				|

		52013DC0366

			Suositus NEUVOSTON SUOSITUS Luxemburgin vuoden 2013 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Luxemburgin vuosien 2012–2016 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto /* COM/2013/0366 final - 2013/ () */

Suositus
NEUVOSTON SUOSITUS
Luxemburgin vuoden 2013 kansallisesta
uudistusohjelmasta
sekä samassa yhteydessä annettu Luxemburgin vuosien 2012–2016 vakausohjelmaa
koskeva neuvoston lausunto

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta
tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja
148 artiklan 4 kohdan,
ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman
valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta
7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY)
N:o 1466/97[1]
ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan,
ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen[2],
ottaa huomioon Euroopan parlamentin
päätöslauselmat[3],
ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,
on kuullut talous- ja rahoituskomiteaa,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)       Eurooppa-neuvosto hyväksyi
26 päivänä maaliskuuta 2010 komission ehdotuksen, jolla käynnistetään uusi
kasvu- ja työllisyysstrategia, Eurooppa 2020. Strategian lähtökohtana on
tehostaa talouspolitiikan koordinointia, ja siinä keskitytään avainalueisiin,
joilla tarvitaan toimia, jotta voidaan parantaa Euroopan mahdollisuuksia
vauhdittaa kestävää kasvua ja lisätä kilpailukykyä.
(2)       Neuvosto antoi 13 päivänä
heinäkuuta 2010 komission ehdotusten perusteella suosituksen jäsenvaltioiden ja
unionin talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista (2010–2014) ja hyväksyi 21
päivänä lokakuuta 2010 päätöksen jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan
suuntaviivoista[4].
Yhdessä nämä muodostavat ns. yhdennetyt suuntaviivat. Jäsenvaltioita
kehotettiin ottamaan yhdennetyt suuntaviivat huomioon kansallisessa talous- ja
työllisyyspolitiikassaan.
(3)       Valtion- ja hallitusten
päämiehet hyväksyivät 29 päivänä kesäkuuta 2012 kasvu- ja työllisyyssopimuksen,
joka toimii johdonmukaisina puitteina kansallisen, EU:n ja euroalueen tason
toimille kaikkia mahdollisia keinoja, välineitä ja politiikkoja käyttäen. He
päättivät toimista, jotka on toteutettava jäsenvaltioiden tasolla, ja
ilmaisivat erityisesti täysimääräisen sitoutumisensa Eurooppa
2020 -strategian tavoitteiden saavuttamiseen ja maakohtaisten suositusten
täytäntöönpanoon.
(4)       Neuvosto antoi 6 päivänä
heinäkuuta 2012 suosituksen Luxemburgin vuoden 2012 kansallisesta
uudistusohjelmasta ja lausunnon Luxemburgin vuosien 2011–2015 tarkistetusta
vakausohjelmasta.
(5)       Komissio hyväksyi 28 päivänä
marraskuuta 2012 vuotuisen kasvuselvityksen[5].
Tästä alkoi vuoden 2013 talouspolitiikan EU-ohjausjakso . Komissio hyväksyi
niin ikään 28 päivänä marraskuuta 2012 makrotalouden epätasapainon ennalta
ehkäisemisestä ja korjaamisesta annetun asetuksen (EU) N:o 1176/2011
perusteella varoitusmekanismia koskevan kertomuksen[6], jossa se katsoi, että
Luxemburg ei kuulu niihin jäsenvaltioihin, joista laadittaisiin perusteellinen
tarkastelu.
(6)       Eurooppa-neuvosto hyväksyi
14 päivänä maaliskuuta 2013 rahoitusvakauden varmistamisen, julkisen
talouden vakauttamisen ja kasvun vauhdittamisen painopisteet. Se korosti, että
on tarpeen jatkaa eriytettyä, kasvua edistävää julkisen talouden vakauttamista,
palauttaa normaalit luotonannon edellytykset, edistää kasvua ja kilpailukykyä,
puuttua työttömyyteen ja kriisin sosiaalisiin seurauksiin sekä nykyaikaistaa
julkishallintoa.
(7)       Luxemburg toimitti vuosia
2012–2016 koskevan vuoden 2013 vakausohjelmansa ja vuoden 2012 kansallisen
uudistusohjelmansa 26 päivänä huhtikuuta 2013. Ohjelmat on arvioitu samaan
aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon.
(8)       Neuvosto on neuvoston
asetuksen (EY) N:o 1466/97 mukaisen vuoden 2013 vakausohjelman arvioinnin
perusteella sitä mieltä, että julkisen talouden kehitysarvioiden perustana
oleva makrotalouden skenaario on realistinen. Erityisesti vuotta 2013 koskeva
ohjelman skenaario on hyvin lähellä komission kevään 2013 talousennustetta, kun
taas vuotta 2014 koskeva skenaario on hieman talousennustetta optimistisempi.
Keskipitkän aikavälin alijäämäennusteet on tehty jonkin verran optimistisen
kasvuskenaarion perusteella siten, että ne ovat potentiaalista kasvua
suuremmat. Ohjelmassa esitetyn julkisen talouden strategian tavoitteena on
saada alijäämä, joka vuonna 2012 oli 0,8 prosenttia suhteessa BKT:hen,
vähennettyä 0,6 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2014. Ohjelmakauden
loppupäässä alijäämän kuitenkin ennustetaan kasvavan 1,3 prosenttiin suhteessa
BKT:hen sekä vuonna 2015 että vuonna 2016. Tämä johtuu uusien sähköisiä
palveluja koskevien, 1 päivänä tammikuuta 2015 voimaan tulevien alv-sääntöjen
käyttöönotosta, minkä ansiosta Luxemburg alkaa noudattaa EU:n sääntöjä.
Sääntöjen mukaan verkkokauppatoiminnasta saadut alv-tulot siirretään maasta,
johon palvelun suorittaja on sijoittautunut, maahan, jossa on asiakkaan
asuinpaikka. Viranomaiset arvioivat, että alv-tulot vähenevät uusien sääntöjen
vaikutuksesta 1,4 prosenttia suhteessa BKT:hen. Hallitus on jo
ilmoittanut, että yleistä arvonlisäkantaa korotetaan, jotta osa tulojen
menetyksestä kompensoituu. Vuoden 2013 vakausohjelmassa vahvistetaan aiemmin
asetettu julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoite eli rakenteellinen
ylijäämä, joka on 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen. Keskipitkän aikavälin
tavoite vastaa vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia. Sekä komission
yksiköiden kevään 2013 talousennusteen että ohjelman (uudelleen lasketun)
rakenteellisen rahoitusaseman perusteella Luxemburgilla odotetaan olleen vuonna
2012 rakenteellinen ylijäämä, joka on 0,1 prosenttia suhteessa BKT:hen eli alle
keskipitkän aikavälin tavoitteen. Näin ollen sen ennustetaan saavuttavan
julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteensa vuonna 2013. Sen
ennustetaan kuitenkin tämän jälkeen poikkeavan tavoitteesta,
0,3 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2014 ja vielä enemmän vuosina 2015
ja 2016. Luxemburgin viranomaiset ovat toistaneet, että niiden tavoitteena on
palata viimeistään vuonna 2017 tilanteeseen, jossa keskipitkän aikavälin
tavoite täyttyy, jotta niille jää enemmän liikkumavaraa. Julkisen talouden
bruttovelka oli 20,8 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2012 eli selvästi
alle perussopimuksessa asetetun viitearvon.
(9)       Luxemburg on viime vuosina
pystynyt pitämään julkisen talouden alijäämänsä alle 3 prosentin
viitearvon eikä siihen ole siis sovellettu liiallista alijäämää koskevaa
menettelyä. Tämä on johtunut pikemmin suurista tuloista kuin menokurista.
Erityisesti vuonna 2012 valtion menojen, joista on vähennetty päätösperäiset
tulopuolen toimenpiteet, arvioidaan ylittäneen vakaus- ja kasvusopimuksessa
määritellyn menojen kasvun vertailuarvon. Julkisten menojen suunnitellun
kasvuvauhdin arvioidaan poikkeavan menojen kasvulle asetetusta vertailuarvosta
1,3 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen, mikä on asetuksessa (EY) N:o
1466/97 määriteltyä kynnysarvoa (0,5 % suhteessa BKT:hen) enemmän. Jotta tämä
poikkeama voidaan hyväksyä, on tehtävä kokonaisarvio, jossa otetaan huomioon
seuraavat muut tekijät: i) alijäämä heikkeni vuonna 2012 rakenteellisesti
mitattuna ainoastaan 0,2 prosenttia suhteessa BKT:hen; ii) Luxemburgin
talous on hyvin epävakaa, kun otetaan huomioon maan pieni koko ja avoimuus, ja
iii) komission yksiköiden kevään 2013 talousennusteen mukaan Luxemburgin
pitäisi saavuttaa keskipitkän aikavälin tavoitteensa jo vuonna 2013. Kaikki
nämä tekijät viittaavat siihen, että poikkeama ei ole luonteeltaan
rakenteellinen. Luxemburgin keskushallinnon perimien tulojen määrän suuri
vaihtelevuus on aiheuttanut sen, että tulot ovat tähän asti olleet suunniteltua
suuremmat, mutta tämä epävakaisuus aiheuttaa riskin julkisen talouden
kestävyydelle. Jotta riskejä voitaisiin hallita paremmin, sekä velka- että
menorajoitteet olisi vahvistettava lainsäädännössä. Lisäksi maahan olisi
nimettävä tarkkailuelin ja määritettävä ennalta toimet siltä varalta, ettei
lakia noudateta. Edellä mainitun alv-paketin voimaantulo 1 päivänä tammikuuta
2015 ja voimakas kielteinen vaikutus veronkantoon osoittavat, miten tärkeää on,
että Luxemburg ottaa käyttöön keskipitkän aikavälin talousarviokehyksen. Tämä
tarkoittaa, että finanssipolitiikan virityksen olisi oltava erityisen
varovainen vuonna 2014.
(10)     Nykyään alle kolmasosa
verotuloista saadaan kulutusveroista, osittain sen vuoksi, että yleiset ja
alennetut alv-kannat ovat maltillisia. Luxemburgissa on EU-maista eniten
tavara- ja palveluluokkia, joihin sovelletaan alennettuja alv-kantoja. Maassa
on suuri rahoitussektori, joka on vapautettu arvonlisäverosta, ja tämä
vaikuttaa osaltaan siihen, että alv:n suhde BKT:hen on alhainen. Luxemburg
pystyy yleisesti lisäämään tulojaan laajentamalla yleisen alv-kannan
soveltamista. Lisäksi Luxemburgin yhtiöverojärjestelmälle on tyypillistä
velanoton suosiminen verotuksessa, mikä on osasyynä siihen, että yksityisen
velan suhde BKT:hen on korkea.
(11)     Luxemburg hyväksyi joulukuussa
2012 eläkeuudistuksen, jota voidaan pitää vasta ensimmäisenä askeleena oikeaan
suuntaan. Vaikka otetaan huomioon suurin osa hyväksytyn eläkeuudistuksen
osatekijöistä, Luxemburgin on julkisen talouden poikkeaman umpeen kuromiseksi
edelleen pantava täytäntöön kestävyyttä parantavia pitkän aikavälin
politiikkoja siten, että perusjäämä paranee pysyvästi
8,6 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen. Tämän vuoksi Luxemburgin on
mentävä eläkeuudistuksessaan nykyistä pidemmälle. Reaalipalkkojen kasvuun
perustuvan eläkkeiden mukautusten enimmäismäärän käyttöönotto kartuttaisi
eläkerahastoja ja lakisääteisen eläkeiän liittäminen elinajanodotteeseen
parantaisi eläkejärjestelmän pitkän aikavälin kestävyyttä. Lisäksi
varhaiseläkemahdollisuuksia olisi vähennettävä ja työnteosta vaaditun
vähimmäisiän saavuttamisen jälkeen olisi tehtävä houkuttelevampaa. Myös
pitkäaikaishoidon kustannuksilla on julkisen talouden kestävyyteen vaikutus,
jonka arvioidaan lisäävän Luxemburgin kestävyysvajetta
2,1 prosenttiyksikköä. Sekä ikääntyvien että huollettavien määrän
arvioidaan lisääntyvän Luxemburgissa EU:n keskiarvoa enemmän.
(12)     Luxemburgin tuottavuus on nyt
varsin korkea. Siihen liittyvä liikkumavara on kuitenkin kaventumassa. Tämän
vuoksi yksikkötyökustannusten kasvua olisi rajoitettava varmistamalla, että
palkat ja tuottavuus vastaavat toisiaan paremmin. Luxemburg on toteuttanut
toimenpiteitä hillitäkseen palkkojen nousua mukauttamalla
indeksointijärjestelmäänsä vuosina 2012–2014. Uudistus on kuitenkin vain
väliaikainen eikä takaa, että palkat kehittyvät ajan myötä tuottavuutta
vastaavasti. Tuottavuus ei ole kaikilla talouden sektoreilla sama, ja
rahoitussektorilla se on miltei kaksinkertainen muuhun talouteen verrattuna.
Luxemburgin kilpailukyvylle aiheutuu merkittävää riskiä vuodesta 2015, jolloin
automaattista indeksointijärjestelmää aletaan jälleen soveltaa tavanomaiseen
tapaan. Tämän vuoksi tarvitaan lisätoimenpiteitä palkanmuodostusjärjestelmän
uudistamiseksi pysyvämmin, jotta kilpailukyky ei jatka heikkenemistä
tulevaisuudessa
(13)     Luxemburgin talous on
voimakkaasti riippuvainen rahoitussektorista, jonka osuus on noin
30 prosenttia kokonaislisäarvosta ja 25 prosenttia saaduista
verotuloista. Jotta voitaisiin suojata maan kilpailukykyä tulevaisuudessakin,
olisi kehitettävä vaihtoehtoisia osaamisaloja. Luxemburgin tutkimus- ja
innovointijärjestelmä on kuitenkin edelleen hyvin heikko eikä Luxemburg
saavuttane vuodeksi 2020 asetettua T&K-intensiteettiä koskevaa tavoitetta.
Luxemburgin tulos julkisten tutkimuslaitosten ja yritysten välistä yhteistyötä
kuvaavan indikaattorin osalta on selvästi alle EU:n keskiarvon, mikä kuvastaa
vallitsevaa tilannetta, jossa julkisen sektorin tutkimus- ja kehittämistoiminta
ja julkinen tutkimusjärjestelmä eivät ole yhteydessä keskenään. Luxemburgin
olisi toteutettava toimia T&K-intensiteettinsä laskusuuntauksen
kääntämiseksi kasvuun erityisesti auttamalla yritysten T&K-intensiteetin
vauhdittamisessa. Kohdennetun älykkään erikoistumisen strategian kehittäminen
voisi olla keskeisessä asemassa, kun julkisen tutkimuksen rahoittamisen
taloudellisia vaikutuksia maksimoidaan ja erityisesti varmistetaan, että
yksityisiin investointeihin saadaan vipuvaikutusta. Tällaista kohdennettua
lähestymistapaa olisi täydennettävä kattavalla horisontaalisella politiikalla,
jossa keskitytään innovatiivisten yritysten kehittämiseen ja kasvuun.
(14)     Nuorisotyöttömyys on
jatkuvasti korkea, 18 prosenttia, ja riippuu voimakkaasti koulutustasosta.
Nuoret luxemburgilaiset kilpailevat työpaikoista voimakkaasti usein
ammattitaitoisempien ulkomaalaisten kanssa. Luxemburg on osoittanut voimakasta
sitoutumista nuorisotyöttömyyden torjuntaan, mutta lisätoimia tarvitaan.
Toteutettavat toimenpiteet olisi tulosten maksimoimiseksi liitettävä osaksi
kattavaa uudistusstrategiaa ja niihin olisi kuuluttava aktivointipolitiikan
edistäminen, jotta voidaan torjua riippuvuutta etuuksista. Luxemburgin tulokset
nuorten perustietoja mittaavassa PISA-testissä ovat verrattain heikkoja. Lisätoimia
tarvitaan, jotta lukutaidossa, matematiikassa ja luonnontieteissä vuodesta 2006
havaittavissa ollut negatiivinen suuntaus saadaan käännettyä. Lisätoimia olisi
toteutettava myös sellaisten koulujen, joissa on vähäosaisia oppilaita,
voimavarojen parantamiseksi ja kohdentamiseksi sekä kielelliseen tukeen ja
tukiopetukseen tarkoitettujen resurssien lisäämiseksi.
Maahanmuuttajataustaisten henkilöiden työmarkkinoilla kohtaamia
erityishaasteita olisi tarkasteltava perusteellisemmin ja niihin olisi
puututtava kohdennetuin, myös kielitaitoa koskevin toimenpitein. Erityistä
huomiota olisi kiinnitettävä ammattikoulutukseen. Lisätoimia olisi toteutettava
myös varhaiskasvatuksen parantamiseksi ja koulunkäynnin keskeyttämisen
vähentämiseksi erityisesti maahanmuuttajaväestön keskuudessa. Ikääntyneiden
työntekijöiden työllistettävyyttä olisi edistettävä esimerkiksi ammattitaidon
parantamistoimilla.
(15)     Luxemburg on
sitoutunut vähentämään päästökaupan ulkopuolisten sektoreiden
kasvihuonepäästöjään vuoteen 2020 mennessä 20 prosenttia vuodesta 2005,
mutta sen odotetaan jäävän tavoitteesta 27 prosenttiyksikköä.
Kuljetussektorin osuus päästökaupan ulkopuolisista päästöistä vuonna 2010 oli
64 prosenttia, mikä on Luxemburgille keskeinen haaste. Nyt toteutettavana
olevilla toimilla vähennetään kasvihuonepäästöjä vain noin kolmasosa tavoitteen
saavuttamiseksi tarvittavasta määrästä. Tämän vuoksi toimenpiteitä on
vauhditettava merkittävästi erityisesti lisäämällä polttoaineiden verotusta,
jotta voidaan kuroa kiinni eroa naapurimaiden verotukseen. Myös
ajoneuvoverouudistusta olisi nopeutettava. Luxemburgin olisi jatkettava
joukkoliikenteen käyttöä edistävien hankkeiden täytäntöönpanoa. Sen olisi
otettava käyttöön maanteiden ruuhkamaksut, joiden ansiosta ihmiset saattaisivat
siirtyä käyttämään joukkoliikennettä. Naapurialueiden kanssa olisi saatava
aikaan paremmat joukkoliikenneyhteydet.
(16)     Komissio on EU-ohjausjakson
osana analysoinut kattavasti Luxemburgin talouspolitiikkaa. Se on arvioinut
vakausohjelman ja kansallisen uudistusohjelman. Se on ottanut huomioon ei vain
niiden merkityksen Luxemburgin finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja
talouspolitiikan kestävyyden kannalta vaan myös sen, ovatko ne EU:n sääntöjen
ja ohjeiden mukaisia, koska unionin yleistä talouden ohjausta on tarpeen
tehostaa antamalla EU:n tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin.
EU-ohjausjakson yhteydessä annetut komission suositukset ilmenevät jäljempänä
esitettävistä suosituksista 1–6.
(17)     Neuvosto on tutkinut
Luxemburgin vakausohjelman tämän arvioinnin perusteella, ja sen lausunto[7] ilmenee erityisesti jäljempänä
esitettävästä suosituksesta 1.
(18)     Komissio on EU-ohjausjakson
osana myös analysoinut koko euroalueen talouspolitiikkaa. Neuvosto on antanut
tämän perusteella erityisiä suosituksia jäsenvaltioille, joiden rahayksikkö on
euro. Myös Luxemburgin olisi varmistettava, että kyseiset suositukset pannaan
täytäntöön täysimääräisesti ja oikea-aikaisesti,
SUOSITTAA, että Luxemburg toteuttaisi
vuosina 2013–2014 toimia, joilla se
1.           säilyttää julkisen talouden
rahoitusaseman vakauden ja pysyttelee keskipitkän aikavälin tavoitteessa, jotta
varmistetaan julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyys erityisesti ottamalla
huomioon ikääntymiseen liittyvät epäsuorat vastuut; vahvistaa
julkisen talouden ohjausjärjestelmää ottamalla käyttöön julkista taloutta
koskevien keskipitkän aikavälin kehyksen ja monivuotiset menokatot sekä
aloittamalla julkisen talouden sääntöjen riippumattoman valvonnan;
2.           toteuttaa toimenpiteitä
puuttuakseen velanoton suosimiseen yhtiöverotuksessa ja laajentaa yleisen
alv-kannan soveltamista;
3.           hillitsee ikääntymiseen
liittyviä menoja lisäämällä pitkäaikaishoidon kustannustehokkuutta erityisesti
panostamalla voimakkaammin ennakoimiseen, kuntoutukseen ja itsenäiseen
asumiseen, lujittamalla hiljattain hyväksyttyä eläkeuudistusta, toteuttamalla
lisätoimenpiteitä varhaiseläkkeelle siirtymisen vähentämiseksi ja nostamalla
tosiasiallista eläkeikää esimerkiksi kytkemällä lakisääteisen eläkeiän ja
elinajanodotteen toisiinsa;
4.           toteuttaa meneillään olevan palkkojen jäädyttämisen lisäksi muita
rakenteellisia toimenpiteitä työmarkkinaosapuolia kuullen ja kansallisia
käytäntöjä noudattaen palkanmuodostusjärjestelmän, myös palkkojen indeksoinnin,
uudistamiseksi parantaakseen järjestelmän reagointikykyä tuottavuuteen,
alakohtaiseen kehitykseen ja työmarkkinatilanteeseen sekä säilyttääkseen
kilpailukyvyn; vauhdittaa työtä talouden
rakenteen monipuolistamiseksi ja edistää yksityisiä investointeja tutkimukseen
erityisesti kehittämällä julkisten tutkimuslaitosten ja yritysten välistä
yhteistyötä;
5.           vauhdittaa ponnisteluja nuorisotyöttömyyden vähentämiseksi parantamalla
aktiivisen työmarkkinapolitiikan suunnittelua ja seurantaa; vahvistaa yleistä ja ammatillista koulutusta, jotta
nuorten ammattitaito vastaisi paremmin työmarkkinoiden kysyntää, erityisesti
maahanmuuttajataustaisten henkilöiden osalta; toteuttaa
päättäväisiä toimia ikääntyneiden työntekijöiden työelämään osallistumisen
lisäämiseksi esimerkiksi parantamalla näiden työllistettävyyttä elinikäisen
oppimisen kautta;
6.           vauhdittaa toimenpiteitä päästökaupan ulkopuolisia
kasvihuonekaasupäästöjä koskevan tavoitteen saavuttamiseksi erityisesti
lisäämällä liikenteessä käytettävien energiatuotteiden veroja.
Tehty Brysselissä
                                                                       Neuvoston
puolesta
                                                                       Puheenjohtaja
[1]               EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.
[2]               COM(2013) 366 final.
[3]               P7_TA(2013)0052 ja P7_TA(2013)0053.
[4]               Neuvoston päätös 2013/208/EU, annettu 22 päivänä
huhtikuuta 2013.
[5]               COM(2012) 750 final.
[6]               COM(2012) 751 final.
[7]               Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 2 kohdan
mukaisesti.


				|

		52012DC0319

			Suositus NEUVOSTON SUOSITUS Liettuan vuoden 2012 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Liettuan vuosien 2012–2015 lähentymisohjelmaa koskeva neuvoston lausunto /* COM/2012/0319 final */

			   	Suositus
NEUVOSTON SUOSITUS
Liettuan vuoden 2012 kansallisesta
uudistusohjelmasta
sekä samassa yhteydessä annettu Liettuan vuosien 2012–2015 lähentymisohjelmaa
koskeva neuvoston lausunto
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta
tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja
148 artiklan 4 kohdan,
ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman
valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta
7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY)
N:o 1466/97[1]
ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan,
ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen[2],
ottaa huomioon Euroopan parlamentin
päätöslauselmat[3],
ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,
on kuullut talous- ja rahoituskomiteaa,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)(1)   Eurooppa-neuvosto hyväksyi 26 päivänä maaliskuuta 2010 Euroopan
komission ehdotuksen, jolla käynnistetään uusi työllisyys- ja kasvustrategia,
Eurooppa 2020. Strategian lähtökohtana on tehostaa talouspolitiikan
koordinointia. Strategia keskitetään avainalueisiin, joilla tarvitaan toimia
Euroopan kestävän kasvun vauhdittamiseksi ja kilpailukyvyn lisäämiseksi.
(2)(2)   Neuvosto antoi 13 päivänä heinäkuuta 2010 suosituksen
jäsenvaltioiden ja unionin talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista
(2010–2014) ja hyväksyi 21 päivänä lokakuuta 2010 päätöksen jäsenvaltioiden
työllisyyspolitiikan suuntaviivoista[4].
Yhdessä nämä muodostavat ns. yhdennetyt suuntaviivat. Jäsenvaltioita
kehotettiin ottamaan yhdennetyt suuntaviivat huomioon kansallisessa talous- ja
työllisyyspolitiikassaan.
(3)(3)   Neuvosto antoi 12 päivänä heinäkuuta 2011 suosituksen Liettuan
vuoden 2011 kansallisesta uudistusohjelmasta ja lausunnon Liettuan
tarkistetusta lähentymisohjelmasta vuosiksi 2011–2014.
(4)(4)   Komissio hyväksyi 23 päivänä marraskuuta 2011 toisen vuotuisen
kasvuselvityksen. Tästä alkoi toinen politiikan yhdennetyn
etukäteiskoordinoinnin EU-ohjausjakso, jonka perusta on Eurooppa 2020 ‑strategiassa.
Komissio hyväksyi 14 päivänä helmikuuta 2012 asetuksen (EU) N:o 1176/2011
perusteella varoitusmekanismia koskevan kertomuksen[5], jossa se katsoi, että Liettua
ei kuulu niihin jäsenvaltioihin, joista laadittaisiin perusteellinen
tarkastelu.
(5)(5)   Eurooppa-neuvosto hyväksyi 2 päivänä maaliskuuta 2012
rahoitusvakauden turvaamisen, julkisen talouden vakauttamisen ja kasvun
vauhdittamisen painopisteet. Se korosti, että on tarpeen jatkaa eriytettyä,
kasvua edistävää julkisen talouden vakauttamista, palauttaa normaalit
luotonannon edellytykset, edistää kasvua ja kilpailukykyä, puuttua
työttömyyteen ja kriisin sosiaalisiin seurauksiin sekä nykyaikaistaa
julkishallintoa. Se kehotti kaikkia jäsenvaltioita toteuttamaan neuvoston
vuodeksi 2011 antamat maakohtaiset suositukset ja näihin painopisteisiin
perustuvia konkreettisia toimenpiteitä, jotka sisällytetään niiden vakaus- tai
lähentymisohjelmiin ja kansallisiin uudistusohjelmiin.
(6)(6)   Lisäksi Eurooppa-neuvosto kehotti 2 päivänä maaliskuuta 2012 Euro
Plus ‑sopimukseen osallistuvia jäsenvaltioita esittämään sitoumuksensa
niin ajoissa, että ne voidaan sisällyttää vakaus- tai lähentymisohjelmiin ja
kansallisiin uudistusohjelmiin.
(7)(7)   Liettua toimitti vuosia 2012–2015 koskevan lähentymisohjelmansa
27 päivänä huhtikuuta 2012 sekä vuoden 2012 kansallisen uudistusohjelmansa 30
päivänä huhtikuuta 2012. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden
keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon.
(8)(8)   Neuvosto on neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 mukaisen vuoden
2012 lähentymisohjelman arvioinnin perusteella sitä mieltä, että julkisen
talouden ennusteiden perustana oleva makrotalouden skenaario on uskottava. Se
on yleisesti ottaen komission yksiköiden vuosia 2012 ja 2013 koskevan kevään
2012 talousennusteen mukainen. Ohjelmassa kaavaillun julkisen talouden
strategian tavoitteena on korjata liiallinen alijäämä vuoteen 2012 mennessä
neuvoston suosituksen mukaisesti ja edistyä sen jälkeen keskipitkän aikavälin
julkisen talouden tavoitteen saavuttamisessa. Ohjelmassa vahvistetaan julkisen
talouden rakenteellisen ylijäämän keskipitkän aikavälin tavoitteeksi jo aiemmin
asetettu 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen, mikä vastaa riittävästi vakaus- ja
kasvusopimuksen vaatimuksia. Lisäksi sen mukaan vakauttaminen etenee vähintään
1 prosenttiyksikön vuodessa niin, että talousarvio on tasapainossa vuoteen 2015
mennessä. Julkista taloutta koskevat suunnitelmat ovat liiallisen alijäämän
oikea-aikaista korjaamista koskevan tavoitteen mukaiset, ja
finanssipoliittisten toimien keskimääräisen vuositason odotetaan olevan vuosina
2010–2012 (uudelleenlasketun) julkisen talouden rakenteellisen rahoitusaseman[6] perusteella alle 2,25
prosenttia suhteessa BKT:hen, ts. alle neuvoston 16 päivänä helmikuuta 2010
antaman suosituksen. Liiallisen alijäämän korjaamisen jälkeen suunniteltu eteneminen
kohti keskipitkän aikavälin tavoitetta on vuositasolla hieman yli 0,5
prosenttia suhteessa BKT:hen (rakenteellisesti mitattuna), ts. se ylittää
vakaus- ja kasvusopimuksessa asetetun viitearvon. Julkisten menojen suunniteltu
kasvuvauhti, jossa on otettu huomioon harkinnanvaraiset tulopuolen
toimenpiteet, vastaa vakaus- ja kasvusopimuksessa menojen kasvulle asetettua
viitearvoa vuosina 2013–2014, mutta ei vuonna 2015. Komission yksiköiden kevään
2012 talousennusteen mukaan julkisen velan odotetaan olevan edelleen alle 60
prosenttia suhteessa BKT:hen koko ohjelmakauden ajan ja kasvavan lähes 41
prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2013. Sen sijaan lähentymisohjelmassa
tavoitteena on vähentää velka noin 35 prosenttiin vuoteen 2015 mennessä.
Talousarvion suunnittelun ja toteuttamisen uudistus etenee, mutta hallituksen
on vielä hyväksyttävä ehdotetut lait. Nämä lait parantaisivat julkisen talouden
kehykseen liittyvää vastuuvelvollisuutta siten, että perustetaan riippumaton
elin ja tiukennetaan valtionkassan varantoja koskevia sääntöjä.
(9)(9)   Toimenpiteet pantiin täytäntöön vuonna 2011 kattavan
verosäännösten noudattamista koskevan strategian pohjalta. Tämän johdosta
säännösten noudattaminen parani ja tulot kasvoivat. Niiden täytäntöönpanoa on
kuitenkin jatkettava, jotta veronkierron torjunnassa edistyttäisiin.
(10)(10)           Väestönkehitys herättää vakavia epäilyjä
eläkejärjestelmän kestävyydestä. Vaikka Liettua hyväksyi eläkeiän asteittaisen
korottamisen 65 vuoteen (vuoteen 2026 mennessä), pelkästään tällä toimella ei pystytä
varmistamaan kestäviä ja riittäviä eläketuloja tulevaisuudessa, minkä vuoksi
tarvitaan täydentäviä toimenpiteitä. Näitä voivat olla lakisääteisen
eläkeiän ja tulevien etuuksien kytkeminen väestötekijöihin, selvien
indeksointisääntöjen laatiminen, tiiviimmän yhteyden luominen eläkemaksujen ja
etuuksien välille ja varhaiseläkkeelle jäämisen kannusteiden poistaminen. Lisäksi Liettua voisi tehostaa täydentävän vapaaehtoisen eläketurvan
käyttöä. Työeläkejärjestelmien luominen voisi helpottaa sosiaaliturvajärjestelmään
kohdistuvaa taakkaa ja samalla parantaa tulevien eläketulojen riittävyyttä. Esteet
työuran jatkamiselle on poistettu.
(11)(11)           Tilapäistyövoimaa välittäviä toimistoja koskeva laki,
jonka tarkoituksena on helpottaa lyhytaikaisia työsuhteita, tuli voimaan 1
päivänä joulukuuta 2011. Sen vaikutus ei kuitenkaan välttämättä ole merkittävä,
sillä Liettuassa toimi jo ennestään tällaisia välitystoimistoja.
Työlainsäädännön kattavassa tarkistuksessa voitaisiin kartoittaa tarpeettomat
rajoitukset ja hallinnolliset esteet, jotka toimivat jarruna joustaville
sopimuksille, irtisanomismääräyksille ja joustaville työaikajärjestelyille.
Erityisesti tarvitaan nuorten, ammattitaidottomien ja ikääntyneiden
työntekijöiden osallistumista työmarkkinoille edistäviä ja työmarkkinoiden
joustavuutta parantavia lisätoimenpiteitä.
(12)(12)           Nuorisotyöttömyys (yli 30 prosenttia) ja vähän
koulutettujen työttömyys on haaste, mikä kävi erityisen selväksi kriisin
aikana. Hallitus toteuttaa parhaillaan useita toimenpiteitä nuorison työllisyyden
parantamiseksi, esimerkiksi tukemalla ensimmäistä työpaikkaa ja alentamalla
sosiaaliturvamaksuja. Työllistymisaste on kuitenkin edelleen liian alhainen, ja
aktiiviseen työmarkkinapolitiikkaan suunnatut määrärahat voitaisiin käyttää
tehokkaammin kohdentamalla julkiset toimet heikoimmassa asemassa oleviin. Jotta
koulutuksesta työmarkkinoille siirtymistä voitaisiin parantaa,
oppisopimuskoulutuksesta ja työharjoittelusta voitaisiin tehdä houkuttelevampaa
ja ottaa käyttöön järjestelmä ammattipätevyyden kysynnän ennustamista varten. Toimenpiteiden
olisi vastattava Liettuan ja komission yhteisen nuorisotyöttömyyttä
käsittelevän toimiryhmän päätelmiä.
(13)(13)           Noin kolmannes Liettuan väestöstä on vaarassa köyhtyä,
ja heihin kohdistuu myös pitkäaikaisen syrjäytymisen riski. Tämä on neljänneksi
suurin osuus EU:ssa. Liettua muutti sosiaaliavustuksia koskevaa lakia
sosiaaliturvajärjestelmän uudistamiseksi vuonna 2011. Laki tuli voimaan vuoden
2012 tammikuun alusta. Se on käynnistänyt sosiaaliturvan jakoa koskevan pilottihankkeen,
muuttanut tukimäärän laskentamenetelmää, ottanut käyttöön tiettyjä
työkannustimia ja lisännyt järjestelmän kattavuutta. Sosiaaliturvan uudistus on
askel eteenpäin työnteon esteiden poistamiseksi. On tarpeen ottaa käyttöön
seurantajärjestelmä, jotta voidaan arvioida uudistuksen tehokkuutta ja sen
vaikutusta köyhyyden vähentämiseen. Uudistuksen olisi liityttävä myös
toimenpiteisiin, joilla edistetään erityisesti sosiaaliturvaa pitkään saavien
osallistumista työmarkkinoille.
(14)(14)           Hallitus on toteuttanut laajaa valtionyritysten
uudistusohjelmaa vuodesta 2010. Tarkoituksena on parantaa yritysten
hallinnointi- ja ohjausjärjestelmiä, lisätä avoimuutta, erottaa omistajuutta ja
sääntelyä koskevat tehtävät sekä parantaa kilpailua ja tehokkuutta. Uudistus on
asianmukainen, ja siihen liittyy sekä lainsäädännöllisiä että organisatorisia
muutoksia. Liettua on edistynyt hyvin avoimuuden ja vastuuvelvollisuuden
suhteen, sillä kertomukset julkaistaan nyt neljännesvuosittain ja vuosittain.
Yrityksille on laadittu selkeät tavoitteet. Hallitus on kuitenkin lykännyt
eräitä uudistuksen osia, erityisesti valtionyritysten kaupallisten ja muiden
kuin kaupallisten toimintojen erottamista toisistaan, ja aikoo toteuttaa ne
vuonna 2012.
(15)(15)           Liettua on edistynyt jonkin verran rakennusten
energiatehokkuuden parantamisessa. Hallitus hyväksyi joulukuussa 2011
moniasuntoisten talojen uudistamisohjelman, mutta sitä heikentävät muilla
politiikan aloilla saatavilla olevat kompensoivat tuet, jotka vähentävät
asukkaiden kannustimia parantaa asuintalojensa energiatehokkuutta. Jotta
rakennusten energiatehokkuus paranisi, tarvitaan tuntuvia, nopeampia
toimenpiteitä.
(16)(16)           Verotuksen painopistettä voidaan siirtää
energiankäyttöön, sillä ympäristöveroista saatavat tulot ovat EU:n kolmanneksi
pienimmät ja liikenneverot ovat puolestaan EU:n alhaisimmat. Energiankulutuksen
implisiittinen veroaste oli vuonna 2010 EU:n seitsemänneksi alhaisin, kun taas
energiaverot suhteessa BKT:hen olivat vain hieman EU:n keskiarvon alapuolella.
(17)(17)           Maan energiainfrastruktuuri kärsii
kilpailun ja liitäntäverkkojen puutteesta, mikä jarruttaa kasvua. Liitäntäverkkojen
riittämättömyys estää kilpailun syntymisen energiamarkkinoille. Kaasu- ja
sähkömarkkinoiden keskittymisaste on edelleen suuri (yli 90 prosenttia).
(18)(18)            Liettua on
tehnyt useita sitoumuksia Euro Plus -sopimuksen nojalla. Nämä sitoumukset ja
vuonna 2011 esitettyjen sitoumusten täytäntöönpano liittyvät kilpailukyvyn ja
työllisyyden edistämiseen, julkisen talouden kestävyyden parantamiseen ja
rahoitusjärjestelmän vakauden vahvistamiseen, Komissio on arvioinut Euro
Plus -sopimukseen perustuvien sitoumusten täytäntöönpanoa. Arvioinnin
tulokset on otettu huomioon suosituksissa.
(19)(19)           Komissio on laatinut EU-ohjausjakson puitteissa kattavan
analyysin Liettuan talouspolitiikasta ja arvioinut lähentymisohjelmaa ja
kansallista uudistusohjelmaa. Se on ottanut huomioon niiden merkityksen
Liettuan finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden
kannalta ja arvioinut, ovatko ne EU:n sääntöjen ja ohjeiden mukaisia ottaen
huomioon, että Euroopan unionin yleistä talouden ohjausta on tarpeen tehostaa
antamalla EU:n tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin. EU-ohjausjakson
yhteydessä annetut komission suositukset on otettu huomioon jäljempänä esitettävissä
suosituksissa 1–6.
(20)(20)           Neuvosto on tutkinut Liettuan lähentymisohjelman edellä
esitetyn arvioinnin perusteella, ja se antaa lausuntonsa[7] erityisesti jäljempänä
esitettävässä suosituksessa 1,
SUOSITTAA, että Liettua toteuttaisi
vuosina 2012–2013 toimia, joilla se
1.           varmistaa suunnitellun
etenemisen kohti liiallisen alijäämän korjaamista hyvissä ajoin; panee tätä
varten täysimääräisesti täytäntöön vuoden 2012 talousarvion ja saavuttaa
liiallista alijäämää koskevan menettelyn yhteydessä annetussa neuvoston
suosituksessa määritetyt rakenteellisten sopeutustoimien tavoitteet; määrittää
tämän jälkeen toimenpiteet, jotka ovat tarpeen julkisen talouden strategian
toteuttamiseksi suunnitelmien mukaisesti vuonna 2013 ja sen jälkeen, varmistaa
tarvittavat rakenteelliset sopeutustoimet, joiden avulla voidaan edetä
riittävässä määrin kohti julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitetta,
mukaan lukien menojen kasvulle asetetun viitearvon saavuttaminen, ja minimoi
kasvua edistävien menojen leikkaukset; harkitsee kasvun kannalta vähiten
haitallisten verojen, kuten kiinteistö-, ympäristö- ja autoverojen,
korottamista ja parantaa verosäännösten noudattamista; vahvistaa finanssipoliittista
kehystä erityisesti ottamalla käyttöön realistiset ja sitovat menokatot julkisen
talouden keskipitkän aikavälin kehyksessä;
2.           hyväksyy eläkejärjestelmän
kattavaa uudistusta koskevan lainsäädännön; mukauttaa
lakisääteistä eläkeikää elinajanodotteen muutoksiin, laatii selkeät säännöt
eläkkeiden indeksointia varten ja parantaa täydentäviä säästöjärjestelmiä; tukee eläkeuudistusta aktiivista ikääntymistä
koskevilla toimenpiteillä;
3.           puuttuu erityisesti nuorten,
vähän koulutettujen ja pitkäaikaistyöttömien korkeaan työttömyyteen
keskittämällä resurssit aktiiviseen työmarkkinapolitiikkaan ja parantamalla sen
tehokkuutta; lisää
oppisopimuskoulutusjärjestelmien vaikuttavuutta; muuttaa
joustavia sopimuksia, irtisanomismääräyksiä ja joustavia työaikajärjestelyjä
koskevaa työlainsäädäntöä;
4.           lisää työnteon kannustimia ja
vahvistaa sosiaaliturvauudistuksen ja työmarkkinoille osallistumista edistävien
toimenpiteiden välistä yhteyttä erityisesti heikoimmassa asemassa olevien
osalta köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen vähentämiseksi;
5.           toteuttaa valtion omistamia
yrityksiä koskevan uudistuspaketin kokonaisuudessaan, varmistaa erityisesti
omistajuuden ja sääntelytehtävien erottamisen ja huolehtii kaupallisten ja
ei-kaupallisten toimintojen erottamisesta; ottaa
käyttöön asianmukaiset seurantavälineet uudistusten vaikuttavuuden
arvioimiseksi ja varmistaa, että kaikki valtionyritykset täyttävät uudistuksen
vaatimukset;
6.           nopeuttaa rakennusten
energiatehokkuutta parantavia toimenpiteitä esimerkiksi poistamalla esteitä ja
perustamalla nopeasti holdingrahaston; edistää kilpailua energiaverkoissa parantamalla
sekä sähkö- että kaasuverkkojen yhteenliitettävyyttä EU-maiden kanssa.
Tehty Brysselissä
                                                                       Neuvoston
puolesta
                                                                       Puheenjohtaja
[1]               EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.
[2]               COM(2012) 319 final.
[3]               P7_TA(2012)0048 ja P7_TA(2012)0047.
[4]               Neuvoston päätös 2012/238/EU, annettu 26 päivänä
huhtikuuta 2012.
[5]               COM(2012) 68 final.
[6]               Suhdannetasoitettu rahoitusasema ilman kertaluonteisia
ja muita väliaikaisia toimenpiteitä, komission yksiköiden uudelleenlaskemana
ohjelman tietojen perusteella yhteisesti sovittuja menetelmiä käyttäen.
[7]               Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 9 artiklan 2 kohdan
mukaisesti.


				|

		52012DC0328

			Suositus NEUVOSTON SUOSITUS Ruotsin vuoden 2012 kansallisesta uudistusohjelmastasekä samassa yhteydessä annettu Ruotsin vuosien 2012–2015 lähentymisohjelmaa koskeva neuvoston lausunto /* COM/2012/0328 final */

			   	Suositus
NEUVOSTON SUOSITUS
Ruotsin vuoden 2012 kansallisesta
uudistusohjelmasta
sekä samassa yhteydessä annettu Ruotsin vuosien 2012–2015 lähentymisohjelmaa
koskeva neuvoston lausunto
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta
tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4
kohdan,
ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman
valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta
7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97[1] ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan,
ottaa huomioon makrotalouden epätasapainon
ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta 16 päivänä marraskuuta 2011 annetun
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011[2] ja erityisesti sen 6 artiklan 1 kohdan,
ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen[3],
ottaa huomioon Euroopan parlamentin
päätöslauselmat[4],
ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,
on kuullut talous- ja rahoituskomiteaa,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)(1)   Eurooppa-neuvosto hyväksyi 26 päivänä maaliskuuta 2010 Euroopan
komission ehdotuksen, jolla käynnistetään uusi työllisyys- ja kasvustrategia,
Eurooppa 2020. Strategian lähtökohtana on tehostaa talouspolitiikan
koordinointia. Strategia keskitetään avainalueisiin, joilla tarvitaan toimia
Euroopan kestävän kasvun vauhdittamiseksi ja kilpailukyvyn lisäämiseksi.
(2)(2)   Neuvosto antoi 13 päivänä heinäkuuta 2010 suosituksen
jäsenvaltioiden ja unionin talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista
(2010–2014) ja hyväksyi 21 päivänä lokakuuta 2010 päätöksen jäsenvaltioiden
työllisyyspolitiikan suuntaviivoista[5].
Yhdessä nämä muodostavat ns. yhdennetyt suuntaviivat. Jäsenvaltioita
kehotettiin ottamaan yhdennetyt suuntaviivat huomioon kansallisessa talous- ja
työllisyyspolitiikassaan.
(3)(3)   Neuvosto antoi 12 päivänä heinäkuuta 2011 suosituksen Ruotsin
kansallisesta uudistusohjelmasta vuodelta 2011 ja lausunnon Ruotsin
tarkistetusta lähentymisohjelmasta vuosiksi 2011–2014.
(4)(4)   Komissio hyväksyi 23 päivänä marraskuuta 2011 toisen vuotuisen
kasvuselvityksen. Tästä alkoi toinen politiikan yhdennetyn
etukäteiskoordinoinnin EU-ohjausjakso, jonka perusta on Eurooppa 2020 ‑strategiassa.
Komissio hyväksyi 14 päivänä helmikuuta 2012 asetuksen (EU) N:o
1176/2011perusteella varoitusmekanismia koskevan kertomuksen[6], jossa se katsoi, että Ruotsi kuuluu niihin
jäsenvaltioihin, joista laadittaisiin perusteellinen tarkastelu.
(5)(5)   Eurooppa-neuvosto hyväksyi 2 päivänä maaliskuuta 2012
rahoitusvakauden turvaamisen, julkisen talouden vakauttamisen ja kasvun
vauhdittamisen painopisteet. Se korosti, että on tarpeen jatkaa eriytettyä,
kasvua edistävää julkisen talouden vakauttamista, palauttaa normaalit
luotonannon edellytykset, edistää kasvua ja kilpailukykyä, puuttua
työttömyyteen ja kriisin sosiaalisiin seurauksiin sekä nykyaikaistaa
julkishallintoa.
(6)(6)   Ruotsi toimitti vuosia 2012–2015 koskevan lähentymisohjelmansa
sekä vuoden 2012 kansallisen uudistusohjelmansa 20 päivänä huhtikuuta 2012.
Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu
ottaa huomioon. Komissio on myös arvioinut asetuksen (EU) N:o 1176/2011 5
artiklassa tarkoitetussa perusteellisessa tarkastelussa, onko Ruotsissa
makrotalouden epätasapaino. Komissio totesi perusteellisessa tarkastelussaan[7], että Ruotsissa on epätasapaino, mutta se ei
ole liiallinen.
(7)(7)   Neuvosto on neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 1
kohdan mukaisen lähentymisohjelman arvioinnin perusteella sitä mieltä, että
ohjelman julkisen talouden kehitysarvion perustana oleva makrotalouden
skenaario on realistinen vuoden 2012 osalta ja optimistinen vuosien 2013–2015
osalta, jolloin BKT:n kasvun odotetaan olevan keskimäärin noin
3,5 prosenttia. Komission kevään 2012 talousennusteen mukaan BKT:n kasvu
on 2,1 prosenttia vuonna 2013. Ohjelmassa kaavaillun julkisen talouden
strategian tavoitteena on varmistaa pitkän aikavälin kestävyys noudattamalla
Ruotsin julkisen talouden kehyksen sääntöjä, muun muassa saavuttaa
suhdannekierron aikana 1 prosentin julkisyhteisöjen rahoitusylijäämä
suhteessa BKT:hen. Strategian tavoitteena on myös täyttää vakaus- ja
kasvusopimuksen vaatimukset, erityisesti noudattaa 3 prosentin viitearvoa
suhteessa BKT:hen. Ohjelmassa on muutettu julkisen talouden keskipitkän aikavälin
tavoite julkisen talouden 1 prosentin ylijäämästä suhteessa BKT:hen
1,0 prosentin alijäämäksi suhteessa BKT:hen. Uusi keskipitkän aikavälin
tavoite vastaa riittävästi vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia. Muutoksen
ansiosta on todennäköistä, että (uudelleenlasketun) julkisen talouden
rakenteellisen rahoitusaseman perusteella[8]
ohjelmakauden aikana päästään keskipitkän aikavälin tavoitteeseen, vaikka
otettaisiin huomioon se, että vuonna 2013 tai 2014 jouduttaisiin toteuttamaan päätösperäisiä
elvytystoimia, jotka johtuvat tarpeesta palauttaa indeksoimattomien valtion
menojen reaaliarvo. Tietyt julkisen talouden kehitysarvioiden heikkenemisriskit
liittyvät vuodesta 2013 alkaen suotuisiin makrotalouden odotuksiin. Menojen
kasvulle asetettu viitearvo ylittyisi väliaikaisesti vuonna 2012, minkä jälkeen
julkisten menojen suunniteltu kasvuvauhti, jossa on otettu huomioon päätösperäiset
tulopuolen toimenpiteet, vastaisi vakaus- ja kasvusopimuksessa menojen kasvulle
asetettua viitearvoa vuodesta 2013 alkaen. Velkasuhde on alle 60 prosenttia
suhteessa BKT:hen, ja ohjelman mukaan sen ennakoidaan supistuvan edelleen
ohjelmakauden aikana.
(8)(8)   Komission asetuksen (EU) N:o 1176/2011 5 artiklan mukaisesti
tekemä perusteellinen tarkastelu vahvisti, että kotitalouksien velkaantuneisuus
on Ruotsissa varsin suuri. Asunto- ja asuntolainamarkkinat vakautuivat vuonna
2011, mutta markkinoilla on lukuisia rakenteellisia vääristymiä, jotka uhkaavat
niiden vakautta pitkällä aikavälillä. Finanssisektorin häiriönsietokyvyn
lisäämiseksi on toteutettu aiheellisia toimenpiteitä. Nykyisin toteutetaan
kuitenkin lukuisia sellaisia politiikkoja, jotka saattavat johtaa Ruotsin
asuntomarkkinoiden epävakauteen ja asuntovelkojen kertymiseen, mihin ei ole
kiinnitetty juurikaan huomiota: antelias korkojen verovähennysoikeus, alhaiset
kiinteistöverot, pienet lyhennykset ja tiukka vuokrasääntely. Tarjontapuolella
paikallinen kaavoitusmonopoli, pitkät kaavoitusmenettelyt ja kilpailun puute
heikentävät asuntotarjonnan joustavuutta.
(9)(9)   Huolimatta työmarkkinatilanteen yleisestä paranemisesta vuonna
2011 nuorten ja heikoimmassa asemassa olevien ryhmien työttömyysaste on
edelleen korkea, erityisesti maahanmuuttajataustaisen väestön kohdalla.
Ruotsissa toteutetaan parhaillaan useita aktiivisia työmarkkinapoliittisia
toimenpiteitä ja koulutusuudistukseen liittyviä toimia tämän tilanteen
korjaamiseksi. Useimmat näistä toimenpiteistä vaikuttavat aiheellisilta ja
uskottavilta, vaikka onkin liian aikaista arvioida niiden vaikutusta. Ei
kuitenkaan ole varmaa, että nuorisotyöllisyyteen kohdennettu tärkein toimenpide
– ravintoloiden ja catering-palvelujen alv:n alennus – on aiheellinen ja
toimiva, vaan se on arvioitava. Lisäksi olisi mahdollista pyrkiä
kunnianhimoisempiin tavoitteisiin, jos ongelmiin puututtaisiin kattavammin.
Voitaisiin myös pienentää sekä suhteellisen korkeita palkkoja palkka-asteikon
alkupäässä että pysyvissä ja määräaikaisissa työsuhteissa olevien
työntekijöiden työsuhdeturvan eroja.
(10)(10)           Ruotsin T&K-menot suhteessa BKT:hen ovat toiseksi
suurimmat EU:ssa, ja Ruotsia pidetään innovaatiojohtajana innovaatiounionin
tulostaulun mukaan. Innovatiivisten tuotteiden kaupallistamisessa Ruotsi on
kuitenkin EU:n keskitason alapuolella, ja kehityssuuntaus on negatiivinen.
Lisäksi Ruotsi näyttäisi olevan jäljessä kilpailijoistaan nopeasti kasvavien
innovatiivisten yritysten perustamisessa. Kaiken kaikkiaan Ruotsin vahva asema
T&K-toiminnassa on haavoittuva, koska se on vahvasti riippuvainen
muutamasta suuresta monikansallisesta yrityksestä, jotka siirtävät enenevässä
määrin T&K-toimintaansa pois Ruotsista. Näitä kysymyksiä olisi
tarkasteltava uudessa tutkimusta ja innovaatiotoimintaa käsittelevässä syksyksi
2012 odotetussa lakialoitteessa.
(11)(11)           Komissio on laatinut EU-ohjausjakson puitteissa kattavan
analyysin Ruotsin talouspolitiikasta. Se on arvioinut sekä lähentymisohjelman
että kansallisen uudistusohjelman ja esittänyt perusteellisen tarkastelun. Se
on ottanut huomioon niiden merkityksen Ruotsin finanssipolitiikan sekä
sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta. Lisäksi se on arvioinut,
ovatko ne EU:n sääntöjen ja ohjeiden mukaisia ottaen huomioon, että Euroopan
unionin yleistä talouden ohjausta on tarpeen tehostaa antamalla EU:n tason
panos tuleviin kansallisiin päätöksiin. Se antaa EU-ohjausjakson nojalla
jäljempänä esitettävät suositukset 1–4.
(12)(12)           Neuvosto on tutkinut Ruotsin lähentymisohjelman, ja se
antaa lausuntonsa[9]
erityisesti suosituksessa 1.
(13)     Neuvosto on tutkinut Ruotsin
vuoden 2012 kansallisen uudistusohjelman ja sen lähentymisohjelman komission
perusteellisen tarkastelun ja tämän arvioinnin perusteella. Se antaa asetuksen
(EU) N:o 1176/2011 6 artiklan nojalla erityisesti jäljempänä esitettävän
suosituksen 2,
SUOSITTAA, että Ruotsi toteuttaisi
vuosina 2012–2013 toimia, joilla se:
1.           säilyttää julkisen talouden
rahoitusaseman vakauden vuonna 2012 toteuttamalla julkisen talouden strategiaa
aiotusti ja varmistaa, että työtä julkisen talouden keskipitkän aikavälin
tavoitteen saavuttamiseksi jatketaan, mukaan lukien menojen kasvulle asetetun
viitearvon saavuttaminen;
2.           toteuttaa lisää ennalta
ehkäiseviä toimenpiteitä asunto- ja asuntolainamarkkinoiden vakauden
lisäämiseksi keskipitkällä aikavälillä, kuten kannustaa maltillista
luotonantoa, vähentää velanoton suosimista asuntoinvestointien rahoittamisessa
ja puuttuu asuntotarjonnan rajoituksiin ja vuokrasääntelyyn;
3.           toteuttaa toimenpiteitä
parantaakseen nuorten ja heikoimmassa asemassa olevien ryhmien osallistumista
työmarkkinoille keskittymällä tehokkaisiin aktiivisiin työmarkkinapoliittisiin
toimenpiteisiin, kannustamalla palkkojen suurempaan joustavuuteen erityisesti
palkka-asteikon alkupäässä sekä tarkistamalla tiettyjä työsuojalainsäädännön
kohtia, kuten koeaika, helpottaakseen siirtymistä vakituiseen työsuhteeseen;
tarkastelee, miten tehokkaasti nykyinen ravintoloiden ja catering-palvelujen
alennettu alv tukee työpaikkojen luomista;
4.           keskittyy tulevaan tutkimusta
ja innovaatiotoimintaa käsittelevään lakialoitteeseen toimenpiteistä, joilla
edistetään innovatiivisten tuotteiden kaupallistamista ja uusien teknologioiden
kehittämistä nopeasti kasvavien innovatiivisten yritysten tukemiseksi.
Tehty Brysselissä
                                                                       Neuvoston
puolesta
                                                                       Puheenjohtaja
[1]               EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.
[2]               EUVL L 306, 23.11.2011, s. 25.
[3]               COM(2012) 328 final.
[4]               P7_TA(2012)0048 ja P7_TA(2012)0047.
[5]               Neuvoston päätös 2012/238/EU, annettu 26 päivänä
huhtikuuta 2012.
[6]               COM(2012) 68 final.
[7]               SWD(2012) 160 final.
[8]               Suhdannetasoitettu rahoitusasema ilman kertaluonteisia
ja muita väliaikaisia toimenpiteitä, komission yksiköiden uudelleenlaskemana
ohjelman tietojen perusteella yhteisesti sovittuja menetelmiä käyttäen.
[9]               Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 9 artiklan 2 kohdan
mukaisesti.


title: Komission suositus, annettu 23 päivänä tammikuuta 2009 , parhaita valvontakäytäntöjä koskevat ohjeet tienvarsitarkastusten yhteydessä ja valtuutetuissa korjaamoissa suoritettavien valvontalaitteiden tarkastusten osalta (tiedoksiannettu numerolla K(2009) 108) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

text:
               24.1.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 21/87

      KOMISSION SUOSITUS,
   annettu 23 päivänä tammikuuta 2009,
   parhaita valvontakäytäntöjä koskevat ohjeet tienvarsitarkastusten yhteydessä ja valtuutetuissa korjaamoissa suoritettavien valvontalaitteiden tarkastusten osalta
   (tiedoksiannettu numerolla K(2009) 108)
   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
   (2009/60/EY)
   EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon tieliikenteen sosiaalilainsäädännöstä 15 päivänä maaliskuuta 2006 annettujen neuvoston asetusten (ETY) N:o 3820/85 ja (ETY) N:o 3821/85 täytäntöönpanoa koskevista vähimmäisedellytyksistä ja neuvoston direktiivin 88/599/ETY kumoamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/22/EY (1) ja erityisesti sen 11 artiklan 1 kohdan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Direktiivin 2006/22/EY 11 artiklan 1 kohdan mukaan komissio antaa parhaita valvontakäytäntöjä koskevat ohjeet, joita sovelletaan valvontaviranomaisten teiden varsilla tai yritysten tiloissa taikka valtuutettujen korjaamojen tai asentajien suorittamiin ajoneuvojen tarkastuksiin.

               (2)

               Tieliikenteen valvontalaitteita tarvitaan osoittamaan ajanjaksot, jotka kuljettajat käyttävät ajamiseen ja lepoon, ja varmistamaan, että toimivaltaiset kansalliset valvontaelimet pystyvät valvomaan tehokkaasti tieliikenteen sosiaalilainsäädännön noudattamista.

               (3)

               Sen varmistamiseksi, että valvontalaitteet toimivat moitteettomasti ja luotettavasti ja että tietojen tallentaminen ja säilyttäminen voidaan taata valvontalaitteen asentamisen jälkeen tarvitaan määräaikaisia tarkastuksia ja valvontaa.

               (4)

               Näyttää kuitenkin siltä, ettei määräaikaisia tarkastuksia ja valvontaa suoriteta niin usein, että ne toimisivat tehokkaana pelotteena kuljettajille ja toimijoille, jotka yrittävät käyttää järjestelmää väärin käyttämällä käsittelylaitteita tai muita vastaavia keinoja.

               (5)

               Asiantuntijoiden tutkimuksista ja heiltä saaduista tiedoista ilmenee, että varsinkin analogisilla ajopiirtureilla varustettujen ajoneuvojen ajopiirturijärjestelmiä on pyritty huijaamaan. Samanlaisia vilpillisiä pyrkimyksiä ja uhkia kohdistuu tällä hetkellä digitaaliseen ajopiirturijärjestelmään.

               (6)

               Samoista tutkimuksista on käynyt ilmi, että olemassa on monenlaisia käsittelymahdollisuuksia ja että niitä on käytetty tieliikenteen alalla ajopiirturien ja varsinkin digitaalisen ajopiirturijärjestelmän huijaamiseksi.

               (7)

               Tällaiset vilpilliset pyrkimykset ja uhat muodostavat vakavan vaaran liikenneturvallisuudelle ja vaikuttavat haitallisesti terveeseen kilpailuun ja tieliikenteen kuljettajien sosiaalisiin edellytyksiin.

               (8)

               Koska digitaaliset ajopiirturit ovat tietoturvallisuudeltaan analogisia ajopiirtureita parempia, järjestelmää koskevat vilpilliset pyrkimykset ja uhat ovat helpommin havaittavissa, minkä vuoksi tällaisia laitteita käyttävien häikäilemättömien kuljettajien ja toimijoiden kiinnijäämisen riski on suurempi. Tämän pitäisi toimia huomattavana pelotteena.

               (9)

               Näin ollen tämän suosituksen tavoitteena on kannustaa ja tukea jäsenvaltioita ottamaan käyttöön menettelyjä ja menetelmiä, jotka teollisuudenalan tutkimuksen ja teknisen asiantuntemuksen perusteella parantavat huomattavasti mahdollisuuksia ehkäistä ja havaita petosyrityksiä.

               (10)

               Erityisesti tässä suosituksessa vahvistetaan parhaat valvontakäytännöt, sellaisina kuin ne määritellään yhteisen tutkimuskeskuksen tutkimuksessa.

               (11)

               Tämä suositus muodostaa yhdessä teiden varsilla suoritettavia lisätarkastuksia koskevan direktiiviehdotuksen kanssa valvontatoimenpidepaketin, jonka tavoitteena on parantaa huomattavasti digitaalisen ajopiirturijärjestelmän huijaamiseksi käytettävien laitteiden havaitsemista ja ehkäisyä.

               (12)

               Tässä suosituksessa säädetyt toimenpiteet ovat neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3821/85 (2) 18 artiklan 1 kohdalla perustetun komitean lausunnon mukaiset,

         SUOSITTAA, että:

               1.

               Hyväksytään tämän suosituksen liitteessä vahvistetut parhaita käytäntöjä koskevat ohjeet, joita sovelletaan valvontaviranomaisten teiden varsilla tai yritysten tiloissa taikka asentajien ja teknikoiden jäsenvaltioiden toimivaltaisen viranomaisen hyväksymissä korjaamoissa suorittamiin ajoneuvojen tarkastuksiin, ja että näitä ohjeita noudatetaan, jotta tieliikenteen valvontalaitteiden käsittelylaitteiden käyttö voidaan havaita ja sitä voidaan ehkäistä.

               2.

               Näitä ohjeita sovelletaan tarvittaessa direktiivin 2006/22/EY 2 artiklassa tarkoitettujen kansallisten valvontastrategioiden yhteydessä.

      Tehty Brysselissä 23 päivänä tammikuuta 2009.

            Komission puolesta

         Antonio TAJANI

            Varapuheenjohtaja

      (1)  EUVL L 102, 11.4.2006, s. 35.

      (2)  EYVL L 370, 31.12.1985, s. 8.

      LIITE
      KÄSITTELYLAITTEIDEN KÄYTÖN HAVAITSEMISEEN JA EHKÄISEMISEEN LIITTYVIÄ JÄSENVALTIOIDEN VASTATOIMIA KOSKEVAT SUOSITUKSET
      SISÄLLYSLUETTELO

                  1 LUKU:

               JOHDANTO

                  2 LUKU:

               TEHOKKAAT TIENVARSITARKASTUKSET

                  A

               Organisointi ja välineet

                  B

               Menetelmät, joihin sisältyy kaksi tarkastuspistettä ja ajoneuvojen todellisen nopeuden ja kuljetun matkan analyysi

                  C

               Menetelmät, joihin sisältyy yksi tarkastuspiste ja jotka perustuvat kopioitujen tietojen yksityiskohtaiseen analyysiin

                  D

               Menetelmät, joihin sisältyy yksi tarkastuspiste ja sinettien tekninen tarkastus

                  E

               Ajoneuvon ohjaaminen korjaamoon

                  F

               Ajoneuvojen tai tietojen tarkastaminen yrityksen tiloissa

                  3 LUKU:

               KOULUTUS, VÄLINEET JA PARHAAT KÄYTÄNNÖT

                  4 LUKU:

               KORJAAMOTARKASTUKSET

                  A

               Oikeusperusta

                  B

               Rikotut tai puuttuvat sinetit

                  C

               Tietueiden analysointi

                  D

               Liiketunnistimen ajoneuvoyksikköön liittämisen tarkastaminen

                  E

               Erityismenettelyt tienvarsitarkastuksen jälkeen

                  5 LUKU:

               KORJAAMOJEN RAPORTOINTI JA TARKASTUKSET

                  6 LUKU:

               LOPPUSÄÄNNÖKSET
            1 Luku:   Johdanto
      1.1   Tässä komission suosituksessa kuvataan, millaisia toimenpiteitä jäsenvaltioita voitaisiin kannustaa toteuttamaan, jotta ne pystyisivät torjumaan ajopiirturien käsittelylaitteiden käytön aiheuttamia uhkia ja samaan aikaan edistämään ja tukemaan näitä uhkia ennalta ehkäiseviä vastatoimia jäsenvaltioissa.
      1.2   Digitaalisen ajopiirturijärjestelmän moitteetonta toimintaa haittaavien käsittelylaitteiden asentaminen ajoneuvoihin on yksi vakavimmista järjestelmän tietoturvaan kohdistuvista uhista. Tällaisten laitteiden käyttö tai aikomus käyttää tällaisia laitteita vääristää tervettä kilpailua antamalla häikäilemättömille toimijoille ja kuljettajille perusteetonta kaupallista etua ja vaikuttaa haitallisesti kuljettajien sosiaalisiin edellytyksiin sallimalla heidän ajaa – tai pakottamalla heidät ajamaan – paljon pidempiä ajanjaksoja kuin lainsäädännössä sallitaan. Näiden tekijöiden vuoksi kaikkien tienkäyttäjien liikenneturvallisuus saattaa vaarantua huolimatta siitä, että komissio on sitoutunut parantamaan sitä tulevina vuosina.
      1.3   Lisäksi lainkuuliaisten toimijoiden ja kuljettajien on voitava luottaa digitaalisiin ajopiirtureihin, ja kansallisten valvontaelinten kaikkialla yhteisössä on oltava varmoja siitä, että laitteiden tallentamat ja säilyttämät tiedot ovat autenttisia ja eheitä huolimatta siitä, kopioidaanko ja analysoidaanko ne ajoneuvoyksiköstä vai kuljettajakortista. Tietojen luotettavuuden takaamiseksi laitteet on tarkastettava säännöllisesti sen varmistamiseksi, että ne toimivat moitteettomasti.
      1.4   Pitkällä aikavälillä järjestelmän ja sen osien tietoturva on kokonaisuudessaan erityisen tärkeää haluttaessa varmistaa tallennettujen tietojen eheys ja autenttisuus. Järjestelmän yleisimpien väärinkäytösten ja huijausyritysten torjumiseksi komissio tarkastelee asetuksen (EY) N:o 3821/85 ja sen liitteiden uudelleentarkastelun yhteydessä tarvittaessa mahdollisuutta ottaa käyttöön yksityiskohtaisempia lainsäädäntötoimia.
      1.5   Jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset voisivat kuitenkin kehittää lyhyellä aikavälillä asianmukaisia ja tehokkaita toimenpiteitä parantaakseen mahdollisuuksia löytää käsittelylaitteet ja vähentääkseen tällä tavoin tällaisten laitteiden käyttöriskiä toimijoiden ja kuljettajien keskuudessa.
      1.6   Vaikka jäsenvaltiot ovat oikeudellisesti vastuussa siitä, että tarkastukset tehdään siten, että varmistetaan tieliikenteen sosiaalilainsäädännön tehokas täytäntöönpano, määräaikaisilla tarkastuksilla ei voida taata, ettei laitteita asenneta ja käytetä tarkastusten tekemisen jälkeen. Kokemus on osoittanut, että tällaiset laitteet havaitaan paljon todennäköisemmin tienvarsitarkastuksissa silloin, kun ajoneuvo on mahdollista tarkastaa huolellisemmin. Jäsenvaltioita olisi kannustettava tekemään tällaisia tarkastuksia useammin ja huolellisemmin, jotta laitteiden löytämisriskin kasvu lisäisi pelotevaikutusta huomattavasti.
      1.7   Asetuksen (ETY) N:o 3821/85 liitteessä 1 B olevassa lisäyksessä 10 (Yleiset tietoturvatavoitteet) vahvistetaan digitaalisen ajopiirturijärjestelmän eheyden varmistamiseksi tarvittavien tietoturvan toteuttamistoimintojen soveltamisala. Koko järjestelmän tietoturvatavoitteita ja sen uhkia on lähestyttävä käyttäen teknisiä ratkaisuja, ITSEC-hyväksyntää sekä fyysisiä, henkilöstön tai menetelmien vaikutustapoja, joiden täytäntöönpanosta vastaavat jäsenvaltiot ja ajopiirturien valmistajat. Tämän komission suosituksen tavoitteena on siten ehdottaa jäsenvaltioille menetelmien ja henkilöstön vaikutustapoja parhaiten tukevia keinoja, jotka perustuvat niin tutkimukseen kuin tunnettuihin parhaisiin käytäntöihin.
      1.8   Tämän komission suosituksen ei saisi kuitenkaan katsoa korvaavan ITSECin (1) teknisiä ratkaisuja, vaan sitä tulisi mieluiten soveltaa yhdessä kyseisten ratkaisujen kanssa ja niiden tukena.
      1.9   Yhteisen tutkimuskeskuksen laatimassa kertomuksessa (2) on vahvistettu digitaalisten ajopiirturien tietoturvaa uhkaavat tunnetut ja mahdolliset vilpilliset pyrkimykset. Tästä syystä jäsenvaltiot voisivat käyttää mainittua kertomusta perustana määrittäessään etenemistapoja ja toimia, joilla varmistetaan, että kansallisten valvontaviranomaisten saatavilla on riittävästi tietoa ja ohjausta ajoneuvojen tienvarsitarkastusten tekemistä varten. Lisäksi vastaavia tietoja ja ohjausta olisi oltava tieliikenteen valvontalaitteiden lakisääteisiä asennuksia, tarkastuksia ja korjauksia tekevien asentajien ja korjaamojen saatavilla. Ohjauksen tulisi olla riittävän laajaa, jotta varmistetaan, että tällaiset henkilöt pystyvät tekemään tässä liitteessä kuvatut tarkastukset kaikilta osin ja pätevästi ja että jäsenvaltiot pystyvät asettamaan syytteeseen ne, joiden todetaan käyttävän järjestelmää hyväksi tai pyrkivän käyttämään sitä hyväksi.
      1.10   Seuraavat ohjeet ja suositukset eivät ole tyhjentäviä, eikä niiden soveltaminen välttämättä johda toivottuun tulokseen kaikissa olosuhteissa (esim. tapauksissa, joissa referenssikaapelia ei saada kytkettyä liiketunnistimeen). Tällöin jäsenvaltioita voitaisiin kannustaa kehittämään vaihtoehtoisia menetelmiä, joiden voidaan osoittaa olevan yhtä tehokkaita. Tietoja vaihtoehtoisista toimenpiteistä voitaisiin jakaa laajemmin valvontaviranomaisten keskuudessa.
      1.11   Vaikka tässä komission suosituksessa on tarkoitus käsitellä asetuksessa (ETY) N:o 3821/85 ja sen liitteissä määriteltyjä kummankinlaisia ajopiirtureita, jäsenvaltioilla voi jo olla käytössään analogisten ajopiirturien tarkastuksia ja käsittelylaitteiden havaitsemista koskevia menetelmiä, menettelyjä ja ohjeita. Tästä syystä tämän komission suosituksen ei saisi katsoa korvaavan tai muuttavan jo olemassa olevia toimenpiteitä vaan pikemminkin tukevan niitä ja varsinkin digitaalisia ajopiirtureita koskevia toimenpiteitä, sillä vaikka menetelmät voivat erota toisistaan, niiden tavoite on edelleen sama. Jos analogisten ajopiirturien tarkastuksia koskevia toimenpiteitä on jo olemassa, on suositeltavaa, että niiden soveltamisalaan otetaan tarvittaessa mukaan myös digitaaliset ajopiirturit (esim. kun kyseessä ovat korjaamoille suoritettavat maksut tilanteessa, jossa ajoneuvon valtuutettuun korjaamoon ohjanneet valvontaviranomaiset ovat antaneet korjaamolle erityistehtäviä suoritettavaksi, kuten F jaksossa kuvataan).
      1.12   Jäsenvaltioita olisi kannustettava ja tuettava sisällyttämään ajopiirturijärjestelmään kohdistuvien uhkien torjumista koskevia menetelmiä ja prosesseja kansallisiin valvontastrategioihinsa. Tällaisista parhaista käytännöistä voitaisiin vaihtaa tietoja muiden jäsenvaltioiden kanssa.
      2 Luku:   Tehokkaat tienvarsitarkastukset
      A   Organisointi ja välineet
      2.1   Perinpohjaisten ja tehokkaiden tarkastusten suorittamiseksi valvontaviranomaisilla olisi oltava käytettävissään tarvittavat laitteet ja heidän olisi oltava asianmukaisesti koulutettuja. Heidän hallussaan tulisi olla ainakin valvontakortit ja asianmukaiset välineet ajoneuvoyksikön ja kuljettajakortin tiedostojen kopioimiseksi sekä näiden tiedostojen ja liitteessä I B tarkoitettujen valvontalaitteiden tulosteiden analysoimiseksi yhdessä liitteessä I tarkoitettujen piirturilevyjen tai taulukoiden kanssa. Valvontaviranomaisilla tulisi olla käytössään myös ohjelmisto, jolla on mahdollista analysoida näitä tietoja nopeasti ja ongelmitta, sillä joidenkin tulostettavien tiedostojen pituuden ja sisällön vuoksi tienvarsitarkastuksissa on vaikea analysoida tulosteita helposti käsittelylaitteiden löytämiseksi.
      2.2   Kun valvontaviranomaiset suorittavat tarkastuksia teiden varsilla tai yrityksen tiloissa, valvontaviranomaisten olisi mahdollisuuksien mukaan myös testattava ajopiirturin moitteeton toiminta ja käyttö siten, että on mahdollista havaita, onko käsittelylaitteita käytetty, riippumatta siitä, ovatko kyseessä kuljettajien ajoaikojen noudattamista koskevat tarkastukset, katsastus vai muunlaiset tarkastukset.
      2.3   Tästä syystä suositellaan, että jäsenvaltiot pyrkivät organisoimaan käsittelylaitteiden havaitsemista koskevat ajoneuvojen tarkastukset siten, että ne suoritetaan muiden tarkastusten (kuten katsastus, kuljettajien ajoaikasääntöjen noudattaminen jne.) yhteydessä ja että ohjeellisesti vähintään 10 prosenttia kaikista tarkastetuista ajoneuvoista tarkastetaan myös käsittelylaitteiden varalta. Jäsenvaltiot voivat itse määritellä tällaisten lisätarkastusten suorittamista koskevat asianmukaiset menetelmät ja olosuhteet. Tällaisten tarkastusten sisällön olisi kuitenkin käytävä ilmi jäsenvaltioiden yleisestä kansallisesta valvontastrategiasta.
      2.4   Tehokkaat tarkastukset voitaisiin suorittaa käyttäen esimerkiksi seuraavia menetelmiä:

                  kaksi tarkastuspistettä ja nopeuden tai kuljetun matkan analyysi (ks. B kohta);

                  yksi tarkastuspiste ja tietojen yksityiskohtainen analyysi (ks. C kohta);

                  yksi tarkastuspiste ja sinettien tekninen tarkastus (ks. D kohta).

            2.5   Jos valvontaviranomaiset uskovat keränneensä tarpeeksi todistusaineistoa, ne voivat ohjata auton korjaamoon lisätarkastuksia varten (ks. E kohta).
      2.6   Jäsenvaltiot voivat luonnollisesti käyttää aina ajoneuvoja tarkastaessaan täydentäviä tai vaihtoehtoisia menetelmiä.
      B   Menetelmät, joihin sisältyy kaksi tarkastuspistettä ja ajoneuvojen todellisen nopeuden ja kuljetun matkan analyysi
      2.7   Nopeusvalvonta tiettynä aikana: tätä menetelmää sovellettaessa kiinteitä tai siirrettäviä valvontakameroita taikka käsitutkia käyttävät valvontaviranomaiset voivat mitata ajoneuvon todellisen nopeuden ennen sen pysäyttämistä tienvarsitarkastusta varten tiettynä aikana. Tämän jälkeen viranomaiset voivat kopioida ajoneuvoyksiköstä 24 tunnin yksityiskohtaisen nopeustiedoston ja verrata tiettynä aikana tallentunutta nopeutta joitakin kilometrejä aiemmin mitattuun nopeuteen. Tarkastuspisteessä tämä menetelmä edellyttää ainoastaan kahden lukeman vertaamista 24 tunnin yksityiskohtaisen nopeustiedoston kopioimisen jälkeen.
      2.8   Kiinteän matkan valvonta tiettynä aikana: tätä menetelmää sovellettaessa tarkastuspiste valitaan tunnetun etäisyyden päästä tietystä paikasta, jossa valvontaviranomaisilla on mahdollisuus merkitä muistiin aika, jolloin tunnistettu ajoneuvo on pysähtynyt tässä pisteessä tai kulkenut sen ohi (tietullikuitit, kuvatallenteet, rajatarkastusraportit jne.). Tarkastuspisteessä valvojat voivat kopioida ajoneuvoyksiköstä 24 tunnin yksityiskohtaisen nopeustiedoston ja verrata pikaisesti tarkastuspisteen ja tietyn paikan välillä tallentunutta keskinopeutta nopeuteen, joka lasketaan tunnetun etäisyyden ja tarkastuspisteeseen saapumiseen tarvittavan ajan perusteella.
      2.9   Tarkastuspisteessä molemmat menetelmät edellyttävät ainoastaan kahden lukeman vertaamista 24 tunnin yksityiskohtaisen nopeustiedoston kopioimisen ja todellisen keskinopeuden mittaamisen tai laskemisen jälkeen. Jos huomattavia eroja esiintyy, valvontaviranomaisen on syytä epäillä laitteen käyttöä. Tällöin valvontaviranomainen ohjaa kuljettajan ja ajoneuvon korjaamoon eikä välttämättä suorita lisätarkastuksia paikalla.
      2.10   Kun kyseessä ovat liitteessä I B tarkoitettujen ajopiirturien sisältämät tiedot, kaikkiin valvontalaitteista tai niiden kautta kopioituihin tiedostoihin on liitettävä asianmukainen digitaalinen allekirjoitus, jonka ajoneuvoyksikkö tai kuljettajakortti on alun perin luonut tietojen autenttisuuden ja eheyden varmistamiseksi. Valvontaviranomaiset voivat niin ikään tarkastaa, että myös nämä tiedot kopioidaan.
      C   Menetelmät, joihin sisältyy yksi tarkastuspiste ja jotka perustuvat kopioitujen tietojen yksityiskohtaiseen analyysiin
      2.11   Jos käsittelylaite on käytössä tienvarsitarkastuksen aikana tai jos se oli käytössä juuri ennen tarkastusta, käsittelystä voidaan saada viitteitä monien yksinkertaisten menetelmien avulla.
      2.12   Käsittelylaite-epäilyksen vahvistamiseksi siten, että valvontaviranomaisilla on sen perusteella oikeus toteuttaa mitä tahansa tarpeelliseksi katsomiaan toimia, valvontaviranomaiset voivat:

                  —

                  verrata kortilta ja ajoneuvoyksiköstä kopioituja kuljettajan toimia kaikkiin ajoneuvossa oleviin muihin asiakirjoihin ja kuljettajan lausuntoihin. Jos nämä tiedot ovat ristiriitaisia, on epäilys perusteltu. Tällöin valvontaviranomainen voi tutkia asiaa tarkemmin.

                  —

                  tarkastella ajoneuvoyksikköön tallennettua tapauksiin ja vikoihin liittyvää tiedostoa ja erityisesti seuraavia tapahtumia viimeisten 10 päivän ajalta:

                              —

                              tietoturvan murtoyritys

                              —

                              keskeytynyt virransyöttö (pisin tapahtuma)

                              —

                              virhe liikeradassa (pisin tapahtuma)

                              —

                              vika liiketunnistimessa.

                        Jos kuljettaja ei kykene selvittämään ja perustelemaan kunkin tapahtuman tai virheen syitä, valvontaviranomaisen on tutkittava asiaa tarkemmin.

                  —

                  tarkastella ajoneuvoyksikköön tallennettuja teknisiä tietoja koskevia tiedostoja ja varsinkin seuraavia tietoja:

                              —

                              ajan asetukseen liittyvät tiedot

                              —

                              kalibrointitiedot (viisi viimeisintä kalibrointia, korjaamon nimi ja korjaamokortin numero).

                  —

                  näiden viimeisimpien tietojen perusteella voidaan havainta, onko kalibrointeja tehty liikaa, mikä puolestaan saattaa osoittaa, että ne on tehty varastetulla korjaamokortilla (tai kadonneeksi ilmoitetulla korjaamokortilla). On suositeltavaa, että valvontaviranomaiset tarkastavat maansa kortit myöntävältä viranomaiselta (3) tällaisten korjaamokorttien tilanteen ja sen, olivatko ne voimassa silloin, kun niitä käytettiin ajoneuvoyksikön kalibroinnissa.

            2.13   Jos valvontaviranomainen edelleen katsoo kaikkien 2.14–2.19 kohdassa mainittujen tietojen tarkastelun jälkeen, että jokin on vialla, viranomainen voi kopioida 24 tunnin yksityiskohtaisen nopeustiedoston ja tarkastaa ohjelmistonsa avulla, onko ajoneuvon nopeuksissa epärealistisia kiihtymisiä tai hidastumisia ja tarvittaessa vastaako matkaprofiili ajoneuvossa olevia muita asiakirjoja ja kuljettajan lausuntoja (pysähtymisten lukumäärä, nopeus vuoristoalueilla ja kaupungeissa jne.). Edellä esitettyihin todisteisiin yhdistettynä tämän todistusaineiston ansiosta voidaan saada perusteita epäillä, että ajoneuvossa on käsittelylaite.
      2.14   Tarkastuspisteessä tämä menetelmä edellyttää asianmukaista ohjelmistoa, jonka avulla on mahdollista luoda selkeä aikaprofiili epätavallisten nopeuden lisäysten ja vähennysten havaitsemiseksi, jotta voidaan tuoda esiin ja yleisemmin osoittaa automaattisesti seuraavat:

                  —

                  ajoneuvon nopeuksien epärealistiset kiihtymiset tai hidastumiset,

                  —

                  ajoneuvoyksikön epäilyttävät kalibroinnit,

                  —

                  keskeytynyt virransyöttö.

            D   Menetelmät, joihin sisältyy yksi tarkastuspiste ja sinettien tekninen tarkastus
      2.15   Valvontaviranomaisen olisi tarkastettava sinetit mahdollisuuksien mukaan ja silloin, kun se on turvallista. Jos sinetit puuttuvat, ne on rikottu tai ne ovat vahingoittuneet, kuljettajaa olisi pyydettävä selittämään tilanne.
      2.16   Jos kuljettaja pystyy esittämään asetuksen (ETY) N:o 3821/85 liitteessä I olevan V luvun 4 kohdassa tai liitteessä I B olevassa vaatimuksessa 253 tarkoitetun lausunnon perusteluineen, valvontaviranomainen voi vaatia kuljettajaa käymään korjaamossa järjestelmän uudelleensinetöintiä ja laitteiston uudelleenkalibrointia varten.
      2.17   Jollei kuljettaja pysty esittämään edellä mainittua lausuntoa, tätä voidaan pitää rikkomisena, ja on suositeltavaa, että kuljettaja ja hänen ajoneuvonsa ohjataan viipymättä valtuutettuun korjaamoon, jossa laitteet tarkastetaan valvontaviranomaisen läsnä ollessa jäljempänä olevassa 3 luvussa tarkoitetulla tavalla.
      E   Ajoneuvon ohjaaminen korjaamoon
      2.18   Jos edellä kuvattuja menetelmiä käyttäen suoritetun tienvarsitarkastuksen jälkeen voidaan edelleen perustellusti epäillä, että ajoneuvoon on asennettu käsittelylaite, valvontaviranomainen voi ohjata ajoneuvon valtuutettuun korjaamoon. Valvontaviranomaiset tai asianmukainen kansallinen viranomainen voidaan oikeuttaa antamaan valtuutetuille korjaamoille ohjeita käsittelylaitteiden havaitsemiseksi tarkoitettujen erityistestien suorittamista varten.
      2.19   Erityistesteillä on mahdollista useimmissa tapauksissa havaita liiketunnistimen virheellinen liittäminen ajoneuvoyksikköön, mikä puolestaan saattaa olla osoitus siitä, että ajoneuvossa on käsittelylaite. Tällaisiin testeihin voisivat sisältyä seuraavat (ks. kuvaus 3 luvussa):

                  —

                  sinettien ja asennuskilpien tarkastaminen;

                  —

                  referenssikaapelitesti;

                  —

                  kopioitujen tiedostojen analysointi.

            2.20   Jos käsittelylaitteita löydetään, laitteet (laitteisiin voivat sisältyä itse laite, ajoneuvoyksikkö tai sen osat ja kuljettajakortti) voidaan poistaa ajoneuvosta ja niitä voidaan käyttää todistusaineistona riippumatta siitä, onko kuljettaja käyttänyt niitä.
      2.21   Lisäksi valtuutettuja korjaamoja voidaan pyytää tarkastamaan, että valvontalaitteet a) toimivat moitteettomasti, b) että ne tallentavat ja säilyttävät tietoja moitteettomasti ja c) että kalibrointiparametrit ovat moitteettomat.
      2.22   Liitteessä I B tarkoitetuilla valvontalaitteilla varustettujen ajoneuvojen osalta on suositeltavaa, että kaikkien tiedostojen kopioimisen ja niiden analysoimisen (ja digitaalisten allekirjoitusten koskemattomuuden varmistamisen) sekä käsittelylaitteiden havaitsemiseksi tehtyjen tarkastusten jälkeen valvontalaitteet kalibroidaan kokonaisuudessaan uudelleen ja ajoneuvoon kiinnitetään uusi asennuskilpi. Lisäksi on suositeltavaa, että valtuutettu korjaamo sinetöi järjestelmän uudelleen vain, jos valvontaviranomainen on läsnä.
      2.23   Kun kyseessä ovat liitteen I mukaiset valvontalaitteet, mahdollisten käsittelylaitteiden poistamisen jälkeen on tarkastettava valvontalaitteiden moitteeton toiminta, ne on kalibroitava kokonaisuudessaan uudelleen ja niihin on kiinnitettävä uusi asennuskilpi. On suositeltavaa, että valtuutettu korjaamo sinetöi järjestelmän tämän jälkeen uudelleen vain, jos valvontaviranomainen on läsnä.
      F   Ajoneuvojen tai tietojen tarkastaminen yrityksen tiloissa
      2.24   On suositeltavaa, että jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset käyttävät hyväkseen mahdollisuutta tarkastaa ajoneuvot (ja ajoneuvoyksiköt) ja kuljettajat (ja kuljettajakortit), jotka saattavat olla paikalla yrityksen tiloissa näiden tilojen tarkastuksen aikana.
      2.25   Yrityksen hallinnoimat tiedot on säilytettävä vähintään yhden vuoden ajan ja luovutettava tarkastettaviksi valvontaviranomaisen vaatimuksesta. Tästä syystä valvontaviranomaiset voivat tavanomaisen tarkastusmenettelynsä yhteydessä tarkastaa kaikki yrityksen tiloista löytämänsä ajoneuvot ja suorittaa tarpeellisiksi katsomiaan testejä tai toimia, mutta heidän on pyrittävä pitämään kuljettajille ja ajoneuvoille aiheutuvat viivästykset mahdollisimman pieninä.
      2.26   Yrityksen tiloissa suoritettavissa tarkastuksissa on lisäksi otettava huomioon se mahdollisuus, että tiloista voi löytyä erilaisia ajoneuvoja ja liitteissä I tai I B tarkoitettuihin valvontalaitteisiin liittyviä tallenteita ja että valvontaviranomaisten voi olla tarpeen valmistautua ja varustautua asianmukaisella tavalla tämän mahdollisuuden varalta.

         YHTEENVETO

         DIGITAALISIA AJOPIIRTUREITA UHKAAVIEN VILPILLISTEN PYRKIMYSTEN EHKÄISEMINEN TIENVARSITARKASTUKSET TAI TARKASTUKSET YRITYKSEN TILOISSA

         Olisi laadittava kansallisia valvontastrategioita, joilla edistetään ajoneuvoihin, joihin on voitu asentaa käsittelylaitteita, kohdistuvia tehokkaita tarkastuksia sekä teiden varsilla että yritysten tiloissa.

         Asianmukaisesti koulutettujen ja varustautuneiden valvontaviranomaisten olisi voitava päästä nopeasti käsiksi ajoneuvoyksikköjen tietoihin, kopioida tiedot ja analysoida tietoja sekä voitava suorittaa tarkastukset välittömästi. Lisäksi heidän olisi voitava analysoida samalla tavoin niin sähköisesti tallennettuja tietoja kuin piirturilevyjä, taulukoita ja tulosteita.

         Jäsenvaltiot voisivat laatia strategioita varmistaakseen, että käsittelylaitteiden havaitsemiseksi ajoneuvot on viimeistään vuonna 2010 mahdollista tarkastaa jollakin seuraavista menetelmistä:

                  —

                     kaksi tarkastuspistettä ja todellisen nopeuden ja kuljetun matkan analyysi;

                  —

                     yksi tarkastuspiste ja kopioitujen tietojen yksityiskohtainen analyysi;

                  —

                     yksi tarkastuspiste ja sinettien tekninen tarkastus.

         Ohjeellisesti 10 prosenttia tarkastetuista ajoneuvoista (riippumatta siitä, ovatko kyseessä katsastus, kuljettajien ajoaikojen noudattamista koskevat tarkastukset vai muunlaiset tarkastukset) voitaisiin tarkastaa myös käsittelylaitteiden varalta, vaikka jäsenvaltioilla on oikeus itse määritellä tehokkaimmat menetelmät omissa strategioissaan.

         Jos löydetään riittävästi todisteita perustellun epäilyn syntymiseksi, valvontaviranomaiset voisivat ohjata ajoneuvon valtuutettuun korjaamoon lisätarkastuksia varten.

         Jos käsittelylaitteita havaitaan, on suositeltavaa poistaa laitteet ajoneuvosta ja käyttää niitä todistusaineistona tällaisen todistusaineiston käsittelyä koskevien kansallisten menettelysääntöjen mukaisesti riippumatta siitä, onko kuljettaja käyttänyt näitä laitteita. Valvontaviranomaiset voisivat soveltaa asianmukaisia menettelyjä ja aiheellisia seuraamuksia aina, kun käsittelylaitteita todetaan käytetyn, sillä niiden käyttö on vakava rikkomus.

      3 Luku:   Koulutus, välineet ja parhaat käytännöt
      3.1   Vaikka jäsenvaltioiden tulisi varmistaa, että valvontaviranomaisilla on tehtävien suorittamisen edellyttämä koulutus, asianmukaista koulutusta voitaisiin tarjota myös kaikille muille osapuolille, joita asia koskee. Olisi hyödyllistä ja erittäin toivottavaa järjestää yhteisiä vierailuja ja koordinointikokouksia jäsenvaltioiden valvontaviranomaisten välillä parhaiden käytäntöjen yhteensovittamiseksi ja kokemusten vaihtamiseksi.
      3.2   Valvontaviranomaisilla olisi oltava käytössään asianmukaiset välineet digitaalisiin ajopiirtureihin liittyvien erilaisten tarkastusten suorittamista varten. Tosin sanoen niillä tulisi olla asianmukaiset välineet valvontalaitteiden tietojen lukemiseksi, tulostamiseksi ja kopioimiseksi. Jäsenvaltiot voisivat toteuttaa toimia sen varmistamiseksi, että maassa on tarpeeksi tällä tavoin varustettuja valvontaviranomaisia.
      3.3   Niin tienvarsitarkastusten kuin yritysten tiloissa tehtävien tarkastusten aikaista havaitsemista ja ehkäisyä koskevia parhaita käytäntöjä (kuten referenssikaapelin käyttö, kiinteän matkan tekniikka, epätavanomaisten nopeuksien tai matkaprofiilien havaitseminen, katkokset virransyötössä, rikotut sinetit) voitaisiin jakaa ja kannustaa valvontaviranomaisten keskuudessa.
      4 Luku:   Korjaamotarkastukset
      Korjaamot ja asentajat ovat tärkeä tekijä ajopiirturijärjestelmän tietoturvassa riippumatta siitä, ovatko laitteet analogisia vai digitaalisia. Korjaamojen hyväksynnän on perustuttava selkeisiin kansallisiin kriteereihin, joilla varmistetaan niiden luotettavuus. Tästä syystä jäsenvaltion on suositeltavaa varmistaa, että valvontalaitteita asentamaan, aktivoimaan, kalibroimaan, tarkastamaan ja korjaamaan valtuutetut korjaamot hyväksytään, niitä valvotaan säännöllisesti, ne sertifioidaan ja niille toimitetaan ajantasaisia ja relevantteja päivityksiä ja tietoja. On myös suositeltavaa, että toimivaltaiset viranomaiset antavat asentajille ja korjaamoille selkeitä ohjeita niiden tehtävistä ja velvollisuuksista erityisesti, jotta ne ymmärtäisivät asemansa järjestelmän yleisen tietoturvan varmistamisessa. Lisäksi on suositeltavaa, että korjaamot ja asentajat hyväksyvät viranomaiset toimittavat komission välityksellä kaikille muille jäsenvaltioille ajantasaisia ja säännöllisesti päivitettäviä tietoja sinettien merkinnöistä samoin kuin kuinkin alueellaan toimivan korjaamon asemasta ja muista yksityiskohdista.
      A   Oikeusperusta
      4.1   Ajoneuvot on yleensä vietävä korjaamoon tarkastettavaksi, kun

                  a)

                  on tarkastettava, että ajopiirturi vastaa asetuksen (ETY) N:o 3821/85 liitteitä;

                  b)

                  ajoneuvolle suoritetaan vuotuinen katsastus direktiivin 96/96/EY liitteen II mukaisesti;

                  c)

                  valvontaviranomaiset ohjaavat ajoneuvon korjaamoon valvontalaitteiden tarkastamiseksi tarkemmin;

                  d)

                  valvontalaitteita on korjattava tai ne on korvattava.

            4.2   Kaikissa edellä mainituissa tapauksissa korjaamoja tai asentajia voidaan pyytää tarkastamaan silmämääräisesti ja fyysisesti, onko valvontalaitteet on sinetöity ja onko ne on varustettu sekä valmistajan arvokilvellä että asennuskilvellä.
      4.3   Jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen voisi muistuttaa korjaamoja säännöllisesti siitä, että aina, kun ne tarkastavat ajopiirturijärjestelmän, sinetöivät sen uudelleen ja kiinnittävät asennuskilven, ne tosiasiassa varmistavat, että järjestelmä on suojattu, se toimii moitteettomasti, tallentaa asianmukaisesti eikä siihen ole asennettu käsittelylaitteita.
      4.4   Korjaamoja voitaisiin muistuttaa siitä, että ne saattavat rikkoa säännöksiä vakavasti, jos ne tietoisesti sinetöivät ajopiirturijärjestelmän uudelleen poistamatta siitä ensin löytämäänsä käsittelylaitetta tai vaatimatta käsittelylaitteen poistamista ennen uudelleensinetöintiä. Jos käsittelylaite löydetään myöhemmin ja korjaamo on jo sinetöinyt järjestelmän uudelleen ja kiinnittänyt ajoneuvoon asennuskilven, korjaamon ja yksittäisten asentajien voidaan katsoa syyllistyneen vakavaan rikkomukseen riippumatta siitä, onko käsittelylaitetta käytetty.
      4.5   Koska korjaamot ja asentajat ovat järjestelmän tietoturvan kannalta tärkeässä asemassa, on suositeltavaa, että jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset ottavat käyttöön asianmukaisia seuraamuksia, joihin voi sisältyä jopa hyväksynnän tai ajopiirtureihin liittyvien töiden suorittamisvaltuutuksen menettäminen, jollei korjaamoja voida pitää enää luotettavina.
      4.6   Jäsenvaltiot voisivat myös muistuttaa korjaamoja siitä, että niillä on oikeus kieltäytyä suorittamasta lisätarkastuksia tai kalibrointeja mille tahansa ajoneuvolle, jos ne epäilevät tai ovat tietoisia siitä, että kyseisessä ajoneuvossa on käsittelylaite. Toimivaltainen viranomainen voi avustaa korjaamoa, jos korjaamo vaatii käsittelylaitteen poistamista ennen tarkastuksen jatkamista. Korjaamolla on aina oikeus kieltäytyä sinetöimästä rajapintaliitäntöjä uudelleen tai kiinnittämästä asennuskilpeä ennen kuin käsittelylaite on poistettu.
      4.7   Jäsenvaltiot voivat pyytää valtuutettuja korjaamoja raportoimaan 4.4–4.6 kohdassa mainituista seikoista, jos jäsenvaltiot pitävät sitä aiheellisena.
      4.8   Vaihtoehtoisesti jäsenvaltiot, jotka eivät pidä korjaamojen raportointia aiheellisena, voivat sen sijaan pyytää korjaamoja säilyttämään tällaiset raportit tietyn ajan ja luovuttamaan raportit toimivaltaisen viranomaisen käyttöön pyydettäessä. Säilytysajan olisi oltava vähintään 24 kuukautta, mikä vastaa laitetarkastusten vähimmäisaikaväliä.
      4.9   Korjaamoja voitaisiin niin ikään muistuttaa siitä, ettei käsittelylaitteen pelkkä poistaminen ajoneuvosta välttämättä vapauta toimijaa tai kuljettajaa rikkomuksiin liittyvistä seuraamuksista, sillä on erittäin todennäköistä, että ajoneuvoyksikköön ja kuljettajakorttiin aiemmin tallentuneita ja niissä säilytettyjä tietoja on jo voitu käsitellä. Jollei asiasta raportoida, korjaamot voivat itse olla osallisina kyseisten toimijoiden tai kuljettajien rikkomisiin, ja niille voidaan määrätä samoja rangaistuksia, jos ne jäävät kiinni.
      4.10   Korjaamot ja asentajat voivat raportoida käsittelylaitteiden käytöstä tai niiden löytymisestä oman maansa toimivaltaiselle viranomaiselle, joka puolestaan voi esimerkiksi ottaa käyttöön palkkio- tai kannustinjärjestelmiä rohkaistakseen korjaamoja antamaan tietoja, jotka edistävät käsittelylaitteiden tai muunlaisten järjestelmää koskevien vilpillisten pyrkimysten havaitsemista ja ehkäisemistä.
      4.11   Seuraavat ohjeet ja suositukset eivät ole tyhjentäviä, eikä niiden soveltaminen välttämättä johda toivottuun tulokseen kaikissa olosuhteissa (esim. tapauksissa, joissa referenssikaapelia (1.23 kohta) ei saada kytkettyä liiketunnistimeen). Tällöin jäsenvaltiot voivat kehittää yhtä tehokkaita vaihtoehtoisia menetelmiä. Tietoja vaihtoehtoisista toimenpiteistä voitaisiin jakaa laajemmin valvontaviranomaisten keskuudessa.
      4.12   Koska nämä ohjeet kattavat asetuksessa (ETY) N:o 3821/85 ja sen liitteissä määritellyt kummankinlaiset ajopiirturit, jäsenvaltioilla voi jo olla käytössään analogisten ajopiirturien tarkastuksia ja käsittelylaitteiden havaitsemista koskevia menetelmiä, menettelyjä ja ohjeita. Tästä syystä tämän komission suosituksen ohjeiden ei saisi katsoa korvaavan tai muuttavan jo olemassa olevia toimenpiteitä vaan pikemminkin tukevan niitä ja varsinkin digitaalisia ajopiirtureita koskevia toimenpiteitä, sillä vaikka menetelmät voivat erota toisistaan, niiden tavoite on edelleen sama. Jos analogisten ajopiirturien tarkastuksia koskevia toimenpiteitä on jo olemassa, on suositeltavaa, että niiden soveltamisalaan otetaan tarvittaessa mukaan myös digitaaliset ajopiirturit. Tämä koskee esimerkiksi korjaamoille suoritettavia maksuja tilanteessa, jossa ajoneuvon valtuutettuun korjaamoon ohjanneet valvontaviranomaiset ovat antaneet niille erityistehtäviä suoritettavaksi.
      B   Rikotut tai puuttuvat sinetit
      4.13   Korjaamot voivat aina tarkastaa, ovatko sinetit paikallaan, onko ne rikottu tai ovatko ne vahingoittuneet.
      4.14   Ajoneuvoa ei saa missään tapauksessa sinetöidä uudelleen eikä siihen saa kiinnittää uutta asennuskilpeä ennen kuin järjestelmä vastaa uudelleen asetuksen vaatimuksia.
      4.15   Korjaamot voivat todeta sinettien puuttumisen tarkastusraportissa tai -rekisterissä ja suorittaa lisätarkastuksia (kuten referenssikaapelitarkastus) varmistaakseen, ettei ajoneuvossa ole käsittelylaitetta.
      4.16   Jos sinetit on poistettu hätätapauksessa tai nopeudenrajoittimen asentamiseksi tai korjaamiseksi, kuten asetuksen (ETY) N:o 3821/85 liitteessä I olevan V luvun 4 kohdassa ja liitteessä I B olevassa vaatimuksessa 252 säädetään, jokaisesta tilanteesta, jolloin sinetit on rikottu, on laadittava lausunto perusteluineen, ja sen on oltava toimivaltaisen viranomaisen käytettävissä.
      4.17   Jollei näin ole tehty, korjaamo voi suorittaa täydellisen tarkastuksen seuraavia suositeltuja menetelmiä käyttäen ja raportoida toimivaltaiselle viranomaiselle yksityiskohtaisesti, mitä on tehty ja havaittu.
      C   Tietueiden analysointi
      4.18   Erityisesti digitaalisten ajopiirturien tapauksessa tietojen, jotka voidaan korjaamossa kopioida mahdollisuuksien mukaan digitaalisesti allekirjoitettuna ja sisällyttää tarkastusraporttiin, on vastattava asetuksen (ETY) N:o 3821/85 liitteessä I B olevassa lisäyksessä 10 olevassa 4.4 kohdassa (Liiketunnistimen tietoturvatavoitteet) ja 4.4 kohdassa (Ajoneuvoyksikön tietoturvatavoitteet) vahvistettuja vaatimuksia. Lisäyksessä 1 on täydellinen luettelo tarkastusraportin tiedoista.
      4.19   Korjaamo voi myös kopioida ja analysoida ajoneuvoyksikön sisältämän tapauksiin ja vikoihin liittyvän tiedoston. Tapauksiin ja vikoihin sisältyvät esimerkiksi (ks. täydellinen luettelo lisäyksessä 2):

                  —

                  tietoturvan murtoyritys,

                  —

                  liiketunnistimen epäonnistunut todentaminen,

                  —

                  liiketunnistimen luvaton vaihtaminen,

                  —

                  laitteen luvaton avaaminen,

                  —

                  katkos virransyötössä -tapaus,

                  —

                  tai vika liiketunnistimessa.

            4.20   Käsittelylaitteen käyttöä on enää vaikea havaita laitteen poistamisen jälkeen. Tapauksiin ja vikoihin liittyvän tiedoston tarkastuksessa voi kuitenkin tulla esiin tapauksia, joissa on esiintynyt selittämättömiä katkoksia virransyötössä. Lisäksi yksityiskohtaisen nopeustiedoston tarkastelu voi osoittaa poikkeavuuksia nopeussignaalissa. Epärealistiset nopeuden kiihtymiset ja hidastumiset voivat olla osoitus käsittelylaitteen päälle- tai poiskytkemisestä.
      4.21   Korjaamot voivat kaikissa tapauksissa tulostaa tiedot ja liittää tulosteen tarkastusraporttiin tai -rekisteriin (ks. 4 luku) ja tarvittaessa viitata kaikkiin korjaamokorttia käyttäen kopioituihin tietoihin.
      4.22   Jos ajoneuvoyksikön tietoja ei voida kopioida korjaamokorttia käyttäen, ajoneuvoyksikköä voidaan pitää epäkuntoisena tai rikkoutuneena. Korjaamot voivat tällöin yrittää korjata laitteen. Jos tietoja on korjausyrityksistä huolimatta edelleen mahdoton kopioida, on annettava asiaa koskeva todistus ja liitettävä sen jäljennös tarkastusraporttiin.
      4.23   Kuljettajien on myös suositeltavaa säilyttää itsellään korjaamon antama todistus siitä, ettei tietoja ole saatua kopioitua sen varalta, että myöhemmässä tarkastuksessa käy ilmi, että heidän käyttämänsä ajoneuvon digitaalisessa ajopiirturissa on toimintahäiriö. Jos kuljettaja vaihtaa ajoneuvoa, on lisäksi suositeltavaa, että tällaiset todistukset jätetään ajoneuvoon siihen asti, kunnes kuljetusyritys saa todistuksen käsiinsä tietojen säilyttämistä koskevan yleisen velvoitteensa mukaisesti ja pystyy korjauttamaan valvontalaitteen.
      D   Liiketunnistimen ajoneuvoyksikköön liittämisen tarkastaminen
      4.24   Jos jonkin edellä olevissa kohdissa kuvatun seikan todetaan ilmenneen viimeisen tarkastuksen jälkeen, korjaamo voi verrata vaihdelaatikkoon sijoitetun liiketunnistimen tunnistetietoja ajoneuvoyksikköön liitetyn liiketunnistimen tunnistetietoihin.
      4.25   Referenssikaapelilla on mahdollista testata tehokkaasti, onko ajoneuvoon asennettu tietyntyyppisiä käsittelylaitteita. Referenssikaapeli yhdistetään ajoneuvoyksikön taakse ja kaapelin toinen pää liitetään liiketunnistimeen. Jos vaihdelaatikossa olevaa liiketunnistinta ei ole liitetty ajoneuvoyksikköön, ilmenee ”virhe liikedatassa” -tapaus tai virhe liiketunnistimessa. Tämä viesti osoittaa, että ajoneuvossa on käsittelylaite. Jos tällainen tapaus syntyy, on ajoneuvo tarkastettava piilotettujen laitteiden varalta.
      4.26   Vaihtoehtoisesti liiketunnistin voidaan kytkeä irti ja poistaa tarkastuksen aikana. Jos digitaaliseen ajopiirturijärjestelmään ei ole kajottu, näkyy virheilmoitus (ei liiketunnistinta). Jos tällaista virheilmoitusta ei kuitenkaan esiinny, on tämä osoitus siitä, että ajoneuvossa on toinen, kätketty liiketunnistin tai jokin muu sähköinen käsittelylaite.
      4.27   Huomautettakoon, että ennen referenssikaapelin käyttöä korjaamon teknikoiden (tai valvontaviranomaisten) on syötettävä korjaamokortti (tai valvontakortti) voidakseen selvittää, miksi ”katkos virransyötössä” -tapaus on ilmennyt ja tallentunut ajoneuvoyksikön tapauksiin ja vikoihin liittyvään tiedostoon. Jollei korttia syötetä, tarkastuksen myöhemmässä vaiheessa saattaa syntyä virheellinen käsitys siitä, että kuljettaja tai toimija on pyrkinyt vaikuttamaan liiketunnistimen tietoturvaan.
      4.28   Vaihtoehtoisesti vaikka tämä ei olekaan aina mahdollista, voidaan verrata vaihdelaatikon liiketunnistimen merkintöjä ajoneuvoyksikköön liitetyn liiketunnistimen tunnistetietoihin. Tällöin korjaamojen on toimittava seuraavasti:

                  —

                  verrattava asennuskilven tietoja ajoneuvoyksikköön tallennettuihin tietoihin. Jos tiedot eivät vastaa toisiaan, voidaan tästä ilmoittaa jäsenvaltion valvontaviranomaisille ja raportoida tapauksesta tarkastusraportissa ja -rekisterissä,

                  —

                  verrattava liiketunnistimen kyljessä olevaa tunnistusnumeroa ajoneuvoyksikköön tallennettuihin tietoihin. Tarvittaessa liiketunnistimen sähköisen tunnisteen tarkastamisessa voidaan käyttää sähköistä testauslaitetta. Jos tunnistusnumerot eivät täsmää, voidaan olettaa, että ajoneuvossa on käsittelylaite. Tästä voidaan ilmoittaa jäsenvaltion valvontaviranomaisille ja tapaus voidaan raportoida tarkastusraportissa ja -rekisterissä.

            E   Erityismenettelyt tienvarsitarkastuksen jälkeen
      4.29   Valvontaviranomaiset ovat voineet ohjata epäilyttävän ajoneuvon korjaamoon. Tällöin valvontaviranomaiset voivat aluksi pyytää korjaamoja ja asentajia kopioimaan kaikki ajoneuvoyksikön tiedostot. Näihin tiedostoihin sisältyvät yleiskatsaustiedosto, yksityiskohtainen nopeustiedosto, tekninen tiedosto sekä tapauksiin ja vikoihin liittyvä tiedosto. Tiedostojen on oltava asianmukaisesti digitaalisesti allekirjoitettuja.
      4.30   Täydellinen tarkastus voi kattaa sekä tallennetut tiedot että tekniset seikat (referenssikaapeli, sinettien tarkastus jne.).
      4.31   Jos todetaan vakavia epäjohdonmukaisuuksia mutta ajoneuvosta ei kuitenkaan löydetä käsittelylaitetta, voidaan päätellä, että käsittelylaitetta on käytetty mutta että se on poistettu ajoneuvosta. Jos ajoneuvo on rekisteröity toiseen jäsenvaltioon, valvontaviranomaisen on tässä tapauksessa ilmoitettava asiasta direktiivin 2006/22/EY 2 artiklan mukaiselle valvontatoimien koordinoinnista vastaavalle elimelle ja/tai mainitun direktiivin 7 artiklan mukaiselle yhteisön sisäisestä yhteydenpidosta vastaavalle elimelle. Tämä voi johtaa yrityksen ajoneuvojen lisätutkimuksiin.
      5 Luku:   Korjaamojen raportointi ja tarkastukset
      5.1   Korjaamot voivat laatia tarkastusraportin kustakin tarkastuksesta, joka koskee sellaista yksittäistä ajoneuvoa, jossa olevat valvontalaitteet on tarkastettava, riippumatta siitä, sisältyykö kyseinen tarkastus määräajoin tehtäviin tarkastuksiin vai suoritetaanko tarkastus kansallisen toimivaltaisen viranomaisen erityisestä pyynnöstä. Ne voivat myös tallentaa rekisteriin luettelon kaikista tarkastusraporteista.
      5.2   Korjaamon on säilytettävä tarkastusraportti vähintään kahden vuoden ajan sen laatimisesta ja luovutettava kansallisen toimivaltaisen viranomaisen pyynnöstä sen käyttöön kaikki tarkastus- ja kalibrointitiedot mainitulta ajalta.
      5.3   Valtuutettujen korjaamojen tekemät havainnot (tiedot rikotuista, vahingoittuneista tai puuttuvista sineteistä; puuttuvat kilvet; ajoneuvoyksikköön tallentuneet tiedot ja liiketunnistimen sisältämät tiedot ovat epätäydellisiä tai ne eivät vastaa toisiaan; käsittelylaitteiden löytyminen ajoneuvosta; tapauksiin ja vikoihin liittyvää tiedostoa koskevat tulosteet ja kaikki muut relevantit tulosteet) voitaisiin esimerkiksi sisällyttää raportoinnin vakiomalliin. Jäsenvaltioiden toimivaltaisia viranomaisia pyydetään varmistamaan, että näin todella tapahtuu.
      5.4   Jos korjaamo ei toimita asianmukaisesti laadittuja tarkastusraportteja, jäsenvaltio voi katsoa korjaamon rikkovan sääntöjä, mikä puolestaan saattaa johtaa korjaamon luvan peruuttamiseen.
      5.5   Jäsenvaltiot voivat tarkastaa korjaamojen tarkastusraportit ja -rekisterit vähintään joka toinen vuosi. Tällaisiin tarkastuksiin voi sisältyä digitaalisten ajopiirturien tarkastamista ja kalibrointia koskevia pistokokeita. Korjaamokortit voidaan niin ikään tarkastaa ja kopioida säännöllisesti tietojen katoamisen tai päällekirjoittamisen välttämiseksi.

         YHTEENVETO

         DIGITAALISIA AJOPIIRTUREITA UHKAAVIEN VILPILLISTEN PYRKIMYSTEN EHKÄISEMINEN KORJAAMOSSA SUORITETTAVAN TARKASTUKSEN AIKANA

         Hyväksyessään ja tarkastaessaan säännöllisesti korjaamoja jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että korjaamoissa työskentelevillä henkilöillä on asianmukainen koulutus ja että heillä on käytettävissään kaikki tarvittavat laitteet tietojen kopioimista ja tiettyjen erityistestien suorittamista varten.

         Jos ajoneuvosta löydetään käsittelylaite, toimivaltainen viranomainen voi pyytää, ettei korjaamo sinetöi digitaalista ajopiirturia uudelleen ennen kuin laite on poistettu ajoneuvosta ja että ajopiirturi kalibroidaan kokonaisuudessaan uudelleen, jotta se toimisi moitteettomasti. Lisäksi toimivaltainen viranomainen voi pyytää korjaamoa poistamaan asennuskilven.

         Korjaamojen suorittamiin tarkastuksiin voivat sisältyä seuraavat:

                  —

                     sinettien sekä asennus- ja valmistajakylttien fyysiset tarkastukset;

                  —

                     kopioitujen tiedostojen ja varsinkin tapauksiin ja vikoihin liittyvän tiedoston analysointi;

                  —

                     tarvittaessa asianmukainen testi referenssikaapelia käyttäen.

         Korjaamot voivat ilmoittaa tarkastusraportissa puuttuvat tai vahingoittuneet sinetit ja liittää raporttiin tulosteen kopioiduista tiedostoista. Kansallisilla viranomaisilla on oltava mahdollisuus tutustua tarkastusraportteihin kahden vuoden ajan.

         Jäsenvaltiot voivat tarkastaa korjaamojen säännöllisten tarkastusten yhteydessä myös tarkastusmenettelyt, mukaan luettuna tarkastusraporttien tarkastaminen pistokokeena.

         Jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että korjaamot ilmoittavat toimivaltaiselle viranomaiselle käsittelylaitteiden löytymisestä tai sellaisten vakavien epäjohdonmukaisuuksien toteamisesta, jotka antavat aihetta epäillä, että käsittelylaitetta on käytetty ennen sen poistamista ajoneuvosta.

         Tässä tapauksessa ja jos ajoneuvo on rekisteröity toisessa jäsenvaltiossa, jäsenvaltiot voivat ilmoittaa asiasta yhteisön sisäisestä yhteydenpidosta vastaavalle elimelle lisätutkimusten tekemiseksi yrityksen ajoneuvoille.

      6 Luku:   Loppusäännökset
      6.1   Ajopiirturijärjestelmän huijaamiseksi käytettävien laitteiden havaitseminen ja ehkäiseminen on jatkuva prosessi, joka vaatii jatkuvaa valppautta. Tekniikan kehittyessä kehittyvät myös järjestelmän huijaamisessa käytettävät menetelmät ja sitä koskevat uhat. Tästä syystä kaikkien ajopiirturijärjestelmän tietoturvaan osallistuvien tahojen on tehtävä oma osuutensa, olivat sitten kyseessä valvontaviranomaiset, valtuutetut korjaamot ja asentajat tai lainkuuliaiset toimijat ja kuljettajat.
      6.2   Kansallisella tasolla olisi kannustettava jäsenvaltioita keräämään niin paljon tietoa kuin mahdollista, luomaan omia strategioita erilaisten uhkien torjumiseksi ja tukemaan voimakkaasti tällaisten tietojen jakamista. Komissiolle olisi ilmoitettava uudet tai erilaiset uhat taikka vilpilliset pyrkimykset huijata järjestelmää.
      6.3   Yhteisön tasolla komissio tarkastelee edelleen tilannetta ja sääntöjen soveltamista kaikkien jäsenvaltioiden ja teollisuudenalan edustajien tuella ja yhteistyössä näiden kanssa.

         (1)  ITSEC – Information Technology Security Evaluation Criteria, 1991, versio 1.2.

         (2)  JRC Technical Notes. ”Report on the attacks to security of the digital tachograph and on the risk associated with the introduction of adaptors to be fitted into light vehicles”. Jaettu rajoitetusti kansallisille riskinhallinnasta vastaaville tahoille (29.11.2007).

         (3)  Pyyntö muille kortit myöntäville viranomaisille olisi lähetettävä TACHONETin kautta.