia vuonna 2018; toimien toteuttamisen yhteydessä olisi otettava huomioon tavoite sellaisen finanssipolitiikan virityksen saavuttamisesta, joka edistää sekä talouden elpymisen vahvistumista että Italian julkisen talouden kestävyyden varmistamista; siirtää verorasitusta tuotantotekijöistä kasvua vähemmän haittaaviin veroihin talousarvion kannalta neutraalilla tavalla toteuttamalla päättäväisiä toimia veromenojen määrän ja soveltamisalan supistamiseksi, uudistamalla vanhanaikaisen kiinteistörekisterijärjestelmän ja ottamalla uudelleen käyttöön suurituloisten kotitalouksien ensimmäisen asunnon veron; laajentaa sähköisen laskutuksen ja sähköisten maksujen pakollista käyttöä;

               2.vähentää siviilioikeudenkäyntien kestoa tehokkaalla oikeustapausten hallinnoinnilla ja sovellettavilla säännöillä menettelykurin varmistamiseksi; tehostaa korruptiontorjuntaa erityisesti tarkistamalla vanhentumisaikoja; saattaa julkisen sektorin työpaikkoja koskevat uudistukset päätökseen ja parantaa valtionyhtiöiden tehokkuutta; hyväksyy viipymättä ja panee täytäntöön kilpailulain sekä toteuttaa toimia jäljellä olevien kilpailurajoitusten poistamiseksi;

               3.nopeuttaa järjestämättömien lainojen määrän vähentämistä ja lisää kannustimia taseiden puhdistamiseen ja uudelleenjärjestelyihin erityisesti kansallisessa valvonnassa olevien pankkien segmentillä; uudistaa perusteellisesti maksukyvyttömyyttä ja vakuuksien realisointia koskevat sääntelypuitteet;

               4.lujittaa yhdessä työmarkkinaosapuolten kanssa työehtosopimusneuvottelupuitteita, jotta työehtosopimuksissa otetaan paremmin huomioon paikalliset olosuhteet; varmistaa aktiivisten työmarkkinatoimenpiteiden tehokkaan toteuttamisen; helpottaa kotitalouksien toisen tulonsaajan työllistymistä; rationalisoi sosiaalimenoja ja parantaa niiden koostumusta.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)
                  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)
                  EUVL L 306, 23.11.2011, s. 25.

                     (3)
                  COM(2017) 511 final.

                     (4)
                  P8_ TA(2017)0038, P8_ TA(2017)0039 ja P8_ TA(2017)0040.

                     (5)
                  COM(2016) 725 final.

                     (6)
                  COM(2016) 728 final.

                     (7)
                  EUVL C 92, 24.3.2017, s. 1.

                     (8)
                  SWD(2017) 77 final.

                     (9)
                  COM(2017) 90 final.

                     (10)
                  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1303/2013, annettu 17 päivänä joulukuuta 2013, Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yhteisistä säännöksistä sekä Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yleisistä säännöksistä sekä neuvoston asetuksen (EY) N:o 1083/2006 kumoamisesta (EUVL L 347, 20.12.2013, s. 320), 23 artikla.

                     (11)
                  COM(2014) 494 final.

                     (12)
                  Komission yhteistä menetelmää noudattaen uudelleen laskema suhdannekorjattu rahoitusasema ilman kertaluonteisia ja väliaikaisia toimenpiteitä.

                     (13)
                  Määrä perustuu vuoden 2017 vakausohjelmassa esitettyyn arvioon, jonka mukaan julkisen talouden kokonaiskustannukset olisivat 0,25 prosenttia. Tästä on vähennetty tilapäiset poikkeamat (jo vuonna 2015 myönnetty 0,03 prosenttia suhteessa BKT:hen ja vuonna 2016 myönnetty 0,06 prosenttia). Komissio totesi Italian vuoden 2017 alustavasta talousarviosuunnitelmasta antamassaan lausunnossa, että se olisi valmis harkitsemaan lisäpoikkeamaa epätavallisen pakolaisvirran jatkumisen vuoksi ottaen huomioon myös sen, että lokakuussa 2016 järjestetty Eurooppa-neuvosto tunnusti, että ”etulinjassa olevat jäsenvaltiot ovat viime vuosina osallistuneet kriisin hoitoon merkittävissä määrin, myös taloudellisessa mielessä”.

                     (14)
                  Komissio katsoi Italian vuoden 2017 alustavasta talousarviosuunnitelmasta antamassaan lausunnossa, että menot, jotka on varattu hätätilanteiden hallintaan ja ennalta ehkäisevään investointisuunnitelmaan Italian alueen suojaamiseksi seismisiltä vaaroilta, voitaisiin katsoa luonteeltaan integroiduiksi. Seuraavina vuosina mahdollisia lisäpoikkeamia voidaan myöntää ainoastaan tähän tarkoitukseen osoitetuissa varoissa tapahtuville positiivisille muutoksille.

                     (15)
                  COM(2016) 820 final, COM(2016) 821 final, COM(2016) 822 final, COM(2016) 823 final, COM(2016) 824 final.

                     (16)
                  Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti.


                           EUROOPAN
                           KOMISSIO
                                                 Bryssel 13.5.2015
                                                 COM(2015) 268 final
                                        Suositus
                               NEUVOSTON SUOSITUS
               Alankomaiden vuoden 2015 kansallisesta uudistusohjelmasta
   sekä samassa yhteydessä annettu Alankomaiden vuoden 2015 vakausohjelmaa koskeva
                                   neuvoston lausunto
FI                                                                                FI
 ---pagebreak---                                                 Suositus
                                       NEUVOSTON SUOSITUS
                  Alankomaiden vuoden 2015 kansallisesta uudistusohjelmasta
     sekä samassa yhteydessä annettu Alankomaiden vuoden 2015 vakausohjelmaa koskeva
                                          neuvoston lausunto
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen
   121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,
   ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja
   yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen
   (EY) N:o 1466/971 ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan,
   ottaa huomioon makrotalouden epätasapainon ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta 16
   päivänä marraskuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o
   1176/20112 ja erityisesti sen 6 artiklan 1 kohdan,
   ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen3,
   ottaa huomioon Euroopan parlamentin päätöslauselmat4,
   ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
   ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,
   ottaa huomioon talous- ja rahoituskomitean lausunnon,
   ottaa huomioon sosiaalisen suojelun komitean lausunnon,
   ottaa huomioon talouspoliittisen komitean lausunnon,
   sekä katsoo seuraavaa:
   (1)      Eurooppa-neuvosto hyväksyi 26 päivänä maaliskuuta 2010 Euroopan komission
            ehdotuksen, jolla käynnistetään uusi kasvu- ja työllisyysstrategia, Eurooppa 2020.
            Strategian lähtökohtana on tehostaa talouspolitiikan koordinointia, ja siinä
            keskitytään avainalueisiin, joilla tarvitaan toimia, jotta voidaan parantaa Euroopan
            mahdollisuuksia vauhdittaa kestävää kasvua ja lisätä kilpailukykyä.
   (2)      Neuvosto antoi 13 päivänä heinäkuuta 2010 komission ehdotusten pohjalta
            suosituksen jäsenvaltioiden ja unionin talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista
            (2010–2014) ja hyväksyi 21 päivänä lokakuuta 2010 päätöksen jäsenvaltioiden
   1
           EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.
   2
           EUVL L 306, 23.11.2011, s. 25.
   3
           COM(2015) 268.
   4
           P8_TA(2015)0067, P8_TA(2015)0068, P8_TA(2015)0069.
FI                                                 2                                             FI
 ---pagebreak---         työllisyyspolitiikan suuntaviivoista. Yhdessä nämä muodostavat ns. yhdennetyt
        suuntaviivat, jotka jäsenvaltioita on kehotettu ottamaan huomioon kansallisessa
        talous- ja työllisyyspolitiikassaan.
   (1)  Neuvosto antoi 8 päivänä heinäkuuta 2014 suosituksen Alankomaiden vuoden 2014
        kansallisesta uudistusohjelmasta ja lausunnon Alankomaiden vuoden 2014
        tarkistetusta vakausohjelmasta. Komissio esitti 28 päivänä marraskuuta 2014
        Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 473/20135 mukaisesti
        lausuntonsa Alankomaiden alustavasta talousarviosuunnitelmasta vuodeksi 20156.
   (2)  Komissio hyväksyi 28 päivänä marraskuuta 2014 vuotuisen kasvuselvityksen7, mikä
        aloitti vuoden 2015 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson. Komissio hyväksyi
        samana päivänä asetuksen (EU) N:o 1176/2011 perusteella myös
        varoitusmekanismia koskevan kertomuksen8, jossa se katsoi, että Alankomaat kuuluu
        niihin jäsenvaltioihin, joista laadittaisiin perusteellinen tarkastelu.
   (3)  Eurooppa-neuvosto hyväksyi 18 päivänä joulukuuta 2014 investointien edistämisen,
        rakenneuudistusten vauhdittamisen ja julkisen talouden vastuullisen ja kasvua
        edistävän vakauttamisen painopisteet.
   (4)  Komissio julkaisi 26 päivänä helmikuuta 2015 Alankomaita koskevan vuoden 2015
        maaraportin9. Siinä arvioitiin Alankomaiden edistymistä 8 päivänä heinäkuuta 2014
        hyväksyttyjen maakohtaisten suositusten noudattamisessa. Maaraportti sisältää myös
        asetuksen (EU) N:o 1176/2011 5 artiklan nojalla laaditun perusteellisen tarkastelun
        tulokset. Komissio päättelee analyysinsa perusteella, että Alankomaiden
        makrotaloudessa on epätasapainoja, jotka edellyttävät politiikkatoimia ja seurantaa.
        Yksityisen velan suuri määrä aiheuttaa edelleen riskejä, joihin on syytä kiinnittää
        huomiota, vaikka viime aikoina onkin toteutettu toimia, joilla tuetaan
        asuntomarkkinoiden elpymistä ja autetaan hillitsemään asuntolainojen kasvua.
        Vaihtotaseen suuri ylijäämä johtuu osittain talouden rakenteellisista tekijöistä, kun
        taas eläke- ja verojärjestelmän rakenne saattaa olla osasyynä pääoman tehottomaan
        kohdentamiseen.
   (5)  Alankomaat toimitti vuoden 2015 kansallisen uudistusohjelmansa ja vuoden 2015
        vakausohjelmansa 30 päivänä huhtikuuta 2015. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan,
        jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon.
   (6)  Alankomaihin sovelletaan tällä hetkellä vakaus- ja kasvusopimuksen
        ennaltaehkäisevää osiota ja väliaikaista velkasääntöä. Hallitus suunnittelee vuoden
        2015 vakausohjelmassaan, että julkisen sektorin alijäämää supistetaan vähitellen
        1,8 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2015 ja edelleen 0,7 prosenttiin suhteessa
        BKT:hen vuonna 2018. Hallitus aikoo pysyä keskipitkän aikavälin tavoitteessa, joka
        on 0,5 prosentin rakenteellinen alijäämä suhteessa BKT:hen, koko ohjelmakauden
        ajan. Julkisen talouden velan odotetaan vakausohjelmassa olevan suurimmillaan
        vuonna 2015, jolloin se on 68,8 prosenttia suhteessa BKT:hen, ja supistuvan
        vähitellen siten, että se on 66,1 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2018. Julkisen
        talouden kehitysarvioiden perustana oleva makrotalouden skenaario on uskottava.
        Komission kevään 2015 talousennusteen perusteella odotetaan, että rakenteellisen
   5
       EUVL L 140, 27.5.2013, s. 11.
   6
       C(2014) 8810.
   7
       COM(2014) 902.
   8
       COM(2014) 904.
   9
       SWD (2015) 38.
FI                                               3                                            FI
 ---pagebreak---        rahoitusaseman osalta saavutetaan keskipitkän aikavälin tavoite: rakenteellisen
       rahoitusaseman odotetaan olevan –0,3 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2015 ja
       –0,4 suhteessa BKT:hen vuonna 2016. Neuvosto katsoo vakausohjelmasta tekemänsä
       arvioinnin ja komission kevään 2015 talousennusteen perusteella olevan
       odotettavissa, että Alankomaat noudattaa vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia.
       Julkiset tutkimus- ja kehitysmenot, jotka olivat 0,84 prosenttia suhteessa BKT:hen
       vuonna 2013, ovat vähäiset verrattuna oppimistuloksiin, koulutustasoon ja
       talouskehityksen tasoon Alankomaissa. Julkiset T&K-menot ovat vähentyneet
       vuodesta 2014, ja myös yksityinen T&K-rahoitus on säilynyt vähäisenä. Julkisten
       menojen painopisteen siirtäminen innovaatioihin ja tutkimukseen, etenkin
       perustutkimukseen, ja politiikkatoimien toteuttaminen yksityisten T&K-investointien
       houkuttelemiseksi      tukisivat    Alankomaiden       talouden     pitkän    aikavälin
       kasvupotentiaalia.
   (7) Keskeisen haasteen muodostavat asuntomarkkinat. Niille on vuosikymmenten
       kuluessa muodostunut jäykkyyksiä ja vääristäviä kannustimia, jotka ohjaavat
       asuntorahoitusta ja alakohtaista säästökäyttäytymistä. Kotitalouksien taipumus ottaa
       bruttomääräisesti paljon asuntovelkaa asuntovarallisuutta vastaan on suurelta osin
       seurausta pitkään käytössä olleista verokannustimista, erityisesti asuntolainakorkojen
       täydestä verovähennyskelpoisuudesta. Vuodesta 2012 on toteutettu useita
       toimenpiteitä, joilla puututaan osittain näihin kannustimiin. Näistä toimenpiteistä osa
       koskee asuntorahoituksen verotuskohtelun mukauttamista. Asuntolainakorkojen
       verovähennyskelpoisuuden asteittainen rajoittaminen ja lainojen lyhentämistä
       tukevien kannustimien lisääminen ovat tarpeellisia toimia. Näiden toimien
       toteuttaminen on kuitenkin liian hidasta, jotta se voisi vaikuttaa merkittävästi
       lainojen lyhentämiseen. Tuottamattomaan omaisuuteen investoimista tuetaan tämän
       vuoksi edelleen merkittävin verokannustimin. Sadan prosentin luototusaste, joka on
       määrä saavuttaa vuonna 2018, on edelleen korkea. Vuokramarkkinoiden
       kehittymisen esteenä ovat sääntely ja suuri yhteiskunnan tukemia asuntoja tarjoava
       sektori, jolla on haasteenaan pitkät asuntojonot. Yhteiskunnan tukemien vuokra-
       asuntojen sektorilla toteutettu vuokrien porrastaminen enemmän tulojen mukaan on
       askel oikeaan suuntaan, mutta sen vaikutus on rajallinen. Asuntoja hallinnoivien
       yritysten on uuden lain mukaan erotettava yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvä
       toiminta (ts. sosiaalinen asuntotarjonta) muusta toiminnastaan. Nähtäväksi jää,
       saavutetaanko tällä vaatimuksella tavoitteena oleva yhteiskunnan tukemien asuntojen
       tarjonnan suuntaaminen jälleen niitä tarvitseville ja varmistetaanko sillä, että
       yhteiskunnan tukemia asuntoja on tarjolla muita heikommassa asemassa oleville
       väestöryhmille, jotka eivät pysty hankkimaan asuntoa markkinaehdoin.
   (8) Eläkejärjestelmän pitkän aikavälin kestävyyttä on parannettu. Alankomaat on
       nostanut eläkejärjestelmän ensimmäisen pilarin muodostavan lakisääteisen
       eläketurvan lakisääteistä eläkeikää asteittain siten, että se nousee vuonna 2012
       sovellettavasta 65 vuodesta 67 vuoteen vuonna 2023, minkä jälkeen se kytketään
       elinajanodotteeseen. Lisäksi se on hyväksynyt perusteellisia uudistuksia, jotka
       koskevat eläkejärjestelmän yksityisrahoitteista toista pilaria ja pitkäaikaishoidon
       järjestelmää. Eläkerahastojen talouden valvontaa ja järjestelmän kykyä selviytyä
       rahoitushäiriöistä on parannettu. Näitä toimenpiteitä on täydennetty onnistuneilla
       uudistuksilla, joilla kannustetaan ikääntyneitä työntekijöitä jatkamaan työelämässä
       pidempään. Pitkäaikaishoidon uudistusten myötä vastuuta on siirretty kunnille,
       minkä ansiosta kokonaismenoja on voitu supistaa ja huomio keskittää
       tehokkuusetuihin. Pitkäaikaishoidon laatua ja saatavuutta on seurattava.
FI                                             4                                                FI
 ---pagebreak---    (9)   Jäljellä oleviin haasteisiin kuuluu sen varmistaminen, että indeksikorjauksia ja
         rahoituspuskureita (taloudellista arviointia koskeva kehys) koskevien sääntöjen
         noudattamisen lisäksi huolehditaan siitä, että kustannukset ja riskit jaetaan
         asianmukaisesti sukupolvien sisällä ja niiden välillä, etenkin pienentämällä
         nuorempien sukupolvien järjestelmän rahoittamiseksi suorittamia maksuja.
         Eläkejärjestelmän toisen pilarin rahoittamiseksi suoritettavien eläkemaksujen
         vakuutusmatemaattisen oikeudenmukaisuuden lisääminen auttaisi kotitalouksia
         kohdentamaan varansa kasvua paremmin tukevalla tavalla.
   (10)  Vuonna 2014 toteutetulla työsuhdeturvalainsäädännön kattavalla uudistuksella
         pyritään lisäämään työvoimaosuutta ja edistämään työvoiman liikkuvuutta.
         Työntekoa estäviä verokannustinloukkuja on vähennetty. Parlamentissa on
         hyväksytty lainsäädäntöä, jossa työnantajille asetetaan kiintiö vammaisten
         palkkaamista varten. Näiden toimenpiteiden vaikutuksia voidaan arvioida kattavasti
         vasta kun ne on toteutettu. Lisätoimenpiteitä tarvitaan parantamaan työmarkkinoiden
         laitamilla olevien, myös maahanmuuttajataustaisten henkilöiden, integroitumista
         työmarkkinoille.
   (11)  Kun otetaan huomioon muut kuin veroista muodostuvat pakolliset maksut, verokiila
         on Alankomaissa huomattavasti suurempi kuin EU:ssa keskimäärin, ja verotuksen
         painopistettä on mahdollista siirtää kasvua vähemmän haittaaviin verotuskohteisiin.
         Suunniteltu verouudistus auttaisi kasvattamaan työvoimaosuutta. Kun uudistus on
         hyväksytty, sen etenemistä olisi seurattava tarkkaan.
   (12)  Komissio on eurooppalaisen ohjausjakson osana tehnyt kattavan analyysin
         Alankomaiden talouspolitiikasta ja julkaissut sen vuoden 2015 maaraportissa. Se on
         arvioinut myös vakausohjelman ja kansallisen uudistusohjelman sekä
         jatkotoimenpiteet, joita on toteutettu Alankomaille viime vuosina annettujen
         suositusten noudattamiseksi. Se on ottanut huomioon ei vain niiden merkityksen
         Alankomaiden finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden
         kannalta vaan myös sen, ovatko ne EU:n sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska
         unionin yleistä talouden ohjausta on tarpeen tehostaa antamalla EU:n tason panos
         tuleviin kansallisiin päätöksiin. Eurooppalaisen ohjausjakson yhteydessä annetut
         suositukset ilmenevät jäljempänä esitettävistä suosituksista 1–3.
   (13)  Neuvosto on tutkinut Alankomaiden vakausohjelman tämän arvioinnin perusteella ja
         katsoo10, että Alankomaat noudattaa vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia.
   (14)  Neuvosto on tutkinut kansallisen uudistusohjelman ja vakausohjelman komission
         perusteellisen tarkastelun ja tämän arvioinnin perusteella. Asetuksen (EU) N:o
         1176/2011 6 artiklan nojalla annetut neuvoston suositukset ilmenevät jäljempänä
         esitettävistä suosituksista 1–3.
   (15)  Komissio on eurooppalaisen ohjausjakson osana analysoinut myös koko euroalueen
         talouspolitiikkaa. Neuvosto on antanut tämän analyysin perusteella erityisiä
         suosituksia jäsenvaltioille, joiden rahayksikkö on euro. Myös Alankomaiden olisi
         varmistettava, että kyseiset suositukset pannaan täytäntöön täysimääräisesti ja oikea-
         aikaisesti,
   10
        Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti.
FI                                                  5                                           FI
 ---pagebreak---    SUOSITTAA, että Alankomaat toteuttaa vuosina 2015 ja 2016 toimia, joilla se
   1.      siirtää julkisten menojen painopistettä T&K-investointien tukemiseen ja luo
           edellytyksiä, joilla edistetään yksityisiä T&K-menoja, jotta voidaan kompensoida
           julkisten T&K-menojen laskusuuntausta ja lisätä talouskasvupotentiaalia;
   2.      nopeuttaa asuntolainakorkojen verovähennyskelpoisuuden rajoittamista, jotta
           voidaan vähentää tuottamattomaan omaisuuteen investoimista edistäviä
           verokannustimia,       luo     vuokra-asuntomarkkinoille    markkinalähtöisemmän
           hinnoittelumekanismin sekä suhteuttaa vuokrat entistä paremmin kotitalouden
           tuloihin yhteiskunnan tukemien vuokra-asuntojen sektorilla;
   3.      vähentää työelämän alkuvaiheessa olevien maksuja eläkejärjestelmän toiseen
           pilariin.
   Tehty Brysselissä
                                               Neuvoston puolesta
                                               Puheenjohtaja
FI                                               6                                          FI


               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 18.5.2016
            COM(2016) 342 final
            Suositus
            NEUVOSTON SUOSITUS
            Portugalin vuoden 2016 kansallisesta uudistusohjelmastasekä samassa yhteydessä annettu Portugalin vuoden 2016 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto

               Suositus

               NEUVOSTON SUOSITUS

               Portugalin vuoden 2016 kansallisesta uudistusohjelmasta

                  sekä samassa yhteydessä annettu Portugalin vuoden 2016 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,

               ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97
                  1
                ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan,

               ottaa huomioon makrotalouden epätasapainon ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta 16 päivänä marraskuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011
                  2
                ja erityisesti sen 6 artiklan 1 kohdan,

               ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen
                  3
               ,

               ottaa huomioon Euroopan parlamentin päätöslauselmat
                  4
               ,

               ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,

               ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,

               ottaa huomioon talous- ja rahoituskomitean lausunnon,

               ottaa huomioon sosiaalisen suojelun komitean lausunnon,

               ottaa huomioon talouspoliittisen komitean lausunnon,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Komissio hyväksyi 26 päivänä marraskuuta 2015 vuotuisen kasvuselvityksen
                  5
               , mikä aloitti vuoden 2016 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson. Eurooppa-neuvosto vahvisti vuotuisen kasvuselvityksen ensisijaiset tavoitteet 17 ja 18 päivänä maaliskuuta 2016. Komissio hyväksyi 26 päivänä marraskuuta 2015 asetuksen (EU) N:o 1176/2011 perusteella varoitusmekanismia koskevan kertomuksen
                  6
               , jossa se katsoi, että Portugali kuuluu niihin jäsenvaltioihin, joista laadittaisiin perusteellinen tarkastelu. Samana päivänä komissio hyväksyi myös suosituksen neuvoston suositukseksi euroalueen talouspolitiikasta
                  7
               . Eurooppa-neuvosto vahvisti suosituksen 18 ja 19 päivänä helmikuuta 2016, ja neuvosto antoi sen 8 päivänä maaliskuuta 2016. Koska Portugali kuuluu maihin, joiden rahayksikkö on euro, ja koska taloudet ovat talous- ja rahaliitossa vahvasti yhteydessä toisiinsa, Portugalin olisi varmistettava, että kyseiset suositukset pannaan täytäntöön täysimääräisesti ja oikea-aikaisesti.

               (2)Portugalia koskeva vuoden 2016 maaraportti
                  8
                julkaistiin 26 päivänä helmikuuta 2016. Siinä arvioitiin Portugalin edistymistä neuvoston 14 päivänä heinäkuuta 2015 hyväksymien maakohtaisten suositusten noudattamisessa ja kansallisten Eurooppa 2020 -tavoitteidensa saavuttamisessa. Raporttiin sisältyi myös asetuksen (EU) N:o 1176/2011 5 artiklan nojalla laadittu perusteellinen tarkastelu. Komissio esitteli 8 päivänä maaliskuuta 2016 perusteellisen tarkastelun tulokset.
                  9
                Komissio päätteli analyysinsa perusteella, että Portugalin makrotaloudessa on liiallisia epätasapainoja. Erityisesti suuri ulkomainen nettovelkakanta, yksityinen ja julkinen velka sekä järjestämättömien lainojen merkittävä osuus ovat haavoittuvuustekijöitä tilanteessa, jossa työttömyysaste on korkea. Tarvitaan edelleen politiikkatoimia, jotka kohdistuvat tuote- ja palvelumarkkinoihin, yritysten velkojen uudelleenjärjestelyyn, finanssipolitiikkaan ja työmarkkinoiden tiettyihin osa-alueisiin.

               (3)Portugali toimitti vuoden 2016 kansallisen uudistusohjelmansa ja vuoden 2016 vakausohjelmansa 29 päivänä huhtikuuta 2016. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon. Portugalin kansallisessa uudistusohjelmassa puututaan riittävän määrätietoisesti liiallisiin epätasapainoihin, esitetään asianmukaisia toimenpiteitä kilpailukyvyn edistämiseksi ja yksityisen velan vähentämiseksi, viitataan vuoden 2016 maaraportissa esitettyihin haasteisiin ja euroaluetta koskeviin suosituksiin, joissa keskitytään tarpeeseen käynnistää investoinnit uudelleen ja varmistaa julkisen talouden kestävyys. Jos nämä toimenpiteet toteutetaan nopeasti kokonaisuudessaan, ne auttavat ratkaisemaan Portugalin makrotalouden epätasapainoon liittyviä ongelmia. Portugalin poliittisia sitoumuksia koskevan arvioinnin perusteella tässä vaiheessa ei ole tarvetta nopeuttaa makrotalouden epätasapainoa koskevaa menettelyä.

               (4)Kauden 2014–2020 Euroopan rakenne- ja investointirahastojen ohjelmasuunnittelussa on otettu huomioon niihin liittyvät maakohtaiset suositukset. Kuten asetuksen (EU) N:o 1303/2013 23 artiklassa säädetään, komissio voi pyytää jäsenvaltiota tarkastelemaan uudelleen kumppanuussopimustaan ja asiaankuuluvia ohjelmiaan ja esittämään niihin muutoksia, kun tämä on tarpeen asiaankuuluvien neuvoston suositusten täytäntöönpanon tukemiseksi. Komissio on antanut tarkempaa tietoa tämän säännöksen hyödyntämisestä ohjeissa sellaisten toimenpiteiden soveltamiselle, joilla Euroopan rakenne- ja investointirahastojen vaikuttavuus kytketään talouden tehokkaaseen ohjaukseen ja hallintaan
                  10
               .

               (5)Portugaliin sovelletaan vakaus- ja kasvusopimuksen korjaavaa osiota. Se ei korjannut liiallista alijäämäänsä vuoden 2015 määräaikaan mennessä eikä toteuttanut kaikkia neuvoston suosittamia julkisen talouden toimia. Hallitus suunnittelee vuoden 2016 vakausohjelmassa korjaavansa liiallisen alijäämän ja saavuttavansa julkisen talouden alijäämän, joka on 2,2 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2016. Kun liiallinen alijäämä on saatu korjattua kestävällä tavalla, Portugaliin aletaan soveltaa vakaus- ja kasvusopimuksen ennaltaehkäisevää osiota ja väliaikaista velkasääntöä. Uudelleenlasketun
                  11
                rakenteellisen rahoitusaseman odotetaan kohenevan vuosina 2016–2020 vain noin 0,35 prosenttia suhteessa BKT:hen vuodessa, mikä on alle vaaditun 0,6 prosenttia suhteessa BKT:hen, ja julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteeseen eli 0,25 prosentin rakenteelliseen ylijäämään suhteessa BKT:hen ei odoteta päästävän ohjelmakaudella. Vakausohjelman mukaan on odotettavissa, että julkisen talouden velka suhteessa BKT:hen supistuu 124,8 prosenttiin vuonna 2016 ja edelleen 110,3 prosenttiin vuonna 2020. Julkisen talouden kehitysarvioiden perustana oleva makrotalouden skenaario on varsin optimistinen. Lisäksi toimenpiteitä, joita tarvitaan tukemaan suunniteltujen alijäämätavoitteiden saavuttamista vuodesta 2017 eteenpäin, ei ole vielä riittävästi täsmennetty. Komission kevään 2016 talousennusteen mukaan julkisen talouden alijäämän odotetaan olevan 2,7 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2016, eli alittavan SEUT-sopimuksen mukaisen 3 prosentin viitearvon suhteessa BKT:hen, ja 2,3 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2017. Koska rakenteellisen alijäämän ennustetaan kasvavan hieman vuosina 2016 ja 2017, julkisen talouden toimet eivät vastaa vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia. Portugalin ei myöskään ennusteta noudattavan väliaikaista velkasääntöä vuonna 2017. Neuvosto katsoo vakausohjelmasta tekemänsä arvioinnin ja komission kevään 2016 talousennusteen perusteella olevan riskinä, että Portugali ei noudata vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia. Tämän vuoksi tarvitaan lisätoimenpiteitä, joilla varmistetaan vaatimusten noudattaminen vuosina 2016 ja 2017.

               (6)Asetuksen (EY) N:o 1467/97 10 artiklan 1 kohdan mukaan komissio seuraa säännöllisesti toimia, joita Portugali toteuttaa viimeisimmän SEUT-sopimuksen 126 artiklan 7 kohdan nojalla annetun neuvoston suosituksen johdosta. Tämän vuoksi komissio suosittaa, että neuvosto toteuttaa liiallista alijäämää koskevan menettelyn mukaiset aiheelliset toimenpiteet.

               (7)Uudistetun julkisen talouden kehystä koskevan lain, sitoumusten valvontaa koskevan lain sekä veronkannon ja menojen valvonnan lisäparannusten nopealla ja tehokkaalla täytäntöönpanolla voidaan edistää merkittävästi julkisen talouden vaaditun sopeutuksen saavuttamista. Portugalilla on kaksinkertainen haaste, sillä sen saavutettava terveydenhuoltojärjestelmän pitkän aikavälin taloudellinen kestävyys ja säilytettävä samalla terveydenhuollon saatavuus tehostamalla järjestelmää. Vaikka julkisten menojen osuus terveydenhuollon kokonaismenoista on Portugalissa tällä hetkellä yksi EU:n alhaisimmista, julkisten terveydenhuoltomenojen ennustettu kasvu, eli 2,5 prosenttia suhteessa BKT:hen vuoteen 2060 mennessä, on yksi suurimmista. Terveydenhuoltoalan pitkän aikavälin kestävyyttä koskevien haasteiden ratkaiseminen edellyttää kattavia toimenpiteitä, joilla edistetään tautien ehkäisemistä ja kansanterveyspolitiikkaa sekä varmistetaan perusterveydenhuollon tarjonta varhaisessa, vähemmän kustannuksia aiheuttavassa vaiheessa. Näitä toimenpiteitä ei ole vielä toteutettu. Lyhyellä aikavälillä merkittävänä haasteena on edelleen asianmukainen talousarvion suunnittelu ja toteutus sairaaloissa, jotta voidaan varmistaa maksurästien hoitaminen. Vaikka eläkejärjestelmän pitkän aikavälin kestävyyteen on puututtu viimeaikaisilla uudistuksilla, järjestelmän lyhyen ja keskipitkän aikavälin kestävyyden haasteita ei ole ratkaistu. Julkiselle eläkejärjestelmälle on tyypillistä suuri riippuvuus talousarviosta tehdyistä varainsiirroista ja sukupolvien välinen eriarvoisuus. Toteutuksen viiveet ja politiikkatoimien puutteet haittaavat edelleen valtionyhtiöiden talouden kestävyyttä erityisesti liikennealalla. Tehokkuutta edistävien toimenpiteiden vahvistaminen valtionyhtiöiden rakenneuudistussuunnitelmissa on edelleen olennaista julkisen talouden säästöjen aikaansaamiseksi.

               (8)Veronkierron hillitsemiseksi on toteutettu tuntuvia toimia, joilla tehostetaan edelleen verohallinnon toimintaa. Parhaillaan toteutetaan toimenpiteitä, joilla torjutaan veropetoksia, kehitetään tietojen jakamista rahoituslaitosten kanssa ja lujitetaan rahanpesun vastaisia säännöksiä. Saavutetusta edistyksestä huolimatta verosäännösten noudattamista olisi vielä parannettava. Verohallinnon uudistaminen tehostamalla sen toimintaa auttaisi myös kannustamaan investointeja.

               (9)Yleinen palkkakehitys on ollut maltillista, mikä on linjassa korkean työttömyysasteen ja ulkoisen tasapainon palauttamisen tarpeen kanssa ja vastaa tuottavuuden kasvua keskipitkällä aikavälillä. Alakohtaiset työehtosopimusneuvottelut ovat tukeneet tätä suuntausta, vaikka käytetyn työehtosopimusneuvottelujärjestelmän ominaisuudet rajoittavat edelleen työehtojen sopimista yritystasolla. Koska inflaatio on alhainen ja työttömyysaste korkea, tammikuussa 2016 vähimmäispalkkaa korotettiin 505 eurosta 530 euroon kuukaudessa. Sitä on tarkoitus korottaa edelleen vähitellen siten, että se on 600 euroa kuukaudessa vuonna 2019 (maksetaan 14 kertaa vuodessa). Portugali sijoittuu EU:n keskitasolle, kun vähimmäispalkkaa tarkastellaan prosenttiosuutena keskipalkasta. Se on kuitenkin yksi maista, joissa vähimmäispalkka on korkeimpia mediaanipalkkaan suhteutettuna. Tämä viittaa siihen, että Portugalissa matalien palkkojen osuus palkkajakaumassa on painottunut vahvasti. Vähimmäispalkan uudet korotukset voivat laajentaa nopeasti sen piiriin kuuluvien työntekijöiden osuutta, joka vuonna 2016 oli jo lähes neljännes kaikista työntekijöistä. Vaikka näin voitaisiin vähentää työssäkäyvien köyhyyttä, se myös kaventaa edelleen palkkaeroja ja aiheuttaa kokonaispalkkojen korotuspaineita. Jollei tuottavuus vastaavasti parane, tämä kehitys uhkaa vahingoittaa työllisyys- ja kilpailukykynäkymiä, erityisesti työvoimavaltaisilla teollisuudenaloilla. Lisäksi riskinä on, että se voi vähentää kannustimia investoida osaamiseen.

               (10)Portugalin työmarkkinoiden elpyminen jatkui vuosina 2014 ja 2015. Merkittäviä toimia on toteutettu aktivointitoimien uudistamiseksi, julkisten työvoimapalvelujen nykyaikaistamiseksi ja rekisteröitymättömät nuoret tavoittavien toimenpiteiden lisäämiseksi, vaikka joitakin täytäntöönpanoon liittyviä haasteita on edelleen. Koska sosiaalinen tilanne on heikentynyt viime aikoina ja erityisesti lasten köyhyys on lisääntynyt, merkittäviä toimenpiteitä on myös toteutettu sosiaaliturvan parantamiseksi, etenkin vähimmäistoimeentulojärjestelmän, lapsilisien ja pienten eläkkeiden osalta. Näiden toimenpiteiden vaikutusta köyhyyden vähentämiseen on arvioitava. Pitkäaikaistyöttömien suuren määrän vähentäminen on edelleen haaste, ja se vaikuttaa kielteisesti talouskasvuun ja sosiaaliseen tilanteeseen. Pitkäaikaistyöttömien aktivointia olisi lisättävä edelleen kohdennettujen työvoimapoliittisten toimien avulla ja parantamalla työvoima- ja sosiaalipalvelujen välistä koordinointia. Vaikka elpyminen on tuonut mukanaan useita uusia pysyviä työpaikkoja, työmarkkinoiden segmentoituminen on edelleen merkittävää. Määräaikaisten työntekijöiden osuus on edelleen Euroopan korkeimpia, ja siirtyminen määräaikaisesta työsopimuksesta vakituiseen on harvinaista.

               (11)Yksityisen sektorin velkaantuneisuus on edelleen merkittävä haavoittuvuustekijä Portugalin taloudessa, ja pienten ja keskisuurten yritysten on yhä vaikeaa saada rahoitusta. Yritysten suuren velkataakan vähentämisessä ja yksityisen sektorin velkavivun keventämisessä on edistytty jonkin verran, mutta Portugalin yksityinen sektori on edelleen EU:n velkaantuneimpia. Tämä on merkittävä este investointien ja potentiaalisen tuotannon kasvulle. Rahoitusalan ulkopuoliset yritykset sopeuttavat taseitaan, mutta vähäisemmässä määrin kuin kotitaloudet. Yritysten järjestämättömien lainojen suuri ja kasvava osuus rasittaa yrityksiä sekä rahoitusalalla että sen ulkopuolella, ja se on merkittävä este investoinneille. Eri tasoilla on toteutettu yritysten velkaantumisen purkamiseen tähtääviä toimia, mutta tuloksia on syntynyt hitaasti. Velanottoa suositaan edelleen voimakkaasti yhtiöverotuksessa. Viime vuosina hallitus on pyrkinyt ratkaisemaan tämän ongelman ottamalla käyttöön alikapitalisointia koskevat säännöt ja yritysten oman pääoman ehtoista rahoitusta koskevan verohelpotuksen. Kuitenkin vuonna 2015 vieraan ja oman pääoman ehtoisesti rahoitettujen investointien välisten pääomakustannusten ero (verotusta ennen ja sen jälkeen) oli EU:n suurimpia. Luotonsaanti on edelleen kallista ja vaikeaa yrityksille, erityisesti pienille ja keskisuurille yrityksille ja aloitteleville yrityksille. Vaihtoehtoisia rahoituslähteitä, kuten yksityiset pääomasijoitukset, riskipääomarahoitus, joukkorahoitus ja bisnesenkelien tarjoama rahoitus, on edelleen vähän, ja ne ovat selkeästi alikehittyneitä.

               (12)Edistyksestä huolimatta sääntelyyn liittyvät esteet ja heikot institutionaaliset valmiudet haittaavat edelleen yritysten kasvua, kilpailukykyä ja investointeja. Portugalin oikeusjärjestelmä toimii edelleen tehottomasti, erityisesti verotusta koskevien riita-asioiden käsittelyssä. Julkiset hankinnat ovat suurelta osin läpinäkyviä Portugalissa. Alan BASE-verkkosovelluksen tietojen mukaan Portugalin hankintaviranomaiset käyttävät kuitenkin usein suoraa sopimusmenettelyä. Sen osuus kaudella 2013–2015 oli keskimäärin 87,3 prosenttia kaikista julkisista hankintasopimuksista, mikä on 47 prosenttia hankintasopimusten kokonaisarvosta. Läpinäkyvyys on edelleen haaste käyttöoikeussopimusten ja julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuksien osalta, erityisesti paikallis- ja aluetasolla. Valtiovarainministeriön julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuksien työryhmä (UTAP) valvoo joitakin keskushallinnon hallinnoimia julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuksia, mutta käyttöoikeussopimukset sekä alueelliset ja paikalliset julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuudet eivät kuulu sen valvonnan alaan. Satama-alan uudistukset kärsivät edelleen täytäntöönpanon viivästyksistä ja uusien toimijoiden markkinoille pääsyn esteistä. Yrityksen rekisteröinti on helpottunut, mutta lupamenettelyt ovat edelleen raskaita ja monimutkaisia ja arvaamattomat hallinnolliset menettelyt heikentävät sijoittajien luottamusta. Haasteita on yhä rakennusalalle pääsyyn ja rakennusluvan saamiseen liittyvissä menettelyissä sekä ympäristölupia koskevien yksinkertaistettujen sääntöjen tehokkaassa täytäntöönpanossa. Sääntelystä johtuvat esteet joillakin liike-elämän palvelujen aloilla estävät resurssien tehokkaan jakautumisen, erityisesti oikeudellisten palvelujen alalla. Ammatillisia elimiä ja erityisesti niiden perussääntöä ja työjärjestystä koskevat säännöt ovat rajoittavia ja voivat estää sekä luonnollisia että oikeushenkilöitä pääsemästä kyseisille ammattialoille. Tämä koskee erityisesti oikeudellisia ammatteja, joissa muun muassa mainontaa ja monialatoimintaa koskevat rajoitukset ovat yleisiä.

               (13)Portugalin tulokset tiedeyhteisön ja yritysten yhteistyön sekä osaamisen kaupallistamisen osa-alueilla ovat heikkoja. Korkeakoulujen ja yritysten välisen yhteistyön esteet ovat suuria, mikä johtuu sääntelyyn ja hallintoon liittyvistä esteistä sekä yhteistyön kannustimien puutteesta korkeakoulujärjestelmässä. Tämä vaikeuttaa tutkinnon suorittaneiden työllistymistä ja innovointia. Uusien alimman korkea-asteen teknisten koulutusohjelmien (TeSPs) käynnistäminen on tarjonnut uusia mahdollisuuksia ammattikorkeakoulujen ja alueellisten talouden toimijoiden väliseen yhteistyöhön, mutta nykyaikaistamisprosessi ei kata korkeakoulujen opinto-ohjelmia.

               (14)Komissio on eurooppalaisen ohjausjakson osana tehnyt kattavan analyysin Portugalin talouspolitiikasta ja julkaissut sen vuoden 2016 maaraportissa. Se on arvioinut myös vakausohjelman ja kansallisen uudistusohjelman sekä jatkotoimenpiteet, joita on toteutettu Portugalille viime vuosina annettujen suositusten noudattamiseksi. Se on ottanut huomioon niiden merkityksen Portugalin finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta mutta myös sen, ovatko ne EU:n sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska unionin yleistä talouden ohjausta on tarpeen vahvistaa antamalla EU:n tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin. Eurooppalaisen ohjausjakson yhteydessä annetut suositukset ilmenevät jäljempänä esitettävistä suosituksista 1–5.

               (15)Neuvosto on tutkinut vakausohjelman tämän arvioinnin perusteella, ja sen lausunto
                  12
                ilmenee erityisesti jäljempänä esitettävästä suosituksesta 1.

               (16)Neuvosto on tutkinut kansallisen uudistusohjelman ja vakausohjelman komission perusteellisen tarkastelun ja tämän arvioinnin perusteella. Asetuksen (EU) N:o 1176/2011 6 artiklan nojalla annetut neuvoston suositukset ilmenevät jäljempänä esitettävistä suosituksista 1–5,

               SUOSITTAA, että Portugali toteuttaa vuosina 2016 ja 2017 toimia, joilla se

               1.varmistaa liiallisen alijäämän kestävän korjaamisen vuonna 2016 vähentämällä julkisen talouden alijäämää 2,3 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2016 siten, että toteutetaan tarvittavat rakenteelliset toimenpiteet ja käytetään kaikki satunnaistulot alijäämän ja velan supistamiseen; tämä vastaa rakenteellisen rahoitusaseman paranemista 0,25 prosentilla suhteessa BKT:hen vuonna 2016; toteuttaa tämän jälkeen julkisen talouden vuotuisen sopeuttamisen, joka vastaa vähintään 0,6 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2017; toteuttaa helmikuuhun 2017 mennessä kattavan menojen arvioinnin kaikilla julkishallinnon tasoilla ja lisää menojen valvontaa, kustannustehokkuutta ja asianmukaista budjetointia; varmistaa terveydenhuoltoalan pitkän aikavälin kestävyyden heikentämättä perusterveydenhuollon saatavuutta; vähentää eläkejärjestelmän riippuvuutta talousarviosta tehdyistä varainsiirroista; kohdentaa käynnissä olevat valtionyhtiöiden rakenneuudistussuunnitelmat uudelleen vuoden 2016 loppuun mennessä;

               2.varmistaa työmarkkinaosapuolia kuultuaan, että vähimmäispalkan kehitys on linjassa työllisyyden ja kilpailukyvyn edistämistä kaikilla toimialoilla koskevien tavoitteiden kanssa;

               3.varmistaa pitkäaikaistyöttömien tehokkaan aktivoinnin ja parantaa työvoima- ja sosiaalipalvelujen välistä koordinointia; lisää yritysten kannustimia palkata työntekijöitä vakituisiin työsuhteisiin;

               4.toteuttaa lokakuuhun 2016 mennessä toimenpiteitä, joilla helpotetaan luottolaitosten taseiden puhdistamista ja puututaan järjestämättömien lainojen suureen määrään; vähentää velanoton suosimista yhtiöverotuksessa ja parantaa aloittelevien yritysten ja pienten ja keskisuurten yritysten rahoituksen saantia pääomamarkkinoilta;

               5.lisää julkisten hankintojen läpinäkyvyyttä ja tehokkuutta julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuksien ja käyttöoikeussopimusten osalta; parantaa ja nopeuttaa hallinto- ja lupamenettelyjä, vauhdittaa verotusta koskevien riita-asioiden käsittelyä ja vähentää sääntelyyn liittyviä esteitä erityisesti säänneltyjen ammattien osalta vuoden 2016 loppuun mennessä; tarjoaa kannustimia korkeakoulujen ja yritysten väliseen yhteistyöhön.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)
                  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)
                  EUVL L 306, 23.11.2011, s. 25.

                     (3)
                  COM(2016) 342 final.

                     (4)
                  P8_TA(2016)0058, P8_TA(2016)0059, ja P8_TA(2016)0060.

                     (5)
                  COM(2015) 690 final.

                     (6)
                  COM(2015) 691 final.

                     (7)
                  COM(2015) 692 final.

                     (8)
                  SWD(2016) 90 final.

                     (9)
                  COM(2016) 95 final.

                     (10)
                  COM(2014) 494 final.

                     (11)
                  Rakenteellinen rahoitusasema sellaisena kuin komissio on sen laskenut uudelleen vakausohjelman tietojen perusteella ja yhteistä menetelmää noudattaen.

                     (12)
                  Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti.


               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 13.5.2015
            COM(2015) 255 final
            Suositus
            NEUVOSTON SUOSITUS
            Tanskan vuoden 2015 kansallisesta uudistusohjelmastasekä samassa yhteydessä annettu Tanskan vuoden 2015 lähentymisohjelmaa koskeva neuvoston lausunto

               Suositus

               NEUVOSTON SUOSITUS

               Tanskan vuoden 2015 kansallisesta uudistusohjelmasta

                  sekä samassa yhteydessä annettu Tanskan vuoden 2015 lähentymisohjelmaa koskeva neuvoston lausunto

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,

               ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97
                  1
                ja erityisesti sen 9 artiklan 2 kohdan,

               ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen
                  2
               ,

               ottaa huomioon Euroopan parlamentin päätöslauselmat
                  3
               ,

               ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,

               ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,

               ottaa huomioon talous- ja rahoituskomitean lausunnon,

               ottaa huomioon sosiaalisen suojelun komitean lausunnon,

               ottaa huomioon talouspoliittisen komitean lausunnon,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Eurooppa-neuvosto hyväksyi 26 päivänä maaliskuuta 2010 Euroopan komission ehdotuksen, jolla käynnistetään uusi kasvu- ja työllisyysstrategia, Eurooppa 2020. Strategian lähtökohtana on tehostaa talouspolitiikan koordinointia, ja siinä keskitytään avainalueisiin, joilla tarvitaan toimia, jotta voidaan parantaa Euroopan mahdollisuuksia vauhdittaa kestävää kasvua ja lisätä kilpailukykyä.

               (2)Neuvosto antoi 13 päivänä heinäkuuta 2010 komission ehdotusten pohjalta suosituksen jäsenvaltioiden ja unionin talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista (2010–2014) ja hyväksyi 21 päivänä lokakuuta 2010 päätöksen jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista. Yhdessä nämä muodostavat ns. yhdennetyt suuntaviivat, jotka jäsenvaltioita on kehotettu ottamaan huomioon kansallisessa talous- ja työllisyyspolitiikassaan.

               (3)Neuvosto antoi 8 päivänä heinäkuuta 2014 suosituksen Tanskan vuoden 2014 kansallisesta uudistusohjelmasta ja lausunnon Tanskan vuoden 2014 tarkistetusta lähentymisohjelmasta.

               (4)Komissio hyväksyi 28 päivänä marraskuuta 2014 vuotuisen kasvuselvityksen
                  4
               , mikä aloitti vuoden 2015 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson. Komissio hyväksyi samana päivänä asetuksen (EU) N:o 1176/2011 perusteella myös varoitusmekanismia koskevan kertomuksen
                  5
               , jossa se katsoi, että Tanska ei kuulu niihin jäsenvaltioihin, joista laadittaisiin perusteellinen tarkastelu.

               (5)Eurooppa-neuvosto hyväksyi 18 päivänä joulukuuta 2014 investointien edistämisen, rakenneuudistusten vauhdittamisen ja julkisen talouden vastuullisen ja kasvua edistävän vakauttamisen painopisteet.

               (6)Komissio julkaisi 26 päivänä helmikuuta 2015 Tanskaa koskevan vuoden 2015 maaraportin
                  6
               . Siinä arvioitiin Tanskan edistymistä 8 päivänä heinäkuuta 2014 hyväksyttyjen maakohtaisten suositusten noudattamisessa.

               (7)Tanska toimitti vuoden 2015 kansallisen uudistusohjelmansa ja vuoden 2015 lähentymisohjelmansa 27 päivänä maaliskuuta 2015. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon.

               (8)Tanskaan sovelletaan tällä hetkellä vakaus- ja kasvusopimuksen ennaltaehkäisevää osiota. Hallitus suunnittelee vuoden 2015 lähentymisohjelmassa, että julkisen sektorin alijäämää kasvatetaan 1,6 prosentista suhteessa BKT:hen vuonna 2015, jolloin sitä tukivat huomattavat satunnaiset voitot, 2,6 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2016. Tämän jälkeen hallitus aikoo supistaa alijäämää, jotta vuonna 2020 päästään julkisen talouden tasapainoon. Lähentymisohjelman mukaan hallitus aikoo saavuttaa keskipitkän aikavälin tavoitteen – 0,5 prosentin rakenteellisen alijäämän suhteessa BKT:hen – vuodesta 2016 alkaen. Julkisen talouden velan suhteessa BKT:hen odotetaan lähentymisohjelmassa supistuvan vuosien 2015 ja 2020 välisenä aikana vähitellen 39,8 prosentista 36,7 prosenttiin. Julkisen talouden kehitysarvioiden perustana oleva makrotalouden skenaario on uskottava. Komission kevään 2015 talousennusteen perusteella on odotettavissa, että rakenteellinen rahoitusasema on keskipitkän aikavälin tavoitteen mukainen vuonna 2015. Tämän ennusteen perusteella on kuitenkin riskinä, että keskipitkän aikavälin tavoitteesta poiketaan jonkin verran vuonna 2016, sillä menojen nettokasvu ylittää vertailuarvon 0,3 prosentilla suhteessa BKT:hen. Vaikka tämän poikkeamisen odotetaan olevan väliaikainen, koska menojen nettokasvuun vuonna 2016 vaikuttaa eläkesäästöjen verotukseen liittyvien kertaluonteisten toimenpiteiden vähittäinen lakkauttaminen, lisätoimenpiteet saattavat olla tarpeen vuonna 2016. Neuvosto katsoo lähentymisohjelmasta tekemänsä arvioinnin ja komission kevään 2015 talousennusteen perusteella, että Tanskan odotetaan pitkälti noudattavan vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia.

               (9)Tanskassa kestävän kasvun edellytyksenä on riittävän ammattitaitoisen työvoiman tarjonta pitkällä aikavälillä. Vuonna 2014 toteutetun aktiivisen työmarkkinapolitiikan uudistuksen myötä Tanska on edistynyt työmarkkinoiden marginaalissa olevien henkilöiden työllistettävyyden parantamisessa. Uudistuksen toteutus on vielä alkuvaiheessa, ja sen tuloksia on tarpeen seurata. Carsten Koch II asiantuntijaryhmän suositusten mukaisesti on tarpeen toteuttaa lisää työmarkkinoilta eniten syrjäytyneisiin henkilöihin kohdistuvia toimenpiteitä. Tähän liittyviä avaintekijöitä näyttävät olevan heikko koulutustaso, vähäinen kokemus työmarkkinoilta, nuoruus ja maahanmuuttajatausta. Yleisesti ottaen maahanmuuttajataustaisten henkilöiden työmarkkinapotentiaali on edelleen vajaakäytössä. Huolimatta Tanskan suurista koulutusmenoista koulutustulokset ovat vain keskitasoa, erityisesti maahanmuuttajataustaisten oppilaiden kohdalla. Alemman ja ylemmän perusasteen koulujen ja ammatillisten koulutusjärjestelmien uudistuksella on tarkoitus tarttua tähän haasteeseen. Nämä uudistukset on tarpeen toteuttaa täysimääräisesti, jotta koulutustulokset paranisivat.

               (10)Tanskan talouden elpymisen lujittamiseksi on olennaisen tärkeää parantaa maan kilpailukykyä. Tässä keskeisessä asemassa on tuottavuuden kasvu, joka on yleisesti ottaen ollut kuluneina kahtena vuosikymmenenä heikkoa ja johon ovat vaikuttaneet markkinoillepääsyn esteet ja kotimaan markkinoille suuntautuneisiin palvelualoihin kohdistuva sääntelyrasitus. Tuottavuuskomitea on määrittänyt rakennusalan ja vähittäiskaupan aloiksi, joilla tuottavuutta olisi mahdollista parantaa. Vähittäiskauppaan sovellettavat säännökset ovat hyvin tiukat, eikä niiden keventämiseksi ole toteutettu toimia. Rakennusalalle luonteenomaista ovat vaativat rakennusmääräykset ja sertifiointijärjestelyjen suuri määrä. Tanskan hallitus esitti marraskuussa 2014 rakennusalaa koskevan strategian. Siihen sisältyy myönteisiä tavoitteita, kuten sääntöjen yksinkertaistaminen, rakennuslupahakemusten teknisten näkökohtien järkeistäminen, kansainvälisten standardien käyttöönotto, kansallisten standardien yhdenmukaistaminen ja rakennuslupien myöntämisaikojen lyhentäminen. Strategia on kuitenkin vielä muunnettava kaikilta osin konkreettisiksi toimenpiteiksi. Toistaiseksi on edelleen voimassa päällekkäisiä lupa- ja sertifiointijärjestelyjä, joita joissakin tapauksissa sovelletaan myös rajatylittävien palvelujen väliaikaiseen tarjoamiseen. Lisäksi muissa jäsenvaltioissa myönnettyjä lupia ja sertifiointeja ei aina oteta huomioon palveluntarjoajien halutessa sijoittautua Tanskaan.

               (11)Komissio on eurooppalaisen ohjausjakson osana tehnyt kattavan analyysin Tanskan talouspolitiikasta ja julkaissut sen vuoden 2015 maaraportissa. Se on arvioinut myös lähentymisohjelman ja kansallisen uudistusohjelman sekä jatkotoimenpiteet, joita on toteutettu Tanskalle viime vuosina annettujen suositusten noudattamiseksi. Se on ottanut huomioon ei vain niiden merkityksen Tanskan finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta vaan myös sen, ovatko ne EU:n sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska EU:n yleistä talouden ohjausta on tarpeen vahvistaa antamalla EU:n tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin. Eurooppalaisen ohjausjakson yhteydessä annetut suositukset ilmenevät jäljempänä esitettävistä suosituksista 1 ja 2.

               (12)Neuvosto on tutkinut Tanskan lähentymisohjelman tämän arvioinnin perusteella, ja sen lausunto
                  7
                ilmenee erityisesti jäljempänä esitettävästä suosituksesta 1,

               SUOSITTAA, että Tanska toteuttaa vuosina 2015 ja 2016 toimia, joilla se

               1.välttää poikkeamisen keskipitkän aikavälin tavoitteesta vuonna 2016;

               2.parantaa tuottavuutta, erityisesti kotimaan markkinoille suuntautuneilla palvelualoilla, muun muassa vähittäiskaupan alalla ja rakennusalalla; keventää vähittäisliikkeisiin kohdistuvia rajoituksia ja toteuttaa lisätoimenpiteitä rakennusalan lupa- ja sertifiointijärjestelyistä aiheutuvien jäljellä olevien esteiden poistamiseksi.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)
                  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)
                  COM(2015) 255.

                     (3)
                  P8_TA(2015)0067, P8_TA(2015)0068, P8_TA(2015)0069.

                     (4)
                  COM(2014) 902.

                     (5)
                  COM(2014) 904 final.

                     (6)
                  SWD (2015) 24 final.

                     (7)
                  Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 9 artiklan 2 kohdan mukaisesti.