title: Komission suositus (EU) 2019/1665 annettu 30 päivänä syyskuuta 2019, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1308/2013 33 artiklan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan d alakohdan mukaisista kriisinehkäisy- ja hallintatoimenpiteistä – (keskinäiset rahastot)

text:
               3.10.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 253/1

      KOMISSION SUOSITUS (EU) 2019/1665
      annettu 30 päivänä syyskuuta 2019,
      Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1308/2013 33 artiklan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan d alakohdan mukaisista kriisinehkäisy- ja hallintatoimenpiteistä – (keskinäiset rahastot)
      EUROOPAN KOMISSIO, joka
      ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 292 artiklan,
      sekä katsoo seuraavaa:

                  (1)

                  Tämä suositus koskee Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1308/2013 (1), jäljempänä ’YMJ-asetus’, 33 artiklan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan d alakohdan ja komission delegoidun asetuksen (EU) 2017/891 (2) 40 artiklan soveltamista.

                  (2)

                  Maatalouden kriisinehkäisyn ja hallinnan edistäminen on ollut yksi EU:n hedelmä- ja vihannespolitiikan kuudesta tavoitteesta kyseisen politiikan alusta eli vuodesta 1996 lähtien. Keskinäiset rahastot ovatkin tuottajaorganisaatioille tärkeä kriisinehkäisyväline niiden toimintaohjelmissa.

                  (3)

                  Tältä osin YMJ-asetuksen 33 artiklan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan d alakohdassa, sellaisena kuin se on muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) 2017/2393 (3), säädetään mahdollisuudesta saada taloudellista tukea hedelmä- ja vihannesalan tuottajaorganisaatioiden toimintaohjelmien kautta keskinäisten rahastojen täydentämiseksi sen jälkeen, kun niistä on maksettu korvausta tuottajajäsenille, joiden tulot ovat epäsuotuisten markkinaolosuhteiden johdosta laskeneet voimakkaasti.

                  (4)

                  Delegoidun asetuksen (EU) 2017/891 40 artiklan mukaan jäsenvaltioiden on luotava erityiset edellytykset tuen myöntämiselle tämän toimenpiteen mukaisesti. Tässä yhteydessä niiden on varmistettava unionin viljelijöiden yhdenvertainen kohtelu sekä unionin kilpailusääntöjen ja unionin kansainvälisten sitoumusten (kuten WTO:n sopimusten) noudattaminen.

                  (5)

                  Tämän suosituksen tarkoituksena on selvittää jäsenvaltioille ja talouden toimijoille sitä, miten tuottajaorganisaatiot voivat soveltaa keskinäisiä rahastoja koskevaa toimenpidettä. Näin halutaan lisätä tämän kriisinehkäisyvälineen käyttöä tuottajaorganisaatioiden keskuudessa unionissa.

                  (6)

                  Tätä suositusta laadittaessa on otettu huomioon myös Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1305/2013 (4) 36–39 a artiklassa vahvistetut keskinäisiä rahastoja koskevat säännöt siinä määrin kuin ne ovat yhdenmukaisia YMJ-asetuksen ja delegoidun asetuksen (EU) 2017/891 kanssa,

            ON ANTANUT TÄMÄN SUOSITUKSEN:

         KESKINÄISIÄ RAHASTOJA KOSKEVAN TOIMENPITEEN PERUSTELUT

                  1.

                  Viljelijät kohtaavat taloudellisia riskejä (mm. tuotantopanoskustannusten epävakaisuus), ympäristöön ja terveyteen (mm. eläinten ja kasvien terveyteen) liittyviä riskejä sekä ilmastoon liittyviä riskejä (mm. äärimmäiset sääilmiöt ja ilmastonmuutos), jotka voivat vaikuttaa merkittävästi viljelijöiden tuloihin ja hankaloittaa pitkän aikavälin suunnittelua ja investointeja. Suuri epävarmuus tulevaisuudesta merkitsee puolestaan sitä, että viljelijöiden kilpailukyky saattaa vaarantua. Tämä taas saattaa aiheuttaa suurta vaihtelua tuloissa, mikä johtaa siihen, että sellaisetkin viljelijät, jotka ovat tavanomaisina vuosina kilpailukykyisiä, saattavat joutua lopettamaan liiketoimintansa yhden kohtalokkaan tapahtuman vuoksi.

                  2.

                  Vaikka vaikutus viljelijöiden tuloihin riippuukin lopulta useiden tekijöiden, kuten globaalien markkinoiden ja politiikan tukitoimien, vuorovaikutuksesta, tuotannon epäonnistumisen riskit saattavat johtaa lisääntyvään epävakauteen viljelijöiden taloudellisessa tilanteessa.

                  3.

                  Tätä taustaa vasten tehokkaan riskinhallinnan on oltava kokonaisvaltaista – niin, että se käsittää ennaltaehkäisyn, torjunnan ja suunnittelun – mutta se on silti mukautettava viljelijöiden yksilöllisiin tilanteisiin. Riskien ja maatalouden rakenteiden heterogeenisyys unionin eri alueilla suosii keskinäisten rahastojen kaltaisten välineiden käytössä hajautetumpaa lähestymistapaa, jolla voidaan parhaiten vastata tiettyjen alueiden ja tuotannonalojen erityistarpeisiin. Sen sijaan, että noudatettaisiin yhtä kaikissa tapauksissa sovellettavaa lähestymistapaa, on suositeltavaa varmistaa, että jäsenvaltiot voivat puuttua joustavasti viljelijöiden kohtaamiin riskeihin asianmukaisimman ratkaisun löytämiseksi.

                  4.

                  Tästä syystä YMJ-asetuksen 33 artiklan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan d alakohdan nykyinen sanamuoto tarjoaa paremmat mahdollisuudet tukea keskinäisiä rahastoja tuottajaorganisaatioiden toimintaohjelmien kautta.

         TUEN SOVELTAMISALA, TYYPPI JA TASO

                  5.

                  Vaikka asetuksessa (EU) N:o 1305/2013 vahvistetut keskinäisiä rahastoja koskevat säännöt eivät ole sitovia YMJ-asetuksen mukaisen keskinäisiä rahastoja koskevan toimenpiteen osalta, jäsenvaltiot voivat hyödyntää niitä – siltä osin kuin säännöt ovat sopusoinnussa YMJ-asetuksen kanssa – laatiessaan YMJ-asetukseen liittyviä, keskinäisiä rahastoja koskevia sääntöjä.

                  6.

                  Jäsenvaltioiden on määritettävä, mitä keskinäiset rahastot ovat, ja täsmennettävä joitakin muita YMJ-asetuksen 33 artiklan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan d alakohdassa esitettyjä edellytyksiä:

                              (a)

                              ”keskinäinen rahasto” sisältyy sekä asetuksen (EU) N:o 1305/2013 että YMJ-asetuksen säännöksiin. Asetuksen (EU) N:o 1305/2013 36 artiklan 3 kohdassa se on määritelty jäsenvaltion kansallisen lainsäädäntönsä mukaisesti hyväksymäksi järjestelmäksi, jossa siihen kuuluvat viljelijät voivat vakuuttaa itsensä sellaisia taloudellisia tappioita vastaan, jotka aiheutuvat epäsuotuisista ilmasto-oloista tai eläin- tai kasvitaudeista, tai tuholaisvahingosta tai ympäristövahingosta, taikka tulojensa voimakasta laskua vastaan, ja jossa tällaisille viljelijöille myönnetään korvauksia.
                              YMJ-asetuksessa ei edellytetä keskinäisten rahastojen hyväksymistä, toisin kuin asetuksen (EU) N:o 1305/2013 mukaisten keskinäisten rahastojen kohdalla. Hyväksymisestä saattaa olla hyötyä myös silloin, kun on kyse YMJ-asetuksen mukaisista keskinäisistä rahastoista, koska se saattaa muun muassa auttaa pienentämään rahoituksen päällekkäisyyden riskiä;

                              (b)

                              ”tulojen voimakas lasku” – jäsenvaltiot voisivat käyttää tuloja kuvaavana indikaattorina tuottajaorganisaation tai tuottajaorganisaatioiden yhteenliittymän kaupan pidetyn tuotannon arvoa silloin, kun kaikkien tuottajajäsenten tai tuottajaorganisaatioiden yhteenliittymän jäsenten tai joidenkin niistä tulot laskevat voimakkaasti. Tätä tarkoitusta varten kaupan pidetyn tuotannon arvo voitaisiin laskea tuottajaorganisaatiosta-hinnoista ja jokaisen tuotteen osalta. Myös tuottajan tulojen lasku olisi kuitenkin otettava huomioon laadittaessa yksityiskohtaisia sääntöjä keskinäisten rahastojen tukemisesta.
                              Huomiota on kiinnitettävä erityisesti tapauksiin, joissa vain osa tuottajaorganisaation tuottajajäsenistä tai tuottajaorganisaatioiden yhteenliittymän jäsenistä on kokenut voimakkaan tulojen laskun esimerkiksi siksi, että epäsuotuiset markkinaolosuhteet koskevat vain osaa niistä tuotteista, joiden osalta tuottajaorganisaatio tai tuottajaorganisaatioiden yhteenliittymä on hyväksytty. Tällöin maksuihin keskinäisestä rahastosta niille, joiden tulot eivät ole laskeneet voimakkaasti epäsuotuisten markkinaolosuhteiden johdosta, ei voitaisi myöntää unionin taloudellista tukea YMJ-asetuksen 33 artiklan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan d alakohdan perusteella.
                              Toisaalta niille, joiden tulot ovat laskeneet voimakkaasti epäsuotuisten markkinaolosuhteiden johdosta, keskinäisestä rahastosta suoritettavien maksujen tukikelpoisuutta ei pitäisi evätä pelkästään sillä perusteella, ettei tuottajaorganisaation / tuottajaorganisaatioiden yhteenliittymän kaupan pidetyn tuotannon arvo kokonaisuudessaan ole laskenut tai ettei se ole laskenut riittävästi. Arviointi on tehtävä tapauskohtaisesti ottaen huomioon tuottajaorganisaatioiden, tuottajaorganisaatioiden yhteenliittymien ja niiden jäsenten yksilölliset olosuhteet sekä ne markkinaolosuhteet, jotka ovat aiheuttaneet voimakkaan tulojen laskun.
                              Asetuksessa (EU) N:o 1305/2013 säädetään, että tulojen voimakkaasta laskusta myönnetään tietyn tuotannonalan viljelijöille korvausta vain asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa ja kun tulojen lasku ylittää kynnysarvon, joka on vähintään 20 prosenttia yksittäisen viljelijän edellisen kolmivuotiskauden keskimääräisestä vuositulosta tai kolmen vuoden keskimääräisestä vuositulosta, joka perustuu edelliseen viisivuotiskauteen ja jota laskettaessa ei oteta huomioon kauden korkeinta ja alinta määrää. YMJ-asetus ei sisällä tällaisia kynnysarvoja.
                              Varmistaakseen toimenpiteiden yhdenmukaisen ja syrjimättömän soveltamisen jäsenvaltiot voisivat ottaa käyttöön samankaltaisen lähestymistavan kuin asetuksessa (EU) N:o 1305/2013 ja myöntää tukea keskinäisten rahastojen täydentämiseen silloin, kun tuottajaorganisaation tulot (eli tuottajaorganisaation kaupan pidetyn tuotannon arvo tuotetta kohti) laskevat yli 20 prosenttia jäsenvaltioiden kulloistakin tilannetta varten (esimerkiksi kaikkien tuottajajäsenten tulojen lasku tai muu tilanne) määrittämästä tulosta edellisellä kolmivuotiskaudella tai kolmen vuoden keskimääräisestä vuositulosta, joka perustuu edelliseen viisivuotiskauteen ja jota laskettaessa ei oteta huomioon kauden korkeinta ja alinta määrää;

                              (c)

                              ”epäsuotuiset markkinaolosuhteet” – tällä pitäisi viitata tietyn tuotteen markkinoilla objektiivisesti vallitsevaan tilanteeseen, joka johtaa tuottajajäsenten tulojen laskuun. Yksi epäsuotuisien markkinaolosuhteiden indikaattori voisi olla lasku, joka ylittää 20 prosenttia kyseisen tuotteen keskihinnasta edellisellä kolmivuotiskaudella tai edelliseen viisivuotiskauteen perustuvan kolmen vuoden keskihinnasta, jota laskettaessa ei oteta huomioon kauden korkeinta ja alinta määrää. Epäsuotuisat markkinaolosuhteet voitaisiin määrittää myös kyseessä olevien tuotteiden edustavan markkinahinnan muutoksen perusteella tai käyttämällä markkinoiltapoistoille myönnettävän tuen määriä (katso jäljempänä kohta 7 b).

                  7.

                  Seuraavia esimerkkeinä lueteltuja merkityksellisiä tekijöitä ja tilanteita voitaisiin myös käyttää sen määrittämiseksi, voidaanko keskinäisistä rahastoista suoritettaville maksuille myöntää unionin taloudellista tukea keskinäistä rahastoa täydentävien tukien muodossa.

                              a)

                              Tuotantopanoskustannusten nousu johtaa tulojen voimakkaaseen laskuun
                              Tuotantopanoskustannusten nousu (esimerkiksi lannoite kallistuu, joka nostaa lannoitetta käyttävien tuottajien kustannuksia) voi johtaa tulojen menetykseen, jos tätä tuotantopanoskustannusten nousua ei voida siirtää asiakkaiden maksettavaksi nostamalla hintaa epäsuotuisten markkinaolosuhteiden vuoksi.
                              Jäsenvaltiot voisivat ottaa käyttöön vakiomenetelmän arvioidakseen tuotantopanosten merkityksen tuotteen lopullisessa hinnassa tuotantosuunnittain ja tuottaa näin hinnannousuun liittyvää näyttöä.
                              Maksut keskinäisestä rahastosta voitaisiin esimerkiksi suorittaa tuottajille – jos kaikki muut edellytykset täyttyvät – kun osoitettaisiin, että tuotantopanoskustannusten painoarvo osuutena kyseisen tuotteen tuottajaorganisaatiosta-hinnasta on kasvanut vähintään 20 prosenttia.
                              Tuotantopanoskustannusten nousun aiheuttamaa tulojen laskua tukevan näytön olisi perustuttava julkisen tai yksityisen riippumattoman pätevän elimen tai kyseisen alan asiantuntijan hyväksymiin markkina- ja kirjanpitotietoihin, ja jäsenvaltion on tarkistettava tietojen tarkkuus ja luotettavuus varmistaakseen, että keskinäisille rahastoille YMJ-asetuksen mukaisesti myönnettävän unionin taloudellisen tuen saamisen edellytykset täyttyvät.

                              (b)

                              Markkinoiltapoistoille myönnettävän tuen enimmäismäärät lähtökohtana, kun määritetään markkinahintojen laskua
                              Delegoidun asetuksen (EU) 2017/891 45 artiklan 1 kohdassa ja liitteessä IV määriteltyjä markkinoiltapoistoille myönnettävän tuen enimmäismääriä voitaisiin käyttää lähtökohtana määritettäessä markkinahintojen laskua. Keskinäisiä rahastoja koskevat ”käynnistävät kynnysarvot” voitaisiin tämän jälkeen määrittää vertaamalla kunkin tuotteen edustavaa hintaa markkinahintaan. Käynnistävä kynnysarvo saavutettaisiin, kun tosiasiallinen markkinahinta olisi vähintään 20 prosenttia alhaisempi kuin delegoidun asetuksen (EU) 2017/891 liitteessä IV vahvistettu enimmäistuki. Jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että hinnanlaskun vaikutus on kestonsa osalta riittävän merkittävä aiheuttamaan voimakkaan tulojen laskun.

         TUKIKELPOISET MENOT – KESKINÄISIÄ RAHASTOJA KOSKEVAN TOIMENPITEEN KATTAMAT MENOTYYPIT

                  8.

                  Jotta keskinäinen rahasto voi saada unionin taloudellista tukea, on suositeltavaa, että sillä on

                              a)

                              läpinäkyvä politiikka keskinäiseen rahastoon suoritettavien maksujen ja sieltä maksettavien korvausten suhteen

                              b)

                              selkeät säännöt mahdollisesti syntynyttä velkaa koskevan vastuun osalta

                              c)

                              toimivaltaisen viranomaisen kansallisen lainsäädännön mukaisesti myöntämä hyväksyntä.

                  9.

                  Keskinäisiä rahastoja koskevan toimenpiteen kattamat menotyypit:

                              a)

                              keskinäisen rahaston perustamiseen liittyviin hallintokustannuksiin pitäisi kuulua muun muassa rahaston hallinnointikustannukset (sama kuin rahaston kesto eli enintään viisi vuotta), rekisteröintimaksut, henkilöstökustannukset ja yleiskustannukset sekä

                              b)

                              YMJ-asetuksen 32 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetut maksuosuudet keskinäisten rahastojen täydentämiseksi sen jälkeen, kun rahastoista on maksettu korvausta tuottajajäsenille, joiden nettotulot (5) ovat laskeneet voimakkaasti epäsuotuisten markkinaolosuhteiden johdosta. Täydentäminen olisi toteutettava toimintarahaston kautta. Keskinäistä rahastoa täydentävistä maksuosuuksista tulisi erillinen osa toimintarahastoa.

                  10.

                  Delegoidun asetuksen (EU) 2017/891 40 artiklan 4 kohdan mukaan jäsenvaltiot ”voivat vahvistaa enimmäismäärät tuelle, jonka tuottajaorganisaatio voi saada keskinäisten rahastojen perustamisesta aiheutuviin hallinnollisiin kustannuksiin”.

                  11.

                  Jäsenvaltioiden olisi varmistettava, ettei keskinäisiä rahastoja koskevan toimenpiteen ja muiden kansallisten tai unionin tukivälineiden taikka yksityisten vakuutusjärjestelmien yhdistäminen johda liiallisiin korvauksiin, toteuttamalla komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2017/892 (6) 34 artiklassa tarkoitetut tarkastukset ja toimenpiteet. Keskinäisten rahastojen jälleenvakuuttamiseen ei voi saada tukea Euroopan maatalouden tukirahastosta.

                  12.

                  Tuki keskinäisen rahaston perustamisesta aiheutuvien hallinnollisten kustannusten kattamiseen on jaettava asteittain alenevasti enintään kolmelle vuodelle. Tuen kokonaismäärä, joka sisältää sekä unionin taloudellisen tuen että tuottajaorganisaation maksuosuuden, ei saa ylittää viittä prosenttia tuottajaorganisaation keskinäiseen rahastoon sen ensimmäisenä toimintavuotena suorittamasta maksuosuudesta, neljää prosenttia toisen vuoden maksuosuudesta eikä kahta prosenttia kolmannen vuoden maksuosuudesta. Tuottajaorganisaatio voi saada tukea keskinäisen rahaston perustamisen hallinnollisten kustannusten kattamiseen vain kerran ja ainoastaan keskinäisen rahaston ensimmäisinä kolmena toimintavuonna. Jos tuottajaorganisaatio hakee tukea vain keskinäisen rahaston toisena tai kolmantena toimintavuonna, tuen kokonaismäärä saa olla tuottajaorganisaation keskinäiseen rahastoon suorittamasta maksuosuudesta enintään neljä prosenttia toisena toimintavuonna tai kaksi prosenttia kolmantena toimintavuonna.

                  13.

                  Maksuosuudet keskinäisten rahastojen täydentämiseksi kattaisivat seuraavat:

                              a)

                              keskinäisen rahaston taloudellisina korvauksina tuottajajäsenille, joiden tulot ovat laskeneet voimakkaasti epäsuotuisten markkinaolosuhteiden johdosta, maksamat summat. Tätä varten jäsenvaltioiden ei tarvitse tehdä eroa siinä, ovatko tuottajajäsenille korvauksena maksetut summat peräisin keskinäisen rahaston käyttöpääomasta, peruspääomasta vai muista varoista, mukaan lukien kaupalliset lainat, joita keskinäiset rahastot ottavat maksaakseen tuottajajäsenille korvauksia edellyttäen, että YMJ-asetuksen edellytykset täyttyvät, jos keskinäisen rahaston muut varat eivät riitä tarvittavien korvausten maksamiseen (katso YMJ-asetuksen 33 artiklan 3 kohdan viimeinen alakohta);

                              b)

                              keskinäisen rahaston ottamien kaupallisten lainojen korot silloin, kun keskinäinen rahasto ottaa lainaa maksaakseen taloudellisen korvauksen rahastosta viljelijöille, ja lainanoton syynä on rahaston varojen riittämättömyys korvaushakemusten kattamiseen (ks. YMJ-asetuksen 33 artiklan 3 kohdan viimeinen alakohta).

                  14.

                  Keskinäisen rahaston alkupääomaa, josta korvauksia edellytysten täyttyessä maksetaan, voitaisiin rahoittaa maaseudun kehittämisohjelmasta (asetuksen (EU) N:o 1305/2013 39 artikla). Tällaisissa tapauksissa jäsenvaltioiden olisi varmistettava rahoituksen päällekkäisyyden välttäminen.

                  15.

                  Avoimuuden ja oikeusvarmuuden takaamiseksi jäsenvaltioiden olisi vahvistettava keskinäisten rahastojen perustamista ja hallintoa koskevat säännöt erityisesti siltä osin kuin ne liittyvät korvausten myöntämiseen ja tuottajaorganisaation tai tuottajaorganisaatioiden yhteenliittymän tukikelpoisuuteen (7) sekä hallintoon ja näiden sääntöjen noudattamisen valvontaan täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2017/892 26 ja 27 artiklan mukaisesti. Jäsenvaltiot voivat myös vaatia, että keskinäisen rahaston järjestelyissä määrätään seuraamuksista osana tuottajaorganisaation tai tuottajaorganisaatioiden yhteenliittymien perussääntöjä, jos kyseessä on laiminlyönti tuottajaorganisaation tuottajajäsenten tai itse tuottajaorganisaatioiden yhteenliittymän jäsenten puolelta.

         UNIONIN TALOUDELLISEN TUEN SAAJAT

                  16.

                  Unionin taloudellisen tuen saajien olisi oltava tuottajaorganisaatioita ja tuottajaorganisaatioiden yhteenliittymiä kunkin jäsenvaltion tilanteen (8) mukaan.

                  17.

                  Tuottajaorganisaatio tai tuottajaorganisaatioiden yhteenliittymä voi päättää korvauksien maksamisesta ainoastaan yhdelle jäsenistään (tai, jos organisaatiolla on hyväksyntä useiden tuotteiden osalta, ainoastaan kyseessä olevaa tuotetta tuottavalle tuottajalle) tai osalle tuottajaorganisaatioiden tuottajajäsenistä tai tuottajaorganisaatioiden yhteenliittymien jäsenistä.

         TUKI-INTENSITEETTI – UNIONIN TALOUDELLISEN TUEN MÄÄRÄ

                  18.

                  Unionin taloudellinen tuki kattaa hallinnolliset kustannukset, kuten kohdassa 9 a kuvailtiin, ja 50 prosenttia (9) tukikelpoisista kustannuksista (tosiasiallisesti aiheutuneista menoista) YMJ-asetuksen 34 artiklan 1 kohdan mukaisesti.

                  19.

                  On suositeltavaa, että jäsenvaltiot rajoittavat tukikelpoisia kustannuksia soveltamalla

                              a)

                              rahastokohtaisia enimmäismääriä

                              b)

                              yksikkökohtaisia (10) enimmäismääriä.

         HALLINTO JA VARAINHOITO

                  20.

                  YMJ-asetuksen 36 artiklan 2 kohdan ja delegoidun asetuksen (EU) 2017/891 27 artiklan mukaan kunkin jäsenvaltion on laadittava kestäville toimintaohjelmille kansallinen strategia. Strategian on sisällettävä muun muassa alalle valitut ensisijaiset tarpeet ja tasapainossa olevat toimenpiteet/toimet, jotka ilmaistaan yksittäisten toimenpiteiden/toimien rahoitukselle vahvistettuina toimintarahaston enimmäisprosenttimäärinä.
                  Tasapaino on erityisen olennainen riskinhallinnan kohdalla. Käytössä pitäisi olla kriittinen vähimmäismassa (esimerkiksi tuottajaorganisaatiot, joilla on vähimmäismäärä jäseniä) riskinhallintavälineen käyttöön ottamiseksi, korvausten maksamiseksi tuottajille ja tuottajien maksuosuuksien pitämiseksi kohtuullisina. (11)

                  Samalla olisi varmistettava yhteisen maatalouspolitiikan mukaisten eri järjestelmien keskinäinen johdonmukaisuus ja suljettava pois eri kriisitoimenpiteiden rahoituksen päällekkäisyys. Tuottajaorganisaation tai tuottajaorganisaatioiden yhteenliittymän ei esimerkiksi pitäisi korvata tuottajajäsenilleen sellaisten tuotteiden markkinoiltapoistoa, joiden osalta keskinäisestä rahastosta on maksettu korvausta voimakkaasta tulojen laskusta. Keskinäisen rahaston korvauksista hyötyviä tuotteita saa kuitenkin myydä markkinoilla tai jalostaa.

                  21.

                  Jäsenvaltioiden olisi rajattava kaupallisten lainojen kesto kunkin toimintaohjelman keston mukaan.

                  22.

                  Jäsenvaltiot voivat vahvistaa erityisiä sääntöjä maksuosuudesta, joka tuottajaorganisaation jokaisen tuottajajäsenen tai tuottajaorganisaatioiden yhteenliittymän jäsenen tai itse tuottajaorganisaation tai tuottajaorganisaatioiden yhteenliittymän pitäisi maksaa rahastoon, sekä maksuaikataulusta. Summaa, joka tuottajaorganisaation tuottajajäsenen tai tuottajaorganisaatioiden yhteenliittymän jäsenen tai itse tuottajaorganisaation tai tuottajaorganisaatioiden yhteenliittymän on maksettava, voitaisiin mukauttaa esimerkiksi ennakkoon tehtävän riskinarvioinnin, keskitulojen ja tuottajaorganisaation tai yhteenliittymän koon perusteella. Tällaiset vaatimukset olisi niiden käyttöönoton jälkeen sisällytettävä tuottajaorganisaation tai tuottajaorganisaatioiden yhteenliittymän perussääntöihin. Jäsenvaltion on taattava toimenpiteen asianmukainen kohdentaminen ja räätälöinti strategisen lähestymistapansa mukaan SWOT-analyysin tai kansallisessa strategiassa määritettyjen tarpeiden perusteella.

                  23.

                  Keskinäinen rahasto, joka voi saada YMJ-asetuksen 33 artiklan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan d alakohdan mukaista tukea, voi huolehtia muistakin tehtävistä, kuten myöntää lainoja tuottajajäsenille. Koska tuottajat maksavat osuuksia yhteiseen varantoon, joka on käytettävissä kriisien yhteydessä, tuottajajäseniä voitaisiin kannustaa lisämaksuihin, joista voitaisiin muodostaa yhteisten varojen lisävaranto, josta voitaisiin myöntää heille lainoja. Jos keskinäistä rahastoa käytetään myös muihin tarkoituksiin kuin YMJ-asetuksen 33 artiklan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan d alakohdan mukaisten korvausten maksamiseen tuottajajäsenille, keskinäiseen rahastoon muihin tarkoituksiin osoitetut varat olisi erotettava selvästi (esimerkiksi säilyttää erillisillä tileillä) keskinäisen rahaston alkupääomasta/varoista, joita käytettäisiin kriisin yhteydessä (vertaa delegoidun asetuksen (EU) 2017/891 16 artiklassa vahvistettuihin periaatteisiin, jotka koskevat muita kuin tuottajajäseniä). Ainoastaan summat, jotka on osoitettu nimenomaan siihen, että korvauksia varmasti maksetaan tulojen laskettua voimakkaasti epäsuotuisten markkinaolosuhteiden johdosta, olisi korvamerkittävä ja otettava huomioon julkisen tuen intensiteetin laskemisen perustana.

                  24.

                  Muiden yksityisten toimijoiden kuin tuottajajäsenten (esimerkiksi tuottajaorganisaatioiden muiden kuin tuottajajäsenten) maksuosuudet keskinäisen rahaston alkupääomaan voitaisiin sallia. Vaikka tuottajaorganisaation muut kuin tuottajajäsenet ovatkin maksavia jäseniä, niillä ei olisi oikeutta saada mitään korvauksia tai takaisinmaksuja keskinäiseltä rahastolta. Korvauksia keskinäisestä rahastosta voitaisiin joka tapauksessa maksaa ainoastaan tuottajajäsenille unionin hedelmä- ja vihannesalan tukijärjestelmän lopullisina tuensaajina, mutta ei näyttäisi olevan tarpeen rajoittaa alkupääomaan tehtäviä maksuja. (12)

                  25.

                  Jäsenvaltiot voivat säätää tuottajaorganisaatioiden tuottajajäsenten tai tuottajaorganisaatioiden yhteenliittymien jäsenten mahdollisuudesta saada takaisin osa keskinäiseen rahastoon suorittamistaan maksuista tietyn ajan kuluttua, jos keskinäistä rahastoa ei ole käytetty YMJ-asetuksen 33 artiklan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan d alakohdan mukaisten korvausten maksamiseen tuottajajäsenille eikä kerättyjä summia ole käytetty. Jäsenvaltioiden ja tuottajaorganisaatioiden on vahvistettava asianmukaiset ja avoimet säännöt tältä osin.

         VALVONTA JA SEURANTA

                  26.

                  Jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että keskinäisiä rahastoja koskevan toimenpiteen yhteydessä toteutetaan samat tarkastukset kuin toimintaohjelmiin kuuluvien muiden toimenpiteiden ja toimien yhteydessä.

                  27.

                  Tuottajaorganisaatioiden olisi kiinnitettävä erityistä huomiota keskinäisiä rahastoja koskevan toimenpiteen täytäntöönpanoon liittyvään dokumentaatioon, etenkin seuraaviin seikkoihin:

                              a)

                              toimenpiteen sisällyttäminen toimintaohjelmaan tai sen tarkistukseen

                              b)

                              arviointi, joka johti korvauksen maksamiseen keskinäisestä rahastosta (esimerkiksi miten tulojen voimakas lasku laskettiin ja todettiin, minkä tuotteiden osalta, ja miten varmistetaan, että tuottajaorganisaatiosta-hinta mukautetaan markkinahintaan)

                              c)

                              toimenpiteen kattamat jäsenet, tuotteet, tuotannon lopullinen käyttötarkoitus ja ajanjakso

                              d)

                              tuottajaorganisaation panos keskinäisen rahaston täydentämiseen ja sen jäsenten säännölliset maksut keskinäiseen rahastoon.

                  28.

                  Jäsenvaltion olisi tarkistettava dokumentaatio toimintaohjelman muutoksen hyväksymisen yhteydessä ja maksupyynnön yhteydessä.

                  29.

                  Näiden tarkastusten lisäksi jäsenvaltion olisi kiinnitettävä erityistä huomiota liiallisten korvausten ja päällekkäisen rahoituksen riskiin.

         TUOTTAJARYHMIEN, TUOTTAJAORGANISAATIOIDEN JA TUOTTAJAORGANISAATIOIDEN YHTEENLIITTYMIEN VUOSIRAPORTIT

                  30.

                  Keskinäisiin rahastoihin liittyvät tiedot olisi täytettävä täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2017/892 liitteessä II oleviin taulukoihin 3.2 ja 4.1.

         Tehty Brysselissä 30 päivänä syyskuuta 2019.

               Komission puolesta

            Phil HOGAN

               Komission jäsen

         (1)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1308/2013, annettu 17 päivänä joulukuuta 2013, maataloustuotteiden yhteisestä markkinajärjestelystä ja neuvoston asetusten (ETY) N:o 922/72, (ETY) N:o 234/79, (EY) N:o 1037/2001 ja (EY) N:o 1234/2007 kumoamisesta (EUVL L 347, 20.12.2013, s. 671).

         (2)  Komission delegoitu asetus (EU) 2017/891, annettu 13 päivänä maaliskuuta 2017, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1308/2013 täydentämisestä hedelmä- ja vihannesalan sekä hedelmä- ja vihannesjalostealan osalta, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1306/2013 täydentämisestä mainituilla aloilla sovellettavien seuraamusten osalta ja komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 543/2011 muuttamisesta (EUVL L 138, 25.5.2017, s. 4).

         (3)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2017/2393, annettu 13 päivänä joulukuuta 2017, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston (maaseuturahasto) tuesta maaseudun kehittämiseen annetun asetuksen (EU) N:o 1305/2013, yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta, hallinnoinnista ja seurannasta annetun asetuksen (EU) N:o 1306/2013, yhteisen maatalouspolitiikan tukijärjestelmissä viljelijöille myönnettäviä suoria tukia koskevista säännöistä annetun asetuksen (EU) N:o 1307/2013, maataloustuotteiden yhteisestä markkinajärjestelystä annetun asetuksen (EU) N:o 1308/2013 ja elintarvikeketjuun, eläinten terveyteen ja eläinten hyvinvointiin, kasvien terveyteen ja kasvien lisäysaineistoon liittyvien menojen hallinnointia koskevista säännöksistä annetun asetuksen (EU) N:o 652/2014 muuttamisesta (EUVL L 350, 29.12.2017, s. 15).

         (4)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1305/2013, annettu 17 päivänä joulukuuta 2013, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston (maaseuturahasto) tuesta maaseudun kehittämiseen ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1698/2005 kumoamisesta (EUVL L 347, 20.12.2013, s. 487).

         (5)  Esimerkiksi tuotantopanoskustannusten noustessa myös tulot voivat kasvaa. Kustannusten nousu vaikuttaisi kuitenkin nettotuloihin.

         (6)  Komission täytäntöönpanoasetus (EU) 2017/892, annettu 13 päivänä maaliskuuta 2017, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1308/2013 soveltamissäännöistä hedelmä- ja vihannesalan sekä hedelmä- ja vihannesjalostealan osalta (EUVL L 138, 25.5.2017, s. 57).

         (7)  Esimerkiksi tukikelpoisuuteen vaadittava tuottajaorganisaation tai yhteenliittymän vähimmäiskoko.

         (8)  Esimerkiksi kansallisessa strategiassa asetetut lisäedellytykset.

         (9)  Unionin taloudellinen tuki toimintarahastoille.

         (10)  Esimerkiksi tuottajaorganisaatio, sen jäsenet tai tuotteet.

         (11)  Toteuttamalla täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 2017/892 26 ja 27 artiklassa tarkoitetut tarkastukset ja toimenpiteet.

         (12)  Ks. delegoidun asetuksen (EU) 2017/891 16 artikla.