title: Suositus: neuvoston päätös keskinäisen avun antamisesta Latvialle

text:
Tärkeä oikeudellinen huomautus

|

52009PC0004(01)

	[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |Bryssel 8.1.2009KOM(2009) 4 lopullinenSuositus:NEUVOSTON PÄÄTÖSkeskinäisen avun antamisesta LatviallesekäEhdotus:NEUVOSTON PÄÄTÖSEU:n keskipitkän ajan rahoitustuen myöntämisestä LatvialleSuositus:NEUVOSTON PÄÄTÖSkeskinäisen avun antamisesta LatviallesekäEhdotus:NEUVOSTON PÄÄTÖSEU:n keskipitkän ajan rahoitustuen myöntämisestä LatviallePERUSTELUT1. JOHDANTOLatvian talouteen on viime vuosina kertynyt huomattavaa epätasapainoa, sillä löyhät luottoehdot ja liian elvyttävä finanssipolitiikan viritys ovat ruokkineet talouden nopeaa laajenemista. Tämä on ollut vastoin komission ja neuvoston antamia neuvoja, varsinkin Latvian perättäisistä lähentymisohjelmista annettuja lausuntoja. Maailmanlaajuinen finanssikriisi ja asenteiden yleinen kovettuminen nousevan talouden maita kohtaan ovat pahentaneet tilannetta huomattavasti, minkä vuoksi luotonsaanti on koko ajan vaikeutunut ja kallistunut. Latvian pääoma- ja rahoitusmarkkinoihin on kohdistunut huomattavaa painetta lokakuusta lähtien, mikä heijastaa kasvavaa huolta maan talous- ja rahoitustilanteen kestävyydestä. Erityistä huolta on aiheuttanut pankkiala, varsinkin maan suurimman kotimaisessa omistuksessa olleen, ulkoisesta rahoituksesta hyvin riippuvaisen ja lopulta valtion omistukseen ja määräysvaltaan otetun Parex-pankin elinkelpoisuus. Kaiken kaikkiaan Latviaa on kohdannut äkillinen ja ankara pankkialan ja ulkoisen rahoituksen kriisi.Tätä taustaa vasten Latvian viranomaiset ottivat yhteyttä EU:hun ja IMF:ään rahoitustuen saamiseksi. Komissio ja neuvoston puheenjohtajamaa ilmoittivat 22. marraskuuta, että EU oli valmis osallistumaan IMF:n kanssa koordinoituun rahoituspakettiin, jolla tuettaisiin Latvian maksutaseen kestävyyttä. Samalla kuitenkin korostettiin, että rahoitustukea annettaisiin ainoastaan sillä edellytyksellä, että Latvian viranomaiset sitoutuisivat lujasti tiukkaan ja uskottavaan talouden sopeutusohjelmaan. Komission ja IMF:n kanssa käytyjen keskustelujen pohjalta Latvian parlamentti hyväksyi 12. joulukuuta viranomaisten ehdotuksen talouden vakauttamiseen ja kasvun elvyttämiseen tähtäävästä ohjelmasta, jäljempänä ’ohjelma’. Ohjelman keskeisiä tavoitteita on säilyttää kotimainen ja kansainvälinen luottamus rahoitusjärjestelmään, myötävaikuttaa suoraan ja välillisesti siihen, että kustannuskilpailukyvyn heikkenemis- ja inflaation nopeutumissuuntaus saataisiin pysäytettyä ja käännettyä päinvastaiseksi alentamalla julkisen sektorin palkkakustannuksia aiempaa huomattavasti tiukemman finanssipolitiikan virityksen keskeisenä osatekijänä, sekä lisätä talouden kasvupotentiaalia useiden rakenneuudistusten turvin.2. MAKROTALOUDEN VIIMEAIKAINEN KEHITYSLatvian kokonaistuotanto kasvoi 1990-luvun loppupuolelta jatkuneen, lähinnä kotimaiseen kysyntään pohjautuneen korkean kasvun kauden myötä kaksinumeroisin luvuin vuosina 2005–2007. Kasvua ruokki ennen kaikkea luotonannon voimakas kasvu, mikä lisäsi yksityistä kulutusta ja kiinteistösijoituksia. Tilanne muuttui kuitenkin vuoden 2007 puoliväliin mennessä, kun kiinteistöjen ylihinnoittelu kävi kestämättömäksi. Näinä vuosina talouden rakenteessa tapahtui siirtymä pois avoimelta sektorilta suljetulle sektorille, mikä heikensi talouden ulkoista kestävyyttä ja johti vakaviin ylikuumenemispaineisiin.BKT:n kasvu hidastui huomattavasti vuoden 2008 kolmen ensimmäisen neljänneksen aikana. Tämän suuntauksen odotetaan jatkuvan lähinnä yksityisen kulutuksen ja yksityisten sijoitusten hiipumisen myötä. Yksityistä kulutusta ovat supistaneet nopea inflaatio, kiinteistöjen hintojen lasku, lainanhoitokulujen kasvu, lainansaannin vaikeutuminen sekä heikentyneet työllisyys- ja tulonäkymät. Rakennusalan kiinteät investoinnit ovat vähenemässä kiinteistömarkkinoiden ja laiteinvestointien noususuhdanteen päättymisen myötä, kun otetaan huomioon heikot kysyntänäkymät sekä kotimaassa että ulkomailla. Yritysmaailmaan kohdistuu työvoimakustannusten kasvusta johtuvia huomattavia kustannuspaineita, ja rahoituksen saanti vaikeutuu koko ajan. EU:n rahoitusta saavat hankkeet ja yleensäkin julkiset hankkeet tarjoavat jonkinlaisen suojan muiden investointien huomattavaa vähenemistä vastaan. BKT:n kasvun odotetaan kuitenkin supistuvan hyvin pitkään, sillä kotimainen kysyntä on erittäin heikkoa eikä nettoviennin kasvu kata sitä riittävässä määrin.Työmarkkinaolosuhteet ovat ruvenneet elpymään vasta viime aikoina, mutta työmarkkinoiden reaktio kotimaisen kysynnän heikentymiseen tulee olemaan huomattava. Työttömyys kasvoi vuoden 2008 toisen neljänneksen 6,3 prosentista 7,2 prosenttiin kolmannella neljänneksellä, ja palkkojen nimelliskasvu on kohtuullistumassa, vaikka lähtötaso onkin korkea. Latvian työmarkkinoita pidetään hyvin joustavina, minkä pitäisi rajoittaa tuotanto- ja työvoimakustannuksia, jotka liittyvät palkkojen mukauttamiseen tuottavuuteen.YKHI-inflaatio oli enimmillään 17,7 prosenttia toukokuussa 2008, jonka jälkeen se supistui 11,8 prosenttiin marraskuussa. Pohjainflaatio[1] (11,0 % marraskuussa) ja palveluhintainflaatio hidastuvat koko ajan, kun kysyntäpaine pienenee. Näkymät inflaation huomattavasta hidastumisesta jatkossakin ovat hyvät, kun otetaan huomioon ennuste kotimaisen kysynnän jyrkästä laskusta, yksityisen sektorin maltilliseen palkkakehitykseen johtavasta julkisen sektorin palkkojen alenemisesta (ks. 6 jakso) ja hyödykkeiden yleismaailmallisesta hintojen laskusta.Ulkoinen epätasapaino on ollut hyvin huomattavaa, ja ulkoinen velka on lisääntynyt kestämättömällä tavalla. Ulkomainen luotonotto väheni kuitenkin huomattavasti vuonna 2008, kun kotimainen kysyntä hiipui. Maksutasetta ja ulkomaista varallisuusasemaa käsitellään jäljempänä 5 jaksossa.3. JULKINEN TALOUSJulkisen talouden asema korostuu Latviassa, koska rahapolitiikan mahdollisuudet ovat rajalliset valuuttakurssijärjestelmän ollessa lähes kiinteä[2]. Latvia harjoitti kuitenkin myötäsyklistä finanssipolitiikkaa kotimaisen kysynnän ollessa huipussaan vuosina 2005–2007, vaikka julkisen talouden toteutuma oli kohenemassa. Tämä oli myös vastoin Latvian perättäisistä lähentymisohjelmista annetuissa neuvoston lausunnoissa esitettyjä toistuvia neuvoja. Odottamattomat tulot tavallisesti käytettiin vuoden aikana tehdyissä lisätalousarvioissa eikä varantoja kerrytetty huonojen aikojen varalta. Julkisen sektorin palkkojen kasvu kiihdytti yksityisen sektorin palkkojen nousua, sillä verrannolliset palkat olivat julkisella sektorilla korkeammat. Latviassa yli 30 prosenttia työllistetyistä on töissä julkisella sektorilla, ja kun otetaan huomioon, että palveluala on suhteellisen suuri, noin 75 prosenttia bruttoarvonlisäyksestä, julkisen sektorin palkat vaikuttavat paljon yksityisen sektorin palkkoihin.Vuoden 2008 kymmenen ensimmäisen kuukauden aikana alv-tulot tippuivat huomattavasti (-3 % vuositasolla), mikä johtui yksityisen kulutuksen jyrkästä laskusta. Muista keskeisistä verolajeista saadut tulot säilyivät aluksi suhteellisen hyvällä tasolla nopean inflaation myötä, mutta nämä suotuisat vaikutukset ovat katoamassa. Latvian valtionkassa arvioi, että valtion vuoden 2008 konsolidoidun talousarvion (eli keskushallinnon ja sosiaaliturvakassan) alijäämä saattaa olla noin 2 ½–2 ¾ prosenttia suhteessa BKT:hen[3]. Kun otetaan huomioon, että näissä olosuhteissa paikallishallintoon saattaa kertyä hienoinen alijäämä (vaikka tämä osa-ala on tiettyjen rajoitusten avulla pyritty pitämään tasapainossa tai ylijäämäisenä), julkisen talouden vuoden 2008 alijäämä vaikuttaa olevan lähellä 3 prosenttia suhteessa BKT:hen.Vuoden 2009 talousarviossa, sellaisena kuin parlamentti sen hyväksyi 14. marraskuuta, tavoitteena oli konsolidoidun julkisen talouden 1 ½ prosentin alijäämä suhteessa BKT:hen. Perusteena oli kuitenkin epärealistinen oletus siitä, että tuotanto supistuisi ainoastaan 1 prosentin. Talousarvioon sisältyi huomattavia välittömien verojen alennuksia ja menolisäyksiä. Jo tuolloin oli selvää, että tuotanto supistuisi huomattavasti esitettyä enemmän ja että ilman tasapainottavia toimenpiteitä alijäämä olisi vaarassa kasvaa hyvinkin suureksi. Paikallishallinnon hyvin vähäinen alijäämä mukaan luettuna viranomaiset ennustivat julkisen talouden alijäämän olevan 1,8 prosenttia suhteessa BKT:hen ja perusalijäämän 1,1 prosenttia suhteessa BKT:hen. Kun huomioon otettiin vuoden 2008 viimeisten kuukausien veronkantotiedot ja vuoden 2009 heikkenevät talousnäkymät, ennuste julkisen talouden rahoitusasemasta heikkeni huomattavasti verrattuna komission yksiköiden syksyn talousennusteessa esitettyyn ennusteeseen 5,6 prosentin alijäämästä suhteessa BKT:hen. Julkisen talouden velkasuhde oli sitä vastoin vuoden 2007 lopussa EU:n alhaisimpia eli 9,5 prosenttia.4. RAHOITUSMARKKINATLatvian rahoitusjärjestelmää dominoi lähes yksinomaan pankkiala, joka on kehittynyt hyvin nopeasti kymmenen viime vuoden aikana. Kaksi osa-aluetta voidaan selkeästi erottaa toisistaan. Yhtäältä maassa on ulkomaisessa omistuksessa olevia pankkeja, jotka saavat rahoituksensa lähinnä emoyhtiöiden suoraan antamista luotoista. Niiden markkinaosuus on noin 70 prosenttia. Toisaalta kotimaiset pankit saavat rahoituksensa lähinnä ulkomaisista syndikoiduista luotoista ja muiden maiden asukkaiden tekemistä talletuksista. Muiden maiden asukkaiden tekemien talletusten osuus oli huomattava eli 43,5 prosenttia kaikista muista kuin raha- ja rahoituslaitosten tekemistä talletuksista marraskuun 2008 alussa. Tämä onkin erityisen silmiinpistävä piirre. Latvian rahoitusjärjestelmä on näin ollen riippuvainen ennen kaikkea ulkoisesta rahoituksesta riippumatta siitä, onko rahoitus peräisin emoyhtiöiltä, muiden maiden asukkaiden tekemistä talletuksista vai ulkomaisista syndikoiduista luotoista. Tämän vuoksi ulkomaista velkaa on hyvin paljon ja sen määrä kasvaa, ja asukkaille tarjotut luotot ovat ennen kaikkea valuuttalainoja (lähes 90 % kaikista lainoista). Kotimainen luotonanto on kasvanut vuoden 1997 10 prosentista suhteessa BKT:hen 90 prosenttiin vuonna 2007. Sen vuoksi näyttää siltä, että kaksi merkittävintä Latvian pankkijärjestelmään vaikuttavaa riskiä ovat likviditeetti ja luottoriskit.Likviditeettiriskit ovat jo toteutuneet, sillä likviditeettipaineet ovat jatkuneet lokakuusta 2008 lähtien. Takaisinmaksuvaikeuksia ounastellen kaksi ulkomaista yhtymää antoi selkeää osviittaa siitä, että ne saattaisivat pyytää Parex-pankille myönnettyjen lainojen aikaista takaisinmaksua. Lainaa oli yhteensä 0,8 miljardia euroa, ja sen oli tarkoitus erääntyä helmikuussa ja kesäkuussa 2009. Tämä johti pankin osittaiseen kansallistamiseen 10. marraskuuta 2008. Tällä tavoin myönnetyt julkiset lainatakaukset katsottiin kuitenkin riittämättömiksi, minkä vuoksi Parex kansallistettiin kokonaan joulukuun alussa ja talletuksille asetettiin nostoraja (50 000 euroa kuukaudessa henkilöä kohden). Näistä toimenpiteistä huolimatta muiden maiden asukkaat ovat nostaneet huomattavia määriä talletuksia Parexista ja muista samanlaisella liiketoimintamallilla toimivista kotimaisista pankeista, ja näistä talletuksista vain pieni osa on talletettu uudelleen muihin pankkeihin Latviassa. Järjestelmään kohdistuvien likviditeettipaineiden vuoksi Latvian keskuspankki ilmoitti 13. marraskuuta, että se edelleen alentaisi vaadittua varantosuhdetta 7 prosentista 5 prosenttiin lyhytaikaisten velkojen osalta ja 5 prosentista 3 prosenttiin yli kahden vuoden velkojen osalta, mikä vapautti likviditeettiä (päätökset tulivat voimaan kahdessa yhden prosenttiyksikön erässä 24. marraskuuta ja 24. joulukuuta). Varantojen hupeneminen on kuitenkin jatkunut, ja Latvian keskuspankin ulkomainen nettovelka kasvoi 0,9 miljardia euroa lokakuun 2008 alusta vuoden loppuun mennessä. Latvian asukkaiden ja muiden maiden asukkaiden ulkomaisessa omistuksessa oleviin pankkeihin tekemät talletukset kasvoivat samalla ajanjaksolla, ja ennen kaikkea emoyhtiöiden likviditeettituki vaikutti turvatulta.Luottoriski ei ole vielä toteutunut huomattavassa määrin, mutta sen odotetaan kasvavan tulevina kuukausina. Vaikka erääntyneiden lainojen määrä on jo kasvanut, järjestämättömien luottojen määrä on tähän mennessä pysytellyt alle 1 prosentissa kaikista lainoista, mikä osaltaan johtuu ongelmalainojen parhaillaan käynnissä olevasta uudelleenjärjestelystä. Ennakoidun pitkittyneen taantuman kielteinen vaikutus asukkaiden tuloihin ja näin ollen heidän velanmaksukykyynsä kasvaa kuitenkin selvästi. Vakavaraisuussuhteet alenevat ja saattavat lähestyä lakisääteistä vähimmäismäärää, jolloin saatetaan tarvita pääomalisäyksiä.Pankkialan nykyinen ja tuleva asema riippuu objektiivisista seikoista mutta myös uskottavuudesta ja luottamukseen liittyvistä odotuksista. Nykyisessä taloustilanteessa on olennaisen tärkeää varmistaa luottamus, jotta talletuspohja voidaan vakauttaa ja lieventää likviditeettipaineita jatkossa. Kun otetaan huomioon tiukka julkisen talouden tilanne, luottamuksen palauttaminen rahoitusalaan julkisin toimin on uskottavaa ainoastaan, jos näillä toimilla on vahva kansainvälinen rahoitustuki.5. MAKSUTASE JA ULKOISET RAHOITUSTARPEETLatvian talouden voimakkaalle kasvulle vuoteen 2007 saakka oli luonteenomaista huomattavan ulkoisen epätasapainon syntyminen ja kestämättömän ulkoisen velan kertyminen. Ulkomainen bruttovelka oli yli 135 prosenttia suhteessa BKT:hen vuoden 2007 lopussa (ulkomainen nettovelka oli 52 % suhteessa BKT:hen). Ulkomainen varallisuusasema vuoden 2007 lopussa heikkeni siten, että nettovelka oli 79 prosenttia suhteessa BKT:hen. Vuoden 2008 toisen neljänneksen loppuun mennessä nettovelka oli arvioiden mukaan kasvanut 82 prosenttiin suhteessa BKT:hen.Vuonna 2008 kotimaisen kysynnän laskiessa ulkomainen luotonotto supistui huomattavasti. Latvian keskuspankin alustavien arvioiden mukaan vaihtotaseen alijäämä supistui noin 12 ½ prosenttiin suhteessa BKT:hen vuoden 2008 kolmannella neljänneksellä (oltuaan enimmillään yli 27 % suhteessa BKT:hen vuoden 2006 neljännellä neljänneksellä). Kauppataseen alijäämän odotetaan vuonna 2009 pysyttelevän noin 10 prosentissa suhteessa BKT:hen (kuten vuoden 2008 viimeisinä kuukausina), mutta koska palvelutase on positiivinen ja tulotili on paranemassa, vaihtotaseen alijäämä lienee vähäisempi. Jotta varmistettaisiin, että BKT:n kasvuperusta vaihtuu supistuvasta kotimaisesta kysynnästä kasvavaan vientiin, palkat on mukautettava paremmin tuottavuuteen ja on jatkettava rakenneuudistuksia, jotka vahvistavat talouden tarjontapuolta.Vaikka vaihtotaseen alijäämän korjaaminen viime vuosien kestämättömältä tasolta on elintärkeä osatekijä moitteettoman maksutasetilanteen palauttamisessa, se ei sinällään riitä ulkoisen kestävyyden saavuttamiseksi, kun otetaan huomioon maan huomattava, usein lyhyen aikavälin velkakanta. Ulkoiseen rahoitukseen odotetaan kohdistuvan huomattavaa painetta jonkin aikaa, sillä ulkomaisten luottojen saatavuus on heikentynyt, Latvian asukkaiden ja muiden maiden asukkaiden talletuksia mahdollisesti menetetään ja maahan suuntautuvien sijoitusten näkymät ovat heikentyneet. Valuuttavarantojen (jotka pienenivät noin 25 % lokakuun alun ja joulukuun alun 2008 välillä) hupeneminen entisestään vaarantaisi Latvian kurssisidonnaisuuden. Tätä taustaa vasten tarvitaan ulkoista rahoitustukea, jonka turvana on vahva poliittinen ohjelma, maksuvalmiuden parantamiseksi lyhyellä aikavälillä samalla kun tuetaan järjestäytynyttä ulkoista sopeutusta keskipitkällä aikavälillä.Edellä olevan perusteella komissio katsoo, että Latvian maksutase on vakavasti uhattuna. Sen vuoksi komissio suosittelee, että neuvosto tekee päätöksen keskinäisen avun antamisesta.6. TALOUDEN VAKAUTTAMISEEN JA KASVUN ELVYTTÄMISEEN TÄHTÄÄVÄ LATVIAN OHJELMA: MAKROTALOUTTA JA RAHOITUSJÄRJESTELMÄÄ KOSKEVAT TOIMENPITEETLatvian viranomaisten ja koordinoituun kansainvälisen rahoitustuen pakettiin mahdollisesti osallistuvien tahojen väliset keskustelut johtivat siihen, että viranomaiset hyväksyivät kunnianhimoisen politiikkaohjelman (joka esitettiin parlamentille ja jonka parlamentti hyväksyi 12. joulukuuta, kuten edellä on todettu). Ohjelma perustuu latin nykyisen kurssisidonnaisuuden säilyttämiseen. Kurssisidonnaisuus on jatkossakin keskeinen politiikan kiinnekohta. Ohjelman tarkoituksena on puuttua rahoitusalan haavoittuvuuteen, korjata julkisen talouden epätasapaino ja parantaa kilpailukykyä samalla kun säilytetään valuuttakurssin kapea vaihteluväli. Siihen sisältyy viipymätön ja kestävä julkisen talouden vakauttaminen, kattava strategia pankkialan ongelmien ratkaisemiseksi, sääntelyviranomaisten kriisinhallintavalmiuksien vahvistaminen, laajoja rakenneuudistuksia sekä muita merkittäviä toimenpiteitä. Ohjelman sisältämän makrotalouden skenaarion mukaan BKT supistuu 5 prosenttia vuonna 2009 ja edelleen 3 prosenttia vuonna 2010, minkä jälkeen tapahtuu hienoinen 2 prosentin elpyminen vuonna 2011. Julkisen talouden strategiana on alijäämän supistuminen enintään 3 prosenttiin suhteessa BKT:hen viimeistään vuonna 2011. Tavoitteena on näin ollen Maastrichtin alijäämäkriteerin saavuttaminen kyseisenä vuonna.EU:n, IMF:n ja muiden osapuolten kanssa käydyissä neuvotteluissa korostuivat tulevat julkisen talouden huomattavat alijäämät, ja neuvottelujen seurauksena hallitus hyväksyi vuoden 2009 tarkistetun talousarvioluonnoksen. Parlamentti hyväksyi talousarvion 12. joulukuuta talouden vakauttamiseen tarkoitetun kiireellisen ohjelman mukaisesti. Tarkistettu talousarvio perustuu tarkistettuun ennusteeseen BKT:n supistumisesta 5 prosenttia vuonna 2009, ja siinä otetaan huomioon talousnäkymien viimeaikainen heikkeneminen. Tavoitteena on julkisen talouden alle 5 prosentin suuruinen alijäämä suhteessa BKT:hen[4], mikä merkitsee ainoastaan hienoista rakenteellista sopeutusta verrattuna vuoden 2008 arvioituun toteutumaan (sopeutus on kuitenkin paljon suurempi kuin marraskuussa hyväksytyssä talousarviossa). Lisäksi on tarkoitus hyväksyä viimeistään maaliskuun 2009 lopussa kyseiselle vuodelle täysimittainen lisätalousarviolaki, joka vastaa joulukuussa esitettyä talousarvioluonnosta.Menopuolella vakauttamisessa keskitytään julkisen sektorin palkkojen huomattavaan alentamiseen (keskimääräistä palkkaa alennetaan 15 % verrattuna alkuperäiseen 14. marraskuuta 2008 hyväksyttyyn talousarvioon – tämä kattaa kuitenkin ainoastaan osittain viime vuosien huomattavat reaalimääräiset korotukset) ja henkilöstömäärän lisäsupistuksiin. Lisäksi suunnitteilla on muuhun kuin henkilöstöön liittyvien juoksevien kustannusten huomattava alentaminen. Muita merkittäviä suunnitteilla olevia toimenpiteitä ovat tukien (ei koske sosiaaliturvaa) ja tavaroihin ja palveluihin käytettyjen menojen alentaminen sekä paikallishallinnon menonkiristykset. Tässä yhteydessä EU-rahoitteisten hankkeiden kansallinen yhteisrahoitus säilytetään suunnitellulla tasolla ja taloutta autetaan siirtymään kohti avointa sektoria. Tulopuoleen sisältyy yleisen arvonlisäverokannan 3 prosenttiyksikön korotus 21 prosenttiin, kapeampaan veropohjaan (lähinnä lääkkeisiin) sovellettavan alennetun arvonlisäverokannan korotus 5 prosentista 10 prosenttiin, polttoaineen valmisteveron korotus (vastaamaan EU:n säännöstöä) sekä näiden korotusten osittainen tasoittaminen alentamalla henkilökohtaista tuloveroastetta 2 prosenttiyksikköä.Julkisen talouden lisävakauttamista suunnitellaan vuodeksi 2010, ja julkisen talouden keskipitkän aikavälin kehys on kytköksissä tavoitteeseen saada julkisen talouden alijäämä supistettua vuonna 2011 enintään 3 prosenttiin suhteessa BKT:hen, joka vastaisi Maastrichtin julkisen talouden lähentymiskriteeriä. Lisäksi menoja rajoitetaan edelleen vuonna 2010 ja käyttöön otetaan pääomatulovero (10 %). Verovapautukset poistamalla ja veropohjaa näin laajentamalla kasvatetaan kiinteistö- ja varallisuusverosta saatavaa tuloa, mikä lisää vakautusta kyseisenä vuonna. Lisäksi toteutetaan budjettimenettelyjen suunnittelua ja toteuttamista lujittavia toimenpiteitä hyväksymällä uusi julkisen talouden kehys ja talousarviouudistusta koskeva laki.Edellä kuvatun julkisen talouden paketin lisäksi ennakkoedellytyksenä ulkoisen rahoitustuen saamiseksi on Parex-pankin ongelmien ratkaiseminen niin, ettei nykyisillä osakkeenomistajilla olisi enää omistusoikeutta. Ensimmäisen tilintarkastuksen jälkeen valtio on jo ottanut yli 85 prosenttia pankin omasta pääomasta määräysvaltaansa. Pankin johto on vaihdettu. Uudella johdolla on valmisteilla pankin ongelmien ratkaisemiseksi suunnitelma, joka merkitsisi valtiolle mahdollisimman vähäisiä tappioita. Johto hakee piakkoin ulkoisten kumppaneiden lujaa sitoumusta uudistaa Parexin syndikoitu rahoitus.Muilla toimenpiteillä pyritään varmistamaan pankkialan laajempi vakaus keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä. Ensimmäisessä vaiheessa viranomaiset pyrkivät palauttamaan luottamuksen pankkijärjestelmään. Pankkijärjestelmää tarkastellaan kohdennetusti sen varmistamiseksi, että kaikki pankit ovat vakavaraisia ja niillä on riittävästi pääomaa. Pääomakorotuksia tarvitsevien elinkelpoisten pankkien on haettava yksityisiä uudelleenjärjestelyjä ulkopuolisten sijoittajien tai sulautumien kautta taikka pyydettävä pääomatukea emopankeiltaan.Lähes kaikki nykyinen ulkomaan velka on yksityisellä sektorilla. Jotta velkataso saataisiin tulevaisuudessa vastaamaan kestävää kasvua, velkojen uudelleenjärjestely on vakavaraisuuteen, valvontaan ja rahapolitiikkaan liittyvien toimenpiteiden ohella ohjelman keskeisiä osatekijöitä. Samalla lujitetaan tarkoituksenmukaista oikeusperustaa olemassa olevan velan juoksuaikojen ja valuuttayksiköiden uudelleenjärjestämiseksi. Etusijalle asetetaan myös maksukyvyttömyysmenettelyjen helpottaminen ja tervehdyttämissuunnitelmien nopea täytäntöönpano.Talouspoliittinen ohjelma sisältää myös Lissabonin strategian mukaisia rakenneuudistustoimenpiteitä, kuten aktiivinen työmarkkinapolitiikka ja elinikäinen oppiminen, yksityisen sektorin toimijoiden laajempi osallistuminen T&K:een ja innovointitoimintaan, vienninedistämistoimenpiteet ja yritysten hallinnollisen rasitteen vähentäminen.7. EU:N TUKI KANSAINVÄLISTEN TOIMIEN MAKSUTASEJÄRJESTELYÄ KOSKEVASSA OSUUDESSAKun otetaan huomioon Latvian parhaillaan kokemat vakavat maksutaseongelmat ja edellyttäen, että Latvian viranomaiset lujasti sitoutuvat toteuttamaan merkittävän talouden sopeutusohjelman, komissio suosittaa kuultuaan talous- ja rahoituskomiteaa 12. tammikuuta 2009, että neuvosto hyväksyisi EY:n perustamissopimuksen 119 artiklassa tarkoitetun keskinäisen avun antamisen.Komissio ehdottaa talous- ja rahoituskomiteaa kuultuaan lisäksi, että hyväksyttyään komission suosituksesta edellä mainitun neuvoston päätöksen keskinäisen avun antamisesta Latvialle neuvosto hyväksyisi päätöksen, joka koskee EU:n jäsenvaltioille myöntämän järjestelyn (18 päivänä helmikuuta 2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 332/2002) mukaisen 3,1 miljardin euron suuruisen keskipitkän aikavälin rahoitustuen myöntämistä Latvialle sen maksutaseen kestävyyden tukemiseksi.Keskipitkän aikavälin rahoitustuki myönnettäisiin tilanteessa, jossa Latviaa uhkaa vakavasti kotimaisen ja kansainvälisen luottamuksen menettäminen maan rahoitusjärjestelmää kohtaan, julkisen talouden tilanne heikkenee ja Latviaan kohdistuu huomattavia rahoituspaineita lähitulevaisuudessa. Tuella on kaiken kaikkiaan tarkoitus helpottaa tarpeellisia ulkoisia ja sisäisiä sopeutuksia. Rahoituksen arvioitu kokonaistarve on vuoden 2011 ensimmäiseen neljännekseen asti 7,5 miljardia euroa. Tämä summa kattaa ulkomaan taseen (vaihto- ja pääomataseen) odotetun alijäämän, talletusten noston, erääntyvien lainojen vaillinaisen uusiminen, maksutaseessa olevat virheet ja poisjäännit sekä kansainvälisten varantojen kerryttämisen vakaalle tasolle.Tukea myönnettäisiin yhdessä IMF:n ja muiden monen- ja kahdenvälisten tahojen kanssa. Se maksettaisiin kuudessa erässä, ja siihen liittyisi talouspoliittisia ehtoja. Ehdotetun päätöksen voimassaolo päättyisi kolmen vuoden kuluttua sen voimaantulosta. EY:n lainojen nostoon liittyvät talouspoliittiset ehdot vahvistetaan Latvian viranomaisten kanssa tehtävässä yhteisymmärryspöytäkirjassa. Nämä ehdot ovat pääpiirteissään seuraavat:Julkisen talouden merkittävä vakauttaminen aina vuoteen 2011 saakka . Alkuperäiseen 14. marraskuuta 2008 hyväksyttyyn talousarvioon verrattuna vuodeksi 2009 on suunnitteilla hyvin huomattavia julkisen talouden vakauttamistoimia, joiden tavoitteena on enintään 5 prosentin suuruinen julkisen talouden alijäämä suhteessa BKT:hen. Vakauttaminen jatkuu vuonna 2010. Vakauttamista tukeviin julkisen talouden toimenpiteisiin sisältyvät erityisesti seuraavat: i) julkisen talouden selkeä keskipitkän aikavälin ohjelma, jonka tavoitteena on supistaa julkisen talouden alijäämä alle perustamissopimuksen 3 prosentin viitearvon suhteessa BKT:hen viimeistään vuonna 2011; ii) julkisen sektorin keskimääräisen palkkatason nimellismääräinen alentaminen noin 15 prosenttia vuonna 2009 talousarvion keskipitkän aikavälin enimmäismäärien rajoissa; tämän pitäisi koskea myös paikallishallintoa, valtion virastoja ja valtion omistamia yrityksiä; iii) bonusten ja vastaavien korvausten poistaminen; iv) julkisen sektorin ja paikallishallinnon työpaikkojen vähentäminen vähintään 5 prosenttia; v) tukien (ei koske sosiaaliturvaa) ja tavaroihin ja palveluihin käytettyjen menojen huomattava alentaminen; vi) EU-rahoitteisten hankkeiden toteuttaminen aiemmin suunnitellulla tasolla.Rahoituksellisia ehtoja koskevat toimenpiteet, jolla pyritään varmistamaan pankkialan laajempi vakaus keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä. Aluksi viranomaiset pyrkivät palauttamaan luottamuksen pankkijärjestelmään. Pankkijärjestelmää tarkastellaan kohdennetusti sen varmistamiseksi, että kaikki pankit ovat vakavaraisia ja niillä on riittävästi pääomaa. Pääomakorotuksia tarvitsevien elinkelpoisten pankkien on haettava yksityisiä uudelleenjärjestelyjä ulkopuolisten sijoittajien tai sulautumien kautta taikka pyydettävä pääomatukea emopankeiltaan. Tässä prosessissa tärkeällä sijalla olivat kolmen suuren ulkomaisen pankkiryhmittymän erilliset ilmoitukset 18. joulukuuta 2008 niiden sitoumuksesta pysytellä Latviassa ja tukea siellä toimintojaan.Yksityisen sektorin velkojen uudelleenjärjestely , jotta vähennettäisiin korkeasta velkatasosta aiheutuvaa haavoittuvuutta (lähes kaikki ulkomainen velka on yksityisellä sektorilla), minkä lisäksi tulevat vakavaraisuuteen, valvontaan ja rahapolitiikkaan liittyvät toimenpiteet. Samalla olisi lujitettava tarkoituksenmukaista oikeusperustaa olemassa olevan velan juoksuaikojen ja valuuttayksiköiden uudelleenjärjestämiseksi. Etusijalle on asetettava myös maksukyvyttömyysmenettelyjen helpottaminen ja tervehdyttämissuunnitelmien nopea täytäntöönpano. Tähän sisältyy maksukyvyttömyyslain tarkistaminen, jotta helpotettaisiin yritysten ja niiden velkojien välisiä lainajärjestelyjä, sekä henkilökohtaista konkurssia koskevien säännösten parantaminen.Rakenteelliset toimenpiteet tulopolitiikan, budjettikurin sekä budjettimenettelyjen ja -hallinnon alalla. Talousarvio- ja varainhoitolakia tarkistetaan taloudellista vastuuta, avoimuutta ja tilintekovelvollisuutta koskevien säännösten tiukentamiseksi ja keskipitkän aikavälin talousarviokehys saatetaan toimintaan. Maltillisen palkkakehityksen seurantaan perustetaan erityinen komitea, joka myös antaa suosituksia sen varmistamiseksi, että palkat kehittyvät kilpailukykyä palauttavalla tavalla.Lissabonin strategian mukaiset rakenneuudistustoimenpiteet , kuten aktiivinen työmarkkinapolitiikka ja elinikäinen oppiminen, yksityisen sektorin toimijoiden laajempi osallistuminen T&K:een ja innovointitoimintaan, vienninedistämistoimenpiteet ja yritysten hallinnollisen rasitteen vähentäminen.Jotta varmistettaisiin nykyisessä markkinatilanteessa välttämätön joustavuus, olisi sallittava mahdollisuus käyttää koronvaihtosopimuksia lainanottotoimessa, jolla laina rahoitetaan. Mahdollisen vaihdon vastapuolten luottoluokan olisi oltava korkein mahdollinen EU:n talousarvion turvaamiseksi.Suositus:NEUVOSTON PÄÄTÖSkeskinäisen avun antamisesta LatvialleEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 119 artiklan,ottaa huomioon komission suosituksen, jonka tämä on tehnyt talous- ja rahoituskomiteaa kuultuaan,sekä katsoo seuraavaa:(1) Tilanteessa, jossa ulkoisen rahoituksen tarve on hyvin suuri, Latvian pääoma- ja rahoitusmarkkinoihin on viime aikoina kohdistunut painetta, mikä heijastaa asenteiden yleistä kovenemista ja Latvian talouden tilasta tunnettua kasvavaa huolta, jonka taustalla on huomattava epätasapaino eli suuri ulkoinen vaje ja hyvin suuri ulkomaan velka, julkisen talouden heikentyminen sekä nopea kustannus- ja hintainflaatio. Latvian pankkiala on kokenut vakavia likviditeetti- ja luottamusongelmia. Valuuttavarannot ovat pienentyneet, sillä keskuspankki on toteuttanut toimia valuuttakurssikiinnityksen säilyttämiseksi.(2) Neuvosto tarkastelee säännöllisesti Latvian harjoittamaa talouspolitiikkaa erityisesti Latvian lähentymisohjelman, kansallisen uudistusohjelman sekä lähentymiskehityksen arvioinnin yhteydessä.(3) Latvian arvioidaan tarvitsevan ulkoista rahoitusta vuoden 2011 ensimmäiseen neljännekseen asti 7,5 miljardia euroa.(4) Latvian viranomaiset ovat pyytäneet huomattavaa rahoitustukea EU:lta ja muilta kansainvälisiltä rahoituslaitoksilta ja mailta maksutaseen kestävyyden tukemiseksi.(5) Latvian maksutase on vakavasti uhattuna, minkä vuoksi on perusteltua, että yhteisö antaa keskinäistä apua kiireellisesti yhdessä IMF:n ja muiden avustajien kanssa.(6) Rahoitustukipaketin edellytyksenä on Latvian viranomaisten luja sitoumus soveltaa kunnianhimoista julkisen talouden ja rahoituksen järjestelmää ja rakenneuudistusohjelmaa tarpeellisten ulkoisten ja sisäisten sopeutusten helpottamiseksi, talouden vakauttamiseksi ja luottamuksen palauttamiseksi talouspolitiikkaan. Komissio tarkistaa säännöllisesti ja tarkkaan yhteistyössä talous- ja rahoituskomitean kanssa, että tukeen liittyvät talouspoliittiset ehdot täyttyvät kokonaisuudessaan,ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:Ainoa artiklaYhteisö antaa keskinäistä apua Latvialle.Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä […] päivänä […]kuuta […].Neuvoston puolestaPuheenjohtajaEhdotus:NEUVOSTON PÄÄTÖSyhteisön keskipitkän ajan rahoitustuen myöntämisestä LatvialleEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon järjestelystä keskipitkän ajan rahoitustuen myöntämiseksi jäsenvaltioiden maksutaseille 18 päivänä helmikuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 332/2002[5] ja erityisesti sen 3 artiklan 2 kohdan,ottaa huomioon komission ehdotuksen, jonka tämä on tehnyt talous- ja rahoituskomiteaa kuultuaan,sekä katsoo seuraavaa:(1) Latvialle päätettiin antaa keskinäistä apua neuvoston päätöksellä [….].(7) Tilanteessa, jossa ulkoisen rahoituksen tarve on hyvin suuri, Latvian pääoma- ja rahoitusmarkkinoihin on viime aikoina kohdistunut painetta, mikä heijastaa asenteiden yleistä kovenemista ja Latvian talouden tilasta tunnettua kasvavaa huolta, jonka taustalla on huomattava epätasapaino eli suuri ulkoinen vaje, julkisen talouden heikentyminen sekä nopea kustannus- ja hintainflaatio. Latvian pankkiala on kokenut vakavia likviditeetti- ja luottamusongelmia. Valuuttavarannot ovat pienentyneet, sillä keskuspankki on toteuttanut toimia valuuttakurssikiinnityksen säilyttämiseksi.(8) Latvian arvioidaan tarvitsevan ulkoista rahoitusta vuoden 2011 ensimmäiseen neljännekseen asti 7,5 miljardia euroa.(9) On aiheellista antaa Latvialle yhteisön tukea enintään 3,1 miljardia euroa osana asetuksella (EY) N:o 332/2002 käyttöönotettua järjestelyä, jolla jäsenvaltioiden maksutaseille myönnetään keskipitkän ajan rahoitustukea. Yhteisön tuki olisi yhdistettävä kansainvälisen valuuttarahaston (IMF) valmiusluottojärjestelyllä myöntämään 1,5 miljardin erityisnosto-oikeuden (1 200 prosenttia Latvian IMF-kiintiöstä, noin 1,7 miljardia euroa) lainaan, joka hyväksyttiin 23 päivänä joulukuuta 2008. Pohjoismaat (Ruotsi, Tanska, Suomi ja Norja) osallistuvat yhteensä 1,8 miljardilla eurolla, Maailmanpankki 0,4 miljardilla eurolla sekä Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankki, Tšekki, Puola ja Viro yhteensä 0,5 miljardilla eurolla, mikä nostaa kokonaissumman 7,5 miljardiin euroon vuoden 2011 ensimmäiseen neljännekseen kestävällä ajanjaksolla.(10) Yhteisön tuen hoitaminen olisi annettava komission tehtäväksi. Latvian viranomaisten kanssa talous- ja rahoituskomitean kuulemisen jälkeen sovitut erityiset talouspoliittiset ehdot olisi vahvistettava yhteisymmärryspöytäkirjassa. Niihin olisi sisällyttävä muun muassa toimenpiteitä, joiden tarkoituksena on hillitä välittömiä likviditeettipaineita, palauttaa pitkän aikavälin vakaus lujittamalla pankkialaa, korjata julkisen talouden epätasapaino ja harjoittaa kilpailukykyä lisäävää kansallista politiikkaa. Toimenpiteisiin olisi sisällyttävä viipymätön ja kestävä julkisen talouden vakauttaminen, kattava strategia pankkialan ongelmien ratkaisemiseksi, sääntelyviranomaisten kriisinhallintavalmiuksien vahvistaminen, laajoja rakenneuudistuksia sekä muita merkittäviä toimenpiteitä. Komission olisi vahvistettava yksityiskohtaiset rahoitusehdot lainasopimuksessa.(11) Tuki olisi myönnettävä välittömien likviditeettipaineiden hillitsemiseksi, ja sen edellytyksenä olisi oltava politiikka, jolla palautetaan pitkän aikavälin vakaus lujittamalla pankkialaa, korjaamalla julkisen talouden epätasapaino ja harjoittamalla kilpailukykyä lisäävää kansallista politiikkaa samalla kun säilytetään valuuttakurssin kapea vaihteluväli nykyisellä keskuskurssilla,ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:1 artikla1. Yhteisö myöntää Latvialle keskipitkän aikavälin lainan, jonka määrä on enintään 3,1 miljardia euroa ja keskimääräinen erääntymisaika enintään viisi vuotta.2. Yhteisön rahoitustuki on saatavilla kolmen vuoden ajan ensimmäisestä tämän päätöksen voimaantulon jälkeisestä päivästä alkaen.2 artikla1. Komissio hallinnoi tukea tavalla, joka vastaa Latvian tekemiä sitoumuksia ja neuvoston suosituksia. Kyseiset ehdot vahvistetaan yhteisymmärryspöytäkirjassa. Komissio vahvistaa yksityiskohtaiset rahoitusehdot lainasopimuksessa.2. Komissio tarkastaa yhteistyössä talous- ja rahoituskomitean kanssa säännöllisin väliajoin, että tukeen liittyvät talouspoliittiset ehdot täyttyvät. Komissio tiedottaa talous- ja rahoituskomitealle lainanoton mahdollisesta jälleenrahoituksesta tai rahoitusehtojen muuttamisesta.3. Latvian on oltava valmiina hyväksymään ja toteuttamaan talouden vakauttamiseksi lisätoimenpiteitä, jos tällaiset toimenpiteet ovat tarpeen tukiohjelman voimassaoloaikana. Latvian viranomaisten on kuultava komissiota ennen tällaisten lisätoimenpiteiden hyväksymistä.3 artikla1. Komissio asettaa yhteisön rahoitustuen Latvian käyttöön enintään kuudessa erässä, joiden suuruus vahvistetaan yhteisymmärryspöytäkirjassa.2. Ensimmäinen erä annetaan käyttöön lainasopimuksen ja yhteisymmärryspöytäkirjan voimaantulon jälkeen.3. Lainan rahoittamiseksi on tarvittaessa sallittua käyttää harkitusti koronvaihtosopimuksia korkeinta luottoluokkaa olevien vastapuolten kanssa.4. Komissio päättää seuraavien erien käyttöön antamisesta talous- ja rahoituskomitean lausunnon saatuaan.5. Kukin seuraava erä maksetaan sillä edellytyksellä, että Latvian lähentymisohjelmaan sisältyvä Latvian hallituksen hyväksymä uusi talousohjelma (talouden vakauttamiseen ja kasvun elvyttämiseen tähtäävä ohjelma) on toteutettu tyydyttävästi ja erityisesti että yhteisymmärryspöytäkirjassa vahvistettuja erityisiä talouspoliittisia ehtoja noudatetaan. Näihin ehtoihin kuuluvat muun muassa seuraavat:1.  Hyväksytään julkisen talouden selkeä keskipitkän aikavälin ohjelma, jonka tavoitteena on supistaa julkisen talouden alijäämä enintään perustamissopimuksen 3 prosentin viitearvoon suhteessa BKT:hen viimeistään vuonna 2011.2.  Toteutetaan vuoden 2009 talousarvio, sellaisena kuin se on tarkistettuna 12 päivänä joulukuuta 2008 hyväksytyllä lisätalousarviolla (talousarviota on lisäksi tarkoitus tarkistaa yksityiskohtaisesti vuoden 2009 ensimmäisellä neljänneksellä), jonka tavoitteena on julkisen talouden enintään 5 prosentin alijäämä suhteessa BKT:hen.3.  Alennetaan julkisen sektorin keskimääräisiä palkkoja vuonna 2009 nimellismääräisesti vähintään 15 prosenttia verrattuna alkuperäiseen, 14 päivänä marraskuuta 2008 hyväksyttyyn talousarvioon, ja edelleen 2 prosenttia vuosina 2010–2011.4.  Vähennetään julkisen sektorin ja paikallishallinnon työpaikkoja vuonna 2009 vähintään 5 prosenttia.5.  Vahvistetaan budjettimenettelyjen suunnittelua ja toteutusta hyväksymällä julkisen talouden kehys ja talousarviouudistusta koskeva laki.6.  Otetaan käyttöön selkeä ja avoin palkkajärjestelmä julkisen hallinnon suoraan työllistämille työntekijöille ja luodaan yksi yhtenäinen henkilöresurssien suunnittelu- ja hallintojärjestelmä julkishallinnon laitoksia varten.7.  Mekanismit, joilla varmistetaan pankkialan laajempi vakaus keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä, mukaan lukien useat vakavaraisuuteen, valvontaan ja rahapolitiikkaan liittyvät toimenpiteet. Näiden mekanismien olisi rajattava luotonannon kasvu kestävälle tasolle ja vältettävä liiallinen turvautuminen vakuudettomaan ulkomaiseen rahoitukseen. Pankkijärjestelmää tarkastellaan kohdennetusti sen varmistamiseksi, että kaikki pankit ovat vakavaraisia ja niillä on riittävästi pääomaa.8.  Tarkoituksenmukaiset yksityisen sektorin velkojen uudelleenjärjestelyä koskevat toimenpiteet. Samalla on lujitettava tarkoituksenmukaista oikeusperustaa olemassa olevan velan juoksuaikojen ja valuuttayksiköiden uudelleenjärjestämiseksi. Etusijalle on asetettava myös maksukyvyttömyysmenettelyjen helpottaminen ja tervehdyttämissuunnitelmien nopea täytäntöönpano.9.  Kansallistamalla Parex-pankki kokonaan varmistetaan, etteivät pankin jäljellä olevat vähemmistöosakkeenomistajat hyödy pankin ongelmien ratkaisemisesta ja rahoitusvakauden lisäämiseen tähtäävistä toimenpiteistä.10.  Lissabonin strategian mukaiset, Latvian kansallisen uudistusohjelman yhteydessä toteutettavat rakenneuudistustoimenpiteet, mukaan lukien aktiivinen työmarkkinapolitiikka ja elinikäinen oppiminen, yksityisen sektorin toimijoiden laajempi osallistuminen T&K:een ja innovointitoimintaan, vienninedistämistoimenpiteet ja yritysten hallinnollisen rasitteen vähentäminen.11.  EU-rahoitteisten hankkeiden toteuttaminen suunnitellulla tasolla, jotta avoin sektori voisi paremmin myötävaikuttaa talouskasvuun.12.  Toimenpiteet, joilla parannetaan sellaisten yritysten ja yrittäjien rahoituksen saantia, joiden rakennerahastoille esittämät tukihakemukset on hyväksytty tai jotka ehkä aikovat hakea rakennerahastojen tukea.Tämä päätös on osoitettu Latvian tasavallalle. Se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä .Tehty Brysselissä […] päivänä […]kuuta […].Neuvoston puolestaPuheenjohtajaSELVITYS VAIKUTUKSISTA TALOUSARVIOON(Ks. sisäisten sääntöjen 16 artikla)TOIMINTALOHKO: OSASTO 01 – TALOUS- JA RAHOITUSASIATTOIMINTO: RAHOITUSTOIMINNOT JA -VÄLINEETTOIMENPITEEN NIMI: EU:N KESKIPITKÄN AJAN RAHOITUSTUKI LATVIALLE1. EHDOTUKSEN NIMI: BUDJETTIKOHTA JA NIMIKE01 04 01 01 Euroopan yhteisön takaus yhteisön antamille maksutaseiden tukemiseen tarkoitetuille lainoille2. OIKEUSPERUSTA119 artikla; neuvoston asetus (EY) N:o 332/2002 (18.2.2002).3. VARAINHOITOVUOTTA KOSKEVAT NUMEROTIEDOT (EUROINA)Alamomentille otetaan Euroopan unionin takaus lainan takaisinmaksusta. Sen avulla komissio voi ottaa vastatakseen lainanhoidosta (pääoma, korot ja muut kustannukset) velallisen (Latvia) maksukyvyttömyystilanteessa.Talousarviotakausta vastaava erä (”p.m.”) otetaan käyttöön ainoastaan, jos takauksen maksua todella vaaditaan. Talousarviotakauksen maksua ei tavallisesti odoteta vaadittavan.3a – Tämä vuosiEi sovelletaMSM |Varainhoitovuoden alustavat määrärahat (talousarvio) |Siirrot |Lisämäärärahat |Määrärahat yhteensä |Ehdotettuun toimintaan jo varatut määrärahat |Käytettävissä oleva määrä |Ehdotettuun toimintaan käytettävä määrä |3b – SiirrotEi sovelletaMSM |Siirrot |Ehdotettuun toimintaan jo varatut määrärahat |Käytettävissä oleva määrä |Ehdotettuun toimintaan käytettävä määrä |3c – Seuraava varainhoitovuosiEi sovelletaMSM |Varainhoitovuoden alustavat määrärahat (talousarvio) | p.m. |Siirrot |Lisämäärärahat |Määrärahat yhteensä |Ehdotettuun toimintaan jo varatut määrärahat |Käytettävissä oleva määrä |Ehdotettuun toimintaan käytettävä määrä | p.m. |4. TOIMEN KUVAUSLatvialle myönnettäväksi ehdotettu keskipitkän aikavälin rahoitustuki koostuu yhteisön lainasta (joka rahoitetaan yhteisön kansainvälisiltä pääomamarkkinoilta ottamilla lainoilla), jonka määrä on 3,1 miljardia euroa. Laina myönnetään osana kansainvälistä rahoituspakettia, johon sisältyy erityisesti IMF:n valmiusluottojärjestelyllä myöntämä 1,5 miljardin erityisnosto-oikeuden (noin 1,7 miljardia euroa) laina. Pohjoismaat osallistuvat 1,8 miljardilla eurolla. Viro, Tšekki, Puola ja Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankki ovat myös sitoutuneet myöntämään yhteensä 0,5 miljardia euroa.Tuki heijastaa halua avustaa Latviaa, jonka pääoma- ja rahoitusmarkkinoihin on kohdistunut painetta, kun asenteet ovat yleisellä tasolla koventuneet nousevan talouden maita kohtaan. Yhteisön Latvialle myöntämän keskipitkän aikavälin rahoitustuen tarkoituksena on hillitä välittömiä likviditeettipaineita, palauttaa pitkän aikavälin vakaus lujittamalla pankkialaa, korjata julkisen talouden epätasapaino ja harjoittaa kilpailukykyä lisäävää kansallista politiikkaa samalla kun säilytetään valuuttakurssin kapea vaihteluväli. Tällä tavoin tuettuun talouspoliittiseen pakettiin sisältyy viipymätön ja kestävä julkisen talouden vakauttaminen, kattava strategia pankkialan ongelmien ratkaisemiseksi, sääntelyviranomaisten kriisinhallintavalmiuksien vahvistaminen, laajoja rakenneuudistuksia sekä muita merkittäviä toimenpiteitä.Tuki, jota komissio hallinnoi talous- ja rahoituskomiteaa kuullen, on keino varmistaa, että EU osallistuu edelleen tiiviisti Latvian talouspolitiikan muotoiluun ja että tämä politiikka vastaa Latvian EU:lle antamia sitoumuksia ja neuvoston suosituksia erityisesti kansallisen uudistusohjelman ja lähentymisohjelman toteuttamisen osalta.Yhteisön pääomamarkkinoilta tai rahoituslaitoksista Latvian tukemiseksi ottamilla lainoilla on yhteisön takaus. Laina otetaan pääomamarkkinoilta tai rahoituslaitoksista. Latvialle myönnettävien lainojen pääoma on 3,1 miljardia euroa.Euroopan unionin takauksen avulla komissio voi ottaa vastatakseen lainanhoidosta Latvian maksukyvyttömyystilanteessa.Komissio voi velvoitteidensa täyttämiseksi väliaikaisesti taata lainanhoidon käteisvaroillaan. Tällöin sovelletaan yhteisöjen omista varoista tehdyn päätöksen 2000/597/EY, Euratom soveltamisesta 22 päivänä toukokuuta 2000 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1150/2000 (EYVL L 130, 31.5.2000, s. 1) 12 artiklaa.5. KÄYTETTY LASKENTATAPAEi sovellettavissa.6. MAKSUAIKATAULU (EUROINA)Ei sovellettavissa.Budjetti-kohta | Määrärahat | Maksut |Vuosi n | Vuosi n+1 | Vuosi n+2 | Vuosi n+3 | Seuraavat varainhoito-vuodet |Vuosi n |Vuosi n+1 |Vuosi n |Vuosi n+ 1 |Yhteensä |[1] Yleisindeksi ilman energiaa ja jalostamattomia elintarvikkeita.[2] Latvia on pitkään sitonut valuuttansa, latin, ensin vuodesta 1994 erityiseen nosto-oikeuteen ja vuodesta 2005 euroon. Toukokuussa 2005 Latvia liittyi ERM II -valuuttakurssimekanismiin ja otti yksipuolisesti käyttöön +/-1 %:n vaihtelualueen keskuspariteetin ympärillä.[3] Kansalliseen menetelmään perustuva numerotieto, ei sisällä paikallishallintoa.[4] Tukiohjelmassa todetaan, että Latviaa tulee koskemaan liiallista alijäämää koskeva menettely vuonna 2009.[5] EYVL L 53, 23.2.2002, s.1.


title: Neuvoston suositus, annettu 11 päivänä heinäkuuta 2017, Belgian vuoden 2017 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Belgian vuoden 2017 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto

text:
               9.8.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 261/1

         NEUVOSTON SUOSITUS,
   annettu 11 päivänä heinäkuuta 2017,
   Belgian vuoden 2017 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Belgian vuoden 2017 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto
   (2017/C 261/01)
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,
   ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 (1) ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan,
   ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,
   ottaa huomioon Euroopan parlamentin päätöslauselmat,
   ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
   ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,
   ottaa huomioon talous- ja rahoituskomitean lausunnon,
   ottaa huomioon sosiaalisen suojelun komitean lausunnon,
   ottaa huomioon talouspoliittisen komitean lausunnon,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Komissio hyväksyi 16 päivänä marraskuuta 2016 vuotuisen kasvuselvityksen, mikä aloitti vuoden 2017 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson. Eurooppa-neuvosto vahvisti vuotuisen kasvuselvityksen ensisijaiset tavoitteet 9 ja 10 päivänä maaliskuuta 2017. Komissio hyväksyi 16 päivänä marraskuuta 2016 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011 (2) perusteella varoitusmekanismia koskevan kertomuksen, jossa se katsoi, että Belgia ei kuulu niihin jäsenvaltioihin, joista laadittaisiin perusteellinen tarkastelu. Samana päivänä komissio hyväksyi myös suosituksen neuvoston suositukseksi euroalueen talouspolitiikasta. Eurooppa-neuvosto vahvisti suosituksen 9 ja 10 päivänä maaliskuuta 2017. Neuvosto hyväksyi 21 päivänä maaliskuuta 2017 suosituksen euroalueen talouspolitiikasta, jäljempänä ”euroalueen suositus” (3).

               (2)

               Koska Belgia kuuluu jäsenvaltioihin, joiden rahayksikkö on euro, ja koska taloudet ovat talous- ja rahaliitossa vahvasti yhteydessä toisiinsa, Belgian olisi varmistettava, että jäljempänä esitettävistä suosituksista 1 ja 2 ilmenevä euroalueen suositus pannaan täytäntöön täysimääräisesti ja oikea-aikaisesti.

               (3)

               Belgiaa koskeva vuoden 2017 maaraportti julkaistiin 22 päivänä helmikuuta 2017. Siinä arvioitiin Belgian edistymistä neuvoston 12 päivänä heinäkuuta 2016 hyväksymien maakohtaisten suositusten noudattamisessa, aiempina vuosina annettujen maakohtaisten suositusten noudattamisessa ja sen kansallisten Eurooppa 2020 -tavoitteiden saavuttamisessa.

               (4)

               Belgia toimitti vuoden 2017 kansallisen uudistusohjelmansa ja vuoden 2017 vakausohjelmansa 28 päivänä huhtikuuta 2017. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon.

               (5)

               Kauden 2014–2020 Euroopan rakenne- ja investointirahastojen (ERI-rahastot) ohjelmasuunnittelussa on otettu huomioon asiaankuuluvat maakohtaiset suositukset. Kuten Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1303/2013 (4) 23 artiklassa säädetään, komissio voi pyytää jäsenvaltiota tarkastelemaan uudelleen kumppanuussopimustaan ja asiaankuuluvia ohjelmiaan ja esittämään niihin muutoksia, kun tämä on tarpeen asiaankuuluvien neuvoston suositusten täytäntöönpanon tukemiseksi. Komissio on antanut tarkempaa tietoa kyseisen säännöksen hyödyntämisestä ohjeissa sellaisten toimenpiteiden soveltamiselle, joilla ERI-rahastojen vaikuttavuus kytketään talouden tehokkaaseen ohjaukseen ja hallintaan.

               (6)

               Belgiaan sovelletaan vakaus- ja kasvusopimuksen ennaltaehkäisevää osiota ja velkasääntöä. Hallitus suunnittelee vuoden 2017 vakausohjelmassa julkisen talouden rahoitusaseman asteittaista parantamista 2,6 prosentin alijäämästä suhteessa BKT:hen vuonna 2016–0,1 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2020. Julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteena oleva rakenteellisesti tasapainoinen julkisen talouden rahoitusasema suunnitellaan saavutettavan viimeistään vuonna 2019. Uudelleenlasketun (5) rakenteellisen rahoitusaseman perusteella alijäämän arvioidaan kuitenkin olevan 0,3 prosenttia vuonna 2019. Julkisen talouden velka oli enimmillään lähes 107 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2014 ja supistui sen jälkeen noin 106 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuosina 2015 ja 2016, ja nyt sen odotetaan vuoden 2017 vakausohjelman mukaan supistuvan 99 prosenttiin viimeistään vuonna 2020. Näiden julkisen talouden kehitysarvioiden perustana oleva makrotalouden skenaario on uskottava. Toimenpiteitä, jotka tarvitaan suunniteltujen alijäämätavoitteiden tueksi vuodesta 2018 eteenpäin, ei kuitenkaan ole täsmennetty, ja komission kevään 2017 talousennusteen mukaan tämä edistää osaltaan arvioitua rakenteellisen rahoitusaseman heikkenemistä vuonna 2018, jos politiikka säilyy muuttumattomana.

               (7)

               Komissio antoi 22 päivänä toukokuuta 2017 SEUT 126 artiklan 3 kohdan nojalla kertomuksen, sillä Belgia ei edistynyt riittävästi velan supistamista koskevan vertailuarvon noudattamisessa vuonna 2016. Kertomuksessa todettiin kaikkien merkityksellisten tekijöiden arvioinnin perusteella, että velkakriteerin olisi katsottava tällä hetkellä täyttyneen. Samalla olisi toteutettava lisää julkisen talouden toimia vuonna 2017, jotta varmistetaan, että kun vuosien 2016 ja 2017 lukuja tarkastellaan yhdessä, on pitkälti pysytty julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteeseen johtavalla sopeutusuralla.

               (8)

               Vuoden 2017 vakausohjelma osoittaa, että vuosien 2016 ja 2017 poikkeuksellisen pakolaisvirran ja turvallisuuteen liittyvien toimenpiteiden vaikutus julkiseen talouteen on merkittävä. Vakausohjelmassa annetaan riittävä näyttö näiden julkisen talouden lisäkustannusten laajuudesta ja luonteesta. Komission mukaan hyväksyttävät lisämenot olivat vuonna 2016 poikkeuksellisen pakolaisvirran osalta 0,08 prosenttia suhteessa BKT:hen ja turvallisuuteen liittyvien toimenpiteiden osalta 0,05 prosenttia suhteessa BKT:hen. Turvallisuuteen liittyvien toimenpiteiden lisävaikutus vuonna 2017 vuoteen 2016 verrattuna arvioidaan tällä hetkellä 0,01 prosentiksi suhteessa BKT:hen. Asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 1 kohdan ja 6 artiklan 3 kohdan säännöksissä otetaan huomioon tällaiset lisämenot, sillä pakolaisvirta samoin kuin vakava terroriuhka ovat epätavallisia tapahtumia, joiden vaikutus Belgian julkiseen talouteen on merkittävä, eikä kestävyys vaarannu, jos tilapäinen poikkeaminen julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävältä sopeuttamisuralta sallitaan. Vaadittua sopeutusta kohti julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitetta vuodeksi 2016 on siksi pienennetty pakolaisiin ja turvallisuuteen liittyvistä toimenpiteistä aiheutuvien kustannusten huomioon ottamiseksi. Vuoden 2017 osalta tehdään keväällä 2018 Belgian viranomaisten toimittamien havaittujen tietojen perusteella lopullinen arviointi hyväksyttävine määrineen.

               (9)

               Neuvosto suositti 12 päivänä heinäkuuta 2016, että Belgia sopeuttaa julkista taloutta kohti julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitetta vähintään 0,6 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2017. Komission kevään 2017 talousennusteen mukaan on vaarana, että tästä vaatimuksesta poiketaan jonkin verran vuonna 2017. On kuitenkin edelleen olemassa riski, että suositellusta sopeutuksesta kohti julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitetta poiketaan merkittävästi, kun vuosia 2016 ja 2017 tarkastellaan yhdessä. Päätelmä ei muutu, vaikka vaatimuksesta vähennettäisiin poikkeuksellisen pakolaisvirran ja turvallisuuteen liittyvien toimenpiteiden vaikutus julkiseen talouteen.

               (10)

               Julkisen talouden tilanteen ja erityisesti velkatason perusteella Belgian odotetaan vuonna 2018 jatkavan sopeutusta kohti julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitetta, joka on rakenteellisesti tasapainoinen julkisen talouden rahoitusasema. Vakaus- ja kasvusopimuksen mukaisen yhteisesti sovitun matriisin mukainen sopeutus tarkoittaa vaatimusta, jonka mukaan nettomääräisten julkisten perusmenojen nimellinen kasvu (6) ei ole yli 1,6 prosenttia vuonna 2018. Tällöin vuotuinen rakenteellinen sopeutus olisi vähintään 0,6 prosenttia suhteessa BKT:hen. Jos politiikka säilyy muuttumattomana, on vaarana, että tästä vaatimuksesta poiketaan merkittävästi vuonna 2018. Belgian ei alustavan näytön perusteella ennusteta noudattavan velkasääntöä vuosina 2017 ja 2018. Kaiken kaikkiaan neuvosto katsoo, että vuodesta 2017 alkaen on toteutettava lisätoimenpiteitä, jotta vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia voidaan noudattaa. Kuten asetuksessa (EY) N:o 1466/97 säädetään, talousarviosuunnitelmien ja julkisen talouden toteutuman arvioinnin olisi kuitenkin perustuttava jäsenvaltion rahoitusasemaan siten, että otetaan huomioon suhdanteet. Kuten näihin maakohtaisiin suosituksiin liittyvässä komission tiedonannossa vuoden 2017 eurooppalaisesta ohjausjaksosta todetaan, vuoden 2018 alustavan talousarviosuunnitelman arvioinnissa ja sen jälkeen julkisen talouden vuoden 2018 toteutuman arvioinnissa on otettava asianmukaisella tavalla huomioon, että tavoitteena on saavuttaa sellainen finanssipolitiikan viritys, joka osaltaan sekä vahvistaa talouden elpymistä että varmistaa Belgian julkisen talouden kestävyyden. Tässä yhteydessä neuvosto panee merkille, että komissio aikoo tehdä kokonaisarvioinnin asetuksen (EY) N:o 1466/97 mukaisesti, ottaen erityisesti huomioon Belgian suhdannetilanteen.

               (11)

               Tuloksellinen julkisen talouden koordinointi on olennaista Belgian kaltaisessa liittovaltiossa, missä suuri osa menoja koskevasta toimivallasta on siirretty valtiotasoa alemmille hallintotasoille. Liittovaltion, alueiden ja kieliyhteisöjen hallitukset tekivät vuonna 2013 yhteistyösopimuksen, jonka tarkoituksena on parantaa sisäistä koordinointia ja saattaa talous- ja rahaliiton vakaudesta, yhteensovittamisesta sekä ohjauksesta ja hallinnasta tehty sopimus (finanssipoliittinen sopimus) osaksi kansallista lainsäädäntöä. Tavoitteena on määritellä sekä koko valtiota että erikseen kutakin aluetta tai kieliyhteisöä koskevat monivuotiset julkisen talouden kehitysurat, joita finanssipolitiikkaa käsittelevä korkea neuvosto valvoo. Muodollista sopimusta finanssipolitiikan kehityksestä ei kuitenkaan ole saatu aikaan eikä myöskään riittäviä takeita finanssipolitiikkaa käsittelevän korkean neuvoston valvontatehtävää varten. Se, ettei maassa ole koordinoitu sopeutustoimien jakautumista eri alueiden kesken, heikentää sen edellytyksiä noudattaa vuoden 2017 vakausohjelman mukaista keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävää sopeuttamisuraa.

               (12)

               Vaikka julkisilla investoinneilla voitaisiin kiihdyttää kasvua pitkällä aikavälillä, niiden taso on eurooppalaisittain hyvin alhainen, etenkin suhteessa julkisen varainkäytön kokonaismäärään. Sen lisäksi, että julkinen pääomavaranto on alhainen, julkisen infrastruktuurin laatu on heikentynyt. Koska kaikilla hallintotasoilla sovelletaan erittäin tiukkoja budjettirajoituksia, riittävän liikkumavaran säilyttäminen investointeihin edellyttää julkisen varainkäytön koostumuksen uudelleenorganisointia julkisia palveluja ja politiikkatoimia tehostamalla ja tiettyjen menoluokkien nopeaa kasvua hillitsemällä.

               (13)

               Belgia on edistynyt huomattavasti palkanmuodostusjärjestelmän uudistamisessa. Palkoista sopimista sääntelevän vuoden 1996 lain tarkistuksella pyritään turvaamaan hiljattain palkkamaltin avulla saavutettu kustannuskilpailukyvyn paraneminen. Varovaisempien perusskenaarioiden ja palkkanormin laskentaan sisältyvien ennakkomukautusten ansiosta uudistettu kehys parantaa merkittävästi Belgian kustannuskilpailukykyä suhteessa euroalueen keskeisiin kauppakumppaneihin. Lisäksi uudistukseen sisältyy lisätakeita, joiden ansiosta hallituksen toimenpiteet välillisten työvoimakustannusten alentamiseksi parantavat kustannuskilpailukykyä. Uudistuksella myös laajennetaan hallituksen roolia liiallisesta inflaatiosta aiheutuvien kustannuskilpailukykyä heikentävien trendien estämisessä. Työehtosopimusneuvottelupuitteissa säädetään, että keskustalousneuvostossa (Conseil central de l’Economie, Centraale Raad voor het Bedrijfsleven) edustettuina olevien työmarkkinajärjestöjen on seurattava tiiviisti palkka- ja tuottavuustrendejä ja muita reaaliseen ja kustannuskilpailukykyyn vaikuttavia tekijöitä. Koska palkkakehitys on monilla aloilla edelleen sidottu inflaatioon ja koska inflaatioero Belgian ja sen naapurimaiden välillä kasvaa, yksikkötyökustannusten muutoksia seurataan edelleen tiiviisti talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson puitteissa.

               (14)

               Työmarkkinoiden toimivuus on jonkin verran parantunut. Korkeampi eläkeikä ja varhaiseläkkeelle jäämistä koskevat lisärajoitukset kannustavat iäkkäämpiä työntekijöitä pysymään työelämässä tai palaamaan työhön. Verokiilan asteittainen kaventaminen on auttanut työllisyysasteen nostamisessa. Työpaikkojen luominen on edennyt vahvasti talouskasvun ja parantuneen kustannuskilpailukyvyn ansiosta. Tämä johtuu myös työverotuksen alentamisesta ja palkkamaltista, jotka ovat parantaneet työvoimakustannuksiin perustuvaa kilpailukykyä belgialaisissa yrityksissä. Jäljellä on kuitenkin useita rakenteellisia puutteita. Siirtyminen työttömyydestä tai työmarkkinoiden ulkopuolelta työelämään on vähäistä, ja kokonaistyöllisyysastetta alentaa edelleen erityisryhmien heikko menestys. Tällaisia erityisryhmiä ovat matalan osaamistason työntekijät, nuoret ja iäkkäät työntekijät sekä maahanmuuttajataustaiset, esimerkiksi EU:n ulkopuolella syntyneet työntekijät, mutta myös toisen sukupolven maahanmuuttajat. Maahanmuuttajataustaisten työllisyystulokset ovat unionin heikoimpia, vaikka huomioon otettaisiin myös muut yksilölliset ominaisuudet. Etenkin EU:n ulkopuolella syntyneiden työllisyysero on unionin suurin: heidän työllisyysasteensa oli 20–64-vuotiaiden ikäryhmässä 49,1 prosenttia vuonna 2016, kun se Belgiassa syntyneillä oli 70,2 prosenttia. EU:n ulkopuolella syntyneiden naisten työllisyysaste oli erityisen alhainen (39,1 prosenttia). Vuonna 2015 köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen riski oli EU:n ulkopuolella syntyneillä 50,7 prosenttia, kun se Belgiassa syntyneillä oli 17 prosenttia. Eri väestöryhmien huomattavat työllisyyserot johtavat edelleen työvoiman krooniseen alikäyttöön. Vaikka järjestelmää pyritään järkeistämään ja räätälöimään parhaillaan toteutettavilla työllisyysohjelmien alueellisilla uudistuksilla, tehtyjen päätösten kustannustehokuutta olisi seurattava säännöllisesti. Jotkin erityisryhmille suunniteltujen toimenpiteiden piirteet saattavat myös aiheuttaa sekä satunnaishyötyä että syrjäyttämisvaikutuksia. Myös koordinointi ja viestintä politiikan eri tasoilla ja niiden välillä on toimenpiteiden tuloksellisuuden kannalta olennaisen tärkeää. Verot ja matalammista palkoista perittävät sosiaalivakuutusmaksut sekä sosiaalietuuksien lakkauttaminen työmarkkinoille siirtymisen tai työtuntien lisääntymisen vuoksi voivat myös synnyttää kannustin- ja matalapalkkaloukkuja.

               (15)

               Yleissivistävän ja ammattikoulutuksen uudistukset yhdenvertaisuuden, keskeisten taitojen ja koulutuksen laadun parantamiseksi ovat edistyneet jonkin verran. Vaikka keskivertotulokset ovat kansainvälisessä vertailussa hyvät, 15-vuotiaiden huippuosaajien osuus on supistunut ja heikosti menestyvien osuus kasvanut. Lisäksi sosioekonomiseen taustaan liittyvä epätasa-arvo koulutuksessa ylittää unionin ja OECD:n keskiarvot. Maahanmuuttajataustaan liittyvä ero suoritustasossa on niin ikään suuri, ja toisen sukupolven suoritustaso vain hieman parempi kuin ensimmäisen, vaikka sosioekonominen tausta otettaisiin huomioon. Koulutuksessa ilmenevään epätasa-arvoon puuttuminen edellyttää sen vuoksi laajoja politiikkatoimia myös koulujärjestelmän ulkopuolella. Koululaisten määrän lisääntyminen erityisesti maahanmuuttajataustaisen väestön keskuudessa (heidän osuutensa on kasvanut 15,1 prosentista vuonna 2012 17,7 prosenttiin vuonna 2015) korostaa epätasa-arvoon liittyvää haastetta. Lisäksi Belgiassa alkaa olla pula opettajista, opettajilla ei aina ole valmiuksia toimia yhä moninaisemman oppilasaineksen kanssa eivätkä he saa tähän tukea. Tärkeimpiä syitä tähän ovat se, että ammattiin on vaikea houkutella soveltuvimpia opiskelijoita ja hakijoita, uusien opettajien suuri poistumisaste ja se, että osa opettajista ei ole käytettävissä opetustehtäviin. Myös opettajien peruskoulutuksen kesto, nykyään kolme vuotta, on Belgiassa suhteellisen lyhyt. Yleissivistävän ja ammatillisen koulutuksen uudistuksilla on olennainen merkitys matalan osaamistason nuorten työvoimaosuuden parantamisessa ja osaamiskeskeiseen talouteen siirtymisen tukemisessa.

               (16)

               Kilpailukykyä on edelleen parannettava myös muiden kuin kustannustekijöiden osalta. Tältä osin on olennaisen tärkeää lisätä edelleen tuottavuutta ja laajentaa osaamispääomaan tehtäviä investointeja erityisesti ottamalla käyttöön digitaaliteknologiaa. Vaikka julkinen tutkimusjärjestelmä on laadukas, innovointimenestyksen parantaminen edellyttää tiedon levityksen lisäämistä vähemmän tuottavilla sektoreilla. Kaikki liittovaltion hallintoalueet tunnustavat tämän tarpeen, ja ne ovatkin viime vuosina pyrkineet edistämään innovointia erilaisten strategioiden ja toimenpiteiden avulla. Tällaisen kehityksen edistämiseksi voitaisiin kuitenkin tehdä enemmän innovointiedellytysten parantamiseksi. Lisäksi Belgiassa näyttäisi olevan varaa parantaa tutkimukseen ja innovointiin osoitetun julkisen tuen tehokkuutta ja vaikuttavuutta. Tämä koskee erityisesti mahdollisten syrjäyttämisvaikutusten arviointia ja koko järjestelmän yksinkertaistamisen jatkamista.

               (17)

               Operatiivisten ja sijoittautumista koskevien rajoitusten poistaminen vähittäissektorilta on edistynyt vain hieman. Kuudennen valtiouudistuksen myötä sijoittautumista koskeva päätösvalta siirrettiin alueille, minkä jälkeen hallinnollista lupamenettelyä on yksinkertaistettu uusilla aluelaeilla. Eräiden säännösten tulkintaan liittyy kuitenkin laaja harkintavalta, mikä on vaarassa aiheuttaa perusteettomia markkinoillepääsyn esteitä. Kuluttajahinnat ovat edelleen korkeampia kuin naapurijäsenvaltioissa, eivätkä pelkästään korkeammat työvoimakustannukset riitä selitykseksi. Näiden ongelmien korjaamiseksi tarvitaan kattava strategia, jotta voidaan varmistaa, että kuluttajat voivat hyötyä kilpailulle avoimista markkinoista ja edullisemmista hinnoista.

               (18)

               Verkkotoimialojen ja eräiden asiantuntijapalvelujen tiukka sääntely rajoittaa kilpailua Belgiassa erityisesti kiinteistönvälittäjien, arkkitehtien ja kirjanpitäjien osalta. Näihin esteisiin kuuluvat muun muassa arkkitehdeille asetetut osakkeenomistusta ja yhtiömuotoa koskevat rajoitukset muiden vaatimusten ohella; esteellisyyssäännöt, jotka estävät kaikkia kirjanpitoalan ammattilaisia harjoittamasta mitään muuta taloudellista toimintaa; kiinteistönvälittäjän ammattiin pääsyä koskevat rajoitukset sekä osakkeenomistusta ja äänioikeutta koskevat rajoitukset. Tällaisten esteiden vähentäminen voisi tehostaa kilpailua, mikä lisäisi markkinoille tulevien yritysten määrää ja hyödyttäisi kuluttajia matalampien hintojen muodossa. Komissio esitti tammikuussa 2017 toimenpidepaketin, jonka tarkoituksena on palvelumarkkinoiden esteiden poistaminen. Paketti sisältää erilaisia Belgialle osoitettuja uudistussuosituksia näiden haasteiden voittamiseksi.

               (19)

               Osa kiireellisimmistä investointitarpeista liittyy liikenneverkkoon. Lisääntyvät ruuhkat vähentävät maan houkuttelevuutta ulkomaisten sijoittajien kannalta, minkä lisäksi ne aiheuttavat suuria taloudellisia ja ympäristökustannuksia. Belgialla on myös vakavia ilmanlaatuun liittyviä ongelmia eikä sen odoteta saavuttavan päästökauppajärjestelmään kuulumattomia aloja koskevaa 15 prosentin vähennystavoitetta vuoteen 2020 mennessä vuoteen 2005 verrattuna, vaikka se melko varmasti pystyykin noudattamaan unionin ilmastolainsäädännön mukaisia sitoumuksiaan käyttämällä nykyisiä joustavuussäännöksiä. Kiireellisimpiä haasteita ovat maantie- ja rautatieliikenteen perusinfrastruktuurin parantaminen ja yhteyksien luominen tärkeimpien talouskeskusten välille. Samalla on tärkeää pyrkiä vähentämään liikenneruuhkia parantamalla julkisia liikennepalveluja, kehittämällä liikenteen ohjausta ja poistamalla markkinavääristymät ja kielteiset verokannustimet, kuten työsuhdeautojen etuuskohtelu. Toinen haaste on kotimaisen energiantuotannon riittävyys ja toimitusvarmuus yleensä. Useiden ydinvoimaloiden suunnittelemattomat käyttökeskeytykset ovat herättäneet huolta tavasta tasapainottaa sähkön kysyntää ja tarjontaa, eikä ydinvoimasta luopumista koskevan aikataulun toistuva lykkääminen kannusta tekemään pitkän aikavälin investointipäätöksiä. Vaikka lyhyen aikavälin toimitusriskit ovat vähentyneet, erityisesti varmuusvarastojen kasvun ansiosta, ja siirtoyhteyksien lisäämisessä on edistytty jonkin verran, pitkän aikavälin investointitarpeet ovat edelleen huomattavat. Sen lisäksi, että siirtoyhteyksiä on edelleen lisättävä huomattavasti, tarvitaan älykkäitä energiaverkkoja kysyntäpuolen hallinnan kehittämiseksi. Koska hankkeiden toimitusaika on energiasektorilla huomattavan pitkä ja korvaavan kapasiteetin tarve tulevan vuosikymmenen aikana suuri, energian tuotantokapasiteetin lisääminen edellyttää nopeaa toimintaa etenkin tarvittavan säädöskehyksen laatimiseksi. Sen olisi edistettävä myös joustavan kapasiteetin kehittämistä (sähkön tuotanto, varastointi ja kysyntäpuolen hallinta).

               (20)

               Belgia on edistynyt jonkin verran verojärjestelmän uudistamisessa erityisesti siirtämällä painopistettä työn verotuksesta muihin veropohjiin, mikä asteittain kaventaa työn verokiilaa. Työn verotusta ja myös sosiaalivakuutusmaksuja alennetaan vaiheittain vuodesta 2016 vuoteen 2020. Parhaillaan toteutettavan verouudistuksen vaikutukset alkavat jo näkyä. Verojärjestelmä on kuitenkin edelleen monimutkainen ja veropohjia murentavat erilaiset vapautukset, vähennykset ja alennetut verokannat. Osa niistä aiheuttaa tulonmenetyksiä, talouden vääristymistä ja suurta hallinnollista rasitusta. Verotuksen painopisteen siirtäminen ei vaikuta talousarvion kannalta neutraalilta, koska muiden, muun muassa kulutusverojen, korotukset kompensoivat työverotuksen leikkauksia vain osittain. Verojärjestelmän rakennetta olisi vielä selvästi varaa parantaa laajentamalla edelleen veropohjia, jolloin voitaisiin sekä alentaa lakisääteisiä veroasteita että karsia vääristymiä. Verotusta olisi myös mahdollista kehittää huomattavasti ympäristöystävällisempään suuntaan esimerkiksi vähentämällä työsuhdeautojen ja polttoainekorttien suotuisaa verokohtelua, joka vaikeuttaa edistymistä liikenneruuhkien, ilman saastumisen ja kasvihuonekaasupäästöjen torjunnassa. Hallitus suunnittelee työsuhdeautojärjestelmän muuttamista, mutta uudistuksen ympäristöhyödyt jäävät todennäköisesti rajallisiksi.

               (21)

               Komissio on vuoden 2017 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjaksonosana tehnyt kattavan analyysin Belgian talouspolitiikasta ja julkaissut sen vuoden 2017 maaraportissa. Se on arvioinut myös vuoden 2017 vakausohjelman ja vuoden 2017 kansallisen uudistusohjelman sekä jatkotoimenpiteet, joita on toteutettu Belgialle viime vuosina annettujen suositusten noudattamiseksi. Se on ottanut huomioon niiden merkityksen Belgian finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta mutta myös sen, ovatko ne unionin sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska unionin yleistä talouden ohjausta on tarpeen vahvistaa antamalla unionin tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin.

               (22)

               Neuvosto on tutkinut vuoden 2017 vakausohjelman tämän arvioinnin perusteella, ja sen lausunto (7) ilmenee erityisesti jäljempänä esitettävästä suosituksesta 1,

         SUOSITTAA, että Belgia toteuttaa vuosina 2017 ja 2018 toimia, joilla se

               1.

               pyrkii toteuttamaan oleellisia julkisen talouden sopeutustoimia vuonna 2018 vakaus- ja kasvusopimuksen ennaltaehkäisevän osion vaatimusten mukaisesti ja ottaen huomioon tarpeen vahvistaa talouden käynnissä olevaa elpymistä ja varmistaa Belgian julkisen talouden kestävyys; käyttää satunnaistuloja, kuten omaisuuserien myynnistä saatavia tuloja, nopeuttaakseen julkisen talouden velkasuhteen pienentämistä; sopii täytäntöönpanokelpoisesta julkisen talouden tavoitteiden jakamisesta hallintotasojen kesken ja varmistaa julkisen talouden riippumattoman valvonnan; poistaa vääristävät verotuet; parantaa julkisten menojen koostumusta, jotta voidaan luoda liikkumavaraa infrastruktuuri-investoinneille muun muassa liikenneinfrastruktuurin alalla;

               2.

               varmistaa, että kaikkein heikoimmassa asemassa olevilla ryhmillä, muun muassa maahanmuuttajataustaisilla, on tasavertaiset mahdollisuudet osallistua laadukkaaseen yleissivistävään ja ammatilliseen koulutukseen sekä työmarkkinoille;

               3.

               edistää investointeja osaamispääomaan, erityisesti toteuttamalla toimenpiteitä, joilla lisätään digitaaliteknologian omaksumista, ja levittämällä innovointia; lisää kilpailua asiantuntijapalvelujen markkinoilla ja vähittäiskaupan alalla ja parantaa verkkotoimialojen markkinamekanismeja.

      Tehty Brysselissä 11 päivänä heinäkuuta 2017.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         T. TÕNISTE

      (1)  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1176/2011, annettu 16 päivänä marraskuuta 2011, makrotalouden epätasapainon ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta (EYVL L 306, 23.11.2011, s. 25).

      (3)  EUVL C 92, 24.3.2017, s. 1.

      (4)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1303/2013, annettu 17 päivänä joulukuuta 2013, Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yhteisistä säännöksistä sekä Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yleisistä säännöksistä sekä neuvoston asetuksen (EY) N:o 1083/2006 kumoamisesta (EUVL L 347, 20.12.2013, s. 320).

      (5)  Suhdannetasoitettu rahoitusasema ilman kertaluonteisia ja muita väliaikaisia toimenpiteitä, komission yksiköiden uudelleen laskemana yhteisesti sovittuja menetelmiä käyttäen.

      (6)  Nettomääräisillä julkisilla menoilla tarkoitetaan julkisia kokonaismenoja ilman korkomenoja, ilman unionin ohjelmista aiheutuvia menoja, jotka korvataan täysin unionin varoista saatavilla tuloilla, ja ilman ei-päätösperäisiä muutoksia työttömyysetuusmenoissa. Kansallisesti rahoitettu kiinteän pääoman bruttomuodostus jaetaan neljälle vuodelle. Päätösperäiset tulopuolen toimenpiteet ja lakisääteiset tulojen lisäykset otetaan huomioon. Meno- ja tulopuolen kertaluonteiset toimenpiteet kuittaavat toisensa.

      (7)  Asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti.


Avis juridique important

|

31964K0001

Suositus N:o 1/64, tehty 15 päivänä tammikuuta 1964, jäsenvaltioiden hallituksille rauta- ja terästeollisuuden tuotteiden suojatullin korottamisesta yhteisön ulkorajoilla

Virallinen lehti nro 008 , 22/01/1964 s. 0099 - 0106 Suomenk. erityispainos Alue 13 Nide 1 s. 0035  Ruotsink. erityispainos Alue 13 Nide 1 s. 0035  Tanskank. erityispainos: Sarja I Alue 1963-1964 s. 0084  Englannink. erityispainos: Sarja I Alue 1963-1964 s. 0091  Kreikank. erityispainos: Luku 11 Nide 1 s. 0038  Espanjank. erityispainos: Luku 11 Nide 1 s. 0010  Portugalink. erityispainos: Luku 11 Nide 1 s. 0010

SUOSITUS N:o 1/64,annettu 15 päivänä tammikuuta 1964,jäsenvaltioiden hallituksille rauta- ja terästeollisuuden tuotteiden suojatullin korottamisesta yhteisön ulkorajoillaKORKEA VIRANOMAINEN, jokaottaa huomioon perustamissopimuksen 2 - 5, 8, 14, 57, 71, 74, 81 ja 86 artiklan ja liitteen I,ottaa huomioon yhteisön ulkorajoilla kannettavien teräksen tullimaksujen harmonointia varten ministerineuvostossa kokoontuneiden jäsenvaltioiden hallitusten edustajien 19 päivänä marraskuuta 1957 tehdyn sopimuksen,ottaa huomioon Euroopan hiili- ja teräsyhteisön ja Iso-Britannian ja Pohjois-Irlannin Yhdistyneen Kuningaskunnan välisiä suhteita koskevan 21 päivänä joulukuuta 1954 tehdyn sopimuksen, ja samojen korkeiden sopimuspuolten kauppasuhteita koskevan 25 päivänä marraskuuta 1957 tehdyn sopimuksen,ottaa huomioon tullitariffeja ja kauppaa koskevan yleissopimuksen (GATT),sekä katsoo, ettätilanne teräksen yhteismarkkinoilla on viime kuukausien aikana osoittanut kasvavaa tarjonnan ja kysynnän välistä epätasapainoa; tuotantokapasiteetin kasvu ei ainoastaan yhteisön maissa vaan myös muissa maailman terästuottajamaissa on johtanut kiihtyvään kilpailuun maailmanmarkkinoilla; tämän kilpailun seurauksena yhteisön teräsvienti on vähentynyt sekä erityisesti kolmansista maista peräisin olevien rauta- ja terästeollisuuden tuotteiden tuonti yhteisöön on kasvanut, ja erityisesti kilpailu on luonut ylitarjontaa rauta- ja terästeollisuuden tuotteista yhteismarkkinoilla;rauta- ja terästeollisuuden tuotteiden (teräksen, harkkoraudan ja valuraudan) tuonti yhteisöön ja yhteisön sisäinen tuotanto on kehittynyt vuodesta 1960 vuoteen 1963 seuraavasti:>TAULUKON PAIKKA>>TAULUKON PAIKKA>edellä olevat taulukot osoittavat, että teräksen osalta kuluneen vuoden ja harkkoraudan ja valuraudan osalta kahden viimeisen vuoden aikana kolmansista maista peräisin oleva tuonti on kasvanut voimakkaasti samalla kuin yhteisön sisäinen teräksen, harkkoraudan ja valuraudan tuotanto on pysynyt samalla tasolla;tämä kysynnän maailmanlaajuiseen ylitarjontaan liittyvä määrällinen kasvu on tapahtunut marginaalituottajien alhaisilla hinnoilla; tuonnin kasvu ja alhaiset hinnat aiheuttavat jatkuvan ja kasvavan paineen rauta- ja terästeollisuuden yritysten yhteisön sisällä käyttämiin hintoihin, ja tähän kilpailuun vastatakseen yritykset ovat joutuneet suureen osaan tuotantoaan käyttämään perustamissopimuksen 60 artiklassa määrättyä yhtenäistämismahdollisuutta ja markkinoimaan tuotteitaan marginaalituottajien käyttämillä alhaisilla hinnoilla;nämä tuonnit ovat yhdessä aiheuttaneet vakavan haitan vastaavien tai suoraan kilpailevien tuotteiden tuotannolle yhteismarkkinoilla; tämän haitta muodostuu tulojen erityisen jyrkästä vähenemisestä, joka johtaa tuotantokapasiteetin kehittämiselle ja parantamiselle tarpeellisten investointisuunnitelmien leikkaamiseen ja vaarantaa työpaikkojen tasapainon tietyillä yhteisön alueilla; nämä vahingolliset seuraukset estävät 3 c, d, e ja g artiklassa vahvistettujen tavoitteiden saavuttamisen ja ne ovat yhdessä sellaisia, että ne voivat estää yhteismarkkinoiden tavanomaisen toiminnan;tilanteen korjaamiseksi korkea viranomainen on jo toteuttanut toimenpiteitä sisämarkkinoilla; se on erityisesti parantanut ja täydentänyt 60 artiklan määräysten soveltamista koskevia sääntöjä; nämä toimenpiteet eivät kuitenkaan ole riittäviä yhteismarkkinoiden nykytilanteen käsittelemiseksi; ennen kuin korkea viranomainen voi harkita suoraa puuttumista yhteisön yritysten tuotantoon sen on perustamissopimuksessa määrätyn interventiojärjestelmän ja erityisesti sopimuksen 5 ja 57 artiklan mukaisesti turvauduttava ensisijaisesti epäsuoriin toimenpiteisiin, joihin kuuluvat ei ainoastaan hintaa liittyvät toimenpiteet vaan myös kauppapolitiikkaan liittyvät, erityisesti perustamissopimuksen 74 artiklassa määrätyt toimenpiteet;tällä hetkellä voimassa oleva yhteisön rauta- ja terästeollisuuden tuotteita koskeva tullijärjestelmä perustuu jäsenvaltioiden hallitusten siirtymäkauden päätyttyä tekemällä sopimuksella vahvistamien harmonoitujen tullien tasolle; harmonoitu taso on selväsi alhaisempi kuin taso muissa tärkeissä teräksentuottajamaissa, joiden yritykset kilpailevat suoraan yhteisön yritysten kanssa sekä yhteismarkkinoilla että ulkoisilla markkinoilla;tämän harmonoidun tullisuojan sisäpuolella Italian tullit ovat tasolla, joka yhteisön muiden maiden niitä soveltaessa vähentäisi huomattavasti näiden maiden osalta myös kolmansista maista peräisin olevan tuonnin haitallisia vaikutuksia; jäsenvaltioiden hallitukset eivät ole onnistuneet yksimielisesti vahvistamaan tullejaan Italian tullien nykyiselle vähimmäistasona pidetylle tasolle, ja korkea viranomainen, perustamissopimuksen 8 artiklassa vahvistettujen tavoitteiden toteuttamiseksi sille uskotun yleisvastuun perusteella, katsoo tarpeelliseksi suositella jäsenvaltioille, että ne soveltuvasti nostavat ulkoisia suojatullejaan;lisäksi tällainen korotus ei ole ristiriidassa jäsenvaltioiden hallitusten ja korkean viranomaisen julistusten kanssa, jotka ne tekivät GATTin sopimuspuolten myöntäessä poikkeuksen 25 artiklan nojalla 10 päivänä marraskuuta 1952;toimi, joka korkean viranomaisen on toteutettava edellä kuvatun tilanteen käsittelemiseksi ei ole sellainen, että se haittaisi yhteisön rakentavaa osallistumista GATTissa määrättyihin yleisiin tariffineuvotteluihin;edellä luetelluista olosuhteista johtuen perustamissopimuksen 74 artiklan 3 kohdassa määrättyjen suojatoimenpiteiden toteuttaminen on perusteltua ja suosituksessa olisi otettava huomioon seuraavat periaatteet:1. Suosituksen tavoitteena olevaa ulkoisen suojatullin korotusta ei voida sen luonteesta johtuen suositella ainoastaan periaatteessa, vaan on myös määritettävä sen vähimmäismäärä, jotta voidaan taata homogeenisuus ja koordinaatio, jotka ovat tarpeellisia korotuksen toteuttamiseksi kuudessa jäsenvaltioissa. Jäsenvaltioiden hallitukset päättävät tämän tavoitteen saavuttamiseksi käytettävästä soveltuvasta menetelmästä, joko tullimaksujen korottamisesta tai uuden tuonteja koskevan maksun käyttöönottamisesta.Ottaen kuitenkin huomioon, että yhteisön nykyinen suoja ulkoisilla rajoilla varmistetaan selkeällä harmonoitujen tullimaksujen järjestelmällä, korkean viranomaisen epävirallinen mielipide on, että tämän suojatullin korottaminen vaikuttaa erityisen soveltuvalta tämän suosituksen täytäntöönpanemisen vaatiman nopeuden, tehokkuuden ja yhdenmukaisuuden saavuttamiseksi;2. Suosituksen on koskettava kaikkia tariffinimikkeistön nimikkeitä, sillä tilanne, jonka perusteella suurempien suojatullien käyttöön ottaminen on perusteltua, koskee kaikkia tuotteita, ja jokaisen tuotteen suojatullin tasoa määritettäessä on otettava huomioon rauta- ja terästeollisuuden eri tuotteiden keskenäinen riippuvuus. Olosuhteet voivat kuitenkin muuttua tavalla, jonka seurauksena tietyt myönnytykset ovat perusteltuja. Tätä varten on varauduttava;3. Vaikka teräsmarkkinoiden tämänhetkiset ongelmat eivät ole yhtä vaikeita yhteisön kaikissa osissa, korkean viranomaisen on tarkasteltava yhteismarkkinoita kokonaisuutena;4. Suojatullin korottaminen ulkoisilla rajoilla on osoitettu Italian tasavallalle ainoastaan siltä osin kuin Italian on ylläpidettävä tullin vähimmäismääränä italialaisia 1 päivänä tammikuuta 1964 voimassa olleita tulleja;5. Suosituksen on kunnioitettava tiettyjen jäsenvaltioiden GATTin yhteydessä sopimia tiettyjen tariffinimikkeiden vakiinnuttamisia. Sen tuloksina nämä nimikkeet osoittavat eri suojatullien määrää yhteisön ulkoisilla rajoilla. Kaupan vääristymien ja taloudellisten ongelmien välttämiseksi yhdessä tai useammassa jäsenvaltiossa on siis tarpeen suositella, että hallitukset, siltä osin kuin se niitä koskee, etsivät soveltuvia ratkaisuja yhteistyössä korkean viranomaisen kanssa;6. Kauppapoliittisista tai tulliteknisistä erityistapauksista johtuvien ongelmien ratkaisemiseksi olisi säädettävä erityismenettelystä, jonka avulla suositelluista suojatullien vähimmäismääristä voidaan poiketa;7. Ennen suosituksen tehokasta täytäntöönpanoa tapahtuvan keinottelun ehkäisemiseksi olisi tarpeen pyytää hallituksia toteuttamaan väliaikaisia toimenpiteitä;8. Tämän suosituksen tuloksena olevaa ulkoisilla rajoilla kannettavan suojatullin korottamista on pidettävä väliaikaisena toimenpiteenä, joka on tarkoitettu tämänhetkisten ongelmien ratkaisemiseksi,ANTAA SEURAAVAN SUOSITUKSEN:1 artiklaJäsenvaltioiden hallituksille suositellaan toteutettavaksi lainsäädännöllisiä ja hallinnollisia toimenpiteitä, jotka ovat tarpeellisia, jotta rauta- ja terästeollisuuden tuotteiden tuonnissa jäsenvaltioiden tullialueelle 15 päivästä helmikuuta 1964 otetaan käyttöön tai ylläpidetään jokaisen yhteisön tullinimikkeistön nimikkeen vähimmäissuojatullina alhaisinta Italian tasavallassa 1 päivänä tammikuuta 1964 sovellettavaa tullia. Nämä sovellettavat tullit ovat tämän suosituksen liitteessä olevassa taulukossa.2 artikla1. Tätä suositusta ei sovelleta siltä osin kuin se estää noudattamasta GATTin sopimuspuolille myönnettyjä vakiinnutettuja tullimyönnytyksiä tiettyjen jäsenvaltioiden määrittelemien tullinimikkeiden osalta.2. Siltä osin kuin edellisen kohdan nojalla sovelletaan eri suojatulleja kuin 1 artiklassa suositellut tullit, suositellaan, että hallitukset yhteistyössä korkean viranomaisen kanssa saattavat voimaan säännöksiä välttääkseen yhteismarkkinoiden sisällä tapahtuvat kaupan vääristymät tai taloudelliset ongelmat yhdessä tai useammassa jäsenvaltioissa.3 artiklaErityisesti kauppapoliittisten ja tulliteknisten syiden perustelemissa tapauksissa korkea viranomainen voi jäsenvaltioiden hallituksia kuultuaan poiketa 1 artiklasta aiheutuvista velvoitteista.4 artiklaOdotettaessa tästä suosituksesta aiheutuvien velvoitteiden toteuttamista käytännössä jäsenvaltioiden hallituksia kehotetaan toteuttamaan soveltuvia väliaikaisia toimenpiteitä.5 artiklaRauta- ja terästeollisuuden tuotteita tämän suosituksen tarkoittamassa merkityksessä ovat perustamissopimuksen liitteessä I nimikenumeroissa 4.200 - 4.500 luetellut tuotteet.6 artikla1. Tämä suositus annetaan tiedoksi jäsenvaltioiden hallituksille ja julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Se tulee voimaan kunkin hallituksen osalta päivänä, jona siitä on annettu tieto.2. Korkea viranomainen muuttaa tai kumoaa tämän suosituksen, jos se havaitsee, että suosituksen aiheuttaneet olosuhteet ovat muuttuneet perusteellisesti tai jos niitä ei enää ole.Korkea viranomainen käsitteli tätä suositusta ja antoi sen kokouksessaan 15 päivänä tammikuuta 1964.Korkean viranomaisen puolestaPuheenjohtajaDino DEL BOLIITEItalian tasavallan 1 päivänä tammikuuta 1964 Euroopan hiili- ja teräsyhteisön terästuotteisiin soveltamat vähimmäistullit>TAULUKON PAIKKA>


Suositus: neuvoston päätös liiallisen alijäämän olemassaolosta Italiassa – Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 104 artiklan 6 kohdan soveltaminen


Euroopan parlamentin suositus Euroopan unionin kannasta maailmanlaajuisessa rasismin, rotusyrjinnän, muukalaisvihan ja suvaitsemattomuuden vastaisessa konferenssissa


Avis juridique important

|

31995H0216

95/216/EY: Komission suositus, annettu 8 päivänä kesäkuuta 1995, olemassa olevien hissien turvallisuuden parantamiseksi (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

Virallinen lehti nro L 134 , 20/06/1995 s. 0037 - 0038

KOMISSION SUOSITUS,annettu 8 päivänä kesäkuuta 1995,olemassa olevien hissien turvallisuuden parantamiseksi (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (95/216/EY) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokajoka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 155 artiklan toisen luetelmakohdan,sekä katsoo, ettäjäsenvaltioiden tehtävänä on varmistaa ihmisten turvallisuus alueellaan,kaikissa jäsenmaissa ei ole hyväksyttäviä laitteita varmistamaan hissien turvallisuutta ,näiden hissien erilaisesta suunnittelusta ja iästä huolimatta on mahdollista määritellä kaikille näille laiteille vähimmäismäärä tarkastettavia kohteita, jatämä uudenaikaistaminen, jolla pyritään turvallisuuden parantamiseen, voidaan porrastaa useammalle vuodelle,SUOSITTAA, ETTÄ JÄSENVALTIOT:1. toteuttavat siltä osin kuin olemassa oleva lainsäädäntö ei vielä riitä täyttämään tämän suosituksen määräyksiä, aiheelliset toimenpiteet:- olemassa olevan hissikannan tyydyttävän huollon varmistamiseksi,- tämän laitekannan turvallisuuden parantamiseksi perustuen tämän suosituksen liitteessä esitetyille periaatteille.2. toteuttavat liitteessä mainittuja toimenpiteitä täydentäviä toimenpiteitä, jos turvallisuuden kannalta tarpeellista.Tämä suositus on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 8 päivänä kesäkuuta 1995.Komission puolestaMartin BANGEMANNKomission jäsenLIITE PERIAATTEET OLEMASSA OLEVIEN HISSIEN TURVALLISUUDEN PARANTAMISEKSI Alustava huomautusEurooppalaisia standardeja EN 81-1 ja EN 81-2 voidaan käyttää aina kun se on mahdollista erityisesti mittoihin, sallittuihin poikkeamiin, nopeuksiin tai kiihtyvyyteen liittyvien numeroarvojen saavuttamiseksi.1. Korit on varustettava ovilla ja korin sisäpuolella on oltava kerrososoitin.2. Korikaapelit on tarkastettava ja mahdollisesti vaihdettava.3. Pysäytyslaitteita on muutettava niin, että saavutetaan hyvä tarkkuus korin pysäytysalueella sekä asteittainen hidastuvuus.4. Sekä koreissa että porrastasanteilla olevat hallintalaitteet on tehtävä helppotajuisiksi ja sellaisiksi, että myös ilman saattajaa liikkuvat vammaiset henkilöt voivat käyttää niitä.5. Konekäyttöisiin oviin on asennettava ihmiset ja eläimet havaitsevat tunnistimet.6. Hisseihin, joiden nopeus on enemmän kuin 0,6 m/s, on asennetta järjestelmä, joka jarruttaa hidastuvuuden asteittain ennen pysähtymistä.7. Hälytysjärjestelmiä on muutettava niin, että voidaan järjestää pysyvä yhteys pikahuoltopalveluun.8. Jarrujärjestelmässä mahdollisesti oleva asbesti on poistettava.9. Hissiin on asennettava laite, joka estää korin ylöspäin suuntautuvat hallitsemattomat liikkeet.10. Koreihin on asennettava varavalaistus, joka toimii sähkönsyötön katketessa. Sen toiminta-ajan on oltava riittävän pitkä tavanomaisten pelastustoimien mahdollistamiseksi.Laitteiston on myös mahdollistettava 7 kohdassa tarkoitetun hälytysjärjestelmän toimiminen.