title: Neuvoston suositus, annettu 21 päivänä maaliskuuta 2017, euroalueen talouspolitiikasta

text:
               24.3.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 92/1

         NEUVOSTON SUOSITUS,
   annettu 21 päivänä maaliskuuta 2017,
   euroalueen talouspolitiikasta
   (2017/C 92/01)
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 136 artiklan yhdessä sen 121 artiklan 2 kohdan kanssa,
   ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,
   ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
   ottaa huomioon talous- ja rahoituskomitean lausunnon,
   ottaa huomioon talouspoliittisen komitean lausunnon,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Euroalueen talouden elpyminen jatkuu mutta on edelleen haurasta. Viime vuosina on tapahtunut huomattavaa edistystä: vuodesta 2015 euroalueen bruttokansantuote on elpynyt kriisiä edeltäneelle tasolle ja työttömyys on laskenut alimmalle tasolleen vuosien 2010–2011 jälkeen. Kokonaiskysyntä on kuitenkin vaimeaa, ja inflaatiovauhti alittaa reilusti tavoitteen, vaikka Euroopan keskuspankki on harjoittanut erittäin elvyttävää rahapolitiikkaa. Kasvua haittaavat kriisin jälkivaikutukset, kuten sitkeät makrotalouden epätasapainot ja suuri velkaantuneisuus talouden kaikilla sektoreilla; nämä tekijät edellyttävät velkaantuneisuuden purkamista ja vähentävät kulutusta ja investointeja varten käytettävissä olevia resursseja. Lisäksi euroalueen talouden kasvupotentiaali on ollut pitkän aikaa laskusuunnassa, ja kriisi on entisestään vahvistanut tätä suuntausta. Vaikka tilanteen paranemisesta on merkkejä, jatkuva investointivaje ja korkea työttömyysaste uhkaavat entisestään heikentää kasvunäkymiä. Euroalueen talouden tasapainottaminen on jatkunut epäsymmetrisesti, sillä ainoastaan nettovelalliset maat korjaavat epätasapainojaan, ja tämä on johtamassa vaihtotaseen ylijäämän kasvuun. Euroalueen jäsenvaltioita kehotetaan G20-ryhmässä tehdyn globaalin sopimuksen puitteissa käyttämään kaikkia poliittisia välineitä, myös finanssi- ja rakennepoliittisia välineitä, erikseen ja yhdessä, jotta saadaan aikaan vahvaa, kestävää, tasapainoista ja osallistavaa kasvua.

               (2)

               Kunnianhimoisilla rakenneuudistuksilla olisi edistettävä moitteetonta ja tehokasta henkilö- ja pääomaresurssien uudelleenkohdentamista sekä autettava vastaamaan käynnissä olevien teknisten ja rakenteellisten muutosten aiheuttamiin haasteisiin. Tarvitaan uudistuksia, joilla luodaan yritystoiminnalle suotuisa ympäristö, viimeistellään sisämarkkinat ja poistetaan investointien esteet. Kyseiset toimet ovat keskeisessä asemassa pyrittäessä parantamaan tuottavuutta ja työllisyyttä, edistämään lähentymistä sekä lisäämään euroalueen talouden kasvupotentiaalia ja sopeutumiskykyä. Rakenneuudistusten toteuttaminen luomalla tehokkaat markkinat, joilla on nopeasti reagoivat hintamekanismit, tukisi rahapolitiikkaa helpottamalla sen välittymistä reaalitalouteen. Uudistuksista, joilla poistetaan investointien pullonkauloja ja tuetaan investointeja, voidaan saada kaksinkertainen hyöty, kun niillä vauhditetaan taloudellista toimintaa lyhyellä aikavälillä ja luodaan kapasiteettia pitkän aikavälin kestävälle ja osallistavalle kasvulle. Tuottavuutta parantavat uudistukset ovat erityisen tärkeitä niille jäsenvaltioille, joilla on sekä suuri velkaantumisen vähentämistarve että huomattava ulkomaanvelka, koska talouskasvun kiihtyminen auttaa vähentämään velan määrää suhteessa bruttokansantuotteeseen. Hintakilpailukyvyn ja reaalisen kilpailukyvyn parantaminen edistäisi myös osaltaan kyseisten maiden ulkoisen tasapainon palauttamista. Jäsenvaltiot, joilla on suuri vaihtotaseen ylijäämä, voivat edistää euroalueen talouden tasapainottamista toteuttamalla toimenpiteitä, myös rakenneuudistuksia, jotka helpottavat ylimääräisten säästöjen ohjaamista kotimaiseen kysyntään, erityisesti investointeja lisäämällä. Nykyinen alhainen korkotaso tarjoaa myös uusia mahdollisuuksia tässä suhteessa erityisesti jäsenvaltioissa, joilla on paljon finanssipoliittista liikkumavaraa.

               (3)

               Rakenneuudistusten, mukaan lukien maakohtaisiin suosituksiin sisältyvät sekä talous- ja rahaliiton viimeistelyn edellyttämät uudistukset, toteutuksen paremmalla koordinoinnilla voidaan tuottaa myönteisiä heijastusvaikutuksia jäsenvaltioissa ja lisätä uudistusten myönteisiä lyhyen aikavälin vaikutuksia. Euroryhmässä käydyt temaattiset keskustelut ovat osoittautuneet hyödyllisiksi, kun pyritään yhteisymmärrykseen uudistusten painopisteistä euroalueella, jaetaan parhaita käytänteitä sekä edistetään uudistuksen toteuttamista ja rakenteellista lähentymistä. Näitä keskusteluja olisi jatkettava euroryhmässä ja niitä olisi mahdollisuuksien mukaan käytävä tiiviimmin, myös hyödyntäen sovittuja yhteisiä periaatteita ja vertailuanalyysia (benchmarking). Näitä keskusteluja olisi jatkettava rajoittamatta asiaankuuluvissa neuvoston kokoonpanoissa meneillään olevia keskusteluja ja ottaen tarpeen mukaan huomioon yhteisten haasteiden ja kokemusten unionin laajuinen merkitys ja luonne. Kansalliset tuottavuuskomiteat voivat vastauksena kansallisten tuottavuuskomiteoiden perustamisesta 20 päivänä syyskuuta 2016 annettuun neuvoston suositukseen (1) myös osaltaan auttaa edistämään tarvittavien uudistusten omistajuutta ja täytäntöönpanoa kansallisella tasolla.

               (4)

               Yhteisiin sääntöihin perustuvien kansallisten finanssipolitiikkojen tiivis koordinointi on välttämätöntä, jotta saadaan aikaan asianmukainen finanssipolitiikan kokonaisviritys ja moitteettomasti toimiva rahaliitto. Yhteisillä finanssipoliittisilla säännöillä tähdätään velan kestävän tason saavuttamiseen kansallisella tasolla samalla kun jätetään liikkumavaraa makrotalouden vakauttamiseen. Euroalueen finanssipolitiikan kansallisessa ja kokonaisvirityksessä on tästä syystä tasapainotettava sekä kansallisella että euroalueen tasolla kaksi tavoitetta eli kansallisen julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyden varmistaminen ja makrotalouden vakauttaminen lyhyellä aikavälillä. Nykytilanteessa vallitsee suuri epävarmuus elpymisen vahvuudesta ja taloudessa olevan käyttämättömän kapasiteetin määrästä; koska taloutta on elvytetty huomattavasti rahapolitiikalla, finanssipolitiikalla olisi euroalueen tasolla täydennettävä rahapolitiikkaa kysynnän ja erityisesti investointien tukemisessa sekä pyrittäessä eroon hitaasta inflaatiovauhdista, ottaen asianmukaisesti huomioon jatkuva huoli velan kestävästä tasosta. Finanssipolitiikan vaikutukset, mukaan lukien heijastusvaikutukset eri maihin, tehostuvat alhaisten korkojen ympäristössä. Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan keskuspankille, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle 16 päivänä marraskuuta 2016 antamassaan tiedonannossa ”Euroalueelle tavoitteeksi positiivinen finanssipolitiikan viritys” komissio katsoo vuoden 2017 osalta, että näissä olosuhteissa sopiva finanssipoliittinen elvytys olisi koko euroalueen tasolla enimmillään 0,5 prosenttia suhteessa bruttokansantuotteeseen.
               Euroryhmä totesi heinäkuussa 2016 komission analyysin perusteella, että finanssipolitiikan yleisesti ottaen neutraali kokonaisviritys vuonna 2017 on sopivassa tasapainossa. Joulukuussa 2016 euroryhmä korosti sitä, että on tärkeää löytää asianmukainen tasapaino kestävyyden varmistamista ja investointien tukemista koskevien tarpeiden välillä hauraan elpymisen vahvistamiseksi, millä tavoin voidaan edistää entistä tasapainoisempaa politiikkayhdistelmää. Samaan aikaan julkinen velka on yhä korkealla tasolla, ja julkinen talous on saatava keskipitkällä aikavälillä kestävälle pohjalle useissa jäsenvaltioissa. Tämän vuoksi on tarpeen varmistaa julkisen talouden sopeutustoimien asianmukainen eriyttäminen jäsenvaltioittain ottaen huomioon julkisen talouden liikkumavara ja heijastusvaikutukset muihin euroalueen maihin. Jäsenvaltiot, jotka ylittävät julkisen talouden tavoitteensa, voisivat maakohtaisista olosuhteista riippuen hyödyntää suotuisaa julkisen talouden tilannettaan kotimaisen kysyntänsä ja kasvupotentiaalinsa vahvistamiseen entisestään, noudattaen samalla keskipitkän aikavälin tavoitetta, kansallista budjettivaltaa ja kansallisia vaatimuksia.
               Esimerkiksi Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) 2015/1017 (2) perustetulle Euroopan strategisten investointien rahastolle (ESIR) myönnetyt takaukset ovat erityisen tuloksellinen tapa maksimoida niiden jäsenvaltioiden, joiden julkisessa taloudessa on liikkumavaraa, toimien vaikutukset reaalitalouteen ja elpymiseen euroalueella. Jäsenvaltioiden, joiden on jatkettava julkisen talouden sopeuttamista vakaus- ja kasvusopimuksen ennaltaehkäisevän osion puitteissa, olisi varmistettava, että ne täyttävät vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimukset vuonna 2017. Jäsenvaltioiden, joihin sovelletaan vakaus- ja kasvusopimuksen korjaavaa osiota, on varmistettava liiallisen alijäämänsä korjaaminen oikea-aikaisella ja kestävällä tavalla, mikä luo finanssipoliittiset puskurit odottamattomien olosuhteiden varalle. Jäsenvaltioiden olisi noudatettava täysimääräisesti vakaus- ja kasvusopimuksen mukaisia finanssipolitiikkoja hyödyntäen samalla mahdollisimman tehokkaasti nykyisiin sääntöihin sisältyvää joustoa. Rakenneuudistuksilla, erityisesti niillä, jotka lisäävät tuottavuutta, voitaisiin tukea kasvua ja parantaa julkisen talouden kestävyyttä. Lisäksi kansallisten talousarvioiden tulo- ja menopuolen koostumuksen ja hallinnoinnin määrätietoinen parantaminen siirtämällä resursseja aineellisiin ja aineettomiin investointeihin lisäisi lyhyellä aikavälillä talousarvioiden vaikutusta kysyntään ja pitkällä aikavälillä tuottavuutta. Toimivat kansalliset julkisen talouden kehykset ovat tarpeen, jotta voidaan lisätä jäsenvaltioiden politiikan uskottavuutta ja auttaa löytämään tasapaino makrotalouden lyhyen aikavälin vakauttamisen, julkisen velan kestävyyden ja pitkän aikavälin kasvun välillä.

               (5)

               Työmarkkinoiden asteittainen elpyminen jatkuu euroalueella, ja työttömyys vähenee tasaisesti. Sen sijaan pitkäaikaistyöttömyys- ja nuorisotyöttömyysaste on korkea, ja köyhyys, sosiaalinen syrjäytyminen ja eriarvoisuus ovat edelleen vakavia huolenaiheita useissa jäsenvaltioissa. Vaikka työmarkkinoiden joustavuutta ja sopeutumiskykyä lisäävissä uudistuksissa on edistytty, euroalueella on edelleen merkittäviä eroja, jotka muodostavat haasteen sen kitkattomalle toiminnalle. Huolellisesti suunnitellut, oikeudenmukaiset ja osallistavat työmarkkinat sekä sosiaaliturva-, vero- ja etuusjärjestelmät ovat välttämättömiä, jotta työvoimaa voidaan jatkuvasti kohdentaa kitkattomasti tuottavampaan toimintaan; näin tuetaan niiden henkilöiden työllistymistä tai uudelleentyöllistymistä, jotka siirtyvät työpaikasta toiseen tai jotka ovat syrjäytyneet työmarkkinoilta, vähennetään segmentoitumista ja edistetään taloudellista ja sosiaalista lähentymistä, myös lisäämällä mahdollisuuksia saada laadukkaita työpaikkoja. Tämä johtaa myös tuloksellisempaan automaattiseen vakautukseen ja vahvempaan, kestävään ja osallistavaan kasvuun ja työllisyyteen, mikä on tärkeää pyrittäessä vastaamaan sosiaalisiin haasteisiin euroalueella.
               Tarpeellisia uudistuksia ovat: i) työsuhdeturvalainsäädännön muutokset, joilla pyritään luotettaviin sopimusjärjestelyihin, jotka tarjoavat joustavuutta ja turvaa sekä työntekijöille että työnantajille, edistävät työmarkkinasiirtymiä, estävät eriarvoisten työmarkkinoiden syntymisen ja mahdollistavat tarvittaessa työvoimakustannusten sopeuttamisen; tällä alalla uudistuspyrkimykset ovat olleet erityisen voimakkaita viime vuosina; ii) osaamisen kehittäminen parantamalla koulutusjärjestelmien ja kattavien elinikäisen oppimisen strategioiden tuloksia ja tehokkuutta keskittyen työmarkkinoiden tarpeisiin; iii) tuloksellinen aktiivinen työmarkkinapolitiikka, jolla autetaan työttömiä, mukaan lukien pitkäaikaistyöttömät, palaamaan työmarkkinoille ja lisätään työmarkkinoille osallistumista; ja iv) uudenaikaiset, kestävät ja riittävät sosiaalisen suojelun järjestelmät, joilla tuetaan tehokkaasti ja vaikuttavasti elämänkaaren kaikissa vaiheissa sekä sosiaalista osallisuutta että integroitumista työmarkkinoille. Työmarkkinoiden tuloksia voidaan parantaa myös siirtämällä verotuksen painopistettä pois työn verottamisesta, erityisesti pienituloisten osalta, ja varmistamalla verojärjestelmien oikeudenmukaisuus. Tällaiset uudistukset toteuttaneet euroalueen jäsenvaltiot selviytyvät paremmin talouden häiriöistä ja niillä on parempi työllisyystilanne ja sosiaalinen tuloskunto. Tällaisten uudistusten suunnittelussa on otettava huomioon niiden mahdollinen sosiaalinen vaikutus.

               (6)

               Pankkiunionin perustaminen on saavutetusta edistymisestä huolimatta edelleen kesken. Kesäkuun 2016 etenemissuunnitelman mukaisesti, sellaisena kuin se on esitetty 16 päivänä kesäkuuta 2016 annetuissa neuvoston päätelmissä, työtä on tarkoitus jatkaa pankkiunionin täydentämiseksi riskien vähentämisen ja riskien jakamisen suhteen; tähän kuuluu myös eurooppalainen talletussuojajärjestelmä ja yhteistä kriisinratkaisurahastoa tukevan varautumisjärjestelyn saaminen käyttöön viimeistään rahaston siirtymäkauden, sellaisena kuin se on määritelty Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 806/2014 (3), loppuun mennessä. Vaikka euroalueen pankkisektorin häiriönsietokyky on kokonaisuudessaan kasvanut kriisin jälkeen, pankkeihin kohdistuvia paineita ovat kasvattaneet useat syyt, kuten järjestämättömien luottojen suuri määrä sekä tehottomat liiketoimintamallit ja ylikapasiteetti joissakin jäsenvaltioissa; tämä kaikki johtaa heikkoon kannattavuuteen ja joissakin tapauksissa uhkaa pankkien elinkelpoisuutta. Tällainen paine vähentää pankkien kykyä tarjota luottoja talouden toimijoille. Riskit ulottuvat myös reaalitalouteen, ja joissakin jäsenvaltioissa julkista ja finanssialan ulkopuolista yksityistä velkaa on edelleen paljon. Yksityissektorilla tarvitaan jatkuvaa, hallittua velkavivun purkamista kartoittamalla vaikeuksissa olevien elinkelpoisten velallisten velat, hoitamalla niihin liittyvät maksut ja tarvittaessa järjestelemällä ne uudelleen sekä selvittämällä kestämättömällä tasolla oleva velkakanta, jotta pääomaa voidaan kohdentaa uudelleen nopeammin ja tehokkaammin. Ratkaisun löytäminen suurena pysyneeseen järjestämättömien luottojen määrään sekä yhteisten periaatteiden noudattaminen yrityksiin ja kotitalouksiin sovellettavien maksukyvyttömyyskehysten suunnittelussa muun muassa kehittämällä kansallisia maksukyvyttömyysmenettelyjä ja tuomioistuimen ulkopuolista riidanratkaisua ovat tässä yhteydessä keskeisiä tekijöitä onnistuneessa ja kasvua edistävässä velkavivun purkamisprosessissa.

               (7)

               Vuoden 2016 aikana edistyttiin jonkin verran Euroopan komission puheenjohtajan tiiviissä yhteistyössä Eurooppa-neuvoston puheenjohtajan, Euroopan keskuspankin pääjohtajan, euroryhmän puheenjohtajan ja Euroopan parlamentin puhemiehen kanssa laatimassa 22 päivänä kesäkuuta 2015 annetussa viiden puheenjohtajan kertomuksessa ”Euroopan talous- ja rahaliiton viimeistely” esitettyjen aloitteiden osalta, mukaan lukien euroalueen roolin kasvattaminen talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson yhteydessä, neuvoston suositus kansallisista tuottavuuskomiteoista ja Euroopan finanssipoliittisen komitean perustaminen komissioon. Myös finanssipoliittisten sääntöjen läpinäkyvyyden parantamiseen ja niiden yksinkertaistamiseen liittyvä työ on käynnissä, ja komissio esitti marraskuussa 2015 ehdotuksen eurooppalaiseksi talletussuojajärjestelmäksi. Lisäksi viiden puheenjohtajan kertomuksen perusteella edessä on laajempia haasteita. Komissio antoi 1 päivänä maaliskuuta 2017 Euroopan tulevaisuudesta valkoisen kirjan, jossa käsitellään myös talous- ja rahaliiton tulevaisuutta. Tulevista toimista sopiminen edellyttää kaikilta euroalueen jäsenvaltioilta ja unionin toimielimiltä mutta myös euroalueen ulkopuolisilta jäsenvaltioilta yhteistä sitoutumista ja päämäärää, koska vahva talous- ja rahaliitto antaa mahdollisuuden vastata unioniin kohdistuviin haasteisiin vahvemmin, ja sillä on myönteinen vaikutus myös euroalueen ulkopuolisiin jäsenvaltioihin. Tässä yhteydessä on tärkeää, että keskustelut talous- ja rahaliiton viimeistelystä käydään tavalla, joka on avoin ja läpinäkyvä suhteessa euroalueen ulkopuolisiin jäsenvaltioihin, noudattaen täysin unionin sisämarkkinoiden periaatteita, ja että asiaan liittyvät aloitteet ovat tarvittaessa yhtä lailla avoimia euroalueen ulkopuolisille jäsenvaltioille.

               (8)

               Työllisyyskomitealta ja sosiaalisen suojelun komitealta on pyydetty lausuntoa tämän suosituksen työllisyyttä koskevista ja sosiaalisista näkökohdista,

         SUOSITTAA, että euroalueen jäsenvaltiot toimivat vuosina 2017–2018 euroryhmän puitteissa jäsenvaltiokohtaisesti ja yhdessä seuraavasti:

               1.

               Harjoitetaan politiikkaa, jolla tuetaan kestävää ja osallistavaa kasvua lyhyellä ja pitkällä aikavälillä sekä parannetaan talouden sopeutumiskykyä, tasapainottamista ja lähentymistä. Asetetaan etusijalle uudistukset, jotka lisäävät tuottavuutta, parantavat institutionaalista ympäristöä ja liiketoimintaympäristöä, poistavat investointeja haittaavia pullonkauloja ja tukevat työpaikkojen luomista. Jäsenvaltioiden, joilla on vaihtotaseen alijäämä tai paljon ulkomaanvelkaa, olisi lisättävä tuottavuutta ja hillittävä samalla yksikkötyökustannusten kasvua. Jäsenvaltioiden, joilla on suuri vaihtotaseen ylijäämä, olisi ensisijaisesti toteutettava toimenpiteitä, joilla tuetaan kotimaista kysyntää ja kasvupotentiaalia, rakenneuudistukset ja investointien edistäminen mukaan lukien.

               2.

               Finanssipolitiikassa tähdätään talouden elpymisen vahvistamiseksi asianmukaiseen tasapainoon kestävyyden varmistamista ja investointien tukemista koskevien tarpeiden välillä, edistäen näin asianmukaista finanssipolitiikan kokonaisviritystä ja tasapainoisempaa politiikkayhdistelmää. Jäsenvaltioiden, joilla komission arvion mukaan on vaarana, että ne eivät täytä vakaus- ja kasvusopimuksen mukaisia velvoitteitaan vuonna 2017, olisi tältä pohjalta toteutettava ajoissa lisätoimenpiteitä kyseisen sopimuksen noudattamisen varmistamiseksi. Sen sijaan niitä jäsenvaltioita, jotka ovat ylittäneet keskipitkän aikavälin tavoitteensa, kehotetaan edelleen asettamaan investoinnit etusijalle potentiaalisen kasvun edistämiseksi säilyttäen samalla julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyys. Jäsenvaltioiden, joiden odotetaan pitkälti täyttävän vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimukset vuonna 2017 olisi varmistettava, että vakaus- ja kasvusopimusta noudatetaan niiden kansallisissa talousarviomenettelyissä. Finanssipolitiikkoja harjoitetaan täysin vakaus- ja kasvusopimuksen mukaisesti hyödyntäen samalla mahdollisimman tehokkaasti nykyisiin sääntöihin sisältyvää joustoa. Yleisesti ottaen jäsenvaltioiden olisi parannettava julkisen talouden rakennetta luomalla enemmän mahdollisuuksia aineellisille ja aineettomille investoinneille ja varmistettava kansallisten finanssipolitiikan kehysten tuloksellinen toiminta.

               3.

               Toteutetaan uudistuksia, joilla edistetään kilpailukykyä, työpaikkojen luomista, työpaikkojen laatua, kestävyyttä sekä taloudellista ja sosiaalista lähentymistä työmarkkinaosapuolten tuloksellisen vuoropuhelun tukemana. Uudistuksissa olisi yhdistettävä i) luotettavat työsopimusjärjestelyt, jotka tarjoavat joustavuutta ja turvaa sekä työntekijöille että työnantajille; ii) korkealaatuiset ja tehokkaat koulutusjärjestelmät sekä työmarkkinoiden tarpeisiin keskittyvät kattavat elinikäisen oppimisen strategiat; iii) tuloksellinen aktiivinen työmarkkinapolitiikka, jolla tuetaan työmarkkinoille osallistumista; iv) uudenaikaiset, kestävät ja riittävät sosiaalisen suojelun järjestelmät, joilla tuetaan tehokkaasti ja vaikuttavasti elämänkaaren kaikissa vaiheissa sekä sosiaalista osallisuutta että integroitumista työmarkkinoille. Verotuksen painopistettä siirretään pois työn verottamisesta, erityisesti pienipalkkaisten työntekijöiden osalta ja niissä jäsenvaltioissa, joissa kustannuskilpailukyky on jäänyt jälkeen euroalueen keskiarvosta; jäsenvaltioissa, joiden julkisessa taloudessa ei ole liikkumavaraa, tämä verotuksen painopisteen siirto tehdään julkisen talouden kannalta neutraalisti.

               4.

               Kesäkuun 2016 etenemissuunnitelman mukaisesti jatketaan työskentelyä pankkiunionin täydentämiseksi riskien vähentämisen ja riskien jakamisen suhteen; tähän kuuluu myös eurooppalainen talletussuojajärjestelmä ja yhteistä kriisinratkaisurahastoa tukevan varautumisjärjestelyn saaminen käyttöön viimeistään rahaston siirtymäkauden loppuun mennessä. Laaditaan ja pannaan täytäntöön tehokas euroalueen laajuinen strategia, jolla täydennetään vakavaraisuusvalvontatoimia pankkisektorilla esiintyvien, muun muassa järjestämättömien lainojen suureen määrään, tehottomiin liiketoimintamalleihin ja ylikapasiteettiin liittyvien elinkelpoisuusriskien käsittelemiseksi. Jäsenvaltioissa, joissa yksityissektorilla on paljon velkaa, edistetään velkaantumisen hallittua vähentämistä.

               5.

               Edetään talous- ja rahaliiton viimeistelyssä noudattaen täysin unionin sisämarkkinoiden periaatteita ja tavalla, joka on avoin ja läpinäkyvä suhteessa euroalueen ulkopuolisiin jäsenvaltioihin. Edistetään edelleen talous- ja rahaliiton pitkän aikavälin kysymyksiin liittyviä käynnissä olevia aloitteita ja työskentelyä ottaen asianmukaisesti huomioon komission valkoinen kirja Euroopan tulevaisuudesta.

      Tehty Brysselissä 21 päivänä maaliskuuta 2017.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         E. SCICLUNA

      (1)  Neuvoston suositus, annettu 20 päivänä syyskuuta 2016, kansallisten tuottavuuskomiteoiden perustamisesta (2016/C 349/01) (EUVL C 349, 24.9.2016, s. 1).

      (2)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2015/1017, annettu 25 päivänä kesäkuuta 2015, Euroopan strategisten investointien rahastosta, Euroopan investointineuvontakeskuksesta ja Euroopan investointihankeportaalista sekä asetusten (EU) N:o 1291/2013 ja (EU) N:o 1316/2013 muuttamisesta – Euroopan strategisten investointien rahasto (EUVL L 169, 1.7.2015, s. 1).

      (3)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 806/2014, annettu 15 päivänä heinäkuuta 2014, yhdenmukaisten sääntöjen ja yhdenmukaisen menettelyn vahvistamisesta luottolaitosten ja tiettyjen sijoituspalveluyritysten kriisinratkaisua varten yhteisen kriisinratkaisumekanismin ja yhteisen kriisinratkaisurahaston puitteissa sekä asetuksen (EU) N:o 1093/2010 muuttamisesta (EUVL L 225, 30.7.2014, s. 1).


title: Neuvoston suositus, annettu 14 päivänä heinäkuuta 2015, euroa rahayksikkönään käyttävien jäsenvaltioiden talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen täytäntöönpanosta

text:
               18.8.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 272/98

         NEUVOSTON SUOSITUS,
   annettu 14 päivänä heinäkuuta 2015,
   euroa rahayksikkönään käyttävien jäsenvaltioiden talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen täytäntöönpanosta
   (2015/C 272/26)
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 136 artiklan yhdessä 121 artiklan 2 kohdan kanssa,
   ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 (1) ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan,
   ottaa huomioon makrotalouden epätasapainon ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta 16 päivänä marraskuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011 (2) ja erityisesti sen 6 artiklan 1 kohdan,
   ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,
   ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
   ottaa huomioon talous- ja rahoituskomitean lausunnon,
   ottaa huomioon talouspoliittisen komitean lausunnon,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Euroalueen kehityksen ylläpitäminen ja vahvistaminen edellyttää jatkuvia politiikkatoimia, joilla tuetaan yksityisen ja julkisen sektorin tasapainoista sopeutusta ja lisätään talouden kasvupotentiaalia keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä. Vaikka talouden elpyminen euroalueella on käynnissä, sitä jarruttavat viime vuosien talous- ja finanssikriisin jälkivaikutukset, muun muassa käynnissä oleva ulkoisen tasapainon palauttaminen, julkisen ja yksityisen velan suuri määrä ja siihen liittyvät velkaantuneisuuden vähentämispaineet, kansallisten työ- ja tuotemarkkinoiden hellittämättömät rakenteelliset jäykkyydet, korkea työttömyys ja heikko luottamus talouteen sekä vähäisinä pysyvät investoinnit. Maakohtaisissa suosituksissa esitettyjen uudistusten täytäntöönpano ei ole tähän mennessä ollut riittävän kunnianhimoista.

               (2)

               Euroalue on kokonaisuutena enemmän kuin jäsentensä summa. Euroalueen talouksilla on tiiviit keskinäiset yhteydet. Tämän vuoksi on tärkeää koordinoida tiukemmin euroalueen jäsenvaltioiden finanssipolitiikkaa sekä talous- ja rakennepolitiikkaa. Euroalueen finanssipolitiikan virityksen olisi tuettava kasvua ja työpaikkojen luomista ja samalla varmistettava, että tasapainottamisen edistymistä pidetään yllä ja tuetaan. Euroalueen jäsenvaltioilla on erityinen vastuu viime vuosina huomattavasti vahvistetun talouden ohjausjärjestelmän tuloksellisesta toteuttamisesta. Tämä edellyttää voimakkaampaa vertaispainetta, jotta voidaan tukea kansallisten uudistusten toteuttamista ja varovaista finanssipolitiikkaa. Lisäksi tarvitaan kansallisten uudistusten perusteellisempaa arviointia euroalueen näkökulmasta, potentiaalisten heijastusvaikutusten huomioon ottamista sekä sellaisten toimintalinjojen edistämistä, jotka ovat erityisen tärkeitä talous- ja rahaliiton toimivuuden kannalta.

               (3)

               Euroalueella ei ole vielä toteutettu riittävästi kunnianhimoisia rakenneuudistuksia, joilla nykyaikaistetaan talouksia ja lisätään euroalueen kilpailukykyä ja kasvupotentiaalia. Ennen kriisiä vallinneiden epätasapainojen suuruus, maiden asema suhdannekierrossa ja julkisen talouden liikkumavara vaihtelevat huomattavasti jäsenvaltiosta toiseen. Tilanne työmarkkinoilla on parantunut hieman, ja niiden joustavuutta lisäävät uudistukset ovat edistyneet jonkin verran. Tästä huolimatta työttömyysaste on pysynyt korkeana ja pitkäaikaistyöttömyys uhkaa vakiintua tasolleen, mikä heikentää entisestään sosiaalista tilannetta kaikkein haavoittuvimmissa maissa. Ulkoisen tasapainon palauttaminen on käynnissä, mutta edistyminen on ollut epätasaista, ja joissakin jäsenvaltioissa on edelleen merkittäviä vaihtotaseen ylijäämiä. Työ- ja tuotemarkkinoiden kunnianhimoisilla rakenneuudistuksilla voitaisiin edistää tarvittavaa talouden sopeutusta euroalueella sekä tukea kasvua niissä maissa, joissa tällaisia rakenneuudistuksia toteutetaan. Uudistukset lisäävät myös sosiaalista osallisuutta parantamalla työllisyyttä ja alentamalla kuluttajahintoja. Jos rakenneuudistukset toteutetaan yhdessä eri jäsenvaltioissa, ne tarjoavat etuja koko euroalueelle myönteisinä heijastusvaikutuksina kaupan ja rahoitusalan kanavien kautta. Tämä kannustaisi myös tekemään asianmukaisia politiikkavalintoja muissa euroalueen maissa. Tätä prosessia voidaan auttaa euroryhmässä käytävillä aihekohtaisilla keskusteluilla, joissa arvioidaan ja vertaillaan uudistustoimia ja niiden vaikutuksia koko euroalueella. Tavoitteiden saavuttamista voidaan edistää oppimalla parhaista käytänteistä, sopimalla hyvien uudistusten yhteisistä periaatteista ja asettamalla vertaispainetta. Kansallisen tason sopeutusprosessien ja euroalueen toimivuuden näkökulmasta on erityisen tärkeää seurata säännöllisesti uudistuksia jäsenvaltioissa, joissa on liiallinen epätasapaino ja joiden epätasapainot edellyttävät määrätietoisia toimia.

               (4)

               Yksi euroalueen keskeisistä politiikkahaasteista on julkisen velan vähentäminen jatkamalla vastuullista finanssipolitiikkaa. Viime vuosien vakauttamistoimien ansiosta euroalueen julkisen talouden tilanne on parantunut, mutta finanssipolitiikan koordinointia on vielä tehostettava. Joidenkin euroalueen jäsenvaltioiden on edelleen jatkettava julkisen talouden sopeutusta vähentääkseen erittäin suurta julkista velkaansa. Toisilla mailla taas on enemmän liikkumavaraa, ja ne voisivat käyttää sitä edistämään kotimaista kysyntää ja erityisesti investointeja, mikä tukisi sekä kotimaista että koko euroalueen kasvua. Vakaus- ja kasvusopimuksen sääntöihin sisältyvä jousto antaa jäsenvaltioille mahdollisuuden tukea rakenteellisia uudistuksia ja investointeja siten, että noudatetaan yhteisesti sovittuja sääntöjä. Julkisen talouden strategiat eivät vielä edistä kasvua riittävän hyvin. Vaikka koordinointia on lisätty euroryhmän puitteissa, tulopuolella verojärjestelmiä on vielä varaa tehostaa, ja työn verokiilaa voidaan vielä kaventaa. Menopuolella on keskityttävä enemmän julkisiin investointeihin, jotka perustuvat asianmukaisiin kustannushyötyanalyyseihin, ja muihin julkisiin menoihin, joilla on vahva myönteinen vaikutus kasvuun. Menojen uudelleenarvioinnissa on korostettu tarvetta saada aikaan tehokkuushyötyjä julkishallinnossa. Tätä prosessia tuetaan hyvin toimivilla kansallisen finanssipolitiikan kehyksillä.

               (5)

               Rahoitusmarkkinoiden tilanne on euroalueella parantunut, mutta luotonanto yksityiselle sektorille on edelleen vähäistä ja rahoitusmarkkinat ovat liian pirstoutuneet. Tämä jarruttaa investointeja euroalueella. Tämän seurauksena on syntynyt suuri investointivaje, vaikka tarvittaisiin sekä aineellisia että aineettomia investointeja. EU:n investointiohjelma tarjoaa mahdollisuuksia hankkia rahoitusta tuottaviin investointeihin. Investointiohjelman ja EKP:n laajennetun arvopaperien osto-ohjelman vaikutukset ovat kuitenkin suurempia, kun niiden rinnalla toteutetaan laajemmalla rahoitussektorilla toimenpiteitä, joilla palautetaan luottovirrat, syvennetään pääomamarkkinoita ja edistetään talouden pitkäaikaista rahoitusta. Pankkiunionin toteuttaminen on käynnissä, ja sitä tuetaan yhteisen sääntökirjan soveltamisella ja johdonmukaisella sääntelyllä. Yhdennetymmät ja tehokkaammat pääomamarkkinat saisivat liikkeelle lisärahoitusta investointeja varten, vähentäisivät Euroopan talouden riippuvuutta pankeista ja tekisivät rahoitusalan rakenteista tasapainoisempia ja vakaampia.

               (6)

               Talous- ja rahaliiton rakennetta on vahvistettu viime aikoina, mutta nykyiset haasteet edellyttävät edistymistä sen loppuun saattamisessa. Talous- ja rahaliiton jatkokehitys edellyttää vaiheittaista lähestymistapaa, jossa yhdistyvät kurinalaisuus ja yhteisvastuu. Komission puheenjohtaja valmistelee yhdessä Eurooppa-neuvoston puheenjohtajan, Euroopan parlamentin puhemiehen, Euroopan keskuspankin pääjohtajan ja euroryhmän puheenjohtajan kanssa jatkotoimia, joilla parannetaan euroalueen talouden ohjausta,

         SUOSITTAA, että euroalueen jäsenvaltiot toteuttavat euroryhmän puitteissa vuosina 2015–2016 toimia, joilla ne

               1.

               käyttävät vertaispainetta edistääkseen rakenteellisia uudistuksia, joilla supistetaan suurta kotimaista ja ulkomaista velkaa ja tuetaan investointeja; arvioivat säännöllisesti uudistusten toteuttamista niissä jäsenvaltioissa, joissa tarvitaan erityisseurantaa makrotalouden epätasapainoa koskevan menettelyn puitteissa; jatkavat rakenneuudistusten säännöllisiä aihekohtaisia arviointeja; tekevät viimeistään keväällä 2016 päätöksiä niiden koordinointitoimien seurannasta, joilla pyritään kaventamaan työn suurta verokiilaa ja uudistamaan palvelumarkkinoita;

               2.

               koordinoivat julkisen talouden toimia sen varmistamiseksi, että euroalueen finanssipolitiikan kokonaisviritys vastaa kestävyyteen liittyviä riskejä ja suhdannetilannetta; Tämä ei vaikuta vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimusten täyttämiseen. käyvät viimeistään keväällä 2016 julkisen talouden laadun ja kestävyyden parantamisesta aihekohtaisia keskusteluja, joissa keskitytään erityisesti aineellisten ja aineettomien investointien priorisointiin kansallisella ja EU:n tasolla sekä kasvua paremmin edistäviin verojärjestelmiin; seuraavat hiljattain lujitettujen kansallisten julkisen talouden kehysten toiminnan tuloksellisuutta;

               3.

               varmistavat Euroopan keskuspankin suorittaman perusteellisen arvioinnin jatkotoimien oikea-aikaisen päätökseen saattamisen, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/59/EU (3) (pankkien elvytys- ja kriisinratkaisudirektiivin) täytäntöönpanon ja yhteistä kriisinratkaisurahastoa koskevan hallitustenvälisen sopimuksen ratifioinnin päätökseen saattamisen ja saattavat rahaston täysin toimintavalmiiksi tammikuusta 2016 alkaen; edistävät markkinaperusteista rahoitusta syventäviä toimenpiteitä, jotta voidaan parantaa pk-yritysten rahoituksen saantia ja kehittää vaihtoehtoisia rahoituslähteitä; kannustavat uudistamaan kansallisia maksukyvyttömyysmenettelyjä;

               4.

               edistävät talous- ja rahaliiton syventämistä ja osaltaan vaikuttavat talouden valvontakehyksen parantamiseen Euroopan komission puheenjohtajan Jean-Claude Junckerin tiiviissä yhteistyössä Eurooppa-neuvoston puheenjohtajan Donald Tuskin, Euroopan parlamentin puhemiehen Martin Schulzin, Euroopan keskuspankin pääjohtajan Mario Draghin ja euroryhmän puheenjohtajan Jeroen Dijsselbloemin kanssa laatiman euroalueen talouden ohjauksen ja hallinnan parantamiseen tähtääviä jatkotoimia koskevan kertomuksen ja sen jatkotoimien yhteydessä.

      Tehty Brysselissä 14 päivänä heinäkuuta 2015.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         P. GRAMEGNA

      (1)  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  EUVL L 306, 23.11.2011, s. 25.

      (3)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/59/EU, annettu 15 päivänä toukokuuta 2014, luottolaitosten ja sijoituspalveluyritysten elvytys- ja kriisinratkaisukehyksestä sekä neuvoston direktiivin 82/891/ETY, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 2001/24/EY, 2002/47/EY, 2004/25/EY, 2005/56/EY, 2007/36/EY, 2011/35/EU, 2012/30/EU ja 2013/36/EU ja asetusten (EU) N:o 1093/2010 ja (EU) N:o 648/2012 muuttamisesta (EUVL L 173, 12.6.2014, s. 190).


title: Suositus: Neuvoston suositus julkisen talouden liiallisen alijäämän tilanteen lopettamiseksi Yhdistyneessä kuningaskunnassa

text:
   FI
FI    FI
 ---pagebreak---                EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO
                                                 Bryssel 2.7.2008
                                                 SEK(2008) 2189 lopullinen
                                       Suositus:
                              NEUVOSTON SUOSITUS
   julkisen talouden liiallisen alijäämän tilanteen lopettamiseksi Yhdistyneessä
                                  kuningaskunnassa
                                 (komission esittämä)
FI                                                                               FI
 ---pagebreak---                                                    Suositus:
                                         NEUVOSTON SUOSITUS
          julkisen talouden liiallisen alijäämän tilanteen lopettamiseksi Yhdistyneessä
                                              kuningaskunnassa
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 104 artiklan
   7 kohdan,
   ottaa huomioon komission suosituksen,
   sekä katsoo seuraavaa:
   (1)     Perustamissopimuksen 104 artiklassa määrätään liiallisia alijäämiä koskevasta
           menettelystä, jonka tarkoituksena on varmistaa, että jäsenvaltiot välttävät liiallisia
           julkisen talouden alijäämiä tai korjaavat ne silloin kuin niitä esiintyy.
   (2)     Eräistä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneeseen kuningaskuntaan liittyvistä
           määräyksistä tehdyn pöytäkirjan 5 kohdan mukaan perustamissopimuksen 104 artiklan
           1 kohdassa määrättyä velvollisuutta välttää liiallisia julkistalouden alijäämiä ei
           sovelleta Yhdistyneeseen kuningaskuntaan, ellei se siirry talous- ja rahaliiton
           kolmanteen vaiheeseen1. Talous- ja rahaliiton toisessa vaiheessa Yhdistyneen
           kuningaskunnan on perustamissopimuksen 116 artiklan 4 kohdan mukaisesti pyrittävä
           välttämään liiallisia julkistalouden alijäämiä.
   (3)     Vakaus- ja kasvusopimus perustuu terveen julkisen talouden tavoitteeseen, jolla
           vahvistetaan edellytyksiä hintavakaudelle ja vahvalle kestävälle kasvulle ja siten
           uusien työpaikkojen luomiselle.
   (4)     Neuvosto päätti 8 päivänä heinäkuuta 2008 perustamissopimuksen 104 artiklan
           6 kohdan mukaisesti, että Yhdistyneessä kuningaskunnassa on liiallinen alijäämä.
   (5)     Neuvoston on perustamissopimuksen 104 artiklan 7 kohdan ja liiallisia alijäämiä
           koskevan menettelyn täytäntöönpanon nopeuttamisesta ja selkeyttämisestä annetun
           neuvoston asetuksen (EY) N:o 1467/972 (joka on osa vakaus- ja kasvusopimusta)
           3 artiklan mukaisesti myös annettava kyseiselle jäsenvaltiolle suositukset julkisen
           talouden liiallisen alijäämän poistamiseksi määräajassa. Neuvoston suosituksessa on
           vahvistettava enintään kuuden kuukauden määräaika, jonka kuluessa kyseisen
           jäsenvaltion on toteutettava tehokkaita toimia alijäämän korjaamiseksi, sekä määräaika
   1
           http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=CELEX:12006E/PRO/25:EN:HTML
   2
           EYVL L 209, 2.8.1997, s. 6, asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 1056/2005
           (EUVL L 174, 7.7.2005, s. 5).
FI                                                      2                                                     FI
 ---pagebreak---        liiallisen alijäämän tilanteen korjaamiseksi. Korjaaminen olisi saatettava päätökseen
       liiallisen alijäämän toteamista seuraavana vuonna (Yhdistyneen kuningaskunnan
       tapauksessa budjettivuosi), paitsi jos on olemassa asiaan vaikuttavia erityisiä seikkoja.
       Päätettäessä, onko tällaisia erityisiä seikkoja, asetuksen (EY) N:o 1467/97 2 artiklan
       3 kohdassa esitetyt merkitykselliset tekijät olisi otettava asianmukaisesti huomioon.
       Asetuksen (EY) N:o 1467/97 3 artiklan 4 kohdassa todetaan myös, että neuvoston olisi
       jäsenvaltiolle antamassaan liiallisen alijäämän korjaamista koskevassa suosituksessa
       kehotettava jäsenvaltiota parantamaan rakenteellista julkisen talouden rahoitusasemaa
       vuosittain tietyllä vähimmäismäärällä, jonka ohjearvona on 0,5 prosenttia suhteessa
       bruttokansantuotteeseen (BKT).
   (6) Komissio arvioi kevään 2008 talousennusteessaan, että politiikan säilyessä
       muuttumattomana julkistalouden alijäämä kasvaisi budjettivuoden 2007/2008
       2,9 prosentista 3,3 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2008/2009 ja pysyisi
       3,3 prosentissa vuonna 2009/2010. Vuonna 2007 kokonaistuotanto kasvoi
       3,0 prosenttia. Kasvun ennustettiin hidastuvan 1,7 prosenttiin vuonna 2008 ja edelleen
       1,6 prosenttiin vuonna 2009. Koska suhdannetilanne muuttui niin, että vuoden 2007
       positiivinen tuotantokuilu muuttui negatiiviseksi vuonna 2008, suhdannetasoitetun
       alijäämän ennustettiin kasvavan suhteessa BKT:hen vuoden 2007/2008 3,0 prosentista
       3,1 prosenttiin vuonna 2008/2009. Suhdannetasoitetun alijäämän ennustettiin tämän
       jälkeen vuonna 2009/2010 supistuvan 2,9 prosenttiin suhteessa BKT:hen, mikä
       heijastaa harkinnanvaraisten toimien, kuten vuoden 2008 budjetissa käyttöön otettujen
       alkoholi- ja moottoriajoneuvoverojen korotusten, ja suunnitellun julkisen talouden
       menosuhteen hienoisen kaventumisen yhteisvaikutusta. Osittain siksi, että ennustettu
       perusalijäämä oli huomattava, julkisen bruttovelan ennustettiin kasvavan
       budjettivuoden 2007/2008 43,2 prosentista 47 ½ prosenttiin suhteessa BKT:hen
       vuonna 2009/2010.
   (7) Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaisten lähtökohta vuoden 2008 budjetissa oli,
       että julkisen talouden alijäämä olisi vuonna 2008/2009 3,2 prosenttia suhteessa
       BKT:hen ja supistuisi sen jälkeen 2,8 prosenttiin vuonna 2009/2010. Jälkimmäisen
       vuoden alijäämäluku on pienempi kuin komission yksiköiden kevään 2008
       talousennusteessa esitetty 3,3 prosenttia suhteessa BKT:hen. Tämä johtuu lähinnä
       eroista BKT:n kasvuodotuksissa vuonna 2009/2010. Vuoden 2008 budjetin ja
       komission yksiköiden kevään talousennusteen jälkeen Yhdistynyt kuningaskunta
       ilmoitti 13 päivänä toukokuuta 2008 verotoimenpiteistä, jotka liittyvät
       henkilökohtaisen tuloveron muutoksiin budjettivuonna 2008/2009. Muutosten
       odotetaan vähentävän tuloverokertymää vuonna 2008/2009, ja ne rahoitetaan
       lisäämällä valtion lainanottoa. Jos muut tekijät pysyvät muuttumattomina, komission
       vuodeksi 2008/2009 ennustama alijäämä kasvaa 0,2 prosenttiyksiköllä3 eli noin
       3,5 prosenttiin suhteessa BKT:hen, ja vaikutus rakenteelliseen alijäämään on vastaava.
       Lisäksi Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen ilmoitus merkitsee, että alijäämä
       uhkaa myös vuonna 2009/2010 ylittää kevään talousennusteen mukaisen alijäämän.
   (8) Yhdistyneen kuningaskunnan tapauksessa asetuksen (EY) N:o 1467/97 2 artiklan
       3 kohdassa tarkoitettujen ja perustamissopimuksen 104 artiklan 3 kohdan mukaisessa
   3
       Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen 13 päivänä toukokuuta 2008 julkaistussa ilmoituksessa
       tuloveron alentamisen kustannukset määritettiin 2,7 miljardiksi Englannin punnaksi vuonna 2008/2009,
       minkä komissio arvioi olevan 0,2 prosenttia suhteessa BKT:hen.
FI                                                   3                                                      FI
 ---pagebreak---             komission kertomuksessa käsiteltyjen merkityksellisten tekijöiden tarkastelu ei tuo
            esiin erityisiä seikkoja, joiden perusteella voitaisiin poiketa alijäämän korjaamiselle
            tavanomaisesti asetettavasta määräajasta. BKT:n kasvun odotetaan hidastuvan vuosina
            2008 ja 2009 suhteessa potentiaaliseen kasvuvauhtiin, mikä johtaa negatiivisen
            tuotantokuilun syntymiseen. BKT:n kasvun odotetaan kuitenkin säilyvän positiivisena
            koko sen ajan, jonka kevään talousennuste kattaa, niin että kasvu olisi yli
            1,5 prosenttia vuosina 2008 ja 2009. Liiallisen alijäämän korjaamiselle on asetettava
            edellä mainitun asetuksen mukainen määräaika. Asetuksen mukaan korjaaminen olisi
            saatettava päätökseen liiallisen alijäämän toteamista seuraavana vuonna. Yhdistyneen
            kuningaskunnan alijäämä todettiin vuonna 2008 sillä perusteella, että alijäämän on
            ennakoitu ylittävän suhteessa BKT:hen määritellyn 3 prosentin viitearvon
            budjettivuonna 2008/2009. Kokonaisalijäämä olisi siis supistettava alle 3 prosentin
            viitearvon viimeistään budjettivuoteen 2009/2010 mennessä. Jotta korjaus olisi
            kestävä, Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaisten olisi komission yksiköiden
            kevään talousennusteen perusteella pystyttävä vuonna 2009/2010 rakenteelliseen
            parannukseen, joka on vähintään 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen.
   (9)      Yleisesti ottaen neuvosto katsoo, että julkista taloutta vakauttavilla toimenpiteillä olisi
            varmistettava julkisen talouden rahoitusaseman kestävä kohentuminen. Lisäksi
            toimenpiteillä on pyrittävä parantamaan julkisen talouden laatua ja lisäämään talouden
            kasvupotentiaalia. Yhdistyneen kuningaskunnan julkisen talouden korjauksen olisi
            oltava näiden tavoitteiden mukainen,
   SUOSITTAA SEURAAVAA:
   – Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaisten olisi lopetettava julkisen talouden liiallisen
       alijäämän tilanne mahdollisimman pian ja viimeistään budjettivuoteen 2009/2010
       mennessä neuvoston asetuksen (EY) N:o 1467/97 3 artiklan 4 kohdan mukaisesti
       supistamalla julkisen talouden alijäämä uskottavalla ja kestävällä tavalla alle 3 prosenttiin
       suhteessa BKT:hen.
   – Tätä varten viranomaisten olisi komission yksiköiden kevään 2008 talousennusteen
       perusteella varmistettava, että rakenteellinen parannus on vuonna 2009/2010 vähintään
       0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen.
   Määräajaksi, johon mennessä Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaisten on tätä varten
   toteutettava tehokkaita toimia, neuvosto asettaa 8 päivän tammikuuta 2009.
   Lisäksi neuvosto kehottaa Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaisia huolehtimaan siitä, että
   sen jälkeen kun liiallinen alijäämä on korjattu, julkisen talouden vakauttamista jatketaan
   pyrkien julkista taloutta koskevaan keskipitkän aikavälin tavoitteeseen, joka i) antaa riittävän
   varmuusmarginaalin suhteessa alijäämärajaan, joka on 3 prosenttia suhteessa BKT:hen; ii)
   joka pitää velkasuhteen järkevällä tasolla ottaen huomioon väestön ikääntymisen vaikutukset
   talouteen; ja iii) joka i kohdan ja ii kohdan huomioon ottaen jättää julkiseen talouteen
   liikkumavaraa erityisesti julkisille investointitarpeille.
FI                                                   4                                                  FI
 ---pagebreak---    Tämä suositus on  osoitettu Ison-Britannian  ja   Pohjois-Irlannin yhdistyneelle
   kuningaskunnalle.
   Tehty Brysselissä
                                     Neuvoston puolesta
                                     Puheenjohtaja
FI                                      5                                           FI


title: Neuvoston suositus, annettu 11 päivänä heinäkuuta 2017, Itävallan vuoden 2017 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Itävallan vuoden 2017 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto

text:
               9.8.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 261/83

         NEUVOSTON SUOSITUS,
   annettu 11 päivänä heinäkuuta 2017,
   Itävallan vuoden 2017 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Itävallan vuoden 2017 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto
   (2017/C 261/19)
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,
   ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 (1) ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan,
   ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,
   ottaa huomioon Euroopan parlamentin päätöslauselmat,
   ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
   ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,
   ottaa huomioon talous- ja rahoituskomitean lausunnon,
   ottaa huomioon sosiaalisen suojelun komitean lausunnon,
   ottaa huomioon talouspoliittisen komitean lausunnon,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Komissio hyväksyi 16 päivänä marraskuuta 2016 vuotuisen kasvuselvityksen, mikä aloitti vuoden 2017 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson. Eurooppa-neuvosto vahvisti vuotuisen kasvuselvityksen ensisijaiset tavoitteet 9 ja 10 päivänä maaliskuuta 2017. Komissio hyväksyi 16 päivänä marraskuuta 2016 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011 (2) perusteella varoitusmekanismia koskevan kertomuksen, jossa se katsoi, että Itävalta ei kuulu niihin jäsenvaltioihin, joista laadittaisiin perusteellinen tarkastelu. Samana päivänä komissio hyväksyi myös suosituksen neuvoston suositukseksi euroalueen talouspolitiikasta. Eurooppa-neuvosto vahvisti suosituksen 9 ja 10 päivänä maaliskuuta 2017. Neuvosto hyväksyi 21 päivänä maaliskuuta 2017 suosituksen euroalueen talouspolitiikasta, jäljempänä ”euroalueen suositus” (3).

               (2)

               Koska Itävalta kuuluu jäsenvaltioihin, joiden rahayksikkö on euro, ja koska taloudet ovat talous- ja rahaliitossa vahvasti yhteydessä toisiinsa, Itävallan olisi varmistettava, että jäljempänä esitettävästä suosituksesta 1 ilmenevä euroalueen suositus pannaan täytäntöön täysimääräisesti ja oikea-aikaisesti.

               (3)

               Itävaltaa koskeva vuoden 2017 maaraportti julkaistiin 22 päivänä helmikuuta 2017. Siinä arvioitiin Itävallan edistymistä neuvoston 12 päivänä heinäkuuta 2016 hyväksymien maakohtaisten suositusten noudattamisessa, aiempina vuosina annettujen maakohtaisten suositusten noudattamisessa ja sen kansallisten Eurooppa 2020 -tavoitteiden saavuttamisessa.

               (4)

               Itävalta toimitti vuoden 2017 kansallisen uudistusohjelmansa 21 päivänä huhtikuuta 2017 ja vuoden 2017 vakausohjelmansa 2 päivänä toukokuuta 2017. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon.

               (5)

               Kauden 2014–2020 Euroopan rakenne- ja investointirahastojen (ERI-rahastot) ohjelmasuunnittelussa on otettu huomioon asiaankuuluvat maakohtaiset suositukset. Kuten Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1303/2013 (4) 23 artiklassa säädetään, komissio voi pyytää jäsenvaltiota tarkastelemaan uudelleen kumppanuussopimustaan ja asiaankuuluvia ohjelmiaan ja esittämään niihin muutoksia, kun tämä on tarpeen asiaankuuluvien neuvoston suositusten täytäntöönpanon tukemiseksi. Komissio on antanut tarkempaa tietoa kyseisen säännöksen hyödyntämisestä ohjeissa sellaisten toimenpiteiden soveltamiselle, joilla ERI-rahastojen vaikuttavuus kytketään talouden tehokkaaseen ohjaukseen ja hallintaan.

               (6)

               Itävaltaan sovelletaan vakaus- ja kasvusopimuksen ennaltaehkäisevää osiota ja velkasääntöä. Hallitus odottaa vuoden 2017 vakausohjelmassaan julkisen sektorin alijäämän kohenevan 1,0 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2017 ja sen jälkeen 0,3 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2021. Julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoite (0,45 prosentin rakenteellinen alijäämä suhteessa BKT:hen vuoteen 2016 saakka ja 0,5 prosenttia sen jälkeen) aiotaan saavuttaa vuonna 2019. Vakausohjelman perusteella julkisen talouden velan suhteessa BKT:hen ennakoidaan supistuvan 84,6 prosentista vuonna 2016 vähitellen 71,0 prosenttiin vuonna 2021. Näiden julkisen talouden kehitysarvioiden perustana oleva makrotalouden skenaario on suotuisa, ja siinä oletetaan investointien ja viennin kasvavan voimakkaasti vuosina 2017 ja 2018.

               (7)

               Vakausohjelman mukaan poikkeuksellisen pakolaisvirran ja turvallisuuteen liittyvien toimenpiteiden vaikutus julkiseen talouteen on merkittävä. Vakausohjelmassa annetaan riittävä näyttö näiden julkisen talouden lisäkustannusten laajuudesta ja luonteesta. Komission mukaan hyväksyttävät lisämenot olivat vuonna 2016 poikkeuksellisen pakolaisvirran osalta 0,25 prosenttia suhteessa BKT:hen ja turvallisuuteen liittyvien toimenpiteiden osalta 0,04 prosenttia suhteessa BKT:hen. Turvallisuuteen liittyvien toimenpiteiden lisävaikutus vuonna 2017 vuoteen 2016 verrattuna arvioidaan tällä hetkellä 0,01 prosentiksi suhteessa BKT:hen. Asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 1 kohdan ja 6 artiklan 3 kohdan säännöksissä otetaan huomioon tällaiset lisämenot, sillä pakolaisvirta samoin kuin vakava terroriuhka ovat epätavallisia tapahtumia, joiden vaikutus Itävallan julkiseen talouteen on merkittävä, eikä kestävyys vaarannu, jos tilapäinen poikkeaminen julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävältä sopeuttamisuralta sallitaan. Vaadittua sopeutusta kohti julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitetta vuodeksi 2016 on siksi pienennetty pakolaisiin ja turvallisuuteen liittyvien kustannusten huomioon ottamiseksi. Vuoden 2017 osalta tehdään keväällä 2018 Itävallan viranomaisten toimittamien havaittujen tietojen perusteella lopullinen arviointi hyväksyttävine määrineen.

               (8)

               Neuvosto suositteli 12 päivänä heinäkuuta 2016, että Itävalta varmistaa, että poikkeaminen julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteesta rajoittuu sallittuun poikkeamaan, joka liittyy poikkeuksellisen pakolaisvirran aiheuttamiin vaikutuksiin julkiseen talouteen (5), ja tämän mukaisesti sopeuttaa julkista taloutta vuositasolla 0,3 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2017, mikäli julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteeseen ei päästä vähäisemmillä sopeutustoimilla. Komission kevään 2017 talousennusteen perusteella rakenteellisen rahoitusaseman edellytetään vuonna 2017 pysyvän vakaana myönnetyt poikkeamat huomioon ottaen. Komission talousennusteen mukaan on vaarana, että tästä vaatimuksesta poiketaan jonkin verran vuonna 2017. Komission kevään 2017 talousennusteen perusteella Itävallan olisi vuonna 2018 varmistettava, että nettomääräisten julkisten perusmenojen (6) nimellinen kasvuvauhti ei ole suurempi kuin 2,2 prosenttia, jolloin rakenteellinen rahoitusasema paranee 0,3 prosenttia suhteessa BKT:hen (7). Jos politiikka säilyy muuttumattomana, vaarana on, että Itävalta poikkeaa vaatimuksesta jonkin verran vuonna 2018. Samalla Itävallan ennustetaan noudattavan velkasääntöä vuosina 2017 ja 2018. Kaiken kaikkiaan neuvosto katsoo, että Itävallan on oltava valmis toteuttamaan lisätoimenpiteitä, joilla varmistetaan vaatimusten noudattaminen vuosina 2017 ja 2018.

               (9)

               Eläke- ja terveydenhuoltomenot aiheuttavat keskisuuren riskin julkisen talouden kestävyydelle keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä, kun väestö ikääntyy nopeasti. Itävallan julkiset eläkemenot ovat suhteellisen suuret verrattuna muihin jäsenvaltioihin, ja niiden odotetaan vuoteen 2060 mennessä kasvavan 0,5 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen. Saman jakson aikana unionin keskiarvon odotetaan pienenevän 0,2 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen. Eläkemenojen kasvun tärkeimpiä syitä on todellinen eläkkeellesiirtymisikä, joka on viimeaikaisista uudistuksista huolimatta edelleen alhainen. Keskimääräinen työmarkkinoiltapoistumisikä on miehillä 62 vuotta ja 6 kuukautta ja naisilla 61 vuotta, mikä on selvästi alle unionin keskiarvon (vuonna 2014 miehillä 63 vuotta 7 kuukautta ja naisilla 62 vuotta 7 kuukautta). Lisäksi naisten nykyinen lakisääteinen eläkeikä on 60 vuotta, mikä on unionin alhaisimpia, ja sen yhdenmukaistaminen miesten eläkeiän kanssa aloitetaan vasta vuonna 2024. Lakisääteisen eläkeiän kytkeminen elinajanodotteen muutoksiin auttaisi varmistamaan eläkejärjestelmän kestävyyden väestön ikääntyessä ja näin edistettäisiin myös todellisen eläkkeellesiirtymisiän nousua.

               (10)

               Terveydenhuollon julkiset menot ovat jo nykyään korkeat, mutta niiden odotetaan keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä kasvavan edelleen huomattavasti eli 1,3 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen vuoteen 2060 mennessä, kun unionin keskiarvo on 0,9 prosenttiyksikköä. Korkeiden terveydenhuoltomenojen tärkein taustatekijä on mittava sairaalasektori, kun taas edullisempaa avohoitoa ei hyödynnetä riittävästi. Sairaalamenojen osuus terveydenhuollon kokonaiskustannuksista on unionin suurimpia. Viimeaikaiset aloitteet perusterveydenhuollon tarjonnan parantamiseksi on siksi pantava täytäntöön perinpohjaisesti, muun muassa tukemalla uusien rahoitussopimusten tekemistä terveydenhuollon tuottajien ja sosiaaliturvarahastojen välillä. Lisäksi Itävallan sairaala-ala ei hyödynnä riittävässä määrin tehokkaita julkisia hankintamenettelyjä, kuten unionin laajuisia tarjouskilpailuja (0,23 prosenttia suhteessa BKT:hen, kun unionin keskiarvo on 0,62 prosenttia), julkisten hankintojen yhdistämistä ja muihin tekijöihin kuin hintaan perustuvia hankintasopimuksen tekoperusteita.

               (11)

               Itävallan hallinnon eri tasojen välisten rahoitussuhteiden yksinkertaistaminen on edistynyt taloudellista tasausta koskevan vuoden 2017 lain myötä. Itävallan julkisen talouden kehys on kuitenkin valtuuksien ja rahoitusjärjestelyjen osalta edelleen tarpeettoman monimutkainen, ja sen toimintaa haittaa yhä paikallistason ja osavaltioiden hallinnon rajoitetun veronkanto-oikeuden ja laajempien menovastuiden välinen epäsuhta.

               (12)

               Vaikka verokiila on vuoden 2016 verouudistuksen johdosta kaventunut 49,5 prosentista 46,7 prosenttiin, se on edelleen suhteellisen korkea verrattuna unionin keskiarvoon, joka on 40,6 prosenttia (luvut viittaavat naimattomaan keskimääräiseen tulonsaajaan, jolla ei ole lapsia). Koska veroluokkiin ei sovelleta inflaatioon perustuvaa indeksointia, verokiila kasvaa jälleen asteittain kansantulon kasvaessa tapahtuvan keskimääräisen veroasteen vuosittaisen kasvun vaikutuksesta. Sen sijaan kasvua tehokkaammin suosivia tulonlähteitä, kuten juoksevia kiinteistöveroja, ei hyödynnetä riittävästi, pääasiassa siksi, että veroperusta on vanhentunut. Juoksevista kiinteistöveroista saatavat tulot ovat Itävallassa hyvin alhaiset (0,2 prosenttia suhteessa BKT:hen, kun unionin keskiarvo vuonna 2014 oli 1,6 prosenttia). Myös energian implisiittinen veroaste on Itävallassa melko alhainen, mikä viittaa ympäristöverojen alan hyödyntämättömään potentiaaliin, johon kuuluvat myös käyttäytymiseen myönteisesti vaikuttavat kannustimet.

               (13)

               Vaikka Itävallan työmarkkinat toimivat paremmin kuin useimmissa jäsenvaltioissa, haasteita on edelleen. Varsinkaan naisten työmarkkinapotentiaalia ei hyödynnetä riittävästi, mikä näkyy suuressa sukupuolten palkkaerossa, joka puolestaan johtuu muun muassa osa-aikatyön huomattavasta osuudesta. Vuonna 2015 sukupuolten välinen palkkaero oli 21,7 prosenttia, kun unionin keskiarvo oli 16,3 prosenttia. Osa-aikatyötä tekevien naisten suuri ja keskiarvon ylittävä osuus johtuu suurelta osin siitä, että heillä on hoitovastuu lapsista ja vanhuksista. Alle 3-vuotiaiden lasten päivähoitopaikkojen määrä vuonna 2015 oli 25,5 prosenttia, mikä jää edelleen huomattavasti Barcelonan tavoitteesta (33 prosenttia).

               (14)

               Koulutusalalla Itävalta on jo ylittänyt kansalliset Eurooppa 2020 -tavoitteensa. Koulutustulokset riippuvat kuitenkin merkittävästi sosioekonomisesta taustasta, kuten OECD:n vuoden 2015 kansainvälisen oppimistulosten arviointiohjelman (PISA) tuloksista ilmenee. Lisäksi muuttajataustaisten oppilaiden koulutustulokset ovat huomattavasti muita oppilaita huonommat. Ulkomailla syntyneet oppilaat keskeyttivät koulunkäynnin ennen keskiasteen koulutuksen suorittamista 2,7 kertaa todennäköisemmin kuin syntyperäiset oppilaat vuonna 2016. Kotouttamishaasteet koskevat myös maahanmuuttajien Itävallassa syntyneitä lapsia. Lisäksi Itävallan haasteena on suuren turvapaikanhakija- ja pakolaismäärän integroiminen koulutusjärjestelmään.

               (15)

               Pankkialan kehitys viittaa tilanteen hitaaseen mutta vakaaseen kohentumiseen. Itävaltalaisten pankkien pääomittaminen on vähäisempää kuin muissa unionin pankeissa, ja niiden kykyyn tuottaa voittoa kotimarkkinoilla on kohdistunut painetta. Kansainvälisissä toiminnoissa omaisuuserien laatu ja tuottavuus on parantunut edelleen useilla markkinoilla Keski-, Itä- ja Kaakkois-Euroopassa, mutta haavoittuvia osa-alueita on edelleen. Kiinteistöjen hintojen nousu ja kiinnelainojen myöntämisen piristyminen korostavat makrovakaustoimien merkitystä.

               (16)

               Investoinnit alkoivat Itävallassa kasvaa jälleen vuonna 2016, mutta pk-yritysten investoinneissa ja palvelualalle tehdyissä investoinneissa oli edelleen heikkouksia. Itävalta tiedostaa yritysten perustamisen ja kasvun merkityksen uusille investoinneille (eli korvausinvestointeja laajemmille investoinneille) ja niihin liittyvien työpaikkojen luomiselle. Itävalta on sen vuoksi asettanut itselleen kunnianhimoiset tavoitteet, jotka koskevat digitalisaatiokehityksen edistämistä sekä perinteisesti alhaisen yritysten perustamisasteen nostamista (7,4 prosenttia, kun unionin keskiarvo on 10,8 prosenttia) ja yritysten kasvua (kasvuyritysten osuus 7,3 prosenttia, unionin keskiarvo 9,2 prosenttia). Nyt on jo ilmoitettu toimenpiteistä, joissa investointiesteiden vähentäminen yhdistetään oman pääoman ehtoisen rahoituksen, yrittäjyyden edistämisen ja verokannustinten toimintaedellytysten parantamiseen.

               (17)

               Yrityspalvelualalla ja säännellyissä ammateissa on edelleen korkeita sääntelyesteitä. Erityisesti arkkitehtejä ja insinöörejä koskevat rajoitukset ovat unionin keskiarvoa tiukemmat. Lisäksi yritysten vaihtuvuusaste on näiden ammattien kohdalla, samoin kuin asianajajien, kirjanpitäjien ja/tai veroneuvojien, patenttiasiamiesten, kiinteistönvälittäjien ja matkaoppaiden kohdalla, huomattavasti unionin keskiarvoa alhaisempi, mikä näyttää olevan osoitus suhteellisen vähäisestä dynaamisuudesta ja kilpailusta Itävallan ammattipalvelujen alalla. Tällaisia esteitä ovat muun muassa 1) arkkitehtejä, insinöörejä ja patenttiasiamiehiä koskevat osakkeenomistuksen ja yhtiömuodon rajoitukset, 2) arkkitehdeille ja insinööreille asetetut monialatoimintaa koskevat rajoitukset sekä 3) arkkitehdeille, insinööreille ja matkaoppaille varattujen toimintojen erityisen laaja kattavuus. Näiden esteiden vähentäminen voisi tehostaa kilpailua, mikä lisäisi markkinoille tulevien yritysten määrää ja hyödyttäisi kuluttajia matalampien hintojen muodossa. Ongelman ratkaisemiseksi on annettu suosituksia tammikuussa 2017 komission tiedonannossa, joka on osa palvelumarkkinoiden esteiden poistamiseen tähtäävää toimenpidepakettia.

               (18)

               Itävalta on toteuttanut mittavia toimenpiteitä turvapaikanhakijoiden vastaanottamiseksi ja pakolaisten ja muiden maahanmuuttajien kotouttamiseksi. Haasteena on kuitenkin edelleen muuttajataustaisten henkilöiden, erityisesti unionin ulkopuolella syntyneiden naisten ja työtä etsivien pakolaisten työmarkkinoille integroituminen.

               (19)

               Komissio on vuoden 2017 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson osana tehnyt kattavan analyysin Itävallan talouspolitiikasta ja julkaissut sen vuoden 2017 maaraportissa. Se on arvioinut myös vuoden 2017 vakausohjelman ja vuoden 2017 kansallisen uudistusohjelman sekä jatkotoimenpiteet, joita on toteutettu Itävallalle viime vuosina annettujen suositusten noudattamiseksi. Se on ottanut huomioon ohjelmien ja jatkotoimenpiteiden merkityksen Itävallan finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta mutta myös sen, ovatko ne unionin sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska unionin yleistä talouden ohjausta on tarpeen vahvistaa antamalla unionin tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin.

               (20)

               Neuvosto on tutkinut vuoden 2017 vakausohjelman tämän arvioinnin perusteella, ja sen lausunto (8) ilmenee erityisesti jäljempänä esitettävästä suosituksesta 1,

         SUOSITTAA, että Itävalta toteuttaa vuosina 2017 ja 2018 toimia, joilla se

               1.

               harjoittaa finanssipolitiikkaansa vakaus- ja kasvusopimuksen ennaltaehkäisevän osion vaatimusten mukaisesti, mikä tarkoittaa julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteen saavuttamista vuonna 2018, kun otetaan huomioon sallitut epätavallisiin tapahtumiin liittyvät poikkeamat; huolehtii terveydenhuolto- ja eläkejärjestelmän kestävyydestä; järkeistää ja tehostaa eri hallintotasojen valtuuksia ja mukauttaa niiden rahoitus- ja menovastuita toisiinsa;

               2.

               parantaa naisten työmarkkinatuloksia, myös tarjoamalla kokopäiväisiä hoitopalveluja; parantaa muita heikommassa asemassa olevien, erityisesti muuttajataustaisten nuorten koulutustuloksia; edistää investointeja palvelualalle vähentämällä hallinnollisia ja sääntelystä johtuvia esteitä sekä helpottamalla markkinoille pääsyä ja yritysten kasvua.

      Tehty Brysselissä 11 päivänä heinäkuuta 2017.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         T. TÕNISTE

      (1)  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1176/2011, annettu 16 päivänä marraskuuta 2011, makrotalouden epätasapainon ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta (EUVL L 306, 23.11.2011, s. 25).

      (3)  EUVL C 92, 24.3.2017, s. 1.

      (4)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1303/2013, annettu 17 päivänä joulukuuta 2013, Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yhteisistä säännöksistä sekä Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yleisistä säännöksistä sekä neuvoston asetuksen (EY) N:o 1083/2006 kumoamisesta (EUVL L 347, 20.12.2013, s. 320).

      (5)  Itävalta saa poiketa julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteestaan vuosina 2017 ja 2018 niiden lisäkustannusten verran, joita julkiselle taloudelle aiheutuu vuoden 2015 poikkeuksellisen pakolaisvirran ja vuoden 2016 turvallisuuteen liittyvien toimenpiteiden vuoksi, koska tilapäiset poikkeamat ovat kummassakin tapauksessa voimassa kolmen vuoden ajan.

      (6)  Nettomääräisillä julkisilla menoilla tarkoitetaan julkisia kokonaismenoja ilman korkomenoja, ilman unionin ohjelmista aiheutuvia menoja, jotka korvataan täysin unionin varoista saatavilla tuloilla, ja ilman ei-päätösperäisiä muutoksia työttömyysetuusmenoissa. Kansallisesti rahoitettu kiinteän pääoman bruttomuodostus jaetaan neljälle vuodelle. Päätösperäiset tulopuolen toimenpiteet ja lakisääteiset tulojen lisäykset otetaan huomioon. Meno- ja tulopuolen kertaluonteiset toimenpiteet kuittaavat toisensa.

      (7)  Itävallan vuoden 2018 sopeutusvaatimuksessa otetaan huomioon vuodeksi 2016 sallittu poikkeama, joka liittyy epätavallisiin tapahtumiin, sillä tilapäiset poikkeamat ovat voimassa kolmen vuoden ajan.

      (8)  Asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti.


title: Recommendation for a COUNCIL RECOMMENDATION on the National Reform Programme 2011 of Luxembourgand delivering a Council opinionon the updated Stability Programme of Luxembourg, 2011-2014

text:
               EUROOPAN KOMISSIO
                                             Bryssel 7.6.2011
                                             SEK(2011) 811 lopullinen
                                    Suositus
                           NEUVOSTON SUOSITUS
Luxemburgin kansallisesta uudistusohjelmasta vuodelta 2011___sekä siihen sisältyvä
neuvoston lausunto_Luxemburgin tarkistetusta vakausohjelmasta vuosiksi 2011–2014
                           {SEK(2011) 724 lopullinen}
 ---pagebreak---                                                Suositus
                                       NEUVOSTON SUOSITUS
                   Luxemburgin kansallisesta uudistusohjelmasta vuodelta 2011
                              sekä siihen sisältyvä neuvoston lausunto
                 Luxemburgin tarkistetusta vakausohjelmasta vuosiksi 2011–2014
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen
   121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,
   ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja
   yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen
   (EY) N:o 1466/971 ja erityisesti sen 5 artiklan 3 kohdan,
   ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen2,
   ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
   ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,
   on kuullut talous- ja rahoituskomiteaa,
   sekä katsoo seuraavaa:
   (1)     Eurooppa-neuvosto hyväksyi 26 päivänä maaliskuuta 2010 Euroopan komission
           ehdotuksen, jolla käynnistetään uusi työllisyys- ja kasvustrategia, Eurooppa 2020.
           Strategian lähtökohtana on tehostaa talouspolitiikan koordinointia. Strategia
           keskitetään avainalueisiin, joilla tarvitaan toimia Euroopan kestävän kasvun
           vauhdittamiseksi ja kilpailukyvyn lisäämiseksi.
   (2)     Neuvosto antoi 13 päivänä heinäkuuta 2010 suosituksen jäsenvaltioiden ja unionin
           talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista (2010–2014) ja hyväksyi 21 päivänä
           lokakuuta 2010 päätöksen3 jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista.
           Yhdessä nämä muodostavat ns. yhdennetyt suuntaviivat. Jäsenvaltioita kehotettiin
           ottamaan      yhdennetyt     suuntaviivat   huomioon     kansallisessa     talous-   ja
           työllisyyspolitiikassaan.
   1
           EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.
   2
           EUVL C …, s..
   3
           Pidetään voimassa vuonna 2011 19 päivänä toukokuuta 2011 annetulla neuvoston päätöksellä
           2011/308/EU.
FI                                                 2                                                FI
 ---pagebreak---    (3) Komissio hyväksyi 12 päivänä tammikuuta 2011 ensimmäisen vuotuisen
       kasvuselvityksen. Tästä alkoi uusi talouden ohjauksen ja hallinnan jakso EU:ssa ja
       ensimmäinen politiikan yhdennetyn etukäteiskoordinoinnin EU-ohjausjakso, jonka
       perusta on Eurooppa 2020 -strategiassa.
   (4) Eurooppa-neuvosto hyväksyi 25 päivänä maaliskuuta 2011 julkisen talouden
       vakauttamisen ja rakenneuudistuksen painopisteet (jotka ovat 15 päivänä helmikuuta
       ja 7 päivänä maaliskuuta 2011 annettujen neuvoston päätelmien ja komission
       vuotuisen kasvuselvityksen mukaisia). Se korosti, että etusijalle on asetettava
       talousarvioiden tervehdyttäminen ja julkisen talouden kestävyyden palauttaminen,
       työttömyyden vähentäminen työmarkkinauudistusten avulla sekä uudet kasvua
       edistävät toimet. Se kehotti kaikkia jäsenvaltioita toteuttamaan näihin painopisteisiin
       perustuvia konkreettisia toimenpiteitä, jotka sisällytetään niiden vakaus- tai
       lähentymisohjelmiin ja kansallisiin uudistusohjelmiin.
   (5) Lisäksi Eurooppa-neuvosto kehotti 25 päivänä maaliskuuta 2011 Euro Plus -
       sopimukseen osallistuvia jäsenvaltioita esittämään sitoumuksensa niin ajoissa, että ne
       voidaan sisällyttää vakaus- tai lähentymisohjelmiin ja kansallisiin uudistusohjelmiin.
   (6) Luxemburg toimitti 29 päivänä huhtikuuta 2011 vuosiksi 2011–2014 laaditun vuoden
       2011 tarkistetun vakausohjelmansa ja kansallisen uudistusohjelmansa vuodelta 2011.
       Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa
       huomioon.
   (7) Luxemburg on selviytynyt rahoitus- ja finanssikriisistä varsin hyvin, kun otetaan
       huomioon rahoitusalan poikkeuksellinen painoarvo sen taloudessa. BKT:n määrä laski
       3,6 prosenttia vuonna 2009, mutta talous toipui nopeasti vuonna 2010. BKT kasvoi
       noin 3,5 prosenttia. Kasvua vauhditti julkisten menojen kasvu, josta hallitus oli
       päättänyt osana Euroopan talouden elvytyssuunnitelmaa, sekä nettoviennin voimakas
       kasvu. Työllisyysaste oli edelleen hyvä osaksi sen vuoksi, että lyhennetyn työajan
       järjestelyjä käytettiin paljon viranomaisten kannustuksesta. Työttömyys alkoi lisääntyä
       vuoden 2008 alussa ja asettui noin 6 prosenttiin, mikä on Luxemburgille historiallisen
       korkea taso. Taantumasta huolimatta Luxemburgin julkinen talous on suotuisan
       lähtöasetelman ansiosta suhteellisen vakaa (vuonna 2010 alijäämä oli 1,7 prosenttia ja
       bruttovelka 18,4 prosenttia).
   (8) Neuvosto on neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 mukaisen vakausohjelman
       arvioinnin perusteella sitä mieltä, että julkisen talouden ennusteiden perustana oleva
       makrotalouden skenaario on hieman varovainen, kun sitä verrataan komission
       yksiköiden laatimaan kevään 2011 talousennusteeseen. Tarkistetussa ohjelmassa
       vuoden 2011 tavoitteeksi on asetettu 1,0 prosentin alijäämä suhteessa BKT:hen, mikä
       vastaa komission yksiköiden kevään väliennustetta. Skenaariossa, joka perustuu
       oletukseen politiikan säilymisestä muuttumattomana, ohjelmassa ennustetaan julkisen
       talouden alijäämän heikentyvän 1,5 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2012 ja
       tämän jälkeen kohentuvan jälleen asteittain 0,8 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuoteen
       2014 mennessä. Komission yksiköiden laatima ennuste, jonka perustana on
       suotuisampi makrotaloudellinen skenaario ja hitaampi menojen kasvu, on hieman
       optimistisempi: 1,1 prosentin alijäämä suhteessa BKT:hen vuonna 2012. Ohjelman
       mukaan keskipitkän aikavälin tavoitetta, 0,5 prosentin rakenteellista ylijäämää
       suhteessa BKT:hen ohjelmakaudella 2011–2014, ei saavuteta. Sen sijaan
       rakenteellisen rahoitusaseman (jonka komission yksiköt ovat laskeneet uudelleen
FI                                             3                                               FI
 ---pagebreak---         ohjelman tietojen perusteella yhteisesti sovittujen menetelmien mukaisesti) odotetaan
        heikentyvän vähitellen 0,3 prosentin ylijäämästä vuonna 2011 0,8 prosentin
        alijäämään vuonna 2014.
   (9)  BKT:n kasvun ennustetaan pysyvän vakaana, joten Luxemburgin julkisen talouden
        rakenteellinen tasapaino saattaa parantua edelleen, jotta keskipitkän aikavälin tavoite
        voidaan saavuttaa jo vuonna 2012. Tämän ansiosta maalla olisi varmuusmarginaali
        mahdollisen tulevan talouden laskusuhdanteen varalta ja julkisen talouden pitkän
        aikavälin kestävyys paranisi. Lisäksi väestön ikääntymiseen liittyvien epäsuorien
        vastuiden arvioitu vaikutus on sellainen, että Luxemburg hyötyisi
        kunnianhimoisemmasta keskipitkän aikavälin tavoitteesta.
   (10) Ikääntymiseen liittyvien menojen arvioidaan kasvavan Luxemburgissa eniten EU-
        maista tulevien vuosikymmenten aikana. Eläkejärjestelmän lyhytaikaista rahoitusta
        tukee tällä hetkellä matala vanhushuoltosuhde, ja se on osittain riippuvainen
        suhteellisen nuoren rajatyöntekijäväestön maksuosuudesta. Tulevaisuudessa
        molemmat suuntaukset kääntyvät päinvastaisiksi ja eläkekustannuksien arvioidaan
        kasvavan merkittävästi. Vaikka Luxemburgin valtiolle on kertynyt huomattavasti
        varoja ja eläkerahastot karttuvat yhä, järjestelmä ei ole riittävän kestävä. Lisäksi
        iäkkäiden (55–64-vuotiaiden) työntekijöiden työllisyysaste 38,2 prosenttia (vuonna
        2009) on alhaisimpia EU-27:ssä (EU:n keskiarvo on 46 prosenttia). Lakisääteinen
        eläkeikä on periaatteessa 65 vuotta, mutta Luxemburgin eläkejärjestelmän ansiosta
        aikaisempi eläkkeellesiirtyminen on usein mahdollista ilman, että eläke pienenee.
        Lisäksi eläkkeiden taso on varsin korkea. Tämän seurauksena työelämästä poistutaan
        keskimäärin 59,4-vuotiaana, mikä lisää eläkejärjestelmän kustannuksia. Hallituksen
        eläkeuudistussuunnitelmiin sisältyy uusi malli, jonka tavoitteena on pitää työntekijät
        työssä      pidempään       vapaaehtoisesti.     Se    parantaisi     eläkejärjestelmän
        vanhushuoltosuhdetta. Malli koskisi kuitenkin ainoastaan uusia eläkkeensaajia ja sitä
        sovellettaisiin ainoastaan uudistuksen jälkeiseen osaan uraa, joten sen vaikutus olisi
        täysimääräinen vasta 40 vuoden kuluttua.
   (11) Luxemburgin hinta- ja kustannuskilpailukyky on heikentynyt merkittävästi viime
        vuosikymmenen alusta. Tämä johtuu niin palkka- kuin tuottavuuskehityksestä.
        Yksikkötyökustannukset kasvoivat vuosina 2000–2010 Luxemburgissa noin
        puolitoista kertaa nopeammin kuin keskimäärin EU-15:ssä ja yli viisi kertaa
        nopeammin kuin Saksassa. Hallitus ja ammattiyhdistykset päättivät lykätä
        automaattisen palkkojen indeksointimekanismin soveltamista keväästä lokakuuhun
        2011, joten reaalipalkkojen kasvu hidastuu selvästi vuonna 2011. Seuraavasta raja-
        arvosta ei ole vielä tehty päätöstä. Kun otetaan huomioon vallitseva inflaatio, seuraava
        automaattinen indeksointi saatetaan tehdä jo keväällä 2012, mikä kumoaisi kaiken
        kustannuskilpailukyvyssä saavutetun edistyksen.
   (12) Huolimatta työllisyyden historiallisen vahvasta kasvusta vakinaisen väestön
        työllisyysaste on EU:n keskiarvoa alhaisempi erityisesti ikäjakauman kummassakin
        ääripäässä. Viime vuosina luoduista työpaikoista ovat hyötyneet pääasiassa ulkomailla
        asuvat henkilöt. Vaikka työttömyys on taantuman vuoksi lisääntynyt vuodesta 2008, se
        on luonteeltaan yhä enemmän rakenteellista. Tästä on osoituksena se, että kriisiä
        edeltävien kasvuvuosien aikana työllisyyden piti lisääntyä noin 4 prosenttia vuodessa,
        jotta työttömyys väheni edes marginaalisesti. Nuorisotyöttömyyden aste on
        suhteellisen korkea, 16,1 prosenttia vuonna 2010, kun koko aktiiviväestön
        työttömyysaste oli 6 prosenttia. Työttömyysaste on vahvasti kytköksissä
FI                                              4                                                FI
 ---pagebreak---         koulutustasoon. Nuoret luxemburgilaiset kilpailevat avoimista työpaikoista muualla
        asuvien kanssa, ja näiden ammattitaidon taso on usein sama tai korkeampi.
   (13) Luxemburgin hallitus esitti Euro Plus -sopimuksen4 yhteydessä useita sitoumuksia,
        jotka koskevat sopimuksen neljää osa-aluetta Julkisen talouden osalta hallitus
        hyväksyi eläkeuudistuksen pääpiirteet ja sitoutuu saattamaan uudistuksen päätökseen
        vuoden 2011 loppuun mennessä. Rahoitusjärjestelmän vakauttamiseen tähtäävillä
        toimenpiteillä keskitytään rahoitusalan kestokyvyn lisäämiseen eurooppalaisen ja
        kansainvälisen tason sääntelyllä ja valvonnalla. Lisäksi Luxemburgin talouden
        rakennetta pyritään monipuolistamaan. Työllisyystoimenpiteillä lisätään aktiivisen
        työllisyyspolitiikan tehoa (Administration de l'Emploin uudistus) ja kannustetaan
        julkisen sektorin työntekijöitä elinikäiseen oppimiseen korottamalla valtion
        rahoitusosuuksia. Kilpailukykyyn liittyviin toimenpiteisiin kuuluu mm. palkkojen
        indeksoinnin siirtäminen keväästä 2011 (automaattisen indeksoinnin järjestelmä)
        lokakuuhun 2011 sekä sitoutuminen neuvotteluihin työmarkkinaosapuolten kanssa
        vastaavasta lykkäämisestä vuonna 2012. Lisäksi hallitus on sitoutunut parantamaan
        liiketoimintaympäristöä          yksinkertaistamalla           hallintoa        ja     parantamalla
        infrastruktuureja. Sitoumukset noudattavat vakausohjelmassa ja kansallisessa
        uudistusohjelmassa esitettyä uudistusohjelmaa ja niillä puututaan eläkkeisiin,
        kilpailukykyyn, (erityisesti nuorten ja iäkkäiden) työllisyyteen sekä rahoitusalaan
        liittyviin haasteisiin. Eräät ehdotetuista uudistuksista eivät ole kuitenkaan tarpeeksi
        yksityiskohtaisia. Euro Plus -sopimuksen nojalla tehdyt sitoumukset on arvioitu ja
        otettu huomioon suosituksissa.
   (14) Komissio on arvioinut vakausohjelman ja kansallisen uudistusohjelman sekä Euro
        Plus -sopimuksen nojalla tehdyt Luxemburgia koskevat sitoumukset5. Se on ottanut
        huomioon niiden merkityksen Luxemburgin finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja
        talouspolitiikan kestävyyden kannalta. Lisäksi se on arvioinut, ovatko ne EU:n
        sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska Euroopan unionin talouden ohjausta ja hallintaa
        on tarpeen tehostaa kokonaisuudessaan antamalla EU:n tason panos tuleviin
        kansallisiin päätöksiin. Tämän perusteella komissio katsoo, että alijäämää pitäisi olla
        suotuisten makrotaloudellisten näkymien vuoksi mahdollista supistaa vuonna 2011
        suunniteltua enemmän ja että vahvempien julkisen talouden sopeuttamistoimilla
        keskipitkän aikavälin tavoitteet voitaisiin saavuttaa vuonna 2012. Lisätoimia tarvitaan
        eläkejärjestelmän uudistamiseksi ja aktiivisen ikääntymisen edistämiseksi,
        kilpailukyvyn lisäämiseksi ja nuorten työllistymisen helpottamiseksi.
   (15) Neuvosto on tutkinut Luxemburgin tarkistetun vakausohjelman vuodeksi 2011 ja sen
        lausunto6 on esitetty erityisesti jäljempänä 1 ja 2 kohdassa esitetyissä suosituksissa.
        Neuvosto on tutkinut Luxemburgin kansallisen uudistusohjelman ottaen huomioon 25
        päivänä maaliskuuta 2011 hyväksytyt Eurooppa-neuvoston päätelmät,
   4
        Lisätietoa Euro Plus -sopimuksen nojalla tehdyistä sitoumuksista on asiakirjassa SEC(2011) 724.
   5
        SEC(2011) 724.
   6
        Lausunnosta säädetty neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 3 kohdassa.
FI                                                    5                                                     FI
 ---pagebreak---    SUOSITTAA, että Luxemburg toteuttaisi vuosina 2011–2012 toimia, joilla se
   (1)     käyttää hyväkseen parantuvia suhdanneolosuhteita vahvistaakseen julkisen talouden
           vakauttamistoimia, jotta julkisen talouden alijäämää voitaisiin supistaa edelleen ja
           keskipitkän aikavälin tavoitteet saavuttaa vuonna 2012;
   (2)     ehdottaa ja panee täytäntöön laajan eläkeuudistuksen, jolla varmistetaan
           eläkejärjestelmän pitkän aikavälin kestävyys, ja toteuttaa tässä ensin toimenpiteitä,
           joilla lisätään iäkkäiden työntekijöiden osallistumisastetta erityisesti vähentämällä
           varhaiseläkkeelle siirtymisiä ja ottamalla käyttöön toimia, joilla yhdistetään
           lakisääteinen eläkeikä ja elinajanodote;
   (3)     uudistaa palkanmuodostusjärjestelmän työmarkkinaosapuolia kuullen ja kansallisia
           käytänteitä noudattaen sen varmistamiseksi, että palkkakehitys vastaa paremmin
           työvoiman tuottavuuden ja kilpailukyvyn kehitystä;
   (4)     toteuttaa nuorisotyöttömyyden vähentämiseen tähtääviä toimia lisäämällä
           koulutustoimenpiteitä, jotka kohdennetaan aiempaa paremmin sovittamaan nuorten
           taitoja yhteen työmarkkinoiden tarpeiden kanssa.
   Tehty Brysselissä
                                               Neuvoston puolesta
                                               Puheenjohtaja
FI                                               6                                               FI


title: Euroopan keskuspankin suositus, annettu 11 päivänä helmikuuta 2005, Euroopan unionin neuvostolle Banco de Portugalin ulkopuolisista tilintarkastajista (EKP/2005/3)

text:
               26.2.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 50/6

      EUROOPAN KESKUSPANKIN SUOSITUS,
   annettu 11 päivänä helmikuuta 2005,
   Euroopan unionin neuvostolle Banco de Portugalin ulkopuolisista tilintarkastajista
   (EKP/2005/3)
   (2005/C 50/06)
   EUROOPAN KESKUSPANKIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännön ja erityisesti sen 27.1 artiklan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Euroopan keskuspankin (EKP) neuvoston suosittelemat ja Euroopan unionin neuvoston hyväksymät riippumattomat ulkopuoliset tilintarkastajat tarkastavat EKP:n ja eurojärjestelmään kuuluvien kansallisten keskuspankkien tilit.

               (2)

               Euroopan unionin neuvosto hyväksyi Euroopan keskuspankkien ulkopuolisten tilintarkastajien hyväksymisestä 25 päivänä tammikuuta 1999 tehdyssä päätöksessään (1) PricewaterhouseCoopers — Auditores e Consultores, Lda.:n Banco de Portugalin ulkopuolisiksi tilintarkastajiksi.

               (3)

               Portugalin lakiin äskettäin tehdyn muutoksen mukaan ainoastaan revisores oficiais de contas (viralliset tilintarkastajat) voivat suorittaa tilintarkastuksen. Siksi Banco de Portugal katsoo asianmukaiseksi, että PricewaterhouseCoopers — Auditores e Consultores, Lda. korvataan PricewaterhouseCoopers & Associados — Sociedade de Revisores Oficiais de Contas, Lda.:lla, sillä ensiksi mainituilla ei ole virallisen tilintarkastajan asemaa. EKP ei vastusta tätä muutosta.

               (4)

               Ulkopuolisten tilintarkastajien toimikautta ei muuteta,

         SUOSITTELEE
   PricewaterhouseCoopers & Associados — Sociedade de Revisores Oficiais de Contas, Lda.:ta Banco de Portugalin ulkopuolisiksi tilintarkastajiksi tilivuodesta 2004 alkaen kolmeksi vuodeksi siten, että toimikautta voidaan jatkaa kolmella vuodella.

      Annettu Frankfurt am Mainissa 11 päivänä helmikuuta 2005.

         Jean-Claude TRICHET

            EKP:n puheenjohtaja

      (1)  EYVL L 22, 29.1.1999, s. 69. Päätös sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna päätöksellä 2004/651/EY (EUVL L 298, 23.9.2004, s. 23).