title: 2013/112/EU: Komission suositus, annettu 20 päivänä helmikuuta 2013 , ”Investoidaan lapsiin – murretaan huono-osaisuuden kierre”

text:
               2.3.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 59/5

         KOMISSION SUOSITUS,
   annettu 20 päivänä helmikuuta 2013,
   ”Investoidaan lapsiin – murretaan huono-osaisuuden kierre”
   (2013/112/EU)
   EUROOPAN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 292 artiklan
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Ihmisarvon kunnioittaminen on yksi perusarvoista Euroopan unionissa, jonka tavoitteisiin sisältyy sen kansojen hyvinvoinnin edistäminen; unionin on suojeltava lasten oikeuksia, torjuttava sosiaalista syrjäytymistä ja syrjintää sekä edistettävä sosiaalista oikeudenmukaisuutta ja suojelua.

               (2)

               Lapsilla (1) on suurempi köyhyys- tai syrjäytymisriski kuin yleensä väestöllä suurimmassa osassa EU-maista. Köyhinä tai sosiaalisesti syrjäytyneinä kasvaneilla lapsilla on hyväosaisia ikätovereitaan heikompi todennäköisyys menestyä hyvin koulussa, olla terveitä ja toteuttaa täysimääräisesti potentiaaliaan myöhemmin elämässä.

               (3)

               Euroopan tulevaisuuden kannalta ratkaisevan tärkeä investointi on estää huono-osaisuuden siirtyminen sukupolvelta toiselle, ja sillä edistetään samalla myös älykästä, kestävää ja osallistavaa kasvua koskevaa Eurooppa 2020 -strategiaa ja hyödytetään pitkällä aikavälillä lapsia sekä taloutta ja yhteiskuntaa.

               (4)

               Varhainen asiaan puuttuminen ja ennaltaehkäisy ovat olennaisen tärkeitä, jotta voidaan kehittää tehokkaampaa ja vaikuttavampaa politiikkaa, koska lasten köyhyyden ja syrjäytymisen seurausten käsittelyyn tarvitaan yleensä enemmän julkisia varoja kuin varhaisen vaiheen toimiin.

               (5)

               Epäkohtien torjuminen varhaisvuosina on tärkeä keino tehostaa toimia köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen torjumiseksi yleisesti. Ennaltaehkäisy saavutetaan tehokkaimmin integroiduilla strategioilla, joissa yhdistetään vanhemmille työmarkkinoille siirtymistä varten annettava tuki ja riittävä tulotuki sekä sellaisten palvelujen saanti, jotka ovat olennaisen tärkeitä lasten menestymisen kannalta, kuten laadukas (esi)opetus, terveydenhuolto, asuminen, sosiaalipalvelut sekä mahdollisuus osallistua ja harjoittaa oikeuksia. Näiden avulla lapset voivat hyödyntää koko potentiaaliaan, ja ne parantavat heidän selviytymisvalmiuksiaan.

               (6)

               Onnistuneimmiksi strategioiksi lasten köyhyyteen puuttumisessa ovat osoittautuneet ne, joiden perustana on kaikkien lasten hyvinvointia parantavaa politiikkaa ja joissa otetaan samalla huomioon erityisen heikossa tilanteessa olevat lapset.

               (7)

               Kaikkien lasten köyhyyteen ja sosiaaliseen syrjäytymiseen liittyvien toimien perustana pitäisi olla sukupuolten tasa-arvon, tasa-arvonäkökohtien valtavirtaistamisen ja yhdenvertaisten mahdollisuuksien edistäminen sekä lapsiin ja heidän perheisiinsä kohdistuvan kaikenlaisen (etenkin sukupuoleen, rotuun tai etniseen alkuperään, uskontoon tai vakaumukseen, vammaisuuteen, ikään tai sukupuoliseen suuntautumiseen liittyvän) syrjinnän torjuminen.

               (8)

               Nykyisellä rahoitus- ja talouskriisillä on vakavia vaikutuksia lapsiin ja perheisiin, ja monissa maissa köyhien ja syrjäytyneiden osuus on kasvanut.

               (9)

               Talouden vakauttamistoimet julkisen talouden kasvavien rajoitusten vuoksi useissa maissa asettavat merkittäviä haasteita sen varmistamiselle, että sosiaalipolitiikka on riittävää ja tehokasta niin lyhyellä kuin pitkälläkin aikavälillä.

               (10)

               Yli kymmenen vuoden ajan EU:n tasolla tehdyn yhteistyön tuloksena on päädytty yhteisymmärrykseen lasten köyhyyden taustalla olevista tekijöistä. Tämä on edellyttänyt kattavia toimia asianmukaisten seurantaindikaattoreiden kehittämiseksi sekä yhteisten haasteiden ja onnistuneiden toimintatapojen yksilöimiseksi ja antanut aiheelle poliittista painoarvoa. Komissio ilmoitti köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen torjunnan eurooppalaista foorumia koskevassa tiedonannossa (2) esittävänsä lasten köyhyyttä koskevan suosituksen.

               (11)

               Eurooppa 2020 -strategia on antanut uutta pontta köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen torjuntaan liittyville pyrkimyksille, sillä siinä asetettiin yhteiseksi eurooppalaiseksi tavoitteeksi vähentää köyhyys- ja syrjäytymisriskissä olevien ihmisten määrää vähintään 20 miljoonalla vuoteen 2020 mennessä sekä tehostaa toimia, joilla puututaan koulunkäynnin keskeyttämiseen. Lasten köyhyyden torjuminen ja ennaltaehkäisy ovat keskeinen osa EU:n ja jäsenvaltioiden tähän liittyviä toimia ja osa köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen torjunnan eurooppalaista foorumia.

               (12)

               EU-ohjauskauden mukaisella hallintotavalla varmistetaan lasten köyhyyden torjuntaa ja lasten hyvinvoinnin parantamista koskevien maakohtaisten suositusten täytäntöönpano.

               (13)

               Kaikki EU:n jäsenvaltiot ovat ratifioineet Yhdistyneiden kansakuntien lapsen oikeuksien sopimuksen. Lapsen oikeuksien sopimuksen määräyksiä ja periaatteita onkin edelleen pidettävä ohjenuorana lapsen oikeuksiin vaikuttavassa EU:n politiikassa ja toiminnassa.

               (14)

               Jäsenvaltiot ovat vahvistaneet sitoutumisensa asiaan kesäkuussa 2012 sosiaalisen suojelun komitean esittämän neuvoa-antavan raportin (3) ja keskeisten viestien sekä lokakuussa 2012 annettujen neuvoston päätelmien ”Lasten köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen torjuminen ja lasten hyvinvoinnin edistäminen” (4) kautta ja ottaneet tyytyväisinä vastaan komission aloitteen asiaa koskevan suosituksen antamisesta.

               (15)

               EU-politiikan eri aloilla on käsitelty aiheita, jotka liittyvät lasten köyhyyteen ja huono-osaisuuden siirtymiseen sukupolvelta toiselle, etenkin koulutuksen, terveydenhuollon, lasten oikeuksien ja sukupuolten tasa-arvon alalla. (5)

               (16)

               Lasten köyhyyttä käsittelevä politiikka kuuluu pääasiassa jäsenvaltioiden toimivaltaan, mutta yhteisillä eurooppalaisilla puitteilla voidaan vahvistaa synergiaetuja eri politiikanaloilla, auttaa jäsenvaltioita uudistamaan politiikkaansa ja oppimaan toistensa kokemuksista politiikan tehokkuuden ja vaikuttavuuden parantamisessa innovatiivisilla lähestymistavoilla niin, että otetaan samalla huomioon erilaiset tilanteet ja tarpeet jäsenvaltioiden paikallis-, alue- ja keskustasolla.

               (17)

               Tulevan monivuotisen rahoituskehyksen yhteydessä tällaisilla ohjeilla voidaan myös tarjota perusta laajemmalle yhteistyölle ja keskittyä asianmukaisten rahoitusvälineiden, etenkin rakennerahastojen, käyttöön, jotta päästäisiin ehdotettuun tavoitteeseen ”sosiaalisen osallisuuden edistäminen ja köyhyyden torjunta”,

         SUOSITTAA, ETTÄ JÄSENVALTIOT laativat ja panevat täytäntöön politiikkaa, jolla puututaan lasten köyhyyteen ja sosiaaliseen syrjäytymiseen ja edistetään lasten hyvinvointia moniulotteisten strategioiden avulla seuraavien suuntaviivojen mukaisesti:
   1.   SEURAAVIEN LAAJA-ALAISTEN PERIAATTEIDEN NOUDATTAMINEN

               —

               Torjutaan lasten köyhyyttä ja sosiaalista syrjäytymistä integroiduilla strategioilla, jotka ulottuvat lasten aineellista turvallisuutta pidemmälle, ja edistetään yhdenvertaisia mahdollisuuksia, jotta kaikki lapset voivat hyödyntää potentiaaliaan täysimääräisesti.

               —

               Puututaan lasten köyhyyteen ja sosiaaliseen syrjäytymiseen lasten oikeuksien näkökulmasta etenkin ottamalla huomioon asiaa koskevat määräykset Euroopan unionista tehdyssä sopimuksessa, Euroopan unionin perusoikeuskirjassa ja lapsen oikeuksia koskevassa YK:n yleissopimuksessa ja varmistetaan, että näitä oikeuksia kunnioitetaan, suojataan ja noudatetaan.

               —

               Asetetaan aina etusijalle lapsen etu ja tunnustetaan lapset itsenäisiksi oikeudenhaltijoiksi niin, että otetaan kuitenkin huomioon lasta tukevan perheen merkitys ensisijaisena huoltajana.

               —

               Pidetään yllä asianmukainen tasapaino yleisen politiikan, jolla on tarkoitus edistää kaikkien lasten hyvinvointia, ja kohdennettujen toimintatapojen välillä, joilla on tarkoitus tukea kaikkein heikoimmassa asemassa olevia.

               —

               Varmistetaan keskittyminen lapsiin, joilla on monien epäkohtien vuoksi suuremmat riskit, kuten romanilapsiin, joihinkin maahanmuuttajalapsiin tai etnisiin vähemmistöihin kuuluviin lapsiin, lapsiin, joilla on erityistarpeita tai jotka ovat vammaisia, sijaishuollossa oleviin tai katulapsiin, vangittuna olevien vanhempien lapsiin sekä lapsiin sellaisissa kotitalouksissa, joilla on erityinen köyhyysriski, kuten yksinhuoltajaperheet tai suurperheet.

               —

               Jatketaan investointeja lapsiin ja perheisiin ja mahdollistetaan näin politiikan jatkuvuus ja pitkäaikaissuunnittelu. Arvioidaan, miten politiikan uudistukset vaikuttavat kaikkien huono-osaisimpiin, ja toteutetaan toimia kielteisten vaikutusten lievittämiseksi.

         2.   KOLMEEN KESKEISEEN PILARIIN PERUSTUVIEN INTEGROITUJEN STRATEGIOIDEN LAATIMINEN

   2.1.   Riittävien resurssien saanti

      Tuetaan vanhempien osallistumista työmarkkinoille – Tunnustetaan, että vanhempien osallistuminen työmarkkinoille ja lasten elinolot ovat tiiviissä yhteydessä, ja toteutetaan aktiivisen osallisuuden edistämisestä annetussa komission suosituksessa (6) esitettyjen periaatteiden ja Barcelonan tavoitteiden (7) mukaisesti kaikki mahdolliset toimenpiteet, joilla tuetaan vanhempien osallistumista työmarkkinoille, etenkin niiden, jotka ovat sivussa työmarkkinoilta ja erityisen riskialtteissa kotitalouksissa:

               —

               Varmistetaan, että työnteko on kannattavaa, kartoittamalla ja torjumalla tekijöitä, jotka eivät kannusta vanhempia siirtymään työmarkkinoille tai pysymään tai etenemään siellä, mukaan luettuna tekijät, jotka liittyvät vero- ja etuusjärjestelmien suunnitteluun ja vuorovaikutukseen.

               —

               Tuetaan yksinhuoltajien ja toissijaisten tulonsaajien työllistyvyyttä ja osallistumista palkkatyöhön ja edistetään sukupuolten tasa-arvoa työmarkkinoilla ja perhevelvoitteiden osalta.

               —

               Tarjotaan voimakkaampaa tukea vanhempien uudelleenintegroitumiselle työmarkkinoille vanhempainloman jälkeen koulutustoimenpiteiden ja työnhakutuen avulla ja keskitytään niihin, jotka ovat erityisen riskialttiita.

               —

               Tehostetaan toimia sen varmistamiseksi, että kaikilla perheillä, mukaan luettuna riskialttiissa tilanteessa olevat ja huono-osaisilla alueilla asuvat, on tosiasiallisesti mahdollisuus saada kohtuuhintaisia ja laadukkaita varhaiskasvatuspalveluja.

               —

               Mukautetaan lastenhoitopalvelujen suunnittelua ja myöntämiskriteereitä yhä monimuotoisempien työmuotojen mukaan ja autetaan näin vanhempia noudattamaan työsitoumuksiaan tai löytämään työpaikka, niin että asetetaan lasten etu päällimmäiseksi.

               —

               Edistetään hyvälaatuisia ja osallisuutta edistäviä työpaikkoja ja työympäristöjä, jotka antavat vanhemmille mahdollisuuden tasapainottaa työhön ja vanhemmuuteen liittyviä tehtäviä yhdenveroisesti, mukaan luettuna vanhempainloma, työpaikkatuki ja joustavat työskentelyjärjestelyt.

      Tarjotaan kohtuullinen elintaso eri etuuksien yhdistelmällä – Annetaan lapsille mahdollisuus kohtuulliseen elintasoon, joka on ihmisarvoisen elämän mukainen, tarjoamalla optimaalinen raha- ja luontoisetuuksien yhdistelmä:

               —

               Tuetaan perheen tuloja riittävillä, johdonmukaisilla ja tehokkailla etuuksilla, mukaan luettuna verokannustimilla, perhe- ja lapsietuuksilla, asumisetuuksilla ja vähimmäistulojärjestelmillä.

               —

               Täydennetään rahana maksettavia tulotukijärjestelmiä luontoisetuuksilla, jotka liittyvät erityisesti ravitsemukseen, lastenhoitoon, koulutukseen, terveydenhuoltoon, asumiseen, liikenteeseen ja liikunta- ja kulttuuritoimintamahdollisuuksiin.

               —

               Varmistetaan, että lapsiin suunnatun taloudellisen tuen suunnittelussa ja tukikelpoisuudessa tulee esiin asumisjärjestelyjen kehitys ja että se jakautuu asianmukaisesti eri tuloryhmiin.

               —

               Tehostetaan niiden etuuksien saatavuutta, joihin lapset tai heidän perheensä ovat oikeutettuja, helpottamalla niiden käyttöönottoa ja kehittämällä palveluita, joilla saavutetaan edunsaajat.

               —

               Annetaan tarveharkintaisia tai muita kohdennettuja etuuksia tavalla, jolla vältetään leimautuminen, otetaan huomioon lasten erilaiset tarpeet ja vähennetään köyhyysloukkujen riskiä ja vältetään samalla toissijaisten tulonsaajien ja yksinhuoltajien työssäkäyntiä estävien tekijöiden luominen.

               —

               Toimitaan harkiten, jos asetetaan perhe-etuuksien saamisen edellytykseksi vanhempien käyttäytyminen tai lasten koulunkäynti, ja arvioidaan tällaisten toimenpiteiden mahdollisia kielteisiä vaikutuksia.

               —

               Perustetaan pysyviä ja joustavia toteutusmekanismeja, jotka tarjoavat enimmäiskattavuuden ja joista lapset hyötyvät eniten, kuten ennakkomaksut.

         2.2.   Laadukkaiden ja kohtuuhintaisten palvelujen saanti

      Vähennetään lasten eriarvoisuutta investoimalla varhaiskasvatukseen – Kehitetään edelleen sosiaalista osallisuutta ja varhaiskasvatuksen potentiaalia ja käytetään sitä sosiaalisena investointina, jolla puututaan varhaisilla toimilla eriarvoisuuksiin ja haasteisiin, joita huono-osaiset lapset kohtaavat:

               —

               Tarjotaan korkealaatuisia ja osallisuutta edistäviä varhaiskasvatuspalveluja; varmistetaan näiden palvelujen kohtuuhintaisuus ja mukautetaan tarjontaa perheiden tarpeiden mukaan.

               —

               Tarjotaan kannustimia sellaisten (etenkin alle kolmivuotiaiden) lasten osallistumiselle, jotka tulevat huono-osaisista oloista, riippumatta heidän vanhempiensa työmarkkinatilanteesta, ja vältetään leimautuminen ja eriyttäminen.

               —

               Tuetaan vanhempia heidän tehtävässään omien lastensa ensisijaisina kasvattajina näiden varhaisvuosina ja kannustetaan varhaiskasvatuspalveluja toimimaan tiiviissä yhteistyössä vanhempien ja lapsen kasvatukseen osallistuvien elinyhteisön toimijoiden kanssa (kuten terveydenhuoltoon ja vanhempien tukemiseen liittyvät palvelut).

               —

               Lisätään vanhempien tietoa eduista, joita varhaiskasvatusohjelmiin osallistumisesta koituu lapsille ja heille itselleen. Käytetään varhaiskasvatuspalveluja varhaisvaroitusjärjestelmänä, jonka kautta voidaan yksilöidä perheeseen tai kouluun liittyviä fyysisiä tai psyykkisiä ongelmia, erityistarpeita tai kaltoinkohtelua.

      Lisätään koulutusjärjestelmien vaikutusta yhdenvertaisiin mahdollisuuksiin – Lisätään koulutusjärjestelmien valmiuksia rikkoa huono-osaisuuden kierre varmistamalla, että kaikki lapset voivat saada osallisuutta edistävää korkealaatuista koulutusta, joka edistää heidän emotionaalista, sosiaalista, kognitiivista ja fyysistä kehitystään:

               —

               Huolehditaan kaikkien oppijoiden osallisuudesta tarvittaessa kohdentamalla resursseja ja mahdollisuuksia huono-osaisempiin ja seurataan tuloksia asianmukaisesti.

               —

               Tunnustetaan alueelliset erot koulutusmahdollisuuksien ja oppimistulosten saatavuudessa ja laadussa ja puututaan niihin. Edistetään politiikkaa, jolla vähennetään eriytymistä ja vahvistetaan kattavaa ja yhtenäistä koulutusta.

               —

               Luodaan osallisuutta edistävä oppimisympäristö vahvistamalla koulujen ja vanhempien välistä yhteyttä ja tarjotaan tarpeen mukaan yksilöllistä tukea erityisten haittatekijöiden kompensoimiseksi esimerkiksi tarjoamalla koulutusta siirtolaislasten ja etnisiin vähemmistöihin kuuluvien lasten vanhemmille.

               —

               Puututaan tekijöihin, jotka estävät tai haittaavat vakavasti lasten koulunkäyntiä tai koulutuksen loppuun saattamista (kuten oppivelvollisuuskoulutuksen lisämaksut), tarjoamalla kohdennettua oppimistukea oppimista tukevassa ympäristössä.

               —

               Parannetaan sellaisten oppilaiden oppimistuloksia, joiden perustaidot ovat heikot, vahvistamalla luku- ja laskutaitoa sekä matematiikkaan ja luonnontieteisiin liittyviä perustaitoja ja varmistamalla heikosti menestyvien varhainen havaitseminen.

               —

               Laaditaan ja pannaan täytäntöön koulunkäynnin keskeyttämisen vähentämiseksi kattavaa politiikkaa, johon sisältyy ennaltaehkäiseviä, korjaavia ja korvaavia toimenpiteitä. Varmistetaan, että tähän politiikkaan sisältyy toimenpiteitä niitä varten, joilla on koulunkäynnin keskeyttämisriski.

               —

               Vahvistetaan yhdenvertaisuutta koskevaa lainsäädäntöä ja taataan syrjäytyneimmille oppijoille perusoikeus saada laadukas vähimmäistason päättötodistus.

               —

               Tarkistetaan ja vahvistetaan kaikkien opetusammattien ammatillista profiilia ja valmistellaan opettajia sosiaalisen monimuotoisuuden kohtaamiseen. Hyödynnetään erityisiä kulttuurin välittäjiä ja esikuvia, jotka helpottavat romanilasten ja siirtolaistaustaisten lasten integroitumista.

      Parannetaan terveydenhuoltojärjestelmien valmiutta puuttua huono-osaisten lasten tarpeisiin – Varmistetaan, että kaikki lapset voivat hyödyntää täysimääräisesti yleistä oikeuttaan terveydenhuoltoon, mukaan luettuna tautien ehkäiseminen ja terveyden edistäminen sekä laadukkaiden terveydenhuoltopalvelujen saanti:

               —

               Puututaan esteisiin, joita heikommassa asemassa olevat lapset ja perheet kohtaavat terveydenhuollon saamisessa, mukaan luettuna kustannukset, kulttuuriin ja kielitaitoon liittyvät esteet ja tiedon puute. Parannetaan terveydenhuollon tarjoajien koulutusta tältä osin.

               —

               Investoidaan ennaltaehkäisyyn etenkin varhaislapsuudessa ottamalla käyttöön kattavaa politiikkaa, jossa yhdistetään ravitsemukseen, terveyteen, valistukseen ja sosiaalisiin näkökohtiin liittyvät toimenpiteet.

               —

               Torjutaan epäterveellisten elintapojen ja päihdeongelmien taustatekijöitä, jotka liittyvät sosiaaliseen asemaan, antamalla kaikille lapsille mahdollisuus tasapainoiseen ruokavalioon ja liikuntaan.

               —

               Kiinnitetään erityishuomiota vammaisiin ja mielenterveysongelmista kärsiviin lapsiin, maassa laittomasti asuviin tai rekisteröimättömiin lapsiin, raskaana oleviin teini-ikäisiin sekä lapsiin, joiden perheessä on päihdeongelmia.

      Tarjotaan lapsille turvallinen ja asianmukainen asumis- ja elinympäristö – Annetaan lapsille mahdollisuus elää ja kasvaa turvallisessa, terveellisessä ja lapsiystävällisessä ympäristössä, joka tukee heidän kehittymistään ja oppimistarpeitaan:

               —

               Annetaan lapsiperheille mahdollisuus elää kohtuuhintaisissa ja laadukkaissa asunnoissa (mukaan luettuna yhteiskunnan tukemat asunnot) ja puututaan ympäristövaaroihin, tilanahtauteen ja energiansaannin ongelmiin.

               —

               Tuetaan asunnottomuusriskissä olevia perheitä ja lapsia välttämällä häätöjä, tarpeettomia muuttoja ja perheenjäsenten erottamista toisistaan sekä tarjoamalla tilapäisiä suojia ja pitkäaikaisia asumisratkaisuja.

               —

               Kiinnitetään huomiota lasten etuun paikallisessa suunnittelussa; vältetään ”gettoutumista” ja eriytymistä edistämällä sosiaaliryhmien sekoittumista asumispolitiikassa ja tarjoamalla riittävästi julkisia liikennepalveluja.

               —

               Vähennetään lasten haitallista altistumista elin- ja sosiaalisen ympäristön kurjistumiselle, jotta ehkäistään lasten joutumista väkivallan ja kaltoinkohtelun uhriksi.

      Vahvistetaan perheille annettavaa tukea ja sijaishuoltojärjestelyjen laatua – Vahvistetaan lastensuojelua ja sosiaalipalveluja ennaltaehkäisyn alalla ja autetaan perheitä kehittämään vanhemmuuteen liittyviä taitoja ilman leimautumista mutta varmistetaan, että lapset, jotka on otettu huostaan, kasvavat ympäristössä, joka tukee heidän tarpeitaan:

               —

               Varmistetaan, että köyhyys ei ole koskaan ainoa peruste, jonka vuoksi lapsi otetaan pois vanhempiensa hoidosta. Pyritään antamaan lapsille mahdollisuus pysyä tai palata vanhempiensa hoitoon esimerkiksi torjumalla perheen aineellista puutetta.

               —

               Varmistetaan riittävä valvonta, jotta ehkäistään lasten sijoittaminen laitoksiin, ja tehdään säännöllisiä tarkistuksia, jos sijoitus on tapahtunut.

               —

               Lopetetaan laitoshoitojärjestelyjen laajentaminen niiden lasten osalta, jotka eivät ole vanhempiensa hoidossa; edistetään sen sijaan laadukasta yhteisöllistä ja sijaishoitoa perheoloissa, joissa lapsen mielipide otetaan asianmukaisesti huomioon.

               —

               Varmistetaan, että lapsilla, jotka eivät ole vanhempiensa hoidossa, on mahdollisuus saada laadukkaita palveluita (sekä yleis- että erikoispalveluja), jotka liittyvät terveydenhuoltoon, koulutukseen, työskentelyyn, sosiaaliapuun, turvallisuuteen ja asumistilanteeseen, myös heidän aikuistuessaan.

               —

               Tarjotaan riittävää tukea lapsille, jotka jäävät kotimaahan, kun toinen vanhemmista tai molemmat muuttavat toiseen maahan työskentelemään, sekä heidän sijaishoitajilleen.

         2.3.   Lasten oikeus osallistua

      Tuetaan kaikkien lasten osallistumista leikkeihin sekä harrastus-, liikunta- ja kulttuuritoimintaan – Tunnustetaan lasten vaikutus omaan hyvinvointiinsa ja kyky selviytyä vaikeista tilanteista, etenkin tarjoamalla mahdollisuus osallistua kodin ulkopuolella ja koulutuntien jälkeen tapahtuvaan epäviralliseen oppimiseen:

               —

               Puututaan kustannusten, pääsymahdollisuuksien ja kulttuurierojen kaltaisiin esteisiin sen varmistamiseksi, että kaikki lapset voivat osallistua leikkeihin sekä harrastus-, liikunta- ja kulttuuritoimintaan koulun ulkopuolella.

               —

               Tarjotaan turvallisia tiloja lasten kasvuympäristössä ja tuetaan huono-osaisia yhteisöjä erityiskannustimilla.

               —

               Kannustetaan kouluja, elinyhteisön eri toimijoita ja paikallisviranomaisia luomaan parempia koulun ulkopuolisia toimintamahdollisuuksia ja -tiloja kaikille lapsille näiden vanhempien työtilanteesta ja taustasta riippumatta.

               —

               Annetaan kaikille perheille mahdollisuus osallistua sosiaaliseen toimintaan, joka edistää vanhemmuuteen liittyviä taitoja ja positiivista perheen sisäistä viestintää.

               —

               Edistetään osallistumistapoja, jotka perustuvat vapaaehtoistoimintaan ja lisäävät sukupolvien välistä solidaarisuutta.

      Otetaan käyttöön mekanismeja, jotka edistävät lasten osallistumista omaan elämäänsä vaikuttavien päätösten tekemiseen – Annetaan lapsille mahdollisuus ilmaista perusteltuja näkemyksiään ja kannustetaan heitä siihen ja varmistetaan, että nämä näkemykset otetaan asianmukaisesti huomioon heitä koskevissa tärkeissä päätöksissä:

               —

               Hyödynnetään ja kehitetään edelleen jo olemassa olevia välineitä, joilla otetaan lapset mukaan hoito-, terveydenhuolto- ja koulutuspalvelujen tarjoamiseen, ja kuullaan lapsia heitä koskevien toimien suunnittelusta heidän ikäänsä soveltuvien mekanismien kautta.

               —

               Pyritään saamaan kaikki lapset mukaan osallistumista koskeviin rakenteisiin ja tuetaan huono-osaisten lasten osallistumista.

               —

               Kannustetaan lasten kanssa ja puolesta toimivia ottamaan lapset aktiivisesti mukaan ja lisätään tietoa tähän liittyvistä oikeuksista ja velvollisuuksista.

               —

               Pannaan täytäntöön lapsen oikeus tulla kuulluksi kaikissa tuomioistuimeen liittyvissä päätöksissä ja edistetään lapsiystävällistä lainkäyttöä etenkin antamalla lapsille tosiasiallinen mahdollisuus osallistua tuomioistuinmenettelyihin.

         3.   TARVITTAVIEN HALLINTOTAPA-, TÄYTÄNTÖÖNPANO- JA SEURANTAJÄRJESTELYJEN KEHITTÄMINEN

      Vahvistetaan eri sektorien välisiä synergiaetuja ja parannetaan hallintotapajärjestelyjä – Varmistetaan, että toimilla puututaan tehokkaasti lasten köyhyyteen ja sosiaaliseen syrjäytymiseen kattavalla suunnittelulla ja vahvistetulla koordinoinnilla eri toimijoiden välillä:

               —

               Kehitetään säännönmukaisesti ja järjestelmällisesti yhteyksiä sellaisten politiikanalojen välille, jotka ovat erittäin merkityksellisiä lasten sosiaalisen osallisuuden kannalta, ja vahvistetaan keskeisten toimijoiden välistä synergiaa etenkin koulutuksen, työllisyyden, terveydenhuollon, yhdenvertaisuuden ja lasten oikeuksien alalla.

               —

               Pyritään ottamaan lapsia koskeva politiikka ja lasten oikeudet huomioon kaikilla keskeisillä politiikanaloilla esimerkiksi erityisillä institutionaalisilla järjestelyillä.

               —

               Edistetään tiivistä yhteistyötä ja säännöllistä vuoropuhelua eri tasoilla toimivien viranomaisten, työmarkkinaosapuolten, paikallisyhteisöjen ja kansalaisjärjestöjen välillä.

               —

               Tuetaan ja kehitetään edelleen lasten osallistumista, myös tämän suosituksen täytäntöönpanoon.

      Lisätään näyttöön pohjautuvien toimintatapojen käyttöä – Vahvistetaan näyttöön pohjautuvan politiikan kehittämistä ja sosiaalipoliittista innovointia ja varmistetaan, että otetaan asianmukaisesti huomioon politiikan mahdollinen vaikutus lapsiin:

               —

               Hyödynnetään täysimääräisesti saatavilla olevia tilastoja ja hallinnollisia tietoja sen seuraamiseksi, mitä vaikutuksia politiikalla on lapsiin ja heidän perheisiinsä; vahvistetaan tilastovalmiuksia (myös jaottelemalla tiedot sukupuolen mukaan) tarpeen mukaan ja jos se on mahdollista, etenkin lasten kokeman puutteen, laadukkaan ja kohtuuhintaisen lastenhoidon saannin, lasten terveyden ja kaikkien huono-osaisimpien lasten tilanteen osalta.

               —

               Parannetaan tietojen ajantasaisuutta lasten tilanteen seuraamiseksi ja edistetään mikrosimulaation kaltaisten menetelmien ja mallien käyttöä, jotta voitaisiin tukea järjestelmällisempää ennakkoarviointia politiikan mahdollisista vaikutuksista lapsiin;

               —

               Tiivistetään politiikan ja tutkimusyhteisön välisiä yhteyksiä ja testataan asiaan liittyviä poliittisia innovaatioita; kannustetaan näyttöön pohjautuvaa ohjelmien tulosten arviointia, mukaan luettuna pitkällä aikavälillä pitkittäistutkimusten kaltaisilla välineillä. Edistetään tulosten näkyvyyttä ja jakamista.

               —

               Edistetään hyvin toimintatapojen ja tietojen vaihtoa, kokeiltujen ja testattujen toimintamallien käyttöönottoa sekä toimenpiteitä, joilla luodaan solidaarisuutta laajemmin yhteisössä ja annetaan paikallisyhteisöille mahdollisuudet toimia yhdessä.

               —

               Arvioidaan talouskriisin vuoksi käyttöön otettujen tilapäisten toimien vaikutusta ennen kuin päätetään, otetaanko nämä toimet osaksi rakenneuudistuksia.

         4.   ASIAAN LIITTYVIEN EU-VÄLINEIDEN TÄYSIMITTAINEN HYÖDYNTÄMINEN

      Puututaan lasten köyhyyteen ja syrjäytymiseen yhtenä Eurooppa 2020 -strategian keskeisenä aiheena – Otetaan käyttöön Eurooppa 2020 -strategian puitteissa käytettävissä olevia eri välineitä ja indikaattoreita, jotta saadaan uutta pontta lasten köyhyyttä ja sosiaalista syrjäytymistä koskeviin toimiin:

               —

               Asetetaan lasten köyhyys ja sosiaalinen syrjäytyminen tiukasti keskiöön Eurooppa 2020 -strategiassa ja kansallisissa uudistusohjelmissa osana yleisiä pyrkimyksiä vähentää köyhyyttä ja sosiaalista syrjäytymistä ottaen huomioon Eurooppa-neuvoston hyväksymät asiaan liittyvät maakohtaiset suositukset.

               —

               Harkitaan tarpeen mukaan lisäarvoa, jota saadaan lasten köyhyyttä ja sosiaalista syrjäytymistä koskevien kansallisten tavoitteiden asettamisesta ottaen huomioon kansalliset erityispiirteet.

               —

               Hyödynnetään täysimääräisesti Eurooppa 2020 -strategian ja sosiaalialan avoimen koordinointimenetelmän tarjoamia välineitä lasten köyhyyttä ja hyvinvointia koskevan politiikan seurannan ja arvioinnin parantamiseksi sekä ehdotettuja indikaattoreihin perustuvia seurantapuitteita, jotka ovat tämän suosituksen liitteenä.

               —

               Voimistetaan synergiaetuja asiaan liittyvän EU-politiikan kanssa etenkin koulutuksen, terveydenhuollon, sukupuolten tasa-arvon sekä lasten oikeuksien alalla.

      Hyödynnetään asiaan liittyviä EU:n rahoitusvälineitä – Hyödynnetään asianmukaisesti EU:n rahoitusvälineiden tarjoamia mahdollisuuksia edellä esitettyjen poliittisten prioriteettien tueksi:

               —

               Tuetaan enemmän näyttöön perustuvan politiikan ja sosiaalisten innovaatioiden kehittämistä sosiaalisia muutoksia ja innovaatioita koskevan ohjelman, Euroopan sosiaalirahaston ja Horisontti 2020 -ohjelman kautta ja käytetään näitä ohjelmia mahdollisten politiikan innovaatioiden testaamiseen, arvioimiseen ja laajentamiseen.

               —

               Hyödynnetään täysimääräisesti vähävaraisimmille suunnatun eurooppalaisen avun rahastoa (jolla käsitellään lasten elintarvike- ja aineellista puutetta), EU:n kouluhedelmä- ja koulumaitojärjestelmää (jolla tarjotaan ravitsemuksellisesti arvokkaita tuotteita ja kannustetaan hyviin ruokailutottumuksiin) ja Yhteinen Erasmus -ohjelmaa (jolla edistetään lasten koulutuksen, epävirallisen oppimisen ja liikuntapalvelujen saantia).

               —

               Hyödynnetään rakennerahastojen tarjoamia mahdollisuuksia lasten ja perheiden tukemiseksi laadittaessa Euroopan sosiaalirahaston ja Euroopan aluekehitysrahaston toimintaohjelmia vuosiksi 2014–2010 maakohtaisten suositusten mukaisesti.

               —

               Hyödynnetään asianmukaisesti temaattisia tavoitteita, jotka liittyvät työllisyyden edistämiseen ja työvoiman liikkuvuuden tukemiseen, sosiaalisen osallisuuden edistämiseen ja köyhyyden torjuntaan, koulutukseen, taitoihin ja elinikäisen oppimisen investointeihin sekä niiden mukaisia investointiprioriteetteja; näihin sisältyvät erityisesti varhaiskasvatus, koulunkäynnin keskeyttämisen vähentäminen, työ- ja yksityiselämän yhteensovittaminen, palvelujen, myös terveydenhuolto- ja sosiaalipalvelujen, saanti, yhteisöjohtoiset paikalliset kehittämisstrategiat, tuki köyhien alueiden elvyttämiseen sekä siirtyminen laitospalveluista yhteisöjohtoisiin palveluihin.

               —

               Sen varmistamiseksi, että vuosien 2014–2020 rakennerahastojen toimet ovat vaikuttavia, toteutetaan näyttöön pohjautuvia strategioita koulunkäynnin keskeyttämisen vähentämiseksi niin, että otetaan mukaan asiaankuuluvat sidosryhmät, ja toteutetaan toimenpiteitä, joilla tuetaan siirtymistä laitoshoidosta yhteisöjohtoiseen hoitoon.

               —

               Edistetään yhteistyökumppanuutta rakennerahastojen ohjelmasuunnittelussa ja varojen saannissa ottamalla toimiin mukaan asiaan liittyvät sidosryhmät jäsenvaltioiden keskus-, alue- ja paikallistasolla, etenkin asiaankuuluvat viranomaiset, työmarkkinaosapuolet ja kansalaisjärjestöt, jotta saadaan aikaan toimia lasten köyhyyden torjumiseksi.

      Tehty Brysselissä 20 päivänä helmikuuta 2013.

            Komission puolesta

         László ANDOR

            Komission jäsen

      (1)  Lapsen oikeuksia koskevan YK:n yleissopimuksen mukaisesti lapsilla tarkoitetaan tässä yhteydessä alle 18-vuotiaita.

      (2)  KOM(2010) 758 lopullinen.

      (3)  Sosiaalisen suojelun komitea, neuvoa-antava raportti Euroopan komissiolle ”Tackling and preventing child poverty, promoting child well-being”, 27.6.2012.

      (4)  ”Lasten köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen torjuminen ja lasten hyvinvoinnin edistäminen”, neuvoston (työllisyys, sosiaalipolitiikka, terveys ja kuluttaja-asiat) päätelmät, 4. lokakuuta 2012, 14437/12.

      (5)  Ks. erityisesti: Ajantasaiset strategiset puitteet eurooppalaiselle koulutusyhteistyölle (KOM(2008) 865 lopullinen), Solidaarinen terveydenhuolto: terveyserojen vähentäminen EU:ssa (KOM(2009) 567 lopullinen), Lapsen oikeuksia koskeva EU:n toimintasuunnitelma (KOM(2011) 60 lopullinen) ja Naisten ja miesten tasa-arvostrategia vuosiksi 2010–2015 (KOM(2010) 491 lopullinen).

      (6)  Komission suositus 2008/867/EY, annettu 3 päivänä lokakuuta 2008, työmarkkinoilta syrjäytyneiden aktiivisen osallisuuden edistämisestä.

      (7)  Puheenjohtajan päätelmät, Barcelonan Eurooppa-neuvosto, 15. ja 16. maaliskuuta 2002, asiakirja SN 100/1/02 REV 1.

      LIITE

         Indikaattoreihin perustuvat seurantapuitteet

      Ehdotetuissa seurantapuitteissa tuodaan esiin indikaattoreita, jotka ovat merkityksellisiä suosituksen täytäntöönpanon seuraamiseksi. Ehdotuksia jatkokehittämistä varten esitetään sosiaalisia investointeja koskevan paketin liitteissä.

         Lasten köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen torjumista sekä lasten hyvinvoinnin edistämistä koskeva yleistavoite

                  Eurooppa 2020 -strategia

                  Määritelmä

                  Jaottelut

                  Lähde

                  Ensisijainen / toissijainen / tausta (1)

                  Huomautukset

                     Lasten köyhyys- tai syrjäytymisriski (Eurooppa 2020 -strategian köyhyyttä ja sosiaalista syrjäytymistä koskevan yleistavoitteen erittely)

                  Niiden lasten lukumäärä, jotka elävät kotitaloudessa, jota uhkaa köyhyys ja/tai vakava aineellinen puute ja/tai jonka työssäkäyntiaste on hyvin alhainen (ks. näiden kolmen indikaattorin määritelmä jäljempänä).

                  Iän mukaan (0–17, 0–5, 6–11, 12–17)

                  Eurostat – EU-SILC

                  ensisijainen

                  Vertailu työikäiseen (18–24) ja ikääntyneeseen (65+) väestöön on suositeltavaa.

                  Indikaattori

                  Määritelmä

                  Jaottelut

                  Lähde

                  ensisijainen / toissijainen / tausta

                  Huomautukset

                     Lasten köyhyysriski (analysoidaan yhdessä köyhyysrajan arvon kanssa ostovoimastandardin mukaan kotitaloudessa, jossa on 2 aikuista ja 2 alle 14-vuotiasta lasta)

                  Niiden lasten osuus, jotka elävät kotitaloudessa, jonka käytettävissä olevat tulot kulutusyksikköä kohti ovat alle 60 % kansallisesta käytettävissä olevasta mediaanitulosta kulutusyksikköä kohti.

                  Iän mukaan (0–17, 0–5, 6–11, 12–17) ja kotitalouden tyypin mukaan

                  Eurostat – EU-SILC

                  ensisijainen

                  Vertailu työikäiseen (18–24) ja ikääntyneeseen (65+) väestöön on suositeltavaa.

                     Vakavan aineellisen puutteen aste

                  Niiden lasten osuus, jotka asuvat kotitaloudessa, jonka elinoloja rajoittaa vakavasti resurssien puute, eli kotitaloutta koskee vähintään 4 seuraavista 9 puutetekijästä: ei ole varaa i) maksaa vuokraa tai käyttömenoja, ii) lämmittää riittävästi kotia, iii) maksaa odottamattomia kuluja, iv) syödä lihaa, kalaa tai vastaavaa proteiinituotetta joka toinen päivä, v) viikon lomaan poissa kotoa, vi) autoon, vii) pesukoneeseen, viii) väritelevisioon tai ix) puhelimeen.

                  Iän mukaan (0–17, 0–5, 6–11, 12–17)

                  Eurostat – EU-SILC

                  ensisijainen

                  Vertailu työikäiseen (18–24) ja ikääntyneeseen (65+) väestöön on suositeltavaa.

                     Niiden lasten osuus, jotka asuvat kotitalouksissa, joissa on hyvin alhainen työssäkäyntiaste

                  Niiden lasten osuus, jotka asuvat kotitaloudessa, jossa työikäiset aikuiset (18–59-vuotiaat) ovat kuluneen vuoden aikana (eli tulojen viitekaudella) työskennelleet alle 20 % koko työpotentiaalistaan.

                  Iän mukaan (0–17, 0–5, 6–11, 12–17)

                  Eurostat – EU-SILC

                  ensisijainen

                  Vertailu työikäiseen (18–24) ja ikääntyneeseen (65+) väestöön on suositeltavaa.

                     Lasten puutetta koskeva indikaattori

                  Keskustelujen kohteena

                  Eurostat – EU-SILC

                  ei sovelleta

                  Kehitteillä

                     Lasten köyhyysriskin hajonta köyhyysriskirajalla: köyhyysriskiaste laskettu 50 %:n ja 70 %:n rajoilla

                  Niiden lasten osuus, jotka elävät kotitaloudessa, jonka käytettävissä olevat tulot kulutusyksikköä kohti ovat alle 50 % ja alle 70 % kansallisesta käytettävissä olevasta mediaanitulosta kulutusyksikköä kohti.

                  Iän mukaan (0–17, 0–5, 6–11, 12–17)

                  Eurostat – EU-SILC

                  toissijainen

                  Vertailu työikäiseen (18–24) ja ikääntyneeseen (65+) väestöön on suositeltavaa.

                     Lasten köyhyysriskiasteen pysyvyys

                  Niiden lasten osuus, jotka elävät kotitaloudessa, jonka käytettävissä olevat tulot kulutusyksikköä kohti olivat alle köyhyysrajan kuluvana vuonna ja vähintään kahtena kolmesta edeltävästä vuodesta.

                  0-17

                  Eurostat – EU-SILC (pitkittäisaineisto)

                  toissijainen

                  Vertailu työikäiseen (18–24) ja ikääntyneeseen (65+) väestöön on suositeltavaa.

                     Lasten köyhyysriskiaste tiettynä ajankohtana

                  Niiden lasten osuus, jotka elävät kotitaloudessa, jonka käytettävissä olevat tulot kulutusyksikköä kohti ovat alle 60 % kansallisesta käytettävissä olevasta mediaanitulosta kulutusyksikköä kohti, kun raja on vahvistettu tiettynä ajankohtana.

                  0-17

                  Eurostat – EU-SILC

                  tausta

                  Vertailu työikäiseen (18–24) ja ikääntyneeseen (65+) väestöön on suositeltavaa.

         Riittävien resurssien saanti

                  Indikaattori

                  Määritelmä

                  Jaottelut

                  Lähde

                  ensisijainen / toissijainen / tausta

                  Huomautukset

                     Niiden työssäkäyvien köyhyysaste, jotka asuvat kotitaloudessa, jossa on huollettavia lapsia

                  Niiden henkilöiden osuus (joilla on huollettavia lapsia), jotka on määritelty työssäkäyviksi ja joiden tulot ovat alle köyhyysrajan (alle 60 % kansallisesta käytettävissä olevasta mediaanitulosta kulutusyksikköä kohti).

                  Iän mukaan (0–17, 18–64, 0–64) kotitalouden tyypin mukaan (yksinhuoltajat, kaksi aikuista, joilla huollettavia lapsia)

                  Eurostat – EU-SILC

                  ensisijainen

                     Lasten köyhyysriskiaste kotitalouden työssäkäyntiasteen mukaan

                  Niiden lasten osuus, jotka elävät kotitaloudessa, jonka käytettävissä olevat tulot kulutusyksikköä kohti ovat alle 60 % kansallisesta käytettävissä olevasta mediaanitulosta kulutusyksikköä kohti kotitalouden työssäkäyntiasteen mukaan.

                  0–17, kotitalouden työssäkäyntiaste (erittäin korkea [0,85–1], korkea [0,55–0,85], keskiverto [0,45–0,55], alhainen [0,20,45])

                  Eurostat – EU-SILC

                  ensisijainen

                     Lasten köyhyysriskiaste työssäkäyvissä kotitalouksissa

                  Niiden lasten osuus, jotka elävät kotitaloudessa, jonka tulot ovat alle köyhyysrajan (60 % kansallisesta käytettävissä olevasta mediaanitulosta kulutusyksikköä kohti) ja jonka työssäkäyntiaste on yli 0,2

                  Kotitalouden tyypin mukaan

                  Eurostat – EU-SILC

                  ensisijainen

                     Lasten suhteellinen köyhyysvaje (mediaani)

                  Erotus köyhyysriskirajan alapuolella olevien henkilöiden kulutusyksikköä kohti käytettävissä olevan mediaanitulon ja köyhyysriskirajan välillä, ilmaistuna prosentteina köyhyysriskirajasta

                  0–17

                  Eurostat – EU-SILC

                  ensisijainen

                  Vertailu työikäiseen (18–24) ja ikääntyneeseen (65+) väestöön on suositeltavaa.

                     Lastenhoito

                  Hoidossa olevat lapset (virallisten järjestelyjen puitteissa (2), muutoin kuin perheessä) suhteessa kaikkiin saman ikäryhmän lapsiin.

                  Alle 3-vuotiaat, kolmivuotiaista oppivelvollisuusikään; alle 30 h, 30 h tai enemmän viikossa

                  Eurostat – EU-SILC

                  toissijainen

                  On arvioitava, onko erittely tuloviidenneksittäin merkityksellinen

                     Työllisyyden vaikutus vanhemmuuteen

                  Ero prosenttiyksikköinä seuraavien välillä:

                              —

                              20–49-vuotiaiden työllisyysaste kotitaloudessa, jossa ei ole 0–6-vuotiaita

                              —

                              20–49-vuotiaiden työllisyysaste kotitaloudessa, jossa on vähintään yksi 0–6-vuotias

                  Yhteensä, sukupuolen mukaan

                  Eurostat – LFS

                  tausta

                  On suositeltavaa tarkastella erikseen 0–3 ja 3–6-vuotiaita

                     Osa-aikatyöllisyys hoitovelvollisuuksien vuoksi

                  Osa-aikaisesti työskentelevät henkilöt lasten tai huollettavien aikuisten hoitamisen vuoksi prosentteina työssäkäyvistä yhteensä

                  Yhteensä, sukupuolen mukaan

                  Eurostat – LFS

                  tausta

                     Sosiaalisten tulonsiirtojen (muiden kuin eläkkeiden) vaikutus lasten köyhyyden vähentämiseen

                  Ero lasten köyhyysriskiasteessa ennen sosiaalisia tulonsiirtoja (ei eläkkeitä) ja niiden jälkeen

                  Eurostat – EU-SILC

                  toissijainen

                  Vertailu työikäiseen (18–24) ja ikääntyneeseen (65+) väestöön on suositeltavaa.

                     Asuinkustannusten ylikuormitus

                  Niiden henkilöiden osuus, jotka asuvat kotitaloudessa, jossa asumiskustannukset yhteensä (asumistuet pois luettuna) ovat yli 40 % kotitalouden käytettävissä olevasta kokonaistulosta (asumistuet pois luettuna)

                  Iän (0–17, 0–5, 6–11, 12–17), köyhyysaseman (köyhyysriskirajan ala- vai yläpuolella) mukaan

                  Eurostat – EU-SILC

                  toissijainen

                  Vertailu työikäiseen (18–24) ja ikääntyneeseen (65+) väestöön on suositeltavaa.

         Laadukkaiden palvelujen saanti

                  Indikaattori

                  Määritelmä

                  Jaottelut

                  Lähde

                  ensisijainen/toissijainen

                  Huomautukset

                     Varhaiskasvatus

                  Niiden neljävuotiaista oppivelvollisuusikäiseen ikäisten lasten osuus, jotka osallistuvat varhaiskasvatukseen

                  Sukupuolen mukaan

                  UOE (3)

                  ensisijainen

                     Taidot lukemisessa, matematiikassa ja luonnontieteissä

                  Niiden 15-vuotiaiden osuus, jotka ovat tasolla 1 tai sen alle (asteikolla 1:stä (alin) 5:een (korkein)) PISA-testeissä

                  Vanhempien taustan (koulutustaso, syntymämaa) mukaan

                  OECD- PISA (4)

                  ensisijainen

                  Kyprosta ja Maltaa koskevia tietoja ei ole saatavilla nykyisissä tiedonkeruissa.

                     Niiden nuorten osuus, jotka eivät ole töissä tai yleissivistävässä tai ammatillisessa koulutuksessa

                  Niiden nuorten osuus, jotka eivät ole töissä tai yleissivistävässä tai ammatillisessa koulutuksessa

                  Sukupuolen mukaan, 15–19

                  Eurostat – LFS

                  ensisijainen

                     Koulutuksen keskeyttäneet

                  18–24-vuotiaat, joilla on enintään alempi toisen asteen koulutus eikä sen jälkeistä yleissivistävää tai ammatillista koulutusta

                  Sukupuolen, saavutetun korkeimman koulutusasteen mukaan

                  Eurostat – LFS

                  toissijainen

                     Sairaanhoidon saannin tyydyttämätön tarve asianomaisen oman ilmoituksen mukaan

                  Niiden 16–25-vuotiaiden osuus, jotka ilmoittivat, etteivät ole saaneet sairaanhoitopalveluita kustannusten, etäisyyden tai jonotuslistan vuoksi

                  Eurostat – EU-SILC

                     Imeväiskuolleisuus

                  Alle yksivuotiaiden kuolemantapausten määrä vuoden aikana suhteessa kyseisenä vuonna elävänä syntyneiden määrään (ilmaistuna 1 000:ta elävänä syntynyttä kohti)

                  Vanhempien sosioekonomisen aseman mukaan (kehitteillä)

                  Eurostat

                  ensisijainen

                     1–14-vuotiaiden kuolleisuus

                  Kuolleisuus 100 000:ta kohti

                  Eurostat

                     Alhainen syntymäpaino

                  Syntymäpaino alle 2 500 grammaa (5,5 lb)

                  WHO-OECD

                  ensisijainen

                     Rokotusten kattavuus

                  % imeväisistä, jotka ennen yksivuotispäiväänsä tiettynä kalenterivuonna on rokotettu täysin hinkuyskää, kurkkumätää ja jäykkäkouristusta (kolmoisrokote) sekä poliota vastaan; % imeväisistä, jotka ennen kaksivuotispäiväänsä tiettynä kalenterivuonna on rokotettu täysin tuhkarokkoa, sikotautia ja vihurirokkoa vastaan.

                  WHO

                  tausta

                     Lihavuus

                  15–24-vuotiaat, joiden painoindeksi (BMI) on vähintään 30

                  Sukupuolen ja vanhempien sosioekonomisen aseman mukaan

                  Eurostat – EHIS (5)

                  tausta

                     Säännöllisesti tupakoivat

                  Päivittäin tupakoivien osuus 15–24-vuotiaassa väestössä

                  Sukupuolen ja vanhempien sosioekonomisen aseman mukaan

                  Eurostat – EHIS

                  tausta

                     Mielenterveys

                  Masennuksesta kärsivät nuoret (15–24)

                  Sukupuolen mukaan

                  Eurostat – EHIS

                  tausta

                  Kehitteillä

                     Nuorten kuolinsyyt – itsemurha

                  Itsemurhasta johtuvat kuolemantapaukset 100 000:ta 15–24-vuotiasta kohti

                  Sukupuolen mukaan

                  Eurostat – kuolinsyytilastot

                  tausta

                     Puutteelliset asuinolot

                  Prosenttiosuus väestöstä, joiden asunnoissa esiintyy jokin seuraavista puutetekijöistä:
                  1) vuotava katto, kosteat seinät/lattiat/perustukset tai hometta ikkunanpuitteissa tai lattiassa; 2) asunnossa ei kylpyä tai suihkua; 3) asunnossa ei omaa sisä-WC:tä pelkästään kotitalouden käyttöön; 4) ongelmia asuinrakennuksessa: liian pimeä, ei riittävästi valoa

                  Iän (0–17, 0–5, 6–11, 12–17), köyhyysriskiaseman (köyhyysriskirajan ala- vai yläpuolella) mukaan

                  Eurostat – EU-SILC

                  ensisijainen

                     Ahtaasti asuvat

                  Prosenttiosuus väestöstä, joka elää ahtaasti asuvassa kotitaloudessa. Henkilön katsotaan elävän ahtaasti asuvassa kotitaloudessa, jos kotitaloudella ei ole käytössään vähimmäismäärää huoneita eli

                              —

                              yksi huone kotitaloutta varten

                              —

                              yksi huone kutakin pariskuntaa varten

                              —

                              yksi huone kutakin naimatonta yli 18-vuotiasta varten

                              —

                              yksi huone kahta samaa sukupuolta olevaa naimatonta 12–17-vuotiasta varten

                              —

                              yksi huone kutakin eri sukupuolta olevaa naimatonta 12–17-vuotiasta varten

                              —

                              yksi huone kahta alle 12-vuotiasta varten.

                  Iän (0–17, 0–5, 6–11, 12–17), köyhyysriskiaseman (köyhyysriskirajan ala- vai yläpuolella) mukaan

                  Eurostat – EU-SILC

                  ensisijainen

         (1)  Ensisijaiset indikaattorit ovat pääindikaattoreita, jotka kattavat laajoja aloja, joita on pidetty kaikkein tärkeimpinä tuotostekijöinä, kun taas toissijaiset indikaattorit tukevat pääindikaattoreita kuvaamalla tarkemmin ongelman luonnetta tai ongelman muita ulottuvuuksia. Taustaindikaattorit tarjoavat lisätarkennuksia ja taustaan liittyvää tietoa: ehdotettu luettelo on viitteellinen ja jättää sijaa muulle taustatiedolle, jota pidetään merkityksellisenä, jotta voidaan antaa paremmat puitteet kansalliselle taustalle ja ymmärtää sitä paremmin.

         (2)  Virallisina järjestelyinä pidetään seuraavia palveluita: esikoulu tai vastaava, oppivelvollisuuskoulutus, koulutuntien ulkopuoliset laitoksiin keskitetyt palvelut, lastentarha tai muu päivähoitokeskus, mukaan luettuna perhepäivähoito ja ammattitutkinnon suorittaneet lastenhoitajat. Perheenjäsenten, naapureiden tai ammattitutkintoa suorittamattomien lastenhoitajien antama hoito ei näin ollen sisälly ’virallisten järjestelyjen’ määritelmään.

         (3)  UNESCO/OECD/EUROSTAT tietokanta koulutustilastoista.

         (4)  http://www.oecd.org/statisticsdata/03381,en_2649_35845621_1_119656_1_1_1.00.html.

         (5)  EHIS on eurooppalainen terveyshaastattelututkimus.


title: Komission suositus, annettu 19 päivänä syyskuuta 2005, sähköisen viestinnän sääntelyjärjestelmän mukaisista kirjanpidon eriyttämis- ja kustannuslaskentajärjestelmistä   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

text:
               11.10.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 266/64

      KOMISSION SUOSITUS,
   annettu 19 päivänä syyskuuta 2005,
   sähköisen viestinnän sääntelyjärjestelmän mukaisista kirjanpidon eriyttämis- ja kustannuslaskentajärjestelmistä
   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
   (2005/698/EY)
   EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen yhteisestä sääntelyjärjestelmästä 7 päivänä maaliskuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/21/EY (jäljempänä ’puitedirektiivi’) (1) ja erityisesti sen 19 artiklan 1 kohdan,
   on kuullut viestintäkomiteaa,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Jotkin sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen sääntelyjärjestelmän säännökset edellyttävät tarpeellisten ja asianmukaisten kustannuslaskentajärjestelmien toteuttamista, erityisesti sähköisten viestintäverkkojen ja niiden liitännäistoimintojen käyttöoikeuksista ja yhteenliittämisestä 7 päivänä maaliskuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/19/EY (2) (käyttöoikeusdirektiivi) 9, 11, 13 artikla ja 6 artiklan 1 kohta sekä direktiivin liite I; yleispalvelusta ja käyttäjien oikeuksista sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen alalla 7 päivänä maaliskuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/22/EY (3) (yleispalveludirektiivi) 17 artikla ja 18 artiklan 1 kohta sekä liitteessä VII oleva 2 kohta; ja direktiivin 2002/21/EY 13 artikla.

               (2)

               Direktiivin 2002/21/EY 16 artiklan mukaisen markkina-analyysin perusteella huomattavaksi markkinavoimaksi (HMV) merkityksellisillä markkinoilla nimetyille operaattoreille (jäljempänä ’ilmoitetut operaattorit’) voidaan asettaa muun muassa kirjanpidon eriyttämistä ja/tai kustannuslaskentajärjestelmän toteuttamista koskevia velvoitteita. Tällaisten velvoitteiden tarkoitus on tehdä operaattoreiden välisistä liiketoimista avoimempia ja/tai määrittää tarjottujen palvelujen todelliset kustannukset. Lisäksi kansalliset sääntelyviranomaiset voivat käyttää eriytettyä kirjanpitoa ja kustannuslaskentajärjestelmää täydentämään muiden sääntelyvelvoitteiden (esim. avoimuus, syrjimättömyys, kustannuslähtöisyys) soveltamista ilmoitettuihin operaattoreihin.

               (3)

               Tällä suosituksella saatetaan ajan tasalle 8 päivänä huhtikuuta 1998 annettu komission suositus 98/322/EY yhteenliittämisestä vapautetuilla telemarkkinoilla (Osa 2 – Erillinen kirjanpito ja kustannuslaskenta) (4) sen jälkeen kun sähköisen viestinnän sääntelyjärjestelmää on alettu soveltaa (25 päivänä heinäkuuta 2003). Tämä tarkistus on tarpeen, sillä vuoden 2002 sääntelyjärjestelmä toi vuoden 1998 sääntelyjärjestelmään merkittäviä muutoksia, kuten sääntelyjärjestelmän soveltamisalan laajentaminen, erilainen lähestymistapa ennakkovelvoitteiden asettamiseen, kustannuslaskentaa ja kirjanpidon eriyttämistä koskevien säännösten erilainen soveltamisala ja teknologisen riippumattomuuden periaatteen soveltaminen.

               (4)

               Tämän suosituksen yleisinä tavoitteina on edistää yhdenmukaisten kirjanpitoperiaatteiden ja -menetelmien soveltamista EU:n tasolla ottaen huomioon kansallisten sääntelyviranomaisten hankkiman kokemuksen kustannuslaskennan ja kirjanpidon eriyttämisen alalla ja parantaa kirjanpitojärjestelmien, menetelmien, käsiteltyjen tietojen sekä tilintarkastus- ja raportointiprosessien avoimuutta kaikkien osapuolten hyödyksi.

               (5)

               Operaattorit voivat toimia markkinoilla, joilla ne on nimetty huomattavaksi markkinavoimaksi, tai kilpailluilla markkinoilla, joilla niillä ei ole tällaista asemaa. Jotta kansallinen sääntelyviranomainen voisi hoitaa sääntelytehtävänsä, se voi tarvita tietoa markkinoista, joilla operaattorit eivät ole HMV-asemassa. Jos kirjanpidon eriyttämistä vaaditaan ilmoitetulta operaattorilta, joka on HMV-asemassa yksillä tai useammilla markkinoilla, vaatimus voi koskea myös markkinoita, joilla operaattorilla ei ole HMV-asemaa, esimerkiksi tietojen johdonmukaisuuden varmistamiseksi.

               (6)

               Kaikkien pakolliseksi määrättyjen kustannuslaskenta- tai kirjanpidon eriyttämismenetelmien, joita käytetään erityisesti hintavalvontapäätösten pohjana, olisi ominaisuuksiltaan oltava sellaisia, että ne kannustavat tehokkaisiin investointeihin, tunnistavat mahdollisen kilpailunvastaisen toiminnan, erityisesti hintaruuvit, ja että ne ovat kansallisten sääntelyviranomaisten yleisten tavoitteiden mukaisia, sellaisina kuin ne on esitetty direktiivin 2002/21/EY 8 artiklassa.

               (7)

               Uuden tai tarkistetun kustannuslaskentamenetelmän toteuttaminen voi osoittaa, että säänneltyjen maksujen ja/tai hintamekanismien nykyiset tasot ovat kohtuuttomat tai jollain tavoin epätasapainossa. Jos kansallisen sääntelyviranomaisen mielestä tarvitaan korjaavia toimia, on otettava huomioon kaupallinen ja taloudellinen ympäristö riskien ja epävarmuuden minimoimiseksi merkityksellisillä markkinoilla. Tällainen toimi voi olla esimerkiksi mahdollisen hintatarkistuksen levittäminen kohtuulliselle ajanjaksolle.

               (8)

               Jos toteutetaan ennakointilähtöinen kirjanpitojärjestelmä (lähtökohtana esim. pitkän aikavälin lisäkustannus), joka ei perustu historiallisiin vaan nykykustannuksiin (esim. jossa omaisuus arvostetaan uudestaan tehokkaimmalla saatavalla teknologialla rakennetun modernin vastaavan infrastruktuurin jälleenhankinta-arvon perusteella), kansallisten sääntelyviranomaisten on ehkä tarkistettava kustannuslaskentamenetelmän muuttujia näiden tavoitteiden saavuttamiseksi. Tarpeen mukaan olisi pohdittava ylhäältä alas- ja alhaalta ylös -lähestymistapojen koordinoitua käyttöä. Kirjanpitojärjestelmien olisi perustuttava kustannusten aiheuttamisperiaatteeseen, kuten toimintoperusteiseen kustannuslaskentaan (ABC).

               (9)

               Silloin kun nykyarvolaskentaa (CCA) sovelletaan verkko-omaisuuteen, kuten tilaajayhteyksiin, joiden määrän lisääminen ei välttämättä ole helppoa keskipitkällä aikavälillä, kustannuslaskentamenetelmien johdonmukainen soveltaminen edellyttää sitä, että kansalliset sääntelyviranomaiset tarkistavat tiettyjä muuttujia (kuten pääomakustannuksia, poistoprofiileja, voittolisiä, aikasidonnaisia tekijöitä) vastaavasti.

               (10)

               Jos jonkin kustannuslaskentajärjestelmän käyttäminen määrätään pakolliseksi direktiivin 2002/19/EY 13 artiklan 4 kohdan mukaisesti, kustannusten kohdentamista koskevien sääntöjen on oltava niin yksityiskohtaisia, että kustannusten ja verkkokomponenteista ja -palveluista perittyjen maksujen välinen suhde käy selvästi ilmi; myös periaate, jonka mukaisesti välittömät ja välilliset kustannukset on kohdistettu eri tileille, on ilmoitettava.

               (11)

               Tässä suosituksessa annetaan ohjeita kustannuslaskennan ja kirjanpidon eriyttämisen toteuttamisesta vuoden 2002 uuden sääntelyjärjestelmän mukaisesti. Komission suosituksessa 98/322/EY annetaan ohjeita kustannuslaskennan ja kirjanpidon eriyttämisen toteuttamisesta vuoden 1998 sääntelyjärjestelmän mukaisesti. Vuoden 1998 suosituksen soveltamista jatketaan tilanteissa, joissa jäsenvaltiot eivät ole saattaneet kustannuslaskentaa ja kirjanpidon eriyttämistä koskevien, direktiivin 2002/21/EY 16 artiklan mukaisten nykyisten velvoitteiden tarkistusta päätökseen.

               (12)

               Siltä osin kuin jäsenvaltioissa toteutetaan korvausjärjestelmiä, joihin sisältyy varojen siirtoja, yleispalveludirektiivin liitteessä IV olevassa B osassa edellytetään, että tällaiset siirrot suoritetaan puolueettomasti, avoimesti, syrjimättömästi ja oikeasuhteisesti. Tämän vuoksi kaikki yleispalveluvelvoitteiden suorittamisesta saadut korvaukset on yksilöitävä eriytetyissä kirjanpitojärjestelmissä.

               (13)

               Yleispalveluvelvoitteiden rahoituksen osalta suositus ei vaikuta jäsenvaltioiden ja julkisten yritysten välisten taloudellisten suhteiden avoimuudesta 25 päivänä kesäkuuta 1980 annetun komission direktiivin 80/723/ETY (5) soveltamiseen.

               (14)

               Suosituksessa esitettyjen periaatteiden soveltaminen ei miltään osin poista jäsenvaltioiden ja yritysten velvollisuutta noudattaa Euroopan unionin kilpailusääntöjä.

               (15)

               Komission suosituksessa 2002/590/EY, joka on annettu 16 päivänä toukokuuta 2002 tilintarkastajan riippumattomuuden perusperiaatteista EU:ssa (6), luodaan selkeät puitteet tilintarkastajan riippumattomuuden testaamiselle tarpeen mukaan.

               (16)

               Eurooppalaisten sääntelyviranomaisten ryhmä (ERG) (7) on antanut komission vuonna 1998 antamasta kirjanpidon eriyttämistä ja kustannuslaskentaa koskevasta suosituksesta lausunnon, johon sisältyy yksityiskohtainen liite kustannuslaskentaan ja kirjanpidon eriyttämiseen liittyvistä näkökohdista,

         SUOSITTAA:

               1)

               Tämä suositus koskee kustannuslaskenta- ja kirjanpidon eriyttämisjärjestelmien toteuttamista sellaisten operaattoreiden toimesta, jotka kansalliset sääntelyviranomaiset ovat direktiivin 2002/21/EY 16 artiklan mukaisen markkina-analyysin perusteella nimenneet huomattavaksi markkinavoimaksi merkityksellisillä markkinoilla. Operaattoreita, joilla on tällaisia velvoitteita, kutsutaan jäljempänä ’ilmoitetuiksi operaattoreiksi’.
               Kustannuslaskentajärjestelmän toteuttamista koskevan velvoitteen tarkoitus on varmistaa, että ilmoitetut operaattorit noudattavat oikeudenmukaisia, puolueettomia ja avoimia perusteita kohdentaessaan palvelujen kustannuksia tilanteissa, joissa niille on asetettu hintavalvontaa tai kustannusperusteisia hintoja koskevia velvoitteita.
               Kirjanpidon eriyttämistä koskevan velvoitteen asettamisen tarkoitus on tarjota yksityiskohtaisempaa tietoa kuin ilmoitetun operaattorin lakisääteisestä tilinpäätöksestä käy ilmi, heijastaa mahdollisimman tarkasti ilmoitetun operaattorin liiketoiminnan osien tuloksia ikään kuin ne olisivat erillisiä liiketoimintoja ja – vertikaalisesti integroituneiden yritysten osalta – torjua niiden omaa toimintaa suosiva syrjintä ja kilpailunvastainen ristikkäistuki.

               2)

               Suositellaan, että kansalliset sääntelyviranomaiset vaativat ilmoitettuja operaattoreita erittelemään käyttökustannuksensa, sijoitetun pääomansa ja tuottonsa sellaiselle tasolle, joka on yhdenmukainen kansallisen tai yhteisön oikeuden mukaisten oikeasuhteisuus- ja avoimuusperiaatteiden ja sääntelytavoitteiden kanssa.
               Suositellaan, että kustannukset, sidottu pääoma ja tuotto kohdennetaan aiheuttamisperiaatteen mukaisesti (esimerkiksi toimintoperusteiden kustannuslaskenta, ABC).
               Ilmoitettujen operaattoreiden kustannuslaskenta- ja kirjanpidon eriyttämisjärjestelmien avulla on kyettävä toimittamaan sääntelyn takia tehtävien tilinpäätösten tiedot siten, että niistä voidaan todeta sääntelyvelvoitteiden täydellinen noudattaminen. Suositellaan, että tätä kykyä arvioidaan merkittävyyden, luotettavuuden, vertailukelpoisuuden ja oleellisuuden perusteella.
               Suositellaan, että kansalliset sääntelyviranomaiset varmistavat kustannuslaskenta- ja kirjanpidon eriyttämisjärjestelmien riittävyyden ja toimivuuden; tällaisista järjestelmistä voidaan järjestää julkinen kuuleminen.

               3)

               Suositellaan, että kansallinen sääntelyviranomainen kustannuslaskentajärjestelmän ominaisuuksia ja eritelmää arvioidessaan tarkistaa ilmoitetun operaattorin kustannuslaskentajärjestelmän kyvyn analysoida ja esittää kustannustiedot sääntelytavoitteita tukevalla tavalla. Ilmoitetun operaattorin kustannuslaskentajärjestelmän on erityisesti kyettävä erittelemään välittömät kustannukset (8) ja välilliset kustannukset (9).
               Suositellaan, että kun kansalliset sääntelyviranomaiset ovat tehneet päätöksen nykykustannuksiin perustuvasta kustannuslaskentajärjestelmästä, ne asettavat selkeät määräajat ja perusvuoden sille, että ilmoitetut operaattorit toteuttavat uudet, nykykustannuksiin perustuvat kustannuslaskentajärjestelmät.
               Nykyarvolaskennan (CCA) keskeinen tekijä on verkko-omaisuuden arvostaminen tehokkaan operaattorin ennakoivaan arvoon tai nykyarvoon, eli arvioidaan vastaaville operaattoreille koituvat kustannukset tilanteessa, jossa markkinoilla vallitsisi kova kilpailu. Tämä edellyttää käyttökustannuksiin sisältyvien poistojen laskemista modernin vastaavan omaisuuden nykyarvon perusteella. Tästä syystä myös sidottu pääoma on arvostettava nykyarvoon. Muita kustannusten tarkistuksia saatetaan tarvita, jotta voidaan heijastaa omaisuuden jälleenhankintakustannusta ja sen käyttökustannuspohjaa. Verkko-omaisuuden arvostamista ennakoivaan arvoon tai nykyarvoon voidaan täydentää tarpeen mukaan esimerkiksi pitkän aikavälin lisäkustannuksiin (LRIC) perustuvalla kustannuslaskentamenetelmällä.
               Suositellaan, että kansalliset sääntelyviranomaiset ottavat asianmukaisesti huomioon nykyarvolaskennan toteuttamisen yhteydessä mahdollisesti esille nousevat hinta- ja kilpailukysymykset, mm. tilaajayhteyksien eriyttämisen osalta.
               Suositellaan, että kansalliset sääntelyviranomaiset ottavat asianmukaisesti huomioon muut taloutta koskevien tietojen tarkistukset tehokkuuskertoimien osalta, erityisesti kun kustannustietoja käytetään hinnoittelupäätösten perustana, sillä (edes nykyarvolaskentapohjaisten) kustannuslaskentajärjestelmien käyttö ei välttämättä heijasta tehokkaasti aiheutuvia tai merkityksellisiä kustannuksia (10). Tehokkuuskertoimet voivat koostua erilaisten verkkotopologioiden ja -arkkitehtuurien, poistotekniikoiden ja verkossa käytetyn tai sille kaavaillun teknologian arvostamisista.

               4)

               Suositellaan, että erillisiä kirjanpitoja pitämään velvoitetut ilmoitetut operaattorit laativat tuloslaskelman ja sidotun pääoman laskelman jokaisesta sääntelyn alaisesta raportointikokonaisuudesta (merkityksellisiin markkinoihin ja palveluihin perustuen). Markkinoiden ja palvelujen väliset siirtomaksut ja ostot on yksilöitävä selkeästi ja niin yksityiskohtaisesti, että voidaan osoittaa syrjimättömyysvelvoitteiden noudattaminen. Näissä eriytetyn kirjanpidon raportointia koskevissa velvoitteissa voidaan edellyttää sellaisia markkinoita koskevien tietojen laatimista ja paljastamista, joilla operaattori ei ole HMV-asemassa.
               Yhdenmukaisuuden ja tietojen eheyden varmistamiseksi suositellaan sääntelyn alaisten tilinpäätösten konsolidoimista yhdeksi koko yhtiön kattavaksi tuloslaskelmaksi ja sidotun pääoman laskelmaksi. Edelleen edellytetään sääntelyn takia pidettävien erillisten päivä- ja pääkirjojen yhdistämistä operaattorin lakisääteisessä kirjanpidossa. Näistä tilinpäätöksistä on saatava riippumattoman tilintarkastajan lausunto tai kansallisen sääntelyviranomaisen vaatimustenmukaisuustarkastus (riippuen pätevän henkilöstön saatavuudesta).

               5)

               Suositellaan, että kansalliset sääntelyviranomaiset toimittavat asianomaisille osapuolille ilmoitettujen operaattorien tilinpäätöstietoja, jotka ovat riittävän yksityiskohtaisia. Tietojen on oltava yksityiskohtaisia sen varmistamiseksi, ettei sisäisesti ja ulkoisesti tarjottujen palveluiden välillä ole esiintynyt perusteetonta syrjintää, ja niiden perusteella on voitava yksilöidä palveluiden keskimääräiset kustannukset ja kustannusten laskentamenetelmät. Kansallisten sääntelyviranomaisten on näitä tietoja toimittaessaan otettava huomioon liikesalaisuus.
               Ilmoitettujen operaattorien julkaisemat riittävän yksityiskohtaiset kustannuslaskelmat, joista ilmenevät esimerkiksi verkkokomponenttien keskikustannukset, lisäävät avoimuutta ja kilpailijoiden luottamusta siihen, ettei kilpailua vääristäviä ristikkäistukia ole. Tätä pidetään erityisen tärkeänä tukkupalvelujen kannalta. Raportointivaatimuksista ja tietojen julkaisemisesta on ohjeita liitteessä.

               6)

               Jotkin yritykset saatetaan nimetä yleispalvelun tarjoajiksi yleispalveludirektiivin 8 artiklan mukaisesti ja niiden vähittäishintoja voidaan säännellä yleispalveludirektiivin 17 artiklan säännösten mukaisesti. Sellaisten jäsenvaltioiden osalta, joissa on käytössä järjestelmiä yleispalveluvelvoitteiden rahoittamiseksi, suositellaan että kaikki maksut, joita nimetyt yritykset saavat osana korvausjärjestelmää, yksilöidään eriytetyissä kirjanpitojärjestelmissä.

               7)

               Nämä kirjanpidon suuntaviivat koskevat sääntelyn edellyttämää raportointia eivätkä ne korvaa jäsenvaltioiden vaatimia lakisääteisiä tilinpäätöstietoja.

               8)

               Tätä suositusta tarkastellaan uudestaan viimeistään kolmen vuoden kuluttua sen soveltamispäivästä.

               9)

               Tämä suositus on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Brysselissä 19 päivänä syyskuuta 2005.

            Komission puolesta

         Viviane REDING

            Komission jäsen

      (1)  EYVL L 108, 24.4.2002, s. 33.

      (2)  EYVL L 108, 24.4.2002, s. 7.

      (3)  EYVL L 108, 24.4.2002, s. 51.

      (4)  EYVL L 141, 13.5.1998, s. 6.

      (5)  EYVL L 195, 29.7.1980, s. 35. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2000/52/EY (EYVL L 193, 29.7.2000, s. 75).

      (6)  EYVL L 191, 19.7.2002, s. 22.

      (7)  ERG-ryhmä perustettiin komission päätöksellä 2002/627/EY (EYVL L 200, 30.7.2002, s. 38), sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 2004/641/EY (EUVL L 293, 16.9.2004, s. 30).

      (8)  Välittömät kustannukset ovat kustannuksia, jotka kokonaan ja yksiselitteisesti aiheutuvat yksilöidyistä toiminnoista.

      (9)  Välilliset kustannukset ovat kustannuksia, jotka on jaettava oikeudenmukaisen ja puolueettoman kohdentamismenetelmän avulla.

      (10)  Osa omaisuudesta saattaa ylittää vaatimukset tai verkon arkkitehtuuri ei kenties ole optimaalinen. Alhaalta ylös etenevän taloudellis-teknisen mallin avulla voidaan saada tietoa tehottomista ja tarpeettomasti aiheutuneista kustannuksista, joista pitäisi päästä eroon.

      LIITE
      RAPORTOINTIVAATIMUKSIA JA TIETOJEN JULKAISUA KOSKEVIA OHJEITA
      Tässä liitteessä hahmotellaan määräajoin suoritettavan raportoinnin puitteet, julkaisemiseen liittyvät kysymykset ja vaatimustenmukaisuusvakuutus.
      Suosituksen 2 kohdassa suositeltujen periaatteiden mukaisesti kustannuslaskenta- ja kirjanpidon eriyttämisjärjestelmien on tuotettava niin yksityiskohtaisia tietoja, että voidaan osoittaa syrjimättömyys- ja avoimuusperiaatteiden noudattaminen ja riittävästi yksilöidä ja kohdistaa operaattorin eri toimintoihin liittyvät tuotot, kustannukset, sidottu pääoma ja volyymit. Tällaiset tilinpitotiedot on saatettava täsmällisesti kansallisen sääntelyviranomaisen saataville.
      Sääntelyn takia pidettävän kirjanpidon hyvä esitystapa varmistaa, että niiden olennaiset viestit välittyvät selkeästi ja tehokkaasti ja mahdollisimman yksinkertaisella ja suoraviivaisella tavalla. Tilinpäätökseen sisältyvien tietojen esittämiseen liittyy jonkinasteista tiivistämistä ja ryhmittämistä. Jos tämä tehdään kunnolla, tuloksena saadaan parempaa tietämystä, sillä tällainen esitys täyttää lukuisia sääntelytavoitteita, kuten sen osoittaminen, että maksut ovat kustannuslähtöisiä tai että syrjintää ei esiinny.
      Tilinpäätöstietoihin sisältyy selventäviä huomautuksia ja täydentäviä liitteitä, jotka parantavat ja selkeyttävät tilinpäätöksiä. Tilinpäätökset ja selventävät huomautukset muodostavat yhden kokonaisuuden.
      Sääntelyn alaisista tilinpäätöstiedoista on hyötyä kansallisille sääntelyviranomaisille ja muille osapuolille, joihin kyseisiin tietoihin perustuvat sääntelypäätökset voivat vaikuttaa, kuten kilpailijoille, sijoittajille ja kuluttajille. Tältä osin tietojen julkaiseminen voi edistää markkinoiden avoimuutta ja kilpailua sekä lisätä sääntelyn alaisen kirjanpitojärjestelmän uskottavuutta.
      Täydellistä tietojen paljastamista voivat kuitenkin rajoittaa liikesalaisuutta koskevat kansalliset ja yhteisön säännöt. Tämän vuoksi suositellaan, että kansalliset sääntelyviranomaiset – operaattoreita kuultuaan – määrittelevät tiedot, jotka voidaan katsoa luottamuksellisiksi ja joita ei saa julkistaa.
      1.   Tietojen laatiminen ja julkaiseminen
      Seuraavat tilinpäätökseen liittyvät tiedot on laadittava ja julkaistava (liikesalaisuutta ja kansallista lainsäädäntöä koskevien velvoitteiden rajoissa) merkityksellisten markkinoiden/palveluiden osalta:

                  —

                  tuloslaskelmat,

                  —

                  sidotun pääoman laskelma (yksityiskohtainen laskentamenetelmä ja käytettyjen muuttujien arvo),

                  —

                  konsolidointi ja täsmäytys lakisääteisessä tilinpäätöksessä tai muussa kustannuslaskentatietojen lähteessä,

                  —

                  kustannuslaskentamenetelmien kuvaus, mukaan luettuna viittaus kustannuspohjaan ja standardeihin, kohdentamis- ja arvostamismenetelmät, välillisten kustannusten yksilöinti ja käsittely,

                  —

                  syrjimättömyyttä koskevat huomautukset (yksityiskohtaiset siirtomaksut),

                  —

                  tilintarkastajan lausunto (kansallisen sääntelyviranomaisen sitä vaatiessa),

                  —

                  kirjanpidon laadintatapojen ja sääntelyn mukaisten kirjanpitoperiaatteiden kuvaus,

                  —

                  yhteisön ja kansallisten säännösten vaatimustenmukaisuusvakuutus,

                  —

                  muut täydentävät liitteet vaatimusten mukaan.

            Kansallisen sääntelyviranomaisen pitäisi määritellä etukäteen – operaattoreita kuullen – raportointimuodot, joissa voidaan noudattaa lakisääteistä vakiokirjanpitomuotoa. Yhteisön ja kansallisen lainsäädännön vaatimustenmukaisuusvakuutusta, tilintarkastajan lausuntoa ja käytettyjen kirjanpitoperiaatteiden, toimintatapojen, menetelmien ja menettelyjen kuvausta, erityisesti kustannusten kohdentamismenetelmiä, ei voida pitää luottamuksellisina. Tilintarkastuksen tulokset on saatettava yleisesti saataville tämän kuitenkaan rajoittamatta liikesalaisuutta koskevien kansallisten ja yhteisön lakien soveltamista.
      2.   Vaatimustenmukaisuusvakuutus
      Vuotuisessa vaatimustenmukaisuusvakuutuksessa on oltava vähintään seuraavat tiedot:

                  —

                  tilintarkastajan päätelmät,

                  —

                  kaikki todetut sääntöjenvastaisuudet,

                  —

                  tilintarkastajan suositukset (ja vastaavien vaikutusten kuvaus),

                  —

                  käytetyn varmennusmenetelmän täydellinen kuvaus, ja

                  —

                  kooste eräistä taloudellisista ja kirjanpitotiedoista (kuten nykyarvolaskennan (CAA) tarkistukset, kohdistusmenetelmiä koskevat keskeiset oletukset, kohdistettujen kustannusten taso ja mallin rakeisuuden taso).

            Vaatimustenmukaisuusvakuutus ja tilintarkastuksen tulokset on julkaistava asianomaisille osapuolille helposti saatavissa muodoissa, kuten painettuna tai sähköisenä versiona tai operaattorin tai kansallisen sääntelyviranomaisen verkkosivulla.
      3.   Raportointikausi
      Sääntelyn alaiset tilinpäätökset on julkaistava vuosittain ja mahdollisimman pian tilivuoden päättymisen jälkeen. Vakuutus on julkaistava viimeistään kahden kuukauden kuluttua sääntelyn alaisen tilintarkastuksen valmistumisesta tai viimeistään sääntelyvelvoitteissa yksilöidyn nykykäytännön puitteissa.