title: Neuvoston suositus, annettu 8 päivänä heinäkuuta 2014 , Unkarin vuoden 2014 kansallisesta uudistusohjelmasta ja neuvoston lausunto Unkarin vuoden 2014 lähentymisohjelmasta

text:
               29.7.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 247/77

         NEUVOSTON SUOSITUS,
   annettu 8 päivänä heinäkuuta 2014,
   Unkarin vuoden 2014 kansallisesta uudistusohjelmasta ja neuvoston lausunto Unkarin vuoden 2014 lähentymisohjelmasta
   2014/C 247/15
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,
   ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 (1) ja erityisesti sen 9 artiklan 2 kohdan,
   ottaa huomioon makrotalouden epätasapainon ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta 16 päivänä marraskuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011 (2) ja erityisesti sen 6 artiklan 1 kohdan,
   ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,
   ottaa huomioon Euroopan parlamentin päätöslauselmat,
   ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
   ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,
   ottaa huomioon talous- ja rahoituskomitean lausunnon,
   ottaa huomioon sosiaalisen suojelun komitean lausunnon,
   ottaa huomioon talouspoliittisen komitean lausunnon,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Eurooppa-neuvosto hyväksyi 26 päivänä maaliskuuta 2010 Euroopan komission ehdotuksen, jolla käynnistetään uusi kasvu- ja työllisyysstrategia, Eurooppa 2020. Strategian lähtökohtana on tehostaa talouspolitiikan koordinointia, ja siinä keskitytään avainalueisiin, joilla tarvitaan toimia, jotta voidaan parantaa Euroopan mahdollisuuksia vauhdittaa kestävää kasvua ja lisätä kilpailukykyä.

               (2)

               Neuvosto antoi 13 päivänä heinäkuuta 2010 komission ehdotusten pohjalta suosituksen jäsenvaltioiden ja unionin talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista (2010–2014) ja hyväksyi 21 päivänä lokakuuta 2010 päätöksen jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista (3). Yhdessä nämä muodostavat ns. yhdennetyt suuntaviivat. Jäsenvaltioita kehotettiin ottamaan yhdennetyt suuntaviivat huomioon kansallisessa talous- ja työllisyyspolitiikassaan.

               (3)

               Jäsenvaltioiden valtion- ja hallitusten päämiehet hyväksyivät 29 päivänä kesäkuuta 2012 kasvu- ja työllisyyssopimuksen, joka toimii johdonmukaisina puitteina kansallisen, EU:n ja euroalueen tason toimille kaikkia mahdollisia keinoja, välineitä ja politiikkoja käyttäen. He päättivät toimista, jotka on toteutettava jäsenvaltioiden tasolla, ja ilmaisivat erityisesti täysimääräisen sitoutumisensa Eurooppa 2020 -strategian tavoitteiden saavuttamiseen ja maakohtaisten suositusten täytäntöönpanoon.

               (4)

               Neuvosto antoi 9 päivänä heinäkuuta 2013 suosituksen Unkarin vuoden 2013 kansallisesta uudistusohjelmasta (4) ja lausunnon Unkarin vuosien 2013–2016 tarkistetusta lähentymisohjelmasta.

               (5)

               Komissio hyväksyi 13 päivänä marraskuuta 2013 vuotuisen kasvuselvityksen, mikä aloitti vuoden 2014 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson. Komissio hyväksyi myös 13 päivänä marraskuuta 2013 asetuksen (EU) N:o 1176/2011 perusteella varoitusmekanismia koskevan kertomuksen, jossa se katsoi, että Unkari kuuluu niihin jäsenvaltioihin, joista laadittaisiin perusteellinen tarkastelu.

               (6)

               Eurooppa-neuvosto hyväksyi 20 päivänä joulukuuta 2013 rahoitusvakauden varmistamisen, julkisen talouden vakauttamisen ja kasvun vauhdittamisen painopisteet. Se korosti, että on tarpeen jatkaa eriytettyä, kasvua edistävää julkisen talouden vakauttamista, palauttaa normaalit luotonannon edellytykset, edistää kasvua ja kilpailukykyä, puuttua työttömyyteen ja kriisin sosiaalisiin seurauksiin sekä nykyaikaistaa julkishallintoa.

               (7)

               Komissio julkaisi 5 päivänä maaliskuuta 2014 asetuksen (EU) N:o 1176/2011 5 artiklan nojalla laaditun Unkaria koskevan perusteellisen tarkastelun tulokset. Komissio päättelee analyysinsa perusteella, että Unkarin makrotaloudessa on edelleen epätasapainotiloja, jotka edellyttävät seurantaa ja määrätietoisia politiikkatoimia. Erityisesti käynnissä olevaan erittäin negatiivisen ulkomaisen nettovarallisuusaseman sopeutukseen, mittavaan julkiseen ja yksityiseen velkaan ja hauraaseen rahoitusalaan sekä viennin heikkenemiseen on edelleen syytä kiinnittää hyvin tiiviisti huomiota, jotta voidaan vähentää talouden toimintaan kohdistuvien kielteisten vaikutusten merkittävää riskiä.

               (8)

               Kroatia toimitti vuoden 2014 kansallisen uudistusohjelmansa ja vuoden 2014 lähentymisohjelmansa 30 päivänä huhtikuuta 2014. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon.

               (9)

               Vuoden 2014 lähentymisohjelmassa esitetyn julkisen talouden strategian tavoitteena on supistaa alijäämä 2,9 prosentista suhteessa BKT:hen vuonna 2014 1,9 prosenttiin ohjelmakauden loppuun menneessä. Tavoitteeseen on tarkoitus päästä soveltamalla vahvasti ohjelmakauden loppuun painottuvaa vakauttamisuraa. Alijäämätavoitteita on tarkistettu merkittävästi ylöspäin aiempaan lähentymisohjelmaan verrattuna. Lähentymisohjelmassa vahvistetaan keskipitkän aikavälin tavoitteeksi ‐ 1,7 prosentin rakenteellinen alijäämä suhteessa BKT:hen, mikä vastaa vakaus- ja kasvusopimuksen tavoitteita. Uudelleenlasketun rakenteellisen rahoitusaseman perusteella on kuitenkin odotettavissa, että keskipitkän aikavälin tavoitetta ei saavuteta ohjelmakauden loppuun mennessä. (Uudelleenlasketun) rakenteellisen rahoitusaseman odotetaan heikkenevän 1,5 prosenttiyksikköä vuonna 2014, eli se poikkeaa merkittävästi keskipitkän aikavälin tavoitteesta. Rakenteellisen rahoitusaseman arvioidaan vakiintuvan vuonna 2015, mikä tarkoittaa, että vaaditusta rahoitusaseman paranemisesta kohti keskipitkän aikavälin tavoitetta jäädään 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen. Menojen kasvu poikkeaa merkittävästi menojen kasvulle asetetusta vertailuarvosta vuosina 2014 ja 2015. (Uudelleenlasketun) rakenteellisen rahoitusaseman odotetaan heikkenevän myös vuosina 2016 ja 2017. Kaikkiaan vuodesta 2014 alkaen odotetaan merkittävää poikkeamista keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävältä sopeutusuralta. Lähentymisohjelman mukaan julkinen velka vähenee asteittain 79 prosentista suhteessa BKT:hen vuonna 2013 noin 75 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2017. Julkisen talouden kehitysarvioiden perustana lähentymisohjelmassa oleva makrotalouden skenaario on laajalti ottaen uskottava vuosien 2014–2016 osalta. BKT:n ennakoidaan kasvavan 2,3 prosenttia vuonna 2014 ja 2,5 prosenttia vuonna 2015. Komission kevään 2014 talousennusteessa vastaavat luvut ovat 2,3 prosenttia ja 2,1 prosenttia. Vuoden 2017 osalta lähentymisohjelma on kuitenkin liian optimistinen.
               Julkisen talouden tavoitteisiin kohdistuvat riskit ovat yleisesti ottaen tasapainossa vuonna 2014, mutta vuodesta 2015 alkaen on suurempi riski, että alijäämä saattaa olla tavoitteita suurempi. Erityisiä riskejä aiheuttaa se, että suunniteltu menojen vähennys on tarkoitus aikaansaada toteuttamalla yleisesti nimelliset jäädyttämiset tai hillitsemällä useimpien päätösperäisten menoerien korotukset inflaatiota pienemmiksi. Komission yksiköiden kevään 2014 talousennusteessa esitetyt vuosia 2014 ja 2015 koskevat alijäämäennusteet vastaavat lähestymisohjelman tavoitteita. Ennusteen mukaan rakenteellinen alijäämä on 2,2 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2014 ja 2,3 prosenttia vuonna 2015. Komission ennusteessa siis vahvistetaan riski merkittävästä poikkeamisesta keskipitkän aikavälin tavoitteesta vuodesta 2014 alkaen. Lisäksi komission ennusteessa arvioidaan, ettei velan supistamista koskevaa vertailuarvoa noudateta vuosina 2014 ja 2015. Rakenteellisen rahoitusaseman ennustettu heikkeneminen (‐ 1,4 prosenttia suhteessa BKT:hen) on vuonna 2014 suurempi kuin velkasäännön mukaan on sallittua (‐ 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen). Neuvosto katsoo asetuksen (EY) N:o 1466/97 mukaisen lähentymisohjelman arvioinnin ja komission ennusteen perusteella, että tarvitaan lisää rakenteellisia vakauttamistoimia ottaen huomioon, että vaarana on merkittävä poikkeaminen keskipitkän aikavälin tavoitteesta sekä velkasäännön noudattamatta jättäminen vuodesta 2014 alkaen.

               (10)

               Julkisen talouden keskipitkän aikavälin kehystä on lujitettu laajentamalla suunnittelua kuluvaa budjettivuotta pidemmälle. Sen tuloksellisuutta ja sitovuutta ei kuitenkaan ole toistaiseksi varmistettu. Käyttöön on otettu uudet numeeriset finanssipolitiikan säännöt, mutta rakenteeseen liittyviä puutteita ei ole korjattu. Ne koskevat etenkin järjestelmällisen jälkivalvonnan, suurimpien sallittujen poikkeamien vahvistamisen ja asianmukaisten korjausmekanismien puutetta. Finanssipoliittisen neuvoston pakolliset tehtävät ovat edelleen suppeat, eivätkä sen analyyttiset valmiudet vieläkään vastaa sen veto-oikeutta budjettiasioissa. Lujittamalla edelleen julkisen talouden keskipitkän aikavälin kehystä ja laajentamalla finanssipoliittisen neuvoston toimeksiantoa voitaisiin parantaa koko julkisen talouden kehyksen uskottavuutta, läpinäkyvyyttä ja tuloksellisuutta.

               (11)

               Keskuspankin tukemaa pienten ja keskisuurten yritysten kasvurahoitusohjelmaa lukuun ottamatta talouden normaalit luotonannon edellytykset eivät ole parantuneet kestävällä tavalla. Rahoitusalaan kohdistuu yhä suurempi lainsäädäntörasite, mikä rajoittaa mahdollisuuksia kartuttaa pääomaa. Finanssitransaktioveron korottamisen kaltaiset toimenpiteet ovat lisänneet käteisen käyttöä taloudessa. Kotitalouksien lainojen laatu on heikentynyt edelleen, ja järjestämättömien lainojen suuri osuus on rahoitusalan merkittävimpiä tämänhetkisiä haasteita. Lainasalkun siivousta haittaa kriisinratkaisumenettelyjen tehottomuus. Arvoltaan alentuneiden omaisuuserien poistamiseksi pankkien taseista ei ole toteutettu merkittäviä uusia toimenpiteitä. Suuri lainsäädäntörasite ja järjestämättömien lainojen merkittävä osuus ovat yhdessä kiristäneet luotonantoa. Hallitus on toistuvasti ilmoittanut aikovansa ottaa käyttöön uuden tukiohjelman auttaakseen valuuttalainoja ottaneita. Useimmissa tapauksissa tukitoimenpiteet eivät kuitenkaan kohdistu vaikeuksissa oleviin lainanottajiin, ja niillä on kielteinen vaikutus kotitalouksien maksuhalukkuuteen, koska nämä odottavat valtiolta lisätukea. Rahoitusalan sääntelyä ja valvontaa on lujitettu integroimalla rahoitusalan valvontaviranomainen keskuspankin organisaatioon ja antamalla keskuspankille tehtäväksi makrovakausvalvonta. Valmistelut pankkialan kriisinratkaisujärjestelyn perustamiseksi on käynnistetty.

               (12)

               Vaikka verotusta koskevat muutokset ovat vähentyneet edellisvuoteen verrattuna, yhtiöverojärjestelmän muuttamisessa tasapainoisempaan suuntaan ei ole tapahtunut merkittävää edistystä. Eräitä alakohtaisia veroja on jopa korotettu. Erilaisten veroprosenttien soveltaminen eri aloilla haittaa resurssien tuloksekasta kohdentamista ja vaikuttaa siten kielteisesti kasvuun. Muuttaakseen verotusta paremmin työllisyyttä tukevaksi Unkari on laajentanut tuloverosta myönnettävän perhekohtaisen verohelpotuksen edellytyksiä, mikä saattaa auttaa palkansaajia. Yksin elävien pienipalkkaisten työntekijöiden verokiila on unionin suurimpia. Vaikka soveltamisalaa on jonkin verran laajennettu niiden äitien osalta, joilla on vähintään kolme lasta, työpaikkojen suojelemista koskevassa laissa säädetyt edellytykset ovat pysyneet olennaisesti ennallaan, vaikka merkittävä osuus pienipalkkaisista työntekijöistä on edelleen toimenpiteen ulkopuolella. On tärkeä arvioida järjestelmän vaikutusta ja kustannustehokkuutta ja tarvittaessa mukauttaa järjestelmää, jotta sen avulla voitaisiin tehokkaammin työllistää ihmisiä. Jonkin verran edistystä on tapahtunut verotuksen painopisteen siirtämisessä työnteosta ympäristöveroihin, mutta lisää toimenpiteitä tarvitaan. Kassakoneiden liittäminen veroviranomaisten järjestelmään on toteutumassa vähitellen sen jälkeen, kun toimenpiteen käyttöönotto oli ensin viivästynyt useaan otteeseen. Verosäännösten noudattamatta jättäminen on kuitenkin edelleen suuri ongelma Unkarissa, samoin pimeän työn suuri määrä ja alv-säännösten puutteellinen noudattaminen. Valvontaa olisi lujitettava erityisesti alv-petosten torjumiseksi entistä tehokkaammin.

               (13)

               Nuorisotyöttömyys väheni vuonna 2013, kun taas työelämän ja koulutuksen ulkopuolella olevien nuorten osuus kasvoi. Koordinoimalla tehokkaasti julkisten työvoimapalvelujen sekä oppilaitosten ja paikallisten sidosryhmien toimintaa nämä nuoret voitaisiin tavoittaa aiempaa paremmin. Julkisten työvoimapalvelujen valmiuksia on ryhdytty parantamaan esimerkiksi valmistelemalla asiakkaan profilointijärjestelmän käyttöönottoa. Avoimia työmarkkinoita koskevien aktiivisten työmarkkinatoimenpiteiden tehoa ja tuloksekkuutta olisi arvioitava. Toimenpiteitä olisi tarvittaessa mukautettava, jotta eräiden epäedullisessa asemassa olevien ryhmien pääsyä työmarkkinoille voidaan parantaa. Työmarkkinatoimenpiteiden ja sosiaalisten tukitoimenpiteiden (julkinen työllistämisohjelma, työttömyyskorvaukset, sosiaaliavustukset) aktivointiosuutta olisi lujitettava. Julkinen työllistämisohjelma nielaisee suurimman osan työllistämistoimenpiteisiin käytettävissä olevista budjettiresursseista, mutta vuonna 2013 sen osallistujista 11,54 prosenttia kykeni palaamaan avoimille työmarkkinoille. Sen vuoksi on pohdittava, olisiko järjestelmää muutettava esimerkiksi vahvistamalla aktivointitoimien, koulutuksen ja työnhakupalvelujen välisiä yhteyksiä, jotta työllisyyttä voidaan parantaa kestävällä tavalla. Naisten osallistumista työmarkkinoille on tuettu joustavoittamalla palkallista vanhempainvapaajärjestelmää ja parantamalla lastenhoitopalvelujen tarjontaa. Tarvitaan kuitenkin lisää toimenpiteitä, sillä naisten työllisyysaste on edelleen alle 60 prosenttia. Työttömyyskorvausjakso on lyhyempi kuin työnhakijan työllistymiseen keskimäärin tarvitsema aika. Köyhyys- tai syrjäytymisvaarassa olevien ihmisten määrä kasvaa Unkarissa jatkuvasti ja on tällä hetkellä lähes kolmannes koko väestöstä. Köyhyys vaikuttaa edelleen suhteettomassa määrin epäedullisessa asemassa oleviin ryhmiin, erityisesti lapsiin ja romaneihin. Vaikka Unkari on laatinut kansallisen sosiaalisen osallisuuden strategian, toimenpiteillä ei useimmilla aloilla pyritä järjestelmällisesti edistämään strategian tavoitteita. Köyhyyden vähentämiseksi tarvitaan johdonmukaisia ja tehokkaita toimenpiteitä.

               (14)

               Liiketoimintaympäristölle ovat Unkarissa ominaisia sääntelykehyksen toistuvat muutokset sekä vähäinen kilpailu yhä useammalla sektorilla. Palvelualalla on luotu uusia esteitä, eikä aiempia esteitä ole poistettu (tämä koskee esim. apteekkeja, jätehuoltoa, mobiilimaksuja, tupakan vähittäismyyntiä sekä oppikirjoja). Investoinnit ovat vähentyneet erityisen paljon niillä aloilla, joilla on viime vuosina otettu käyttöön alakohtaisia lisäveroja. Nimelliset investoinnit vähenivät vuosien 2010 ja 2013 välillä energia-alalla 44 prosenttia, rahoitusalalla 28 prosenttia ja viestinnän alalla 18 prosenttia, kun taas kokonaisuutena katsoen investoinnit kasvoivat 3,4 prosenttia. Kilpailun lisääminen julkisissa hankinnoissa on edistynyt jonkin verran, mutta lisätoimenpiteitä tarvitaan. Esimerkiksi lisäämällä sähköisten hankintamenettelyjen käyttöä voitaisiin vähentää merkittävästi kustannuksia sekä lisätä kilpailua ja julkisten hankintojen läpinäkyvyyttä. Julkishallinnon lahjomattomuutta koskevien strategioiden täytäntöönpanemiseksi ja parempien läpinäkyvyysnormien edistämiseksi on toteutettu toimenpiteitä, mutta lisätoimia tarvitaan, jotta korruptiota voidaan torjua tuloksekkaasti.

               (15)

               Koulunsa keskeyttäneiden nuorten osuus on kasvussa, ja koulunkäynnin keskeyttämisen ehkäisemiseen tähtäävän strategian hyväksyminen on viivästynyt toistuvasti. Tarvitaan tehokkaampaa toimintaa sen varmistamiseksi, että oppilaat omaksuvat työmarkkinoilla tarvittavat taidot, valmiudet ja pätevyydet. Yhtäläinen pääsy laadukkaaseen koulutukseen ei edelleenkään toteudu epäedullisessa asemassa olevien lasten ja erityisesti romanilasten osalta. Ammattikoulutuksesta on annettu uusi laki, jossa säädetään muun muassa uuden kaksiosaisen mallin käyttöönotosta. Lain tavoitteena on helpottaa edelleen vaikeaa siirtymistä koulutuksesta työmarkkinoille, ja sen vaikutuksia on seurattava tarkkaan.

               (16)

               Unkari on jatkanut loppukäyttäjien kaasun ja sähkön hintojen alennuksia vuosina 2013 ja 2014. Hinnanalennukset sekä energiayhtiöihin kohdistuva ylimääräinen verorasitus ovat vaikuttaneet kielteisesti energiantuottajien mahdollisuuksiin kattaa kustannukset, samoin energia-alan investointeihin ja verkkojen ylläpitoon. Tällä hetkellä kotitalouksien energiankulutus on unionin suurimpia, ja energiatehokkuutta voitaisiin parantaa erityisesti asuntojen osalta. Ongelmana on edelleen, että energia-alan sääntelyviranomainen ei voi itsenäisesti määrittää verkkoon pääsyn edellytyksiä eikä energiatariffeja. Joitakin toimenpiteitä julkisten liikenneyhtiöiden organisaation tehostamiseksi on toteutettu, mutta toiminnan kestävyyttä voitaisiin parantaa edelleen vähentämällä toimintakustannuksia ja muuttamalla hinnoittelujärjestelmää.

               (17)

               Komissio on eurooppalaisen ohjausjakson osana analysoinut kattavasti Unkarin talouspolitiikkaa. Se on arvioinut lähentymisohjelman ja kansallisen uudistusohjelman. Se on ottanut huomioon ohjelmien merkityksen Unkarin finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta sekä sen, ovatko ne EU:n sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska unionin yleistä talouden ohjausta on tarpeen tehostaa antamalla EU:n tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin. Eurooppalaisen ohjausjakson yhteydessä annetut komission suositukset ilmenevät jäljempänä esitettävistä suosituksista 1–7.

               (18)

               Neuvosto on tutkinut lähentymisohjelman tämän arvioinnin perusteella, ja sen lausunto (5) ilmenee erityisesti jäljempänä esitettävässä suosituksessa 1.

               (19)

               Neuvosto on tutkinut kansallisen uudistusohjelman ja lähentymisohjelman komission perusteellisen tarkastelun ja tämän arvioinnin perusteella. Asetuksen (EU) N:o 1176/2011 6 artiklan nojalla annetut neuvoston suositukset ilmenevät jäljempänä esitettävistä suosituksista 1, 2, 3 ja 5,

         SUOSITTAA, että Unkari toteuttaa vuosina 2014–2015 toimia, joilla se:

               1.

               vahvistaa julkisen talouden toimenpiteitä vuonna 2014 ottaen huomioon komission kevään 2014 talousennusteessa ennakoidun, vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksiin ja erityisesti velan vähentämistä koskevaan sääntöön nähden muodostuvan eron; vahvistaa vuonna 2015 ja sen jälkeen merkittävästi julkisen talouden strategiaa varmistaakseen keskipitkän aikavälin tavoitteen saavuttamisen ja velan vähentämistä koskevien vaatimusten noudattamisen, jotta julkisen talouden velkasuhde supistuu kestävällä tavalla; varmistaa julkisen talouden keskipitkän aikavälin kehyksen sitovan luonteen valvomalla järjestelmällisesti jälkikäteen numeeristen finanssipolitiikan sääntöjen noudattamista sekä soveltamalla korjausmekanismeja; lisää julkisen talouden läpinäkyvyyttä esimerkiksi laajentamalla finanssipoliittisen neuvoston toimeksiantoa sekä edellyttämällä säännöllisiä makrotaloudellisia ja finanssipoliittisia ennusteita ja arvioita vaikutuksista, joita tärkeimmillä toimenpide-ehdotuksilla on julkiseen talouteen;

               2.

               auttaa palauttamaan normaalit luotonannon edellytykset talouteen muun muassa parantamalla rahoituslaitoksiin kohdistuvien verojen rakennetta ja vähentämällä verorasitusta; mukauttaa finanssitransaktioveroa ehkäistäkseen säästöjen siirtymisen pois pankkisektorilta sekä tehostaa kannustimia sähköisen maksamisen lisäämiseksi; kartoittaa ja poistaa lainasalkun siivousta haittaavat esteet muun muassa kiristämällä uudelleenjärjesteltyjen lainojen rahoitussääntöjä, poistamalla vakuuden ulosmittausta hankaloittavat esteet sekä nopeuttamalla ja tehostamalla maksukyvyttömyysmenettelyjä; kuulee tältä osin tarkkaan sidosryhmien näkemyksiä uusista aloitteista ja varmistaa, että aloitteet ovat oikein kohdennettuja eivätkä lisää lainanottajien moraalikatoa; tehostaa edelleen rahoitusalan sääntelyä ja valvontaa;

               3.

               varmistaa, että yhtiöverojärjestelmä on vakaa ja entistä tasapainoisempi ja yksinkertaisempi, muun muassa poistamalla asteittain vääristävät alakohtaiset verot; pienentää pienituloisten työntekijöiden verokiilaa muun muassa tehostamalla ympäristöveroja; vauhdittaa toimenpiteitä verosäännösten noudattamiseksi ja erityisesti alv-petosten vähentämiseksi sekä verotuksesta aiheutuvien kokonaiskustannusten alentamiseksi;

               4.

               vahvistaa kohdennettuja aktiivisia työmarkkinapoliittisia toimenpiteitä esimerkiksi nopeuttamalla julkisten työvoimapalvelujen asiakkaiden profilointijärjestelmän käyttöönottoa; ottaa käyttöön suunnitellun nuorille tarkoitetun mentorointiverkon ja koordinoi sen yhteistyötä oppilaitosten ja paikallisten sidosryhmien kanssa nuorten tavoittamiseksi tehokkaammin; tarkistaa julkista työllistämisohjelmaa ja arvioi sen tuloksekkuutta osanottajien jatkotyöllistymisen kannalta sekä lisää edelleen ohjelman aktivointiosuutta; harkitsee työttömyyskorvausjakson pidentämistä ottaen huomioon työllistymiseen keskimäärin tarvittavan ajan sekä yhteyden aktivointitoimenpiteisiin; parantaa sosiaaliturvan riittävyyttä ja kattavuutta sekä vahvistaa sosiaaliturvan yhteyttä aktivointitoimenpiteisiin; toteuttaa tehokkaita ja johdonmukaisia toimenpiteitä köyhyyden vähentämiseksi merkittävästi erityisesti lasten ja romanien keskuudessa;

               5.

               vakauttaa sääntelykehystä ja lisää kilpailua markkinoilla esimerkiksi poistamalla esteitä palvelualalla; toteuttaa kunnianhimoisempia toimenpiteitä kilpailun ja läpinäkyvyyden lisäämiseksi julkisissa hankinnoissa muun muassa tehostamalla sähköisten hankintamenettelyjen käyttöä sekä vähentää korruptiota ja keventää yleistä hallinnollista rasitusta;

               6.

               panee täytäntöön koulunkäynnin keskeyttämisen ehkäisemiseen tähtäävän kansallisen strategian, jossa keskitytään ammattikoulutukseen; ottaa käyttöön järjestelmällisen lähestymistavan edistääkseen epäedullisessa asemassa olevien ryhmien ja erityisesti romanien pääsyä osallistavaan koulutukseen; tukee siirtymistä koulutusvaiheesta toiseen sekä koulutuksesta työmarkkinoille ja seuraa tarkasti ammattikoulutuksen uudistamista; toteuttaa korkeakoulutuksen uudistuksen, jonka avulla voidaan lisätä korkea-asteen tutkinnon suorittaneiden osuutta erityisesti epäedullisessa asemassa olevien nuorten keskuudessa;

               7.

               tarkistaa energiahintojen sääntelyn vaikutuksia investointihalukkuuteen sekä kilpailuun sähkö- ja kaasumarkkinoilla; toteuttaa lisää toimenpiteitä varmistaakseen kansallisen sääntelyviranomaisen mahdollisuudet vahvistaa itsenäisesti verkkotariffit ja verkkoon pääsyn edellytykset; toteuttaa toimenpiteitä lisätäkseen energiatehokkuutta erityisesti asuntojen osalta; parantaa edelleen liikennejärjestelmän kestävyyttä muun muassa vähentämällä toimintakustannuksia ja tarkistamalla valtion omistamien liikenneyhtiöiden hinnoittelujärjestelmän.

      Tehty Brysselissä 8 päivänä heinäkuuta 2014.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         P. C. PADOAN

      (1)  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  EUVL L 306, 23.11.2011, s. 25.

      (3)  Pidetty voimassa vuodelle 2014 jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista 6 päivänä toukokuuta 2014 annetulla neuvoston päätöksellä 2014/322/EU (EUVL L 165, 4.6.2014, s. 49).

      (4)  EUVL C 217, 30.7.2013, s. 37.

      (5)  Asetuksen (EY) N:o 1466/97 9 artiklan 2 kohdan mukaisesti.


title: Komission suositus (EU) 2016/1111, annettu 6 päivänä heinäkuuta 2016, nikkelin seurannasta elintarvikkeissa (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

text:
               8.7.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 183/70

         KOMISSION SUOSITUS (EU) 2016/1111,
   annettu 6 päivänä heinäkuuta 2016,
   nikkelin seurannasta elintarvikkeissa
   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
   EUROOPAN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 292 artiklan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Nikkeli on metalli, jota esiintyy laajalti maan pinnalla. Nikkeliä esiintyy elintarvikkeissa ja juomavedessä luonnollisista syistä ja ihmisen toiminnan vuoksi.

               (2)

               Kreikan elintarvikeviranomainen pyysi Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaista, jäljempänä ’EFSA’, arvioimaan elintarvikkeissa ja erityisesti vihanneksissa olevasta nikkelistä ihmisten terveyteen kohdistuvan riskin.

               (3)

               EFSAn alainen elintarvikeketjun vierasaineita käsittelevä tiedelautakunta, jäljempänä ’CONTAM-lautakunta’, päätti ulottaa riskinarvioinnin koskemaan juomavettä ja antoi tieteellisen lausunnon elintarvikkeissa ja juomavedessä olevasta nikkelistä kansanterveydelle aiheutuvista riskeistä (1). Lausunnossa todettiin lisääntymis- ja kehitystoksisuutta suun kautta tapahtuvan kroonisen nikkelialtistuksen riskinluonnehdinnan kriittisenä vaikutuksena. Eksemaattiset ihoreaktiot ja allergisten reaktioiden pahentuminen todettiin suun kautta tapahtuvan akuutin nikkelialtistuksen kriittisenä vaikutuksena nikkelille herkistyneillä ihmisillä.

               (4)

               Nikkelin esiintymistä elintarvikkeissa ja juomavedessä koskevat tiedot kerättiin 15:ssä eri Euroopan maassa. Koska 80 prosenttia kaikista kerätyistä tiedoista kerättiin yhdessä jäsenvaltiossa, tarvitaan maantieteellisesti laaja-alaisempia tietoja, jotta voitaisiin todentaa nikkelin esiintyminen elintarvikkeissa koko unionissa.

               (5)

               Joidenkin EFSAn tieteellisessä lausunnossa ravinnon kautta tapahtuvan altistumisen pääasiallisina lähteinä pidettyjen elintarvikeryhmien osalta oli saatavilla vain vähän esiintymistietoja. Mahdollisia tulevia riskinhallintatoimenpiteitä silmällä pitäen olisi suotavaa saada parempi käsitys näihin elintarvikeryhmiin kuuluvien elintarvikkeiden nikkelipitoisuudesta,

         ON ANTANUT TÄMÄN SUOSITUKSEN:

               1.

               Jäsenvaltioiden olisi aktiivisessa yhteistyössä elintarvikealan toimijoiden ja muiden asianosaisten kanssa vuosina 2016, 2017 ja 2018 toteutettava nikkelin esiintymisen seurantaa elintarvikkeissa. Seurannan olisi kohdistuttava viljaan, viljatuotteisiin, äidinmaidonkorvikkeisiin, vieroitusvalmisteisiin, imeväisille ja pikkulapsille tarkoitettuihin viljapohjaisiin valmisruokiin ja muihin lastenruokiin, erityisesti imeväisille ja pikkulapsille suunnattuihin erityisiin lääkinnällisiin tarkoituksiin tarkoitettuihin elintarvikkeisiin, ravintolisiin, palkokasveihin, pähkinöihin ja öljysiemeniin, maitoon ja maitotuotteisiin, alkoholipitoisiin ja alkoholittomiin juomiin, sokeriin ja makeisiin (mukaan lukien kaakao ja suklaa), hedelmiin, vihanneksiin ja vihannestuotteisiin (mukaan lukien sieniin), kuivattuihin teelehtiin, yrttiuutejuomiin käytettyjen muiden kasvien kuivattuihin osiin sekä simpukoihin.

               2.

               Näytteenottomenettelyt olisi suoritettava komission asetuksessa (EY) N:o 333/2007 (2) vahvistettujen säännösten mukaisesti sen varmistamiseksi, että näytteet ovat edustavia tutkittavan erän osalta.

               3.

               Näytteet olisi analysoitava sellaisessa muodossa kuin niitä pidetään kaupan. Nikkelin kokonaispitoisuuden analyysi olisi tehtävä standardin EN 13804: 2013 ”Foodstuffs – Determination of elements and their chemical species – General considerations and specific requirements” mukaisesti mieluiten käyttämällä analyysimenetelmää, joka perustuu liekkiatomiabsorptiospektrometriaan (FAAS) tai grafiittiuuniatomiabsorptiospektrometriaan (GFAAS) taikka induktiivisesti kytkettyyn plasma-atomiemissiospektrometriaan (ICP-OES) tai massaspektrometriaan (ICP-MS).

               4.

               Jäsenvaltioiden, elintarvikealan toimijoiden ja muiden asianosaisten olisi toimitettava EFSAlle seurantatiedot, jotka on ilmaistu kokonaispainon mukaan EFSAn vahvistamassa sähköisessä raportointimuodossa, jotta tiedot voidaan koota yhteen tiedostoon, viimeistään 1 päivänä lokakuuta 2016, 2017 ja 2018. Edellisiltä vuosilta saatavilla olevat esiintymistiedot, joita ei ole vielä toimitettu, olisi toimitettava samojen sääntöjen mukaisesti mahdollisimman pian.

      Tehty Brysselissä 6 päivänä heinäkuuta 2016.

            Komission puolesta

         Vytenis ANDRIUKAITIS

            Komission jäsen

      (1)  EFSAn CONTAM-lautakunta (EFSAn alainen elintarvikeketjun vierasaineita käsittelevä tiedelautakunta), 2015. Scientific Opinion on the risks to public health related to the presence of nickel in food and drinking water. EFSA Journal 2015;13(2):4002, 202 pp. doi:10.2903/j.efsa.2015.4002

      (2)  Komission asetus (EY) N:o 333/2007, annettu 28 päivänä maaliskuuta 2007, näytteenotto- ja määritysmenetelmistä elintarvikkeissa olevien hivenaineiden ja jalostuksesta peräisin olevien vierasaineiden pitoisuuksien tarkastusta varten (EUVL L 88, 29.3.2007, s. 29).


title: Neuvoston suositus, annettu 8 päivänä heinäkuuta 2014 , Ranskan vuoden 2014 kansallisesta uudistusohjelmasta ja neuvoston lausunto Ranskan vuoden 2014 vakausohjelmasta

text:
               29.7.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 247/42

         NEUVOSTON SUOSITUS,
   annettu 8 päivänä heinäkuuta 2014,
   Ranskan vuoden 2014 kansallisesta uudistusohjelmasta ja neuvoston lausunto Ranskan vuoden 2014 vakausohjelmasta
   2014/C 247/09
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,
   ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 (1) ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan,
   ottaa huomioon makrotalouden epätasapainon ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta 16 päivänä marraskuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011 (2) ja erityisesti sen 6 artiklan 1 kohdan,
   ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,
   ottaa huomioon Euroopan parlamentin päätöslauselmat,
   ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
   ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,
   ottaa huomioon talous- ja rahoituskomitean lausunnon,
   ottaa huomioon sosiaalisen suojelun komitean lausunnon,
   ottaa huomioon talouspoliittisen komitean lausunnon,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Eurooppa-neuvosto hyväksyi 26 päivänä maaliskuuta 2010 Euroopan komission ehdotuksen, jolla käynnistetään uusi kasvu- ja työllisyysstrategia, Eurooppa 2020. Strategian lähtökohtana on tehostaa talouspolitiikan koordinointia, ja siinä keskitytään avainalueisiin, joilla tarvitaan toimia, jotta voidaan parantaa Euroopan mahdollisuuksia vauhdittaa kestävää kasvua ja lisätä kilpailukykyä.

               (2)

               Neuvosto antoi 13 päivänä heinäkuuta 2010 komission ehdotusten pohjalta suosituksen jäsenvaltioiden ja unionin talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista (2010–2014) ja hyväksyi 21 päivänä lokakuuta 2010 päätöksen jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista (3). Yhdessä nämä muodostavat ns. yhdennetyt suuntaviivat. Jäsenvaltioita kehotettiin ottamaan yhdennetyt suuntaviivat huomioon kansallisessa talous- ja työllisyyspolitiikassaan.

               (3)

               Jäsenvaltioiden valtion- ja hallitusten päämiehet hyväksyivät 29 päivänä kesäkuuta 2012 kasvu- ja työllisyyssopimuksen, joka toimii johdonmukaisina puitteina kansallisen, EU:n ja euroalueen tason toimille kaikkia mahdollisia keinoja, välineitä ja politiikkoja käyttäen. He päättivät toimista, jotka on toteutettava jäsenvaltioiden tasolla, ja ilmaisivat erityisesti täysimääräisen sitoutumisensa Eurooppa 2020 -strategian tavoitteiden saavuttamiseen ja maakohtaisten suositusten täytäntöönpanoon.

               (4)

               Neuvosto antoi 9 päivänä heinäkuuta 2013 suosituksen (4) Ranskan vuoden 2013 kansallisesta uudistusohjelmasta ja lausunnon Ranskan vuosien 2012–2017 tarkistetusta vakausohjelmasta. Komissio esitti 15 päivänä marraskuuta 2013 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 473/2013 (5) mukaisesti lausuntonsa Ranskan alustavasta talousarviosuunnitelmasta vuodeksi 2014.

               (5)

               Komissio hyväksyi 13 päivänä marraskuuta 2013 vuotuisen kasvuselvityksen, mikä aloitti vuoden 2014 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson. Komissio hyväksyi myös 13 päivänä marraskuuta 2013 asetuksen (EU) N:o 1176/2011 perusteella varoitusmekanismia koskevan kertomuksen, jossa se katsoi, että Ranska kuuluu niihin jäsenvaltioihin, joista laadittaisiin perusteellinen tarkastelu.

               (6)

               Eurooppa-neuvosto hyväksyi 20 päivänä joulukuuta 2013 rahoitusvakauden varmistamisen, julkisen talouden vakauttamisen ja kasvun vauhdittamisen painopisteet. Se korosti, että on tarpeen jatkaa eriytettyä, kasvua edistävää julkisen talouden vakauttamista, palauttaa normaalit luotonannon edellytykset, edistää kasvua ja kilpailukykyä, puuttua työttömyyteen ja kriisin sosiaalisiin seurauksiin sekä nykyaikaistaa julkishallintoa.

               (7)

               Komissio julkaisi 5 päivänä maaliskuuta 2014 asetuksen (EU) N:o 1176/2011 5 artiklan nojalla laaditun Ranskaa koskevan perusteellisen tarkastelun tulokset. Komissio päättelee analyysinsa perusteella, että Ranskan makrotaloudessa on edelleen epätasapainotiloja, jotka edellyttävät erityistä seurantaa ja määrätietoisia politiikkatoimia. Erityisesti kauppataseen ja kilpailukyvyn heikkenemiseen ja julkisen sektorin mittavan velkaantumisen seurauksiin on kiinnitettävä jatkuvaa huomiota.

               (8)

               Komissio suositti 5 päivänä maaliskuuta 2014 Ranskalle lisätoimien toteuttamista sen varmistamiseksi, että liiallista alijäämää koskevassa menettelyssä annettuja neuvoston suosituksia noudatettaisiin täysimääräisesti.

               (9)

               Ranska toimitti vuoden 2014 kansallisen uudistusohjelmansa ja vuoden 2014 vakausohjelmansa 7 päivänä toukokuuta 2014. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon.

               (10)

               Vuoden 2014 vakausohjelmassa esitetyn julkisen talouden strategian tavoitteena on korjata liiallinen alijäämä viimeistään vuonna 2015 ja saavuttaa julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoite vuonna 2017. Vakausohjelmassa vahvistetaan aiempi keskipitkän aikavälin tavoite eli rakenteellisesti tasapainoisen julkisen talouden rahoitusaseman saavuttaminen, mikä on tiukempi tavoite kuin mitä vakaus- ja kasvusopimuksessa vaaditaan. Vakausohjelman mukaan alijäämä on määrä saada alle 3 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2015, eli se on suurempi kuin 21 päivänä kesäkuuta 2013 annetussa neuvoston suosituksessa edellytetään. Sen jälkeen kaavailtu (uudelleenlaskettu) vuotuinen eteneminen kohti keskipitkän aikavälin tavoitetta jää alle vähimmäisvaatimuksen, joka on 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen. Kaiken kaikkiaan vakausohjelmassa esitetyt julkisen talouden strategian tavoitteet ovat vain osittain vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimusten mukaiset. Vakausohjelman perusteella julkisen talouden velan määrän odotetaan olevan suurimmillaan 95,6 prosenttia suhteessa BKT:hen vuosina 2014 ja 2015 ja supistuvan sen jälkeen 91,9 prosenttiin vuonna 2017. Julkisen talouden kehitysarvion perustana oleva vakausohjelman makrotalouden skenaario on uskottava vuoden 2014 osalta, mutta hieman optimistinen vuoden 2015 osalta, sillä BKT:n kasvun oletetaan olevan tänä vuonna 1,0 ja ensi vuonna 1,7 prosenttia, kun taas komission yksiköiden kevään 2014 talousennusteen mukaan kasvu on tänä vuonna 1,0 prosenttia ja ensi vuonna 1,5 prosenttia. Riippumaton finanssipolitiikkaa käsittelevä korkea neuvosto (Haut Conseil des Finances Publiques) antoi huhtikuussa 2014 lausunnon vakausohjelman perustana olevasta makrotalouden skenaariosta. Vakausohjelmassa kaavaillaan vuodelle 2014 eräitä lisätoimenpiteitä, joihin kuuluvat muun muassa ministeriön määrärahojen peruutuksen hyväksyminen lisätalousarvion yhteydessä sekä alustavat tulokset hallituksen ilmoittamasta 50 miljardin euron säästöohjelmasta.
               Tältä pohjalta ja ottaen huomioon, että vuonna 2013 toteutunut julkisen talouden vakauttaminen ylitti sen, mitä odotettiin komission antaessa suosituksensa, vakausohjelman voidaan katsoa pitkälti vastaavan komission suositusta. Julkisen talouden vakauttamistoimia ei ole määritetty riittävän yksityiskohtaisesti, jotta niiden perusteella voitaisiin uskottavasti varmistaa liiallisen alijäämän korjaaminen viimeistään vuonna 2015. Tätä tukee komission ennuste, jonka mukaan alijäämä on ensi vuonna 3,4 prosenttia suhteessa BKT:hen ja sen taustalla oleva rakenteellinen sopeutus jää selvästi jälkeen neuvoston suosittamasta tasosta. Lisäksi hallituksen tavoitteisiin kohdistuvat riskit painottuvat heikomman kehityksen suuntaan. Osa vakausohjelmassa vuodelle 2014 kaavailluista toimista on vielä hyväksymättä, ja vuodeksi 2015 kaavailtu säästöjen määrä on erittäin kunnianhimoinen. Komission talousennusteen perusteella julkisen talouden vakauttaminen kaudella 2013–2014 jää jälkeen tavoitteesta 0,2 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen, kun tarkastellaan rakenteellisen rahoitusaseman (korjattua) muutosta, ja vähintään 0,1 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen, kun tarkastellaan niiden toimien määrää, joita pidettiin tarpeellisina neuvoston antaessa suosituksensa. Asetuksen (EY) N:o 1466/97 mukaisen vakausohjelman arvioinnin ja komission talousennusteen perusteella neuvosto katsoo, että julkisen talouden strategian taustalla olevat toimenpiteet on määriteltävä yksityiskohtaisemmin ja että toimia tarvitaan lisää, jotta neuvoston suositusta voidaan noudattaa ja sen jälkeen varmistaa asianmukainen eteneminen kohti keskipitkän aikavälin tavoitetta. Lisätoimet olisi esitettävä erityisesti vuoden 2014 lisätalousarviota koskevassa tulevassa laissa.

               (11)

               Kun otetaan huomioon velan suuri määrä, joka kasvaa edelleen, ja se, että liiallisen alijäämän korjaamiselle asetettua määräaikaa on jatkettu vuoteen 2015, on entistä tärkeämpää, että vuoden 2014 talousarvio pannaan tiukasti täytäntöön ja että merkittäviä vakautustoimenpiteitä toteutetaan määrätietoisesti vuonna 2015. Erityisesti julkisten menojen kasvun pitäisi olla paljon hitaampaa kuin edellisvuosina, kuten hallitus onkin kaavaillut. Tämän vuoksi on edelleen täsmennettävä menojen supistamiseen tähtäävää strategiaa tehostamalla meneillään olevaa menojen uudelleentarkastelua ja määrittämällä hallituksen toimien soveltamisala tarvittaessa uudelleen. Lyhyellä aikavälillä ei voida saada aikaan merkittäviä säästöjä, ellei sosiaaliturvamenojen leikkauksia lisätä huomattavasti, koska nämä menot muodostavat lähes puolet julkisen sektorin kokonaismenoista.
               Tämä edellyttää terveydenhuolto- ja eläkekustannusten leikkaamista esimerkiksi tiukentamalla terveydenhuoltoalan vuotuisia menotavoitteita ja jäädyttämällä väliaikaisesti paitsi eläkkeet myös eräät muut sosiaalietuudet, kuten hallitus nyt suunnittelee. Lisäksi hallinnon hajauttamista koskevan suunnitellun lain pitäisi virtaviivaistaa Ranskan monikerroksista hallintoa poistamalla päällekkäisyyksiä, tuomalla synergiaetuja ja lisäämällä tehokkuutta ja säästöjä eri hallintotasojen yhdistämisen tai poistamisen seurauksena. Sen lisäksi, että vakausohjelmassa kaavaillut rakenneuudistukset tulevat voimaan vasta keskipitkällä aikavälillä, vaikka aikataulua on aikaistettu vakausohjelman hyväksymisen jälkeen, niiden toteuttamiseen liittyy huomattavia riskejä. Paikallishallinnon menojen valvontaa olisi niin ikään tiukennettava, muun muassa asettamalla paikallishallinnon verotulojen vuotuiselle kasvulle yläraja ottaen huomioon nykyiset useille paikallisveroille asetetut enimmäismäärät ja toteuttamalla samanaikaisesti suunniteltu keskushallinnon myöntämien avustusten supistus. Sen lisäksi, että säästöjä olisi saatava aikaan lyhyellä aikavälillä, huolta herättää myös julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyys.
               Vaikka julkiset terveydenhuoltomenot on viime vuosina onnistuttu pitämään kurissa, lisätoimia tarvitaan terveydenhuoltojärjestelmän kustannustehokkuuden parantamiseksi. On toteutettava lisää kustannustehokkuutta parantavia toimenpiteitä, koska terveydenhuoltojärjestelmän menojen odotetaan merkittävästi kasvavan keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä. Tehokkuutta olisi parannettava muun muassa lääke- ja hallintomenojen sekä sairaalahoidon alalla. Joulukuussa 2013 toteutettiin eläkeuudistus, jonka tarkoituksena on varmistaa järjestelmän pitkän aikavälin kestävyys. Eläkeuudistus ei kuitenkaan riitä poistamaan järjestelmän alijäämää eikä etenkään alijäämää, joka syntyy järjestelmissä, joista maksetaan valtionhallinnon virkamiesten ja eräiden valtiojohtoisten yritysten työntekijöiden eläkkeet. Kaiken kaikkiaan Ranskan viranomaiset arvioivat, että uusien eläketoimien avulla järjestelmän kokonaisalijäämä voidaan ainoastaan puolittaa noin 0,5 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuoteen 2020 mennessä. Lisäksi sopeutuksen määrään kohdistuu huomattavia riskejä, koska arvioiden perustana oleva makrotalouden skenaario saattaa osoittautua liian optimistiseksi. Äskettäin perustetun eläkkeiden valvontakomitean (Comité de suivi des retraites) pitäisi huolehtia siitä, että järjestelmän alijäämä korjataan vähitellen.

               (12)

               Ranskan työvoimakustannukset kuuluvat jäsenvaltioiden korkeimpiin. Erityisesti raskas työn verotaakka koettelee yritysten kannattavuutta ja vaikuttaa haitallisesti työllisyyteen. Kustannuskilpailukyvyn tukemiseksi hallitus on toteuttanut useita aloitteita keventääkseen työhön kohdistuvaa verotaakkaa. Joulukuussa 2012 hyväksyttiin kilpailukykyä ja työllisyyttä edistävä verohyvitys (CICE), joka vähentää työvoimakustannuksia niiden palkkojen osalta, jotka ovat alle 2,5 kertaa vähimmäispalkan suuruisia. Tammikuussa 2014 ilmoitettiin 10 miljardin euron suuruisesta työvoimakustannusten leikkauksesta osana ns. vastuu- ja solidaarisuussopimusta. Näiden kahden toimenpiteen vaikutus on 30 miljardia euroa eli 1,5 prosenttia suhteessa BKT:hen, mikä vastaa vuosien 2010–2013 välisenä aikana tapahtunutta yritysverotuksen kokonaiskasvua. Se riittää vain puolittamaan Ranskan ja euroalueen keskiarvon välisen eron työnantajan sosiaaliturvamaksujen määrässä. Lisäksi vientiyritykset, jotka yleensä maksavat korkeampia palkkoja, eivät voi hyödyntää CICEä yhtä paljon kuin muut yritykset, mikä vähentää toimenpiteen vaikutusta kilpailukykyyn. Vastuu- ja solidaarisuussopimuksen nojalla alennetaan työvoimakustannuksia pienten palkkojen ja sellaisten palkkojen osalta, jotka ovat enintään 1,6–3,5 kertaa vähimmäispalkan suuruisia. Viimeksi mainitun toimenpiteen on määrä tulla voimaan vuodesta 2016 alkaen, ja sen voidaan odottaa vaikuttavan vientiyrityksiin paremmin kuin CICE. Ranskan palkanmuodostusjärjestelmä aiheuttaa palkkarakenteen vääristymistä ja rajoittaa yritysten mahdollisuuksia mukauttaa palkkoja talouden taantumien aikana. Finanssipolitiikkaa käsittelevä korkea neuvosto (Haut Conseil des Finances Publiques) on arvioinut erilaisten sosiaaliturvamaksuista myönnettävien vapautusten vaikutusta työllisyyteen, mutta niiden vaikutusta palkkakehitykseen ja kilpailukykyyn ei ole juurikaan korostettu.
               Vaikka sosiaaliturvamaksuista on myönnetty laajoja vapautuksia vähimmäispalkkaa saavien työntekijöiden osalta, vähimmäispalkkaan liittyvät työvoimakustannukset ovat edelleen suuret. Vapautukset edistivät osaltaan palkkakustannusten hillitsemistä vuonna 2013, mikä on sinänsä myönteistä, mutta Ranskan vähimmäispalkan tarjoama ostovoima on edelleen hyvä verrattuna muihin jäsenvaltioihin. Vähimmäispalkan kehityksen pitäisi myös jatkossa tukea kilpailukykyä ja työpaikkojen luomista. Ranskassa on vain muutamia poikkeuksia lakisääteisestä vähimmäispalkasta, ja lisätoimia voitaisiin toteuttaa muita heikommassa asemassa olevien työntekijöiden työvoimakustannusten alentamiseksi.

               (13)

               Ranskan kokonaissijoitus kansainvälisissä liiketoimintaympäristöä mittaavissa selvityksissä on pudonnut. Vaikka heinäkuussa 2013 aloitetun ns. yksinkertaistamisshokin myötä on toteutettu erilaisia toimenpiteitä yritysten ja hallinnon välisten yhteyksien sujuvoittamiseksi, liiketoimintaympäristössä on edelleen parantamisen varaa. Lisäksi useat yksinkertaistamissuunnitelman puitteissa hahmotellut toimet odottavat yhä tarkempaa määrittelyä ja täytäntöönpanoa. Erityistä huomiota olisi kiinnitettävä työlainsäädännön ja kirjanpitosääntöjen määräyksiin, joissa asetetaan erilaisia yritysten kokoa koskevia kynnysarvoja, sillä ne haittaavat ranskalaisten yritysten kasvua. Tällaisilla määräyksillä saattaa olla osuutta pk-yritysten vaikeuksiin kasvaa niin suuriksi, että ne pystyisivät harjoittamaan vientiä ja innovointia. Aloitteet, joiden avulla on pyritty edistämään T&K-menojen ja innovoinnin lisäämistä yksityisissä yrityksissä, erityisesti tutkimusinvestointien perusteella myönnettävät verohyvitykset ja kilpailukykykeskukset, ovat toistaiseksi tuottaneet vaihtelevia tuloksia. Teollisuussektorin painoarvon keveneminen Ranskan yksityissektorilla näkyy yksityisten yritysten T&K-menojen hyytymisenä yritysten tasolla toteutetuista merkittävistä toimista huolimatta. Tämän seurauksena suuri osa T&K-menoista rahoitetaan edelleen julkisista varoista joko suoraan julkisen tutkimustoiminnan puitteissa tai epäsuorasti avustusten kautta. Nykyisten välineiden tuloksellisuutta olisi edelleen parannettava, jotta voitaisiin lisätä T&K-menoja ja innovointia yksityisellä sektorilla. Etenkin kilpailukykykeskuksille osoitetuilla resursseilla voitaisiin pyrkiä lisäämään mittakaavaetuja ja parantamaan innovaatioiden levittämistä. Lisäksi tämän alan toimenpiteiden vaikuttavuutta voitaisiin vahvistaa tarjoamalla kilpailukykykeskuksille edellytykset kehittyä todellisiksi yritysverkostoiksi, koska näin saataisiin aikaan positiivisia heijastevaikutuksia. Tutkimusinvestointien perusteella myönnettävän verohyvityksen kustannusten odotetaan nousevan 5,8 miljardiin euroon vuonna 2014 (lähes 0,3 prosenttia suhteessa BKT:hen). Toimenpiteen kustannuksista huolimatta saatavilla ei ole sellaista jälkikäteisarviointia sen vaikutuksesta T&K-menoihin, jossa otettaisiin viimeisimmät uudistukset huomioon.

               (14)

               Vaikka tiettyjen ammattien (esim. eläinlääkärien ja tilintarkastajien) osalta on jo poistettu toiminnan oikeusmuotoa, osakeomistuksen rakennetta ja tariffeja koskevat esteet ja vaikka kilpailua tehostavia uusia toimenpiteitä on hyväksytty äskettäin annetussa kulutusta koskevassa laissa, niin eräisiin ammatteihin (esim. taksit, terveydenhoitoala, notaarit ja yleensä oikeusalan ammatit) sovelletaan edelleen huomattavia pääsyn tai toiminnan esteitä. Pääsyä useisiin ammatteihin (mm. lääkärit, apteekkarit) säännellään edelleen numerus clausus -periaatteen mukaisesti, mikä vaikeuttaa palvelujen saantia. Tilannetta voitaisiin tarkastella uudelleen vaarantamatta kuitenkaan laatua ja turvallisuutta. Tähän mennessä ei ole suoritettu perusteellista arviointia säänneltyjä ammatteja koskevien rajoitusten tarpeesta tai niiden oikeasuhteisuudesta. Vähittäiskaupan alalla ovat edelleen voimassa myymälöiden avaamista koskevat, erityisesti kaavoitusmääräyksistä johtuvat raskaat lupamenettelyt ja tappiollisen myynnin kielto, jotka vaikuttavat kielteisesti kilpailuun ja kuluttajiin. Ranskassa ei tähän mennessä ole toteutettu konkreettisia toimenpiteitä vähittäiskaupan alalle pääsyä koskevien esteiden poistamiseksi. Sähkön ja kaasun jakelussa on tarkoitus vähitellen poistaa säännellyt hinnat muilta kuin kotitalouksilta. Kotitalouksilta perittäviä hintoja on kuitenkin tarkoitus säännellä myös jatkossa, ja ne on asetettu kustannuksia alemmalle tasolle. Lisäksi vaihtoehtoisten toimittajien pääsyä markkinoille on rajoitettu. Energiaverkkojen yhteenliittämistä koskevia hankkeita on vireillä erityisesti Espanjan kanssa. Ne olisi saatettava päätökseen, jotta voidaan vahvistaa sähkön ja kaasun liitäntäverkkoja naapurimaiden kanssa. Rautateillä markkinoillepääsyn esteet haittaavat edelleen markkinoiden tehokasta toimintaa. Ranska ei ole avannut kotimaan rautateiden matkustajaliikennettä kilpailulle, lukuun ottamatta kansainvälisiä palveluja, missä on muutamia uusia toimijoita. Maassa on käynnistetty uudistus, jonka tarkoituksena on parantaa rautatiejärjestelmän taloudellista kestävyyttä. Asiaa koskeva lakiehdotus esitettiin lokakuussa 2013, ja se on parhaillaan parlamentin käsiteltävänä. Ehdotettujen toimenpiteiden mukaan vertikaalisesti yhdennettyyn rakenteeseen, joka käsittää vakiintuneen toimijan, perustettaisiin täysivaltainen infrastruktuurin ylläpitäjä. Uusi rakenne voi kuitenkin haitata vaihtoehtoisten toimijoiden pääsyä verkostoon.

               (15)

               Ranskan kokonaisverorasitus on suuri ja kasvaa edelleen. Vuonna 2013 veroaste oli 45,9 prosenttia, mikä on unionin korkeimpia. Luku on myös noussut 3,3 prosenttiyksikköä sen jälkeen kun julkisen talouden vakauttaminen alkoi vuonna 2010. Erityinen komitea (Assises de la fiscalité) on antanut tältä pohjalta panoksensa verojärjestelmän uudistamiseksi. Lakisääteisen henkilö- ja yritystuloveroasteen alentamisessa ja alv-perinnän tehostamisessa ei ole toistaiseksi juuri tapahtunut edistystä. Sen sijaan suurilta yrityksiltä perittävää tilapäistä lisämaksua on jatkettu vuoteen 2015, minkä seurauksena yritysten lakisääteinen kokonaisveroaste nousee 38,1 prosenttiin (se on jo ennen tätä unionin korkeimpia, 33,3 prosenttia). Hallitus on ilmoittanut poistavansa vähitellen yritysten solidaarisuutta koskevan sosiaalimaksun (contribution sociale de solidarité des sociétés, ns. C3S) ja alentavansa lakisääteistä veroastetta vähitellen 28 prosenttiin vuoteen 2020 mennessä. Viimeksi mainitun toimenpiteen tarkasta ajoituksesta ei ole yksityiskohtaisia tietoja. Myöskään tuloverotuksen alentamisessa ja yksinkertaistamisessa ei juuri ole tapahtunut kehitystä viime vuoden aikana. Vaikka ympäristöverotuksen alalla on tapahtunut jonkin verran edistymistä (esim. on otettu asteittain käyttöön hiilivero, contribution climat énergie), ympäristöverotuksen osuus suhteessa BKT:hen on edelleen vähäinen. Käytännössä valmisteveroja ei ole Ranskassa sidottu inflaatioon, ja käytössä on edelleen eräitä merkittäviä ympäristölle haitallisia tukia, kuten fossiilisten polttoaineiden alennetut veroasteet. Vuonna 2013 ei toteutettu myöskään lisätoimia, joilla olisi puututtu velanoton suosimiseen yritysverotuksessa niin, että olisi voitu estää yksityisen velan kasvun jatkuminen.

               (16)

               Vaikka Ranskassa on toteutettu useita politiikkatoimia, tilanne työmarkkinoilla heikkeni vuonna 2013 edelleen, ja jäljellä on useita merkittäviä haasteita. Työttömyys lisääntyi edelleen 10,3 prosenttiin vuonna 2013 (vuonna 2008 se oli 7,5 prosenttia). Ranskan työmarkkinat ovat edelleen segmentoituneet, ja siirtyminen määräaikaisesta työsuhteesta pysyvään työsuhteeseen on hyvin harvinaista (todennäköisyys siirtyä määräaikaisesta pysyvään työhön oli vuonna 2010 vain 10,6 prosenttia, kun vastaava luku on unionissa keskimäärin 25,9 prosenttia). Työpaikkojen turvaamista koskeva monialasopimus muutettiin laiksi heinäkuussa 2013. Tämä uudistus on askel oikeaan suuntaan, mutta sen vaikutus jää tässä vaiheessa epätasaiseksi. Vain harvat yritykset ovat hyödyntäneet lailla käyttöön otettuja yritystason sopimuksia, joiden nojalla työolojen joustavuutta voidaan lisätä tilapäisten talousvaikeuksien kohdatessa. Tuomioistuinten ratkaistavaksi vietyjen irtisanomistapausten määrä on kuitenkin huomattavasti vähentynyt. Vaikka työmarkkinaosapuolet ovat neuvotelleet vuonna 2014 työttömyysetuusjärjestelmän uudistamisesta, uuden sopimuksen ei odoteta vähentävän järjestelmän puutteita merkittävästi. Työttömyysetuusjärjestelmän kokonaisalijäämä oli vuonna 2013 lähes 1 prosentti suhteessa BKT:hen, mikä edellyttää uusia rakennetoimia järjestelmän kestävyyden turvaamiseksi. Tiettyjä seikkoja, kuten etuuksia koskevia kelpoisuusehtoja, etuuksien alenemista ajan mittaan tai tulojen korvausasteita suuripalkkaisimpien työntekijöiden osalta on mukautettu työmarkkinaosapuolten maaliskuussa 2014 tekemässä uusimmassa sopimuksessa vain vähän. Näitä ehtoja olisi mukautettava lisää, jotta voidaan varmistaa, että työn kannustimet ovat riittävät. Useiden perättäisten eläkeuudistusten seurauksena 55–64-vuotiaiden työntekijöiden työttömyysaste on kolmen viime vuoden aikana jatkuvasti alentunut.
               Ikääntyneiden työntekijöiden työllisyysaste (45,6 prosenttia vuonna 2013) on Ranskassa kuitenkin selvästi alle unionin keskiarvon ( - 4,5 puntos porcentuales prosenttiyksikköä pienempi), ja vain 55 prosenttia ikääntyneistä työntekijöistä jää Ranskassa eläkkeelle suoraan työelämästä (2008–2011). Tämän seurauksena tämän väestöryhmän työttömyysaste on viime vuosina noussut tuntuvasti. Sen vuoksi on tarpeen lujittaa toimenpiteitä heidän työllistyvyytensä parantamiseksi ja tarkistaa samalla kannustimia, joiden avulla heidät saataisiin pysymään työelämässä tai palaamaan sinne.

               (17)

               Vuoden 2013 PISA-tutkimus (kansainvälinen oppimistulosten arviointiohjelma) osoitti, että eriarvoisuus koulutuksen alalla on Ranskassa OECD-maiden jyrkimpiä. Kuudesosa Ranskan nuorisosta keskeyttää koulutuksen ilman loppututkintoa. Tämä on erityisen huolestuttavaa siksi, että nuorisotyöttömyysaste oli 25,5 prosenttia vuoden 2013 lopussa, ja vähiten koulutettujen nuorten riski joutua työttömäksi oli lähes kaksi kertaa suurempi. Oppisopimuskoulutusjärjestelmät olisi saatettava erityisesti näiden vähiten koulutettujen nuorten ulottuville. Tällä alalla on tapahtunut jonkin verran edistystä, kun heinäkuussa 2013 käynnistettiin oppivelvollisuuskoulutuksen uudistus ja maaliskuussa 2014 hyväksyttiin laki ammatillisesta koulutuksesta ja elinikäisestä oppimisesta. On kuitenkin liian varhaista arvioida, missä määrin näillä toimenpiteillä pystytään todellisuudessa vähentämään koulutusjärjestelmän eriarvoisuutta. Tammikuussa 2014 esitetty uusi suunnitelma, joka on kohdennettu epäsuotuisilla alueilla sijaitseviin ylemmän perusasteen kouluihin, odottaa vielä täytäntöönpanoa. Lopuksi voidaan todeta, että siirtymistä koulusta työelämään on helpotettu, mutta oppisopimuskoulutukseen osallistuvien lukumäärä väheni vuonna 2012, ja näistä järjestelmistä hyötyivät enenevässä määrin korkeakouluopiskelijat.

               (18)

               Komissio on eurooppalaisen ohjausjakson osana analysoinut kattavasti Ranskan talouspolitiikkaa. Se on arvioinut kansallisen uudistusohjelman ja vakausohjelman. Se on ottanut huomioon ei ainoastaan niiden merkityksen Ranskan finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta vaan myös sen, ovatko ne EU:n sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska unionin yleistä talouden ohjausta on tarpeen tehostaa antamalla EU:n tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin. Eurooppalaisen ohjausjakson yhteydessä annetut komission suositukset ilmenevät jäljempänä esitettävistä suosituksista 1–7.

               (19)

               Neuvosto on tutkinut vakausohjelman tämän arvioinnin perusteella, ja sen lausunto (6) ilmenee erityisesti jäljempänä esitettävästä suosituksesta 1.

               (20)

               Neuvosto on tutkinut kansallisen uudistusohjelman ja vakausohjelman komission perusteellisen tarkastelun ja tämän arvioinnin perusteella. Asetuksen (EU) N:o 1176/2011 6 artiklan nojalla annetut neuvoston suositukset ilmenevät jäljempänä esitettävistä suosituksista 1–6.

               (21)

               Komissio on eurooppalaisen ohjausjakson osana analysoinut myös koko euroalueen talouspolitiikkaa. Neuvosto on antanut tämän perusteella erityisiä suosituksia jäsenvaltioille, joiden rahayksikkö on euro (7). Koska Ranskan rahayksikkö on euro, sen olisi myös varmistettava, että kyseiset suositukset pannaan täytäntöön täysimääräisesti ja oikea-aikaisesti,

         SUOSITTAA, että Ranska toteuttaa vuosina 2014 ja 2015 toimia, joilla se

               1.

               lujittaa julkisen talouden strategiaa muun muassa täsmentämällä edelleen sen perustana olevia toimenpiteitä vuoden 2014 osalta ja sen jälkeen, jotta voidaan varmistaa liiallisen alijäämän korjaaminen kestävällä tavalla viimeistään vuonna 2015 toteuttamalla liiallista alijäämää koskevassa menettelyssä annetussa neuvoston suosituksessa esitetty rakenteellinen sopeutus; julkisen talouden epätasapainotilojen korjaaminen kestävällä tavalla edellyttää kunnianhimoisten rakenneuudistusten uskottavaa toteuttamista, jotta voidaan lisätä sopeutuskapasiteettia ja edistää kasvua ja työllisyyttä; liiallisen alijäämän korjaamisen jälkeen jatkaa rakenteellista sopeutusta kohti keskipitkän aikavälin tavoitetta, joka on vuosittain vähintään 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen tai enemmän hyvässä taloustilanteessa tai jos on tarpeen varmistaa velkasäännön noudattaminen, jotta korkea julkisen talouden velkasuhde saadaan käännettyä kestävälle lasku-uralle; tehostaa toimia tehokkuuden parantamiseksi kaikilla julkisen talouden alasektoreilla muun muassa määrittämällä tarvittaessa uudelleen hallituksen toimien soveltamisalan; toteuttaa suunnitelmien mukaisesti toimenpiteitä erityisesti sosiaaliturvamenojen kasvun leikkaamiseksi merkittävästi vuodesta 2015 alkaen tiukentamalla terveydenhuoltoalan vuotuisia menotavoitteita, hillitsemällä eläkekustannuksia ja virtaviivaistamalla perhe-etuuksia ja asumistukia; saattaa päätökseen vireillä olevan hallinnon hajauttamista koskevan hankkeen ja toteuttaa viimeistään joulukuussa 2014 ensimmäiset toimenpiteet, joilla poistetaan hallinnon päällekkäisyyksiä, helpotetaan paikallishallintoyksikköjen yhdistämistä ja selkeytetään vastuunjakoa eri hallintotasojen välillä; vahvistaa kannusteita paikallishallinnon menojen keventämiseksi asettamalla paikallishallinnon verotulojen vuotuiselle kasvulle ylärajan ja supistamalla keskushallinnon avustuksia suunnitelmien mukaisesti; sen lisäksi, että säästöjä olisi saatava aikaan välittömästi, toteuttaa toimenpiteitä, joilla puututaan julkisten terveysmenojen, myös lääkemenojen, arvioituun kasvuun keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä, ja toteuttaa tarvittaessa lisätoimia eläkejärjestelmän saattamiseksi tasapainoon kestävällä tavalla kaikkien järjestelmien osalta viimeistään vuonna 2020, keskittyen erityisesti jo olemassa oleviin erityisjärjestelyihin ja täydentäviin eläkejärjestelyihin;

               2.

               varmistaa, että kilpailukykyä ja työllisyyttä edistävään verohyvitykseen (crédit d’impôt compétitivité emploi) perustuvaa työvoimakustannusten alennusta jatketaan; toteuttaa toimenpiteitä, joilla työnantajien sosiaaliturvamaksuja alennetaan edelleen vastuu- ja solidaarisuussopimuksessa vahvistettujen sitoumusten mukaisesti, varmistaen, etteivät muut toimenpiteet kumoa niiden vaikutuksia ja että nyt suunnitellut toiminnan kohteet säilytetään; arvioi edelleen sosiaaliturvamaksuista myönnettävien vapautusten kokonaisvaikutusta korostaen työllisyyttä, palkkakehitystä ja kilpailukykyä ja toteuttaa toimenpiteitä tarpeen mukaan; alentaa edelleen työvoimakustannuksia palkka-asteikon alapäässä niin, ettei toimista aiheudu talousarviovaikutuksia, varsinkin alentamalla kohdennetusti työnantajien sosiaaliturvamaksuja erilaiset palkkatukijärjestelmät huomioon ottaen;

               3.

               yksinkertaistaa yrityksiin sovellettavia hallinto-, vero- ja kirjanpitosääntöjä ja toteuttaa konkreettisia toimenpiteitä hallituksen yksinkertaistamissuunnitelman toteuttamiseksi viimeistään joulukuussa 2014; poistaa yritysten kasvua haittaavat sääntelyesteet erityisesti tarkistamalla yritysten kokoon liittyviä yrityslainsäädännön kriteerejä kynnysarvoista aiheutuvien haittavaikutusten välttämiseksi; toteuttaa toimenpiteitä innovaatiopolitiikan yksinkertaistamiseksi ja tehostamiseksi varsinkin laatimalla sitä koskevia arviointeja, joissa otetaan huomioon viimeaikaiset uudistukset, ja tarvittaessa mukauttamalla tutkimustoiminnan perusteella myönnettävää verohyvitystä (crédit d’impôt recherche); varmistaa, että resurssit keskitetään kaikkein tuloksellisimpiin kilpailukykykeskuksiin, ja edistää edelleen niissä toteutetun innovaatiotoiminnan taloudellista vaikutusta;

               4.

               poistaa säänneltyihin ammatteihin pääsyä ja niiden harjoittamista koskevat aiheettomat rajoitukset ja alentaa näihin ammatteihin pääsyn kustannuksia sekä edistää kilpailua palvelujen alalla; toteuttaa lisätoimia vähittäiskaupan toimintaa vaikeuttavan sääntelytaakan keventämiseksi, erityisesti yksinkertaistamalla myymälöiden avaamista koskevia lupamenettelyjä ja poistamalla tappiollisen myynnin kiellon; varmistaa, että kotitalouksilta perittävät kaasun ja sähkön säännellyt tariffit asetetaan asianmukaiselle tasolle, joka ei estä kilpailua, mutta pitää muita heikommassa asemissa olevilta ryhmiltä perittävät hinnat kohtuullisina; vahvistaa sähkön ja kaasun energiaverkkojen yhteenliittämiskapasiteettia Espanjan kanssa; lisää erityisesti kaasun yhteenliittämiskapasiteettia niin, että Espanjan kaasumarkkinat voidaan yhdentää täysimääräisesti Euroopan markkinoihin; varmistaa rautatiesektorilla, että uusi infrastruktuurin yhdennetty ylläpitäjä pysyy riippumattomana vakiintuneeseen toimijaan nähden, ja toteuttaa toimenpiteitä kotimaan matkustajaliikenteen avaamiseksi kilpailulle tulevien direktiivien säännösten ja niissä vahvistetun aikataulun mukaisesti.

               5.

               vähentää työn verorasitusta ja tehostaa toimia verojärjestelmän yksinkertaistamiseksi ja tehostamiseksi; toteuttaa tätä varten vuoden 2015 talousarviosta alkaen toimenpiteitä, joilla poistetaan tehottomat henkilö- ja yritystuloverohyvitykset äskettäin tehtyjen arviointien ja Assises de la fiscalité -aloitteen perusteella, ja alentaa samalla lakisääteisiä veroasteita; toteuttaa lisätoimenpiteitä poistaakseen velanoton suosimisen yritysverotuksessa; laajentaa veropohjaa erityisesti kulutusverojen suuntaan; sekä poistaa asteittain ympäristön kannalta haitalliset tuet;

               6.

               toteuttaa lisätoimia työmarkkinoiden jäykkyyksien ja segmentoitumisen torjumiseksi, erityisesti toimenpiteitä työpaikkojen säilyttämistä koskevien sopimusten (accords de maintien de l'emploi) edellytysten uudistamiseksi, jotta vaikeuksissa olevat yritykset käyttäisivät niitä enemmän; toteuttaa lisätoimenpiteitä työttömyysetuusjärjestelmän uudistamiseksi yhteistyössä työmarkkinaosapuolten kanssa, jotta voidaan taata järjestelmän kestävyys ja samalla varmistaa, että se tarjoaa riittävät kannustimet palata työelämään; varmistaa, että ikääntyneet työntekijät saavat asianmukaista neuvontaa ja koulutusta, ja arvioi uudelleen heihin sovellettavia erityisiä työttömyysetuusjärjestelyjä ottaen huomioon heidän tilanteensa työmarkkinoilla;

               7.

               jatkaa ammatillisen koulutuksen uudistamista, toteuttaa oppivelvollisuuskoulutuksen uudistuksen ja toteuttaa lisätoimia koulutuksen alalla esiintyvän epätasa-arvoisuuden vähentämiseksi erityisesti lujittamalla toimenpiteitä varhaisen koulunkäynnin keskeyttämisen vähentämiseksi; varmistaa, että aktiivinen työmarkkinapolitiikka tukee tehokkaasti kaikkein heikoimmassa asemassa olevia ryhmiä; parantaa siirtymistä koulusta työelämään erityisesti tehostamalla toimenpiteitä oppisopimuskoulutuksen kehittämiseksi edelleen, kiinnittäen huomiota varsinkin matalan osaamistason työntekijöihin.

      Tehty Brysselissä 8 päivänä heinäkuuta 2014.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         P. C. PADOAN

      (1)  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  EUVL L 306, 23.11.2011, s. 25.

      (3)  Pidetty voimassa vuodelle 2014 jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista 6 päivänä toukokuuta 2014 annetulla neuvoston päätöksellä 2014/322/EU (EUVL L 165, 4.6.2014, s. 49).

      (4)  EUVL C 217, 30.7.2013, s. 27.

      (5)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 473/2013, annettu 21 päivänä toukokuuta 2013, alustavien talousarviosuunnitelmien seurantaa ja arviointia sekä euroalueen jäsenvaltioiden liiallisen alijäämän tilanteen korjaamisen varmistamista koskevista yhteisistä säännöksistä (EUVL L 140, 27.5.2013, s. 11).

      (6)  Asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti.

      (7)  Katso tämän virallisen lehden sivu 141.


				|

		52011SC0815

			Recommendation for a COUNCIL RECOMMENDATION on the National Reform Programme 2011 of Slovakiaand delivering a Council opinionon the updated Stability Programme of Slovakia, 2011-2014

			   	Suositus
NEUVOSTON SUOSITUS
Slovakian kansallisesta uudistusohjelmasta
vuodelta 2011
sekä siihen sisältyvä neuvoston lausunto
Slovakian tarkistetusta vakausohjelmasta vuosiksi 2011–2014
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta
tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan
4 kohdan,
ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman
valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta
7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY)
N:o 1466/97[1] ja
erityisesti sen 5 artiklan 3 kohdan,
ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen[2],
ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,
on kuullut talous- ja rahoituskomiteaa,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Eurooppa-neuvosto hyväksyi 26 päivänä maaliskuuta
2010 Euroopan komission ehdotuksen, jolla käynnistetään uusi työllisyys- ja
kasvustrategia, Eurooppa 2020. Strategian lähtökohtana on tehostaa
talouspolitiikan koordinointia. Strategia keskitetään avainalueisiin, joilla
tarvitaan toimia Euroopan kestävän kasvun vauhdittamiseksi ja kilpailukyvyn
lisäämiseksi.
(2)
Neuvosto antoi 13 päivänä heinäkuuta 2010
suosituksen jäsenvaltioiden ja unionin talouspolitiikan laajoista
suuntaviivoista (2010–2014) ja hyväksyi 21 päivänä lokakuuta 2010 päätöksen
jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista[3]. Yhdessä nämä muodostavat ns. yhdennetyt
suuntaviivat. Jäsenvaltioita kehotettiin ottamaan yhdennetyt suuntaviivat
huomioon kansallisessa talous- ja työllisyyspolitiikassaan.
(3)
Komissio hyväksyi 12 päivänä tammikuuta 2011
ensimmäisen vuotuisen kasvuselvityksen. Tästä alkoi uusi talouden ohjauksen ja
hallinnan jakso EU:ssa ja ensimmäinen politiikan yhdennetyn
etukäteiskoordinoinnin EU-ohjausjakso, jonka perusta on Eurooppa 2020
-strategiassa.
(4)
Eurooppa-neuvosto hyväksyi 25 päivänä maaliskuuta
2011 julkisen talouden vakauttamisen ja rakenneuudistuksen painopisteet (jotka
ovat 15 päivänä helmikuuta ja 7 päivänä maaliskuuta 2011 annettujen neuvoston
päätelmien ja komission vuotuisen kasvuselvityksen mukaisia). Se korosti, että
etusijalle on asetettava talousarvioiden tervehdyttäminen ja julkisen talouden
kestävyyden palauttaminen, työttömyyden vähentäminen työmarkkinauudistusten
avulla sekä uudet kasvua edistävät toimet. Se kehotti kaikkia jäsenvaltioita
toteuttamaan näihin painopisteisiin perustuvia konkreettisia toimenpiteitä,
jotka sisällytetään niiden vakaus- tai lähentymisohjelmiin ja kansallisiin
uudistusohjelmiin.
(5)
Lisäksi Eurooppa-neuvosto kehotti 25 päivänä
maaliskuuta 2011 Euro Plus ‑sopimukseen osallistuvia jäsenvaltioita
esittämään sitoumuksensa niin ajoissa, että ne voidaan sisällyttää vakaus- tai
lähentymisohjelmiin ja kansallisiin uudistusohjelmiin.
(6)
Slovakia toimitti vuosiksi 2011–2014 laaditun
vuonna 2011 tarkistetun vakausohjelmansa 28 päivänä huhtikuuta 2011 ja vuonna
2011 laaditun kansallisen uudistusohjelmansa 2 päivänä toukokuuta 2011.
Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu
ottaa huomioon.
(7)
Slovakian kaupan avoimuus ja sen erikoistuminen
teollisten kestohyödykkeiden valmistukseen saivat aikaan sen, että
finanssikriisiä seurannut maailmankaupan ja kokonaiskysynnän romahdus
koettelivat maan taloutta voimakkaasti. Tämän seurauksena BKT supistui 4,7 prosenttia
ja työttömyys nousi 12 prosenttiin vuonna 2009. Taloudellinen tilanne parani
vuonna 2010 merkittävästi tuotannon kasvulla mitattuna (BKT kasvoi 4,1
prosenttia), mikä oli pääasiassa ulkoisen kysynnän elpymisen ansiota, mutta
työllisyystilanne heikkeni edelleen työttömyysasteen noustessa 14,5
prosenttiin. Tämä työttömyysaste ja työttömyyden kasvu kuuluvat EU:n
suurimpiin. Työllisyys pysyy vuosina 2011 ja 2012 selvästi kriisiä edeltävää
tasoa heikompana. Kriisi johti julkisen talouden tilan merkittävään heikkenemiseen
ja siihen, että julkisen talouden alijäämä kasvoi 8 prosenttiin suhteessa
BKT:hen vuosina 2009–2010, kun se vuonna 2008 oli ollut 2 prosenttia suhteessa
BKT:hen. Vaikka julkisen talouden velka suhteessa BKT:hen oli edelleen
suhteellisen alhaisella tasolla, myös se nousi 15 prosenttiyksikköä 41
prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2010.
(8)
Neuvosto on neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97
mukaisen tarkistetun vakausohjelman arvioinnin perusteella sitä mieltä, että
ohjelman perustana oleva makrotalouden skenaario on kahden ensimmäisen vuoden
osalta uskottava mutta ohjelmakauden loppupuolella liian optimistinen.
Ohjelmassa kaavaillaan alijäämän supistamista alle 3 prosenttiin suhteessa
BKT:hen neuvoston vahvistamassa määräajassa eli vuonna 2013 ja sen jälkeen 2,8
prosenttiin vuonna 2014. Sopeutus on vuoden 2011 jälkeen pitkälti
menoperusteista. Julkisen talouden tavoitteisiin kohdistuu heikkenemisriskejä
lähinnä ehdotettujen toimenpiteiden täytäntöönpanon vuoksi. Ohjelman
perusteella keskipitkän aikavälin tavoitetta ei saavuteta. Julkisen talouden
tavoitteiden saavuttaminen edellyttäisi, että julkisen talouden toimet ovat
kaudella 2011–2013 vuosittain keskimäärin noin 1,4 prosenttia suhteessa
BKT:hen.
(9)
Alijäämän odotetaan supistuvan merkittävästi vuonna
2011 tuloksena vakauttamistoimista, joiden vaikutus arvioidaan Slovakian
vakautusohjelmassa noin 2,5 prosentiksi suhteessa BKT:hen. Sopeutusta on
tarkoitus jatkaa vuosina 2011 ja 2013 siten, että alijäämää supistetaan
vuosittain noin 1 prosenttiyksiköllä suhteessa BKT:hen. Vakauttamistoimissa
keskitytään pääasiassa menopuoleen toteuttamalla tavara- ja palvelumenoja sekä
palkkamenoja koskevia säästöjä, joiden jatkaminen kestävällä tavalla voi
kuitenkin olla vaikeaa. Kaiken kaikkiaan Slovakian haasteena on varmistaa, että
vakautuksella pystytään turvaamaan kasvua lisäävien menoerien, kuten
koulutuksen ja liikenneinfrastruktuurin, rahoitus ja jopa lisäämään sitä.
Huolestuttavaa on erityisesti alhainen julkisen talouden kiinteän pääoman
bruttomuodostus, jonka odotetaan vielä vähenevän. Kasvua vähiten
haittaavista veroista (esim. kiinteistö- ja ympäristöverot) saatavia tuloja on
mahdollista lisätä ja veronkantoa tehostaa, erityisesti siltä osin kuin on kyse
maan suuresta alv-vajeesta.
(10)
Slovakian finanssipoliittinen kehys parani
huomattavasti vuoden 2005 uudistuksen ansiosta, jolla otettiin käyttöön
monivuotinen suunnittelu, ohjelmabudjetointi ja useita finanssipoliittisia
sääntöjä. Hallitus ei kuitenkaan ole nykyiselläkään järjestelyllä pystynyt
estämään alijäämien syntymistä edes hyvän talouskasvun vuosina. Järjestelyn
suurimpiin heikkouksiin kuuluu se, että ohjelmakauden loppuvuosiksi
vahvistettuja julkisen talouden tavoitteita voidaan helposti muuttaa, mistä
syystä niitä ei voida käyttää talousarvioprosessin perustana tulevina vuosina.
Tämä epäkohta voidaan korjata tarkistetussa vakausohjelmassa ja kansallisessa
uudistusohjelmassa ehdotetuilla menokatoilla sillä edellytyksellä, että ne
kattavat mahdollisimman suuren osan julkisista menoista. Lisäksi julkisen talouden
kehityksen vuosiseurantaa ja finanssipoliittisten sääntöjen noudattamisen
valvontaa vaikeuttaa se, että erityisesti paikallishallintoa ja
sosiaaliturvarahastoja koskevia tietoja ei tällä hetkellä julkisteta riittävän
ajoissa. Slovakiasta puuttuu myös sellainen riippumaton toimielin, joka voisi
suoraan osallistua talousarvion valmisteluun, seurantaan ja
arviointimekanismeihin.
(11)
Slovakia kuuluu niihin jäsenvaltioihin, joiden
julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyteen liittyy merkittäviä haasteita.
Väestön ikääntymiseen liittyvien menojen ennakoidaan kasvavan EU:n keskiarvoa
nopeammin seuraavien vuosikymmenten aikana. Tämä kasvu johtuisi ennen kaikkea
eläkkeistä huolimatta siitä, että vuosina 2004−2006 toteutettiin alaa
koskeva merkittävä uudistus. Uudistuksessa ei otettu järjestelmällisesti
huomioon elinajanodotteen ennakoitua tulevaa kasvua. Lisäpaineita
jakojärjestelmäpilariin voivat tulevaisuudessa aiheuttaa eläkkeiden laskemiseen
liittyvä vahva ansiosidonnaisuus ja indeksointimekanismi. Täysin rahastoivaan
pilariin vuosina 2008 ja 2009 tehdyt muutokset ovat heikentäneet sen
kestävyyttä. Näitä muutoksia ovat muun muassa eläkerahastoille asetettu
vaatimus kattaa syntyneet tappiot ja työmarkkinoiden uusien tulokkaiden
pakollisen osallistumisen poistaminen. Kansallisessa uudistusohjelmassa ja
vakausohjelmassa kaavaillaan useita mukautuksia eläkejärjestelmään sen
nykyisten puutteiden korjaamiseksi.
(12)
Toinen merkittävä haaste on työttömyyden huomattavaan
kasvuun puuttuminen ennen kuin siitä tulee rakenteellista. Työttömyysaste on
tällä hetkellä yli 14 prosenttia. Pitkäaikaistyöttömyysaste, joka on 9,2
prosenttia, kuuluu EU:n korkeimpiin, minkä lisäksi työmarkkinoilla esiintyy
huomattavia alueellisia eroja ja ammattitaidon kysynnän ja tarjonnan
kohtaamattomuutta. Vaikka Slovakian työmarkkinat ovat ehdoiltaan suhteellisen
joustavat, hallitus suunnittelee tämän joustavuuden lisäämistä entisestään
työlakiin tehtävillä muutoksilla. Työttömyys on erityisen suurta vähäisen
ammattitaidon omaavien työntekijöiden keskuudessa ja heidän työllisyysasteensa
on yksi EU:n alhaisimpia. Tämä saattaa johtua pienipalkkaisten työntekijöiden
suhteellisen leveästä, 34 prosentin verokiilasta (67 prosenttia
keskimääräisestä palkasta), joka vähentää halukkuutta palkata vähäisen
ammattitaidon omaavia työntekijöitä. Kohdennetuilla ja hyvin suunnitelluilla
aktiivisen työmarkkinapolitiikan toimilla voidaan lisäksi edistää merkittävästi
työttömien paluuta työmarkkinoille. Tällaisiin toimiin käytettävät menot ja
niihin osallistuminen ovat tällä hetkellä EU:n alhaisimpia, eikä toimien tehoa
juurikaan seurata tai arvioida. Hallituksen suunnitelmissa on uudistaa
työmarkkinapalveluja ja aktiivista työmarkkinapolitiikkaa tämän vuoden loppuun
mennessä.
(13)
Koska riittävän ammattitaitoinen työvoima on tärkeä
tekijä muun kuin hintoihin liittyvän kilpailukyvyn parantamisessa, Slovakia on
ottanut kunnianhimoiseksi tavoitteekseen lisätä korkea-asteen koulutuksen
suorittaneiden määrää nykyisestä 17,6 prosentista 40 prosenttiin vuoteen 2020
mennessä. Ammattitaidon kysynnän ja tarjonnan kohtaamattomuutta vähentääkseen
Slovakia uudistaa parhaillaan yleissivistävän ja ammatillisen koulutuksen
järjestelmää kansallisessa uudistusohjelmassa kuvatulla tavalla. Korkea-asteen
koulutuksen suorittaneiden määrä on kuitenkin edelleen EU:n keskiarvon
alapuolella ja useiden indikaattoreiden mukaan myös koulutuksen laatuun liittyy
ongelmia. Syrjäytyneiden romaniyhteisöjen alhainen koulutustaso on merkittävä
Slovakian pitkäaikaistyöttömyyttä lisäävä tekijä. Työikäisen väestön
osallistuminen elinikäiseen oppimiseen on edelleen hyvin vähäistä (2,8 %)
EU:n keskitasoon verrattuna, mikä näyttää vaikuttavan kielteisesti
työllistettävyyteen ja vaikeuttaa entisestään pyrkimyksiä alentaa nykyistä
korkeaa työttömyyttä.
(14)
Kansallisessa uudistusohjelmassa tunnustetaan tarve
edistää liiketoimintaympäristöä, joka tukee kasvua nykyistä paremmin, sekä
tarve parantaa oikeuslaitoksen toimintaa, lisätä julkisten hankintojen
avoimuutta ja torjua korruptiota, vaikkakin täytäntöönpanoon liittyy riskejä.
Heikkojen julkisten instituutioiden muodostamaa ongelmaa ei kuitenkaan ole
käsitelty riittävästi, minkä lisäksi näyttöön perustuvaa poliittista
päätöksentekoa voitaisiin vielä tehostaa. Julkishallinnon riittämättömät
valmiudet ja henkilöstön suuri vaihtuvuus heikentävät sen tehokkuutta,
avoimuutta ja analysointivalmiuksia ja haittaavat EU-varojen ja yleensäkin
julkisten resurssien tehokasta käyttöä. Nämä tekijät ovat esteenä talouden
kasvupotentiaalille ja sen kilpailukyvylle.
(15)
Slovakia on tehnyt useita sitoumuksia Euro Plus
-sopimuksen nojalla[4].
Sitoumukset koskevat niitä kolmea sopimuksen osa-aluetta, joilla on merkitystä
Slovakian kannalta: julkisen talouden kestävyyttä, työllisyyttä ja
kilpailukykyä. Julkisen talouden osalta Slovakia sitoutuu parantamaan julkisen
talouden pitkän aikavälin kestävyyttä ja vahvistamaan kansallista
finanssipoliittista kehystä antamalla uuden säädöksen finanssipoliittisesta
vastuusta. Työllisyystoimet liittyvät suunniteltuun työlain tarkistukseen,
jolla Slovakian työmarkkinoiden joustavuutta pyritään parantamaan entisestään.
Kilpailukyvyn edistämistoimissa keskitytään hallinnollisten rasitteiden
vähentämiseen, korruption torjumiseen, julkisten hankintojen ja oikeuslaitoksen
avoimuuden lisäämiseen ja verojärjestelmän tehostamiseen. Nämä sitoumukset ovat
vakausohjelmassa ja kansallisessa uudistusohjelmassa esitetyn uudistusohjelman
mukaisia. Niiden myötä tehostetaan käynnissä olevia uudistushankkeita, jotka
liittyvät liiketoimintaympäristöön ja oikeuksien täytäntöönpanoon, ja otetaan
käsiteltäväksi eläkkeisiin ja julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyteen
liittyvät tärkeät kysymykset. Nämä sitoumukset on arvioitu ja otettu huomioon
suosituksissa.
(16)
Komissio on arvioinut vakausohjelman ja kansallisen
uudistusohjelman sekä Euro Plus -sopimuksen nojalla tehdyt sitoumukset[5]. Se on ottanut huomioon niiden merkityksen
Slovakian finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden
kannalta. Lisäksi se on arvioinut, ovatko ne EU:n sääntöjen ja ohjeiden
mukaisia, koska Euroopan unionin talouden ohjausta ja hallintaa on tarpeen
tehostaa kokonaisuudessaan antamalla EU:n tason panos tuleviin kansallisiin
päätöksiin. Tämän perusteella komissio katsoo, että vuoden 2011 jälkeisten
julkisen talouden tavoitteiden saavuttamiseen kohdistuu heikkenemisriskejä.
Vakauttamistoimilla olisi turvattava kasvua edistävät menot ja niitä olisi
tuettava toimilla, joiden avulla vahvistetaan julkisen talouden
ohjausjärjestelmää ja julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyttä. Vuosina
2011 ja 2012 olisi lisäksi pyrittävä vahvistamaan kotimaisia kasvun lähteitä,
puuttumaan työttömyyden viimeaikaiseen nopeaan kasvuun erityisesti
pienipalkkaisten työntekijöiden verokiilan kaventamisen ja aktiivisen työmarkkinapolitiikan
uudistuksen avulla, vähentämään ammattitaidon kysynnän ja tarjonnan
kohtaamattomuutta, parantamaan koulutuksen laatua ja liiketoimintaympäristöä ja
vahvistamaan julkisia instituutioita ja niiden hallintoa.
(17)
Neuvosto on tutkinut Slovakian tarkistetun
vakausohjelman vuodelta 2011 edellä esitetyn arvioinnin perusteella ja ottaen
huomioon myös Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 126 artiklan 7
kohdan nojalla 2 päivänä joulukuuta 2009 annetun neuvoston suosituksen.
Neuvoston lausunto[6] on
esitetty erityisesti jäljempänä 1–3 kohdassa esitetyissä suosituksissa.
Neuvosto on tutkinut Slovakian kansallisen uudistusohjelman ottaen huomioon 25
päivänä maaliskuuta 2011 hyväksytyt Eurooppa-neuvoston päätelmät,
SUOSITTAA, että Slovakia toteuttaisi
vuosina 2011 ja 2012 toimia, joilla se
(1)
toteuttaa vuoden 2011 talousarvion suunnitellusti
ja ottaa suunnitelmien mukaan käyttöön pysyvät erityiset toimenpiteet vuosina
2012 ja 2013 alijäämän supistamiseksi alle 3 prosenttiin suhteessa BKT:hen
viimeistään vuonna 2013; turvaa kasvua lisäävät menot ja käyttää
liikkumavaraansa tulojen lisäämiseksi tehostamalla arvonlisäverojen kantoa;
(2)
vahvistaa julkisen talouden ohjausjärjestelmää
hyväksymällä vuonna 2011 ja panemalla täytäntöön vuodesta 2012 alkaen sitovia monivuotisia
menokattoja, joiden piiriin kuuluvat keskushallinto ja
sosiaaliturvajärjestelmä; perustaa lisäksi riippumattoman finanssipoliittisen
neuvoston ja varmistaa julkista taloutta koskevien tietojen oikea-aikaisen
julkaisemisen kaikilla hallinnon tasoilla;
(3)
parantaa julkisen talouden pitkän aikavälin
kestävyyttä mukauttamalla eläkejärjestelmän jakojärjestelmäpilaria erityisesti
siten, että eläkeikä kytketään elinajanodotteeseen, ja luomalla kannustimia,
joilla varmistetaan täysin rahastoivan eläkepilarin kestävyys siten, että
julkisen talouden kestävyyttä voidaan parantaa samalla kun varmistetaan
riittävä eläketurva;
(4)
toteuttaa toimia työvoiman kysynnän tukemiseksi
vähäisen ammattitaidon omaavien työttömien osalta kaventamalla pienipalkkaisten
työntekijöiden verokiilaa; toteuttaa lisäksi toimia julkisten
työvoimapalvelujen hallinnollisten valmiuksien lisäämiseksi siten, että
tavoitteena on parantaa erityisesti nuoriin ja pitkäaikaistyöttömiin liittyvien
aktiivisten työmarkkinapolitiikkojen kohdennusta, suunnittelua ja arviointia;
(5)
vauhdittaa yleissivistävän ja ammatillisen
koulutuksen suunniteltujen uudistusten toteutusta ja toteuttaa toimia
korkea-asteen koulutuksen laadun parantamiseksi ja sen varmistamiseksi, että
siinä otetaan huomioon työmarkkinoiden tarpeet; kehittää sekä yksittäisille
ihmisille että työnantajille suunnatun kannustinjärjestelmän, jonka tavoitteena
on lisätä vähäisen ammattitaidon omaavien henkilöiden osallistumista
elinikäiseen oppimiseen;
(6)
varmistaa niiden suunniteltujen toimien toteutuksen,
joiden tavoitteena on tehostaa julkisten hankintasääntöjen soveltamista sekä
parantaa oikeuslaitoksen toimintaa ja lisätä sen avoimuutta.
Tehty Brysselissä
                                                                       Neuvoston
puolesta
                                                                       Puheenjohtaja
[1]               EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.
[2]               EUVL C […], […], s. […].
[3]               Pidetään voimassa vuonna 2011 19 päivänä
toukokuuta 2011 annetulla neuvoston päätöksellä 2011/308/EU.
[4]               Lisätietoa Euro Plus -sopimuksen nojalla tehdyistä
sitoumuksista on asiakirjassa SEC(2011) 733.
[5]               Ks. SEC(2011) 733.
[6]               Lausunnosta säädetty neuvoston asetuksen (EY) N:o
1466/97 5 artiklan 3 kohdassa.


title: Komission suositus, annettu 26 päivänä huhtikuuta 2010 , tutkimusaloitteen Kulttuuriperintö ja globaalimuutos: uusi haaste Euroopalle yhteissuunnittelusta

text:
               28.4.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 106/18

         KOMISSION SUOSITUS,
   annettu 26 päivänä huhtikuuta 2010,
   tutkimusaloitteen ”Kulttuuriperintö ja globaalimuutos: uusi haaste Euroopalle” yhteissuunnittelusta
   (2010/238/EU)
   EUROOPAN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 181 artiklan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Kulttuuriperintö – maailman kulttuuri- ja luonnonperinnön suojelemisesta tehdyssä Unescon yleissopimuksessa ja aineettoman kulttuuriperinnön suojelemisesta tehdyssä Unescon yleissopimuksessa (1) käytetyssä merkityksessä – on erittäin haurasta, ja siihen kohdistuu monia ikään, haitallisiin ympäristöoloihin ja ihmisten toimintaan liittyviä vaaratekijöitä.

               (2)

               Useimmille Euroopan kansalaisille kulttuuriperintö aineellisessa muodossaan historiallisina rakennuksina ja paikkoina, kokoelmina ja esineinä samoin kuin aineettomassa muodossaan, kuten historiana, yhteisenä muistina ja identiteettinä, on ainutlaatuista ja korvaamatonta.

               (3)

               Euroopan kulttuuriperintöä uhkaavat ilmastonmuutoksen, muiden ympäristömuutosten, ihmisten toimien ja turvallisuusriskien yhteisvaikutukset. Erityisesti ilmastonmuutos voi johtaa siihen, että kulttuuriperintö vahingoittuu palautumattomasti tai se menetetään haurauden ja iän vuoksi. Lisäksi onnettomuudet ja turvallisuusriskit uhkaavat kulttuuriperinnön säilymistä Euroopan kaupunkien ja merkittävien paikkojen fyysisinä tunnusmerkkeinä.

               (4)

               Jotta tämä Euroopan kulttuuriperintöön kohdistuva palautumattomien vaurioiden vaara voitaisiin välttää, on siihen tähtäävät toimet sovitettava yhteen.

               (5)

               Kilpailuneuvosto totesi kokouksessaan 3 päivänä joulukuuta 2009, että ”Kulttuuriperintö, ilmastonmuutos ja turvallisuus” (nimi muutettiin myöhemmin muotoon ”Kulttuuriperintö ja globaalimuutos: uusi haaste Euroopalle”) on ala, jossa yhteisellä suunnittelulla tuotettaisiin merkittävää lisäarvoa jäsenvaltioiden tutkimustoiminnalle, joka nykyisellään on pirstaloitunutta. Sen vuoksi kilpailuneuvoston päätelmissä tunnustetaan tarve käynnistää tätä aihetta koskeva yhteisesti suunniteltava aloite ja pyydetään komissiota myötävaikuttamaan sen valmisteluun. Neuvosto vahvisti myös, että jäsenvaltiot johtavat yhteistä suunnittelua ja että komissio avustaa siinä.

               (6)

               Kun kulttuuriperintöä ja globaalimuutosta koskeva tutkimus suunnitellaan yhteisesti, varmistetaan alan tutkimuksen koordinointi. Tämä myötävaikuttaa merkittävästi täydellä teholla toimivan eurooppalaisen tutkimusalueen rakentamiseen kulttuuriperinnön säilyttämisen alalla vahvistaen samalla Euroopan johtoasemaa ja kilpailukykyä alan tutkimuksessa.

               (7)

               Jotta tässä suosituksessa esitetyt tavoitteet voitaisiin saavuttaa, jäsenvaltioiden olisi kartoitettava yhdessä komission kanssa komission aloitteita, joilla jäsenvaltioita voitaisiin auttaa strategisen tutkimusohjelman kehittämisessä ja toteuttamisessa.

               (8)

               Jotta komissio voisi raportoida asiasta Euroopan parlamentille ja neuvostolle, jäsenvaltioiden olisi säännöllisesti raportoitava komissiolle tämän tutkimusaloitteen yhteissuunnittelun edistymisestä,

         ON ANTANUT TÄMÄN SUOSITUKSEN:

               1.

               Jäsenvaltioita kehotetaan kehittämään yhteinen näkemys siitä, miten unionin tasolla toteutettavalla yhteistyöllä ja koordinoinnilla voidaan edesauttaa kulttuuriperinnön säilyttämistä sen kaikissa muodoissa siten, että varmistetaan kulttuuriperinnön turvaaminen ja kestävä hyödyntäminen.

               2.

               Jäsenvaltioita kehotetaan laatimaan yhteinen strateginen tutkimusohjelma, jossa vahvistetaan keskipitkän tai pitkän aikavälin tutkimustarpeet ja -tavoitteet kulttuuriperinnön säilyttämisessä ja käytössä globaalimuutoksen aiheuttamissa oloissa. Strategisessa tutkimusohjelmassa olisi esitettävä toteutussuunnitelma, jossa vahvistetaan ensisijaiset tutkimuskohteet ja aikataulut ja eritellään toteuttamiseen tarvittavat toimet, välineet ja varat.

               3.

               Jäsenvaltioiden olisi strategisessa tutkimusohjelmassa ja toimeenpanosuunnitelmassa:

                           a)

                           yksilöitävä sellaiset asiaa koskevien kansallisten ohjelmien ja tutkimustoimien tiedot, joita olisi vaihdettava;

                           b)

                           vahvistettava erityisesti sellaisia yhteisiä ennakointitoimia ja teknologioiden arviointikykyä, jotka koskevat globaalimuutoksen vaikutusta kulttuuriperintöön ja toimia tällaisen vaikutuksen estämiseksi ja kulttuuriperinnön säilyttämiseksi;

                           c)

                           vaihdettava tietoja, resursseja, parhaita käytäntöjä, menetelmiä ja ohjeistoja;

                           d)

                           yksilöitävä aloja tai tutkimustoimia, jotka hyötyisivät koordinoinnista, yhteisistä ehdotuspyynnöistä tai resurssien yhdistämisestä;

                           e)

                           määriteltävä, miten d alakohdassa tarkoitettujen alojen yhteistutkimus toteutetaan;

                           f)

                           tarkasteltava vierailijoiden ja kuluttajien muuttuvia tarpeita määriteltäessä kulttuuriperinnön tutkimusohjelmien tavoitteita;

                           g)

                           tarvittaessa käytettävä olemassa olevia tutkimuslaitoksia yhteisesti tai kehitettävä uusia välineitä, kuten koordinoituja tietopankkeja tai malleja rappeutumisprosessien tutkimiseksi;

                           h)

                           rohkaistava julkista ja yksityistä sektoria parempaan yhteistoimintaan ja eri tutkimusryhmiä ja kulttuuriperintöön liittyviä yrityksiä yhteiseen, avoimeen innovointiin; otettava tutkimuksen kohteiksi myös matkailu, historiallisten paikkojen, rakennusten tai maisemien kestävä ylläpito ja rakentaminen tai uudelleenrakentaminen, sekä yrityspalvelut;

                           i)

                           levitettävä tietoa, innovaatioita ja tieteidenvälisiä menetelmiä myös muihin maihin;

                           j)

                           luotava verkostoja kulttuuriperinnön tutkimukseen erikoistuneiden keskusten välille.

               4.

               Jäsenvaltioita kehotetaan perustamaan kulttuuriperinnön ja globaalimuutoksen tutkimusta varten yhteinen hallintorakenne, jolle annetaan tehtäväksi vahvistaa yhteistyötä ja koordinointia koskevat yhteiset ehdot, säännöt ja menettelyt ja seurata strategisen tutkimusohjelman toteutusta.

               5.

               Jäsenvaltioita kehotetaan toteuttamaan strateginen tutkimusohjelma yhteisesti muun muassa kansallisten tutkimusohjelmiensa tai muiden kansallisten tutkimustoimien välityksellä.

               6.

               Jäsenvaltioita kehotetaan yhdessä komission kanssa kartoittamaan komission aloitteita, joilla jäsenvaltioita voitaisiin auttaa strategisen tutkimusohjelman kehittämisessä ja toteuttamisessa, sekä koordinoimaan yhteiset tutkimusohjelmat muiden Euroopan unionin tämän alan aloitteiden kanssa.

               7.

               Jäsenvaltioita kehotetaan raportoimaan komissiolle säännöllisesti tämän yhteissuunnittelualoitteen edistymisestä.

      Tehty Brysselissä 26 päivänä huhtikuuta 2010.

            Komission puolesta

         Máire GEOGHEGAN-QUINN

            Komission jäsen

      (1)  ”Aineellinen ja aineeton kulttuuriperintö” määritellään seuraavissa yleissopimuksissa: maailman kulttuuri- ja luonnonperinnön suojelemisesta 16 päivänä marraskuuta 1972 tehty Unescon yleissopimus ja aineettoman kulttuuriperinnön suojelemisesta 17 päivänä lokakuuta 2003 tehty Unescon yleissopimus.