title: Draft council Recommendation on a parking card for disabled persons

text:
    EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO
                                    Bryssel, 15.12.1995
                                    KOM(95) 696 lopull.
                                    95/0353 (SYN)
Luonnos: neuvoston suositus liikuntaesteisten pysäköintiluvasta
                  (komission esittämä)
 ---pagebreak---  ---pagebreak---                             EXPLANATORY MEMORANDUM
      INTRODUCTION
       In its medium-term social action programme (1995-97) (COM(95) 134 final of
       12 April 1995), the Commission undertook, in section 6.3.3, to present a
       recommendation on the reciprocal recognition of parking cards for disabled
       persons with a view to facilitating their freedom of movement.
      The question of parking cards for disabled persons was previously addressed by
       the Council of Transport Ministers in a recommendation of 6 December 1977
       emanating from the European Conference of Ministers of Transport (ECMT) 1 ,
       calling for:
       -          parking facilities to be provided for disabled people,
       -          appropriate parking cards giving entitlement to such facilities to be issued;
       -          holders of parking cards from other member countries (of the ECMT) to
                  be granted the same parking facilities as nationals of the country
                  concerned, and
       -          the necessary arrangements to be made, with these measures in mind, for
                  the reciprocal recognition of parking cards.
       Experience has shown, however, that numerous practical problems are encountered
        in spite of..this recommendation, owing mainly to the lack of a standardised
        format for-national parking cards, combined with comprehension difficulties
        arising from the variety of languages involved.
        Against this background, the ECMT commissioned a progress report on the
        implementation of the 1977 recommendation. This report was completed in July
         1995 with the title "Towards a common European parking badge for motorists
        with disabilities". It makes it clear that, in addition to the problems already
        mentioned, the main difficulty lies in the fact that, while most member countries
        of the ECMT are generally tolerant of parking cards for disabled people from
        other countries, there are no formal arrangements. A disabled person therefore has
        no way of knowing whether a national parking card will be accepted in a given
        situation in another country, and the absence of any formal agreement makes it
        impossible for such persons to assert their rights in cases of doubt.
         The report therefore comes to the conclusion that the introduction of a European
         parking card for disabled persons is the appropriate instrument to give those
         concerned the right to use it to avail themselves of the special local parking
         facilities provided in the various countries.
 The European Conference of Ministers of Transport is an organisation of government representatives
which was set up on the strength of a protocol signed in Brussels on 17 October 1953. The Conference
Council brings together the transport ministers from 31 European countnes.
                                                    A
 ---pagebreak--- 5  The Commission is thus intent on putting forward an appropriate recommendation
   for the introduction of a parking card which can be easily administered.
n. THE COMMISSION'S POSITION
6  This proposal supplements the Community provisions in respect of a common
   transport policy aimed at improving road traffic safety, which includes the public
   parking of cars. Parking arrangements fall within the scope of transport policy.
   Parking facilities for disabled people take account of their special requirements
   stemming from reduced mobility and thus contribute to road traffic safety.
   The goal of road traffic safety can be further pursued by making it possible for
   disabled people who travel abroad to avail themselves of the special local parking
   facilities provided, using a standardised card based on a Community model which
   is recognised throughout the Union, thereby making parking easier for disabled
   people who are not citizens of the country concerned.
   Having regard to the principle of subsidiarity, the recommendation aims only to
    standardise the format of the parking card for disabled persons and to ensure its
    reciprocal recognition. There is to be no interference as regards national rules
    governing the issue of such cards or the parking facilities to which they give
    entitlement.
    Such rules differ from one Member State to another, and a move towards uniform
    parking arrangements would be of great practical benefit to the disabled persons
    concerned. In this connection, the Commission also considers it possible to
    provide disabled people with information on the respective local parking facilities
    available in the Member States of the European Union. Appropriate steps are to
    be taken after presentation of the recommendation.
    The recommendation is intended to standardise the format of parking cards for
    disabled persons and to ensure their reciprocal recognition. The idea is not to
    introduce a European parking card; on the contrary, parking cards will retain their
    national status, although they are to be designed on the basis of the European
    Communities model, as is the case with driving licences (cf. Council Directive
     91/439/EEC of 29 July 1991 on driving licences, OJ No L 237 of 24.8.1991,
     p. 1). Consequently, reciprocal recognition is necessary to ensure that a card
     issued in one country can be used in the other EU Member States without having
     to be exchanged or applied for anew.
     A standardised format makes the card readily recognisable. Previous difficulties
     arising from the variety of existing cards will be overcome. The proposed
     designation on the front of the card in all the official languages of the EU, as with
     driving licences, will also.clear up any linguistic misunderstanding. Use of the
     Community-model parking card, with reciprocal recognition by the Member
     States, will facilitate parking throughout the EU for the disabled persons
     concerned.
 ---pagebreak--- 10  The Commission takes the view that at the same time this will help to promote
    the integration of disabled people in both occupational and social terms.
    Opportunities for travelling to other countries by car, e.g. as tourists, will be
    enhanced.
11  The draft recommendation has arisen out of a process of wide-ranging
    consultation among the Member States and non-governmental organisations,
    involving the consultative bodies of the HELIOS II programme, namely the
    Advisory Committee (government representatives of the Member States) and the
    European Disability Forum (representatives of European non-governmental
    organisations, national disability councils or non-governmental organisations and
    the social partners), which were consulted in September 1995; the HELIOS
    Working Party on Mobility and Transport (government representatives plus one
    non-governmental organisation) was consulted in October 1995. Consultation also
    took place, in November 1995, with the ECMT's ad-hoc working party on the
    transport of persons with reduced mobility.
    The Commission's initiative has been generally welcomed, with broad agreement
    being reached on the content of the recommendation and, for the most part, on the
    format of the parking card as set out in the recommendation.
m.  THE SITUATION IN THE MEMBER STATES
12   A national parking card for disabled people is available in all the Member States.
     Spain has a number of regional variations.
     Most of the national parking cards for disabled persons show the internationally
     recognised wheelchair-user symbol of accessibility, along with the name of the
     holder, the stamp of the issuing authority and the period of validity.
13   The parking facilities associated with the card are similar, entailing, for instance,
     parking of unlimited or extended duration, or exemption from stopping/parking
     prohibitions, with due regard for road traffic safety. The exact situation differs
     from country to country, though (and in some cases from region to region and
     from town to town).
     This makes it necessary to provide disabled persons with accurate information on
     the parking facilities available in each country.
 14  Under certain conditions, various Member States already operate a system of
     reciprocal recognition of parking cards for disabled persons, with formal
      arrangements laid down in some cases. However, the lack of standardisation
      causes considerable uncertainty as to the use of such cards among persons
      travelling abroad.
 ---pagebreak--- IV. PRESENTATION OF TUE RECOMMENDATION
A.  Legal basis
15  The recommendation aims to improve road traffic safety by makingut possible for
    disabled people to avail themselves of the special local parking facilities provided, using
    a reciprocally recognised parking card of standardised format; Article 75(l)(c).
B.  Provisions
16  Point I advocates the introduction of a national parking card for disabled persons based
    on a standardised Community model.
    Point 2 goes on to recommend that such a card be recognised on a reciprocal basis so that
    the holder of the card may benefit from the associated parking facilities granted by the
    respective Member States.
    In Point 3 it is proposed that the Member States should issue the parking card only to
    disabled persons with reduced" mobility. The reason for this is that the parking facilities
    are intended to compensate for disabled people's reduced mobility by enabling them to
    park their car as near to their destination as possible.
    Point 4 proposes 1 January 1998 as the deadline for implementing the recommended
    measures. The intervening period gives the Member States enough time to take the
    necessary steps.
    Accordingly, the Commission recommends, under Point 5, that the Member States should,
    by 1 March.1998, furnish a report on the,measures taken. These reports will also play a
    part in gauging the extent to which the disabled persons concerned have to be informed
    about the various parking facilities in the Member States which can be obtained using the
    reciprocally recognised, standardised parking card
 17 Annex
    The Annex descnbes the format of the Community-model parking card for disabled
    persons, which is based both on existing national cards and on the above-mentioned
    Directive on driving licences.
    Point A:
    The card is the same size as a number of existing national cards and is two-thirds the size
     of the Community-model driving licence. The format chosen affords sufficient space for
     inserting the necessary details clearly.
     Point B:
     Blue was chosen as the colour because it is frequently used in connection with the
     stylised wheelchair-user symbol of accessibility, and is already used for certain national
     parking cards (e.g. in Belgium, Portugal and Luxembourg).
     Point C:
 ---pagebreak--- The parking card is to be plastic-coated both to protect it and for security reasons, making
it more difficult to forge. Only the space reserved for the holder's signature will not be
plastic-coated, as is the case with cheque and credit cards. This avoids the need for the
disabled person to go to the issuing authority before the card is plastic-coatéd. He or she
can sign the parking card subsequently
Point D:
This point descnbes the exact content and positioning of the text and other details shown
on the parking card.
The front of the card contains all the elements necessary for recognition: the wheelchair-
user symbol, designation in all the official languages of the European Union, period of
validity, name and stamp of the issuing authority validating the document. As with
driving licences, provision is made for the national distinguishing code of the respective
 Member States to be affixed, surrounded by the ring of 12 stars symbolising the European
 Union, with express mention being made of the fact that it is a European Communities
 model.
 In view of the fact that, in some Member States, the parking card is linked to the
 registration number of the holder's vehicle, the registration number may, if required, also
 be shown on the front of the card.
 It is not deemed necessary to include any other details on the front of the parking card
 for purposes of recognition.
 The reverse of the card contains data which will identify the authorised holder, namely
 surname, .forename(s), date of birth, address and signature.
             v
 Also shown on the reverse are the basic conditions of use which, irrespective of specific
 national rules, apply to all parking cards based on the Community model, namely:
           an explanatory statement to the effect that the parking card, when in use, i.e.
           when the authonsed holder wishes to take advantage of the associated parking
           facilities, must be positioned in such a way as to be clearly visible for checking
           purposes;
           a statement to the effect that the parking card gives entitlement only to the special
           local parking facilities available in the Member State concerned, as opposed to
           such parking facilities as may be available in the person's country of origin.
  Point E:
  This point deals with linguistic requirements applying to the parking card, corresponding
  to those for the Community-model driving licence.
 ---pagebreak---                            EUROOPAN KOMISSIO
              Luonnos: neuvoston suositus liikuntaesteisten pysäköintiluvasta
Euroopan unionin neuvosto, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 75 artiklan 1
kohdan c alakohdan,
ottaa huomioon komission esittämän suositusluonnoksen,
 yhteistyössä Euroopan parlamentin kanssa1,
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon2,
ottaa huomioon alueiden komitean lausunnon3,
sekä katsoo, että
keskipitkän ajan sosiaalisesta toimintaohjelmasta 1995-1997 antamassaan tiedonannossa,
joka on toimitettu neuvostolle, parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden
komitealle 12 päivänä huhtikuuta 19944, sekä 26 päivänä marraskuuta 1993 neuvostolle
antamassaan kertomuksessa toimista, joita olisi toteutettava siltä osin kuin on kyse
liikuntaesteisten mahdollisuuksista käyttää liikennevälineitä5, komissio suosittaa
liikuntaesteisille tarkoitetun, yhteisön mallin mukaisen pysäköintiluvan vastavuoroista
tunnustamista
työntekijöiden sosiaalisista perusoikeuksista tehdyn yhteisön peruskirjan I osaston 26
kohdan mukaisesti kaikilla liikuntaesteisillä on liikuntaesteen syystä ja laadusta
riippumatta oltava oikeus tosiasiallisiin lisätoimenpiteisiin, joiden tarkoituksena on
helpottaa liikuntaesteisen osallistumista työelämään ja sosiaaliseen elämään; näiden
           KOM(95) 134
           KOM(93) 433
 Rue de la Loi 200, B-1049 Bruxelles/Wetstraat200, B-1049 Brussel - Belgia - Toimiston osoite: J27 - 0/118
 Puhelin: suora linja (+32-2)295.50.39,vaihde 299.11.11 .Telekopio:295.1012
 Teleksi: COMEU B 21877.Sähkeosoite:COMEUR Bryssel.
                                                                                (>
 ---pagebreak--- helpottavien toimenpiteiden tulee kyseisen henkilön kykyjen mukaan koskea erityisesti
paikkoihin pääsyä, liikkumismahdollisuuksia ja liikennevälineitä.
yksityisauto on työelämässä ja sosiaalisessa elämässä ainoa itsenäisen liikkumisen väline
monille liikuntaesteisille, jotka eivät voi käyttää julkisia liikennevälineitä; tietyin
edellytyksin ja liikenneturvallisuutta ylläpitäen olisi annettava liikuntaesteisten
pysäköintiluvan haltijoille mahdollisuus pysäköidä ajoneuvonsa siten, ettei heidän tarvitse
pysäköinnin jälkeen siirtyä pitkää matkaa; näin ollen liikuntaesteisten tulisi koko
Euroopan yhteisössä voida käyttää liikuntaesteisten pysäköintiluvan haltijoille tarjottavia
mahdollisuuksia kulloisenkin oleskelumaan voimassa olevien kansallisten sääntöjen
mukaan,
liikuntaesteisten pysäköintilupa voi kuulua alueiden toimivaltaan; tämän vuoksi on syytä
kuulla alueiden komiteaa,
toissijaisuusperiaatteen mukainen yhteisön toiminta on tarpeen, jotta liikuntaesteisten
henkilöiden pysäköintiluvat tunnettaisiin ja ne tunnustettaisiin vastavuoroisesti ja jotta
helpotetaan liikuntaesteisten vapaata liikkumista ja matkailua sekä vältetään ongelmat,
joita erilaiset kansalliset pysäköintilupien mallit voivat liikuntaesteisille ja
pysäköinninvalvojille aiheuttaa, ja
yhteisen liikennepolitiikan tarkoituksia varten ja yleisen liikenneturvallisuuden
edistämiseksi siihen sisältyvän autojen pysäköinnin osalta on suotavaa, että liikuntaesteisiä
varten olisi olemassa jäsenvaltioiden vastavuoroisesti tunnustaman yhteisön mallin
mukainen pysäköintilupa,
suosittelee, että jäsenvaltiot
 1.      laativat liitteessä kuvatun yhteisön yhdenmukaisen mallin mukaisen kansallisen
         liikuntaesteisten pysäköintiluvan, joka myönnetään liikuntaesteisille kansallisten
         säännösten mukaisesti,
2.       tunnustavat vastavuoroisesti        muiden jäsenvaltioiden tämän yhteisön
         yhdenmukaisen mallin mukaisesti laatimat liikuntaesteisten henkilöiden
         pysäköintiluvat siten, että tällaisen luvan haltija voi jäsenvaltiossa, jossa hän
         oleskelee, käyttää niitä pysäköintimahdollisuuksia, joita kyseisessä jäsenvaltiossa
         myönnettävään liikuntaesteisten pysäköintilupaan liittyy,
 3.      myöntävät liikuntaesteisten pysäköintiluvan ainoastaan henkilöille, joilla on
         liikkumiskykyä alentava vamma,
4.       antavat tarvittavat säännökset, jotta yhteisön yhdenmukaisen mallin mukaiset
         liikuntaesteisten pysäköintiluvat voidaan laatia ja tunnustaa vastavuoroisesti 1
         päivään tammikuuta 1998 mennessä.
 5.      ilmoittavat komissiolle ennen 1 päivää maaliskuuta 1998 toimenpiteet, joita ne
         ovat toteuttaneet tämän suosituksen soveltamiseksi.
 Tehty Brysselissä,
Neuvoston puolesta
                                                                                ?
 ---pagebreak---                                        Liite
        Määräykset liikuntaesteisten pysäköintiluvan mallista yhteisössä
A. Yhteisössä käytettävän liikuntaesteisten pysäköintiluvan mallin kokonaismitat ovat
   seuraavat:
           korkeus: 106 mm
           leveys: 148 mm
B. Pysäköintilupa on väriltään vaaleansininen, lukuun ottamatta                 laajalla
   tummansinisellä pohjalla sijaitsevaa valkeaa pyörätuolitunnusta.
C. Liikuntaesteisten pysäköintilupa on muovilaminoitu lukuun ottamatta haltijan
   allekirjoitukselle varattua luvan kääntöpuolen vasemman puoliskon riviä.
D. Liikuntaesteisten pysäköintiluvassa on      etu- ja kääntöpuoli, jotka on jaettu
   pystysuunnassa kahteen puoliskoon.
   Etupuolen vasemmassa puoliskossa on:
           valkea pyörätuolitunnus tummansinisellä pohjalla,
           pysäköintiluvan voimassaoloaika,
           pysäköintiluvan sarjanumero,
           myöntävän viranomaisen tai järjestön nimi ja leima,
           kulkuneuvon rekisteritunnus (ei pakollinen).
   Etupuolen oikeassa puoliskossa on:
           pysäköintiluvan myöntäneen jäsenvaltion virallisella kielellä tai virallisilla
           kielillä suuraakkosin teksti "Liikuntaesteisten pysäköintilupa". Riittävän
           välimatkan päässä seuraa suur- tai pienaakkosin teksti "Pysäköintilupa"
           muilla Euroopan unionin virallisilla kielillä,
           pysäköintiluvan myöntäneen jäsenvaltion virallisella kielellä tai virallisilla
           kielillä teksti "Euroopan yhteisöjen malli",
           taustalla pysäköintiluvan myöntäneen jäsenvaltion kirjaintunnus:
           B:       Belgia                I:     Italia
           DK:      Tanska                L:     Luxemburg
           D:       Saksa                 NL:    Alankomaat
            GR:     Kreikka               A:     Itävalta
 ---pagebreak---         E:      Espanja                 P:     Portugali
        F:      Ranska                  FIN:   Suomi
        IRL:    Irlanti                 S:    Ruotsi
                                        UK:   Yhdistynyt kuningaskunta
        jota ympäröi Euroopan unionin tunnus, 12 tähden muodostama kehä.
Kääntöpuolen vasemmassa puoliskossa on:
 1.     luvan haltijan sukunimi,
2.      luvan haltijan etunimi,
3.      luvan haltijan syntymäaika,
4.      luvan haltijan osoite,
5.      luvan haltijan allekirjoitus.
Kääntöpuolen oikeassa puoliskossa on:
 1.      seuraava ilmoitus:
         "Tämä lupa oikeuttaa käyttämään sen jäsenvaltion                    alueellisia
        pysäköintijärjestelyjä, jossa luvan haltija oleskelee".
2.      seuraava ilmoitus
        "Lupa on sitä käytettäessä kiinnitettävä tuulilasiin, tai jos tuulilasia ei ole,
        ajoneuvon etuosaan, siten, että luvan etupuoli on kokonaan vaivatta
        luettavissa."
Etupuolen oikeaan puoliskoon tulevaa tekstiä lukuun ottamatta luvan teksti on
luvan myöntäneen jäsenvaltion virallisella kielellä tai virallisilla kielillä.
Jos jäsenvaltio haluaa tehdä pysäköintiluvan merkinnät maassa puhutulla kielellä,
joka ei ole tanska, saksa, englanti, suomi, ranska, kreikka, italia, hollanti,
portugali, ruotsi tai espanja, kyseisen jäsenvaltion on laadittava pysäköintiluvasta
kaksikielinen niin, että toinen luvassa käytetyistä kielistä on jokin edellä
mainituista yhdestätoista kielestä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän liitteen
muiden määräysten soveltamista.
                                                                                ?
 ---pagebreak---                                  Carte de stationnement
                              pour personnes handicapées
                                         Parkerlngakirt
                                       Kdtpxa aîàojieuoTiç
                                  Tarjeta de estacionamiento
                                          Parka us wets
                                  Contrassegno di parcheggio
                                         Parkeerkaart
                                   Cartâo de estacionamento
                                         Pysäköintilupa
                                       Parkeringstilstand
                                          Parking card
Date de validité : 00-00-0000
N°: 00 00 00
Délivré par :                               Modèle des
0000000000000000000000          COMMUNAUTÉS EUROPÉENNES
 Nom :                         Cette carte autorise           à
                               bénéficier <ies facilités de
                               stationnement de l'endroit
 Prénom :                      dans l'Etat membre dans
                               tequel ie titulaire se trouve.
 Date de naissance :
                               En cas d'utilisation la carte
                               doit être apposée sur la face
 Adresse :                     interne du pare-brise, ou» a
                               défaut, sur la partie avant du
                               véhicule, de telle manière
                               que le côté recto soit bien et
                               complètement visible.
 Signature :
                                                                SU?
 ---pagebreak---  ---pagebreak---                                                                ISSN 1024-4492
                                                     KOM(95) 696 lopullinen
                                                ASIAKIRJAT
FI                                                                    05 07
                                         Luettelonumero : CB-CO-95-732-FT-C
                                                          ISBN 92-77-98218-7
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto
L-2985 Luxemburg


               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 22.5.2017
            COM(2017) 515 final
            Suositus
            NEUVOSTON SUOSITUS
            Luxemburgin vuoden 2017 kansallisesta uudistusohjelmasta ja samassa yhteydessä annettu Luxemburgin vuoden 2017 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto

               Suositus

               NEUVOSTON SUOSITUS

               Luxemburgin vuoden 2017 kansallisesta uudistusohjelmasta ja samassa yhteydessä annettu Luxemburgin vuoden 2017 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,

               ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97
                  1
                ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan,

               ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen
                  2
               ,

               ottaa huomioon Euroopan parlamentin päätöslauselmat
                  3
               ,

               ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,

               ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,

               ottaa huomioon talous- ja rahoituskomitean lausunnon,

               ottaa huomioon sosiaalisen suojelun komitean lausunnon,

               ottaa huomioon talouspoliittisen komitean lausunnon,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Komissio hyväksyi 16 päivänä marraskuuta 2016 vuotuisen kasvuselvityksen
                  4
               , mikä aloitti vuoden 2017 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson. Eurooppa-neuvosto vahvisti vuotuisen kasvuselvityksen ensisijaiset tavoitteet 9 ja 10 päivänä maaliskuuta 2017. Komissio hyväksyi 16 päivänä marraskuuta 2016 asetuksen (EU) N:o 1176/2011
                  5
                perusteella varoitusmekanismia koskevan kertomuksen, jossa se katsoi, että Luxemburg ei kuulu niihin jäsenvaltioihin, joista laadittaisiin perusteellinen tarkastelu. Samana päivänä komissio hyväksyi myös suosituksen neuvoston suositukseksi euroalueen talouspolitiikasta. Eurooppa-neuvosto vahvisti suosituksen 9 ja 10 päivänä maaliskuuta 2017, ja neuvosto antoi sen 21 päivänä maaliskuuta
                  6
               .

               (2)Koska Luxemburg kuuluu maihin, joiden rahayksikkö on euro, ja koska taloudet ovat talous- ja rahaliitossa vahvasti yhteydessä toisiinsa, Luxemburgin olisi varmistettava, että jäljempänä esitettävästä suosituksesta 2 ilmenevä euroalueen suositus pannaan täytäntöön täysimääräisesti ja oikea-aikaisesti.

               (3)Luxemburgia koskeva vuoden 2017 maaraportti
                  7
                julkaistiin 22 päivänä helmikuuta 2017. Siinä arvioitiin Luxemburgin edistymistä neuvoston 12 päivänä heinäkuuta 2016 hyväksymien maakohtaisten suositusten noudattamisessa, aiempina vuosina annettujen suositusten noudattamisessa ja kansallisten Eurooppa 2020 -tavoitteidensa saavuttamisessa.

               (4)Luxemburg toimitti vuoden 2017 kansallisen uudistusohjelmansa ja vuoden 2017 vakausohjelmansa 28 päivänä huhtikuuta 2017. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon.

               (5)Kauden 2014–2020 Euroopan rakenne- ja investointirahastojen (ERI-rahastot) kansallisissa ohjelmissa on otettu huomioon asiaankuuluvat maakohtaiset suositukset. Kuten ERI-rahastoja koskevassa lainsäädännössä
                  8
                säädetään, komissio voi pyytää jäsenvaltiota tarkastelemaan uudelleen asiaankuuluvia ERI-rahastoja koskevia ohjelmiaan ja esittämään niihin muutoksia, kun tämä on tarpeen asiaankuuluvien neuvoston suositusten täytäntöönpanon tukemiseksi. Komissio on antanut tarkempia ohjeita kyseisten sääntöjen soveltamisesta
                  9
               .

               (6)Luxemburgiin sovelletaan vakaus- ja kasvusopimuksen ennaltaehkäisevää osiota. Hallitus suunnittelee vuoden 2017 vakausohjelmassa julkisen talouden ylijäämän heikentämistä 1,6 prosentista suhteessa BKT:hen vuonna 2016 0,2 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2017, ja sen jälkeen rahoitusaseman asteittaista parantamista niin, että ylijäämä olisi 1,2 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2021. Julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteessa, joka on 0,5 prosentin rakenteellinen alijäämä suhteessa BKT:hen, pysytään edelleen selvästi koko ohjelmakauden ajan. Vakausohjelman mukaan julkisen talouden velan suhteessa BKT:hen odotetaan pysyttelevän selvästi alle perussopimuksessa määrätyn viitearvon (60 prosenttia suhteessa BKT:hen). Julkisen talouden kehitysarvioiden perustana oleva makrotalouden skenaario on uskottava lukuun ottamatta vuotta 2018, jolloin se on huomattavan suotuisa, ja vuotta 2021, jolloin se on huomattavan varovainen. Komission kevään 2017 talousennusteen mukaan rakenteellisen rahoitusaseman odotetaan vuonna 2017 olevan 0,4 prosenttia ja vuonna 2018 0,1 prosenttia ylijäämäinen suhteessa BKT:hen, mikä vastaa pitkälti vakausohjelmaa ja ylittää julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteen. Kaiken kaikkiaan neuvosto katsoo, että Luxemburgin ennustetaan vuosina 2017 ja 2018 noudattavan vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia.

               (7)Julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyttä koskevat huolenaiheet säilyvät, sillä väestön ikääntymisestä aiheutuvien kustannusten ennustetaan kasvavan. Vuoden 2012 eläkeuudistuksen mukaan eläkejärjestelmän kestävyys olisi tarkastettava ja arvioitava viiden vuoden välein uudistuksen hyväksymisestä. Hallitus aikaisti ensimmäisen arvioinnin vuoteen 2016. Vaikka tarkastelussa pääteltiin, että eläkejärjestelmä on edelleen toistuvasti ylijäämäinen, mikä on mahdollistanut suurten eläkerahastojen kartuttamisen, eläkejärjestelmän odotetaan olevan taseeltaan negatiivinen vuodesta 2023 alkaen. Hiljattain tarkistettujen Eurostatin väestöennusteiden mukaan ennustettu väestömäärän kasvu jää aikaisemmin odotettua pienemmäksi. Tämä vaikuttaa huoltosuhteeseen, joka kasvaa nopeammin kuin aiemmin ennustettiin ja johtaa julkisten eläkemenojen ennakoitua suurempaan kasvuun. Lakisääteisen eläkeiän ja elinajanodotteen kytkemisessä toisiinsa neuvoston aiemman suosituksen mukaisesti ei ole edistytty. Luxemburg on ainoa EU:n jäsenvaltio, jossa ei ole säädetty lakisääteisen eläkeiän nostamisesta vuosien 2013 ja 2060 välillä. Työvoiman ulkopuolella olevan väestön osuuden ennustetaan kasvavan Luxemburgissa EU-maista eniten vuoteen 2060 mennessä. Luxemburg on edistynyt vain vähän varhaiseläkekysymyksessä. Parlamentille annettiin heinäkuussa 2015 lakiesitys, jolla muutetaan varhaiseläkejärjestelmiä, ja esitys on vieläkin parlamentin käsiteltävänä. Varhaiseläkkeelle siirtyminen on edelleen yleistä, ja kannustimet työskennellä pidempään ovat rajalliset. Väestöennusteiden tarkistaminen on lisännyt pitkäaikaishoidon menoihin liittyviä riskejä. Niiden osuus suhteessa BKT:hen on jo ennestään yksi jäsenvaltioiden suurimmista, ja osuuden odotetaan kasvavan 1,5 prosentista 3,2 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuoteen 2060 mennessä (yli kaksinkertaistuu nykyisestä tasosta). Parlamentissa keskustellaan edelleen pitkäaikaishoitovakuutuksen uudistushankkeesta.

               (8)Luxemburgin viranomaiset ovat hyväksyneet kattavan verouudistuksen, joka tuli voimaan tammikuussa 2017. Uudistuksessa otettiin käyttöön sekä yksityishenkilöitä että yrityksiä koskevia muutoksia lähinnä välittömän verotuksen alalla. Muutoksilla pyritään alentamaan asteittain yritysverokantaa (kilpailukyvyn lisäämiseksi) ja lisäämään henkilökohtaisen tuloveron progressiivisuutta (oikeudenmukaisuuden lisäämiseksi). Samaan aikaan tiettyjen verotukien korottaminen uhkaa kaventaa veropohjaa. Verotulojen ennakoitavuuden parantamiseksi veropohjaa on mahdollista laajentaa entisestään. Tähän voitaisiin päästä erityisesti tarkastelemalla kiinteistöomaisuuden edelleen alhaista verotusta ja käyttämällä enemmän vaihtoehtoisia lähteitä. Voitaisiin esimerkiksi varmistaa ympäristöverotuksen ja talouden monipuolistamistavoitteiden suurempi johdonmukaisuus.

               (9)Luxemburgin viranomaiset ovat pyrkineet monipuolistamaan taloutta ja myöntäneet riskit, jotka liittyvät voimakkaaseen riippuvuuteen rahoitussektorista. Pitkän aikavälin keskeisenä haasteena on edelleen vähentää talouden riippuvuutta rahoitussektorista. Tämän ongelman ratkaisemiseksi monipuolistamista koskeva analyysi on muutettava konkreettisiksi toimiksi, joilla on selvästi määritelty aikataulu. Koska työvoimakustannukset ovat maassa suuret, toiminnalla, joka tuottaa suuremman arvonlisäyksen, on potentiaalia vapauttaa vaihtoehtoisia kasvun lähteitä. Tämän vuoksi Luxemburgin talouden monipuolistamisen onnistuminen riippuu paljolti sektoreista, joihin työvoimakustannusten taso ei vaikuta yhtä paljon. Ne perustuvat pitkälti tutkimukseen ja innovointiin, jotka ovat yleensä teknologiapainotteisia ja osaamisvaltaisia. Investointien ja innovoinnin talouskehitystä rajoittavien esteiden vähentäminen tai poistaminen vapauttaisi innovointipotentiaalia ja edistäisi monipuolistamista. Julkisia investointeja tehdään euroalueen keskiarvoa enemmän, mutta yksityiset investoinnit ovat odotuksia vähäisempiä. Investointien korkean tason ylläpitäminen on keskeisen tärkeää kasvunäkymien kannalta.

               (10)Myös rahoitusalan ulkopuolisen palvelusektorin, jolla on jo saavutettu menestystä, laajentaminen edelleen voisi monipuolistaa taloutta. Sääntelystä johtuvat esteet ovat edelleen suuria yrityspalvelusektorilla, erityisesti kirjanpitäjien, arkkitehtien, insinöörien ja asianajajien tapauksessa. Kaikkien näiden ammattien osalta yritysten vaihtuvuusaste on alhaisempi kuin EU:n keskiarvo ja koko talouden keskiarvo. Näitä ammatteja koskevat rajoitukset voivat siis olla haitallisia yritysten kilpailukyvylle Luxemburgissa. Tällaisia esteitä ovat muun muassa arkkitehdeille varattujen toimintojen laajuus, yksinkertaisten toimintojen, kuten palkkahallinnon toimintojen tai veroilmoitusten laatimisen, varaaminen korkeasti koulutetuille ammattilaisille, oikeudellisen neuvonnan varaaminen asianajajille sekä oikeudellista muotoa ja osakkeenomistusta koskevat vaatimukset ja asianajajille asetetut monialatoimintaa koskevat rajoitukset, jotka voivat olla suhteettomia perusperiaatteisiin, kuten ammattikunnan riippumattomuuteen, ja niihin liittyviin valvontajärjestelyihin nähden.

               (11)Kielteisten vaikutusten välttämiseksi tarvitaan kohdennettuja aktiivisen työmarkkinapolitiikan toimenpiteitä ja elinikäisen oppimisen ohjelmia, joita suunnataan erityisesti ikääntyneille työntekijöille, joiden työllisyysaste on EU:n alhaisimpia. On hyväksytty toimenpiteitä, joilla parannetaan ikääntyneiden työntekijöiden työllistettävyyttä ja työmarkkinoille kiinnittymistä. Lakia työrajoitteisten työntekijöiden uudelleenluokittelusta on sovellettu 1 päivästä tammikuuta 2016, ja se parantaa heidän mahdollisuuksiaan pysyä pidempään työmarkkinoilla. Luxemburg ei kuitenkaan ole vielä esittänyt kattavaa strategiaa, josta se olisi kuullut työmarkkinaosapuolia. Parlamentille huhtikuussa 2014 esitettyä lakiehdotusta, jonka tavoitteena on kannustaa yli 150 työntekijän yrityksiä pitämään ikääntyneet työntekijät töissä, ei ole vielä hyväksytty. Kohdennettujen aktiivisen työmarkkinapolitiikan toimenpiteiden ja elinikäisen oppimisen ohjelmien tarjoamat mahdollisuudet osaamisen täydentämiseen ikääntyneiden työntekijöiden tukemiseksi ovat edelleen tärkeitä tällaisen politiikan onnistumiseksi. Investoiminen osaamiseen on ensiarvoisen tärkeää, jos halutaan hyödyntää täysimääräisesti digitalisoinnin edut ja säilyttää kilpailukyky.

               (12)Kiinteistöpulan poistamiseksi on säädetty merkittävästä toimenpidepaketista, mutta sen todelliset vaikutukset eivät ole vielä nähtävissä. Kyvyttömyys saada rakennusmaata, joka on lähinnä yksityisten omistuksessa, näyttää olevan yksi tärkeimmistä esteistä asuntotarjonnan lisäämiselle. Rajallinen asuntotarjonta yhdessä kovan kysynnän kanssa on johtanut asuntojen hintojen tasaiseen nousuun. Tämä selittää osittain kotitalouksien kasvavan velkaantumisen, joka liittyy enimmäkseen asuntolainoihin. Vaikka liikenneinfrastruktuuriin on tehty huomattavia investointeja, liikenteen ruuhkautumisen ehkäiseminen on edelleen haaste. Näin on etenkin siitä syystä, että rajatyöntekijöiden tapauksessa naapurimaiden veropolitiikat ehkäisevät nykyaikaisia työkäytäntöjä kuten etätyötä. Sekä asumisen että liikenteen haasteet aiheuttavat todennäköisesti lisäpainetta pyrkimyksille monipuolistaa taloutta ja parantaa kilpailukykyä. Ne voivat myös toimia esteinä korkeasti koulutettujen työntekijöiden houkuttelemiselle työmarkkinoille.

               (13)Komissio on eurooppalaisen ohjausjakson osana tehnyt kattavan analyysin Luxemburgin talouspolitiikasta ja julkaissut sen vuoden 2017 maaraportissa. Se on arvioinut myös vakausohjelman ja kansallisen uudistusohjelman sekä jatkotoimenpiteet, joita on toteutettu Luxemburgille viime vuosina annettujen suositusten noudattamiseksi. Se on ottanut huomioon niiden merkityksen Luxemburgin finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta mutta myös sen, ovatko ne EU:n sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska unionin yleistä talouden ohjausta on tarpeen vahvistaa antamalla EU:n tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin.

               (14)Neuvosto on tutkinut Luxemburgin vakausohjelman tämän arvioinnin perusteella ja katsoo
                  10
               , että Luxemburgin odotetaan noudattavan vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia,

               SUOSITTAA, että Luxemburg toteuttaa vuosina 2017 ja 2018 toimia, joilla se

               1.vahvistaa talouden monipuolistamista, muun muassa poistamalla esteet, jotka haittaavat investointeja ja innovointia; poistaa lainsäädännölliset rajoitukset yrityspalvelujen alalla;

               2.
                     varmistaa eläkejärjestelmän pitkän aikavälin kestävyyden, rajoittaa varhaiseläkkeelle siirtymistä ja nostaa ikääntyneiden henkilöiden työllisyysastetta.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)
                  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)
                  COM(2017) 515 final.

                     (3)
                  P8_ TA(2017)0038, P8_ TA(2017)0039 ja P8_ TA(2017)0040.

                     (4)
                  COM(2016) 725 final.

                     (5)
                  COM(2016) 728 final.

                     (6)
                  2017/C92/01.

                     (7)
                  SWD(2017) 81 final.

                     (8)
                  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1303/2013, annettu 17 päivänä joulukuuta 2013, Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yhteisistä säännöksistä sekä Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yleisistä säännöksistä sekä neuvoston asetuksen (EY) N:o 1083/2006 kumoamisesta (EUVL L 347, 20.12.2013, s. 320), 23 artikla.

                     (9)

                        COM(2014) 494 final.

                     (10)
                  Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti.


               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 13.5.2015
            COM(2015) 271 final
            Suositus
            NEUVOSTON SUOSITUS
            Portugalin vuoden 2015 kansallisesta uudistusohjelmastasekä samassa yhteydessä annettu Portugalin vuoden 2015 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto

               Suositus

               NEUVOSTON SUOSITUS

               Portugalin vuoden 2015 kansallisesta uudistusohjelmasta

                  sekä samassa yhteydessä annettu Portugalin vuoden 2015 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,

               ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97
                  1
                ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan,

               ottaa huomioon makrotalouden epätasapainon ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta 16 päivänä marraskuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011
                  2
                ja erityisesti sen 6 artiklan 1 kohdan,

               ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen
                  3
               ,

               ottaa huomioon Euroopan parlamentin päätöslauselmat
                  4
               ,

               ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,

               ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,

               ottaa huomioon talous- ja rahoituskomitean lausunnon,

               ottaa huomioon sosiaalisen suojelun komitean lausunnon,

               ottaa huomioon talouspoliittisen komitean lausunnon,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Eurooppa-neuvosto hyväksyi 26 päivänä maaliskuuta 2010 Euroopan komission ehdotuksen, jolla käynnistetään uusi kasvu- ja työllisyysstrategia, Eurooppa 2020. Strategian lähtökohtana on tehostaa talouspolitiikan koordinointia, ja siinä keskitytään avainalueisiin, joilla tarvitaan toimia, jotta voidaan parantaa Euroopan mahdollisuuksia vauhdittaa kestävää kasvua ja lisätä kilpailukykyä.

               (2)Neuvosto antoi 13 päivänä heinäkuuta 2010 komission ehdotusten pohjalta suosituksen jäsenvaltioiden ja unionin talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista (2010–2014) ja hyväksyi 21 päivänä lokakuuta 2010 päätöksen jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista. Yhdessä nämä muodostavat ns. yhdennetyt suuntaviivat, jotka jäsenvaltioita on kehotettu ottamaan huomioon kansallisessa talous- ja työllisyyspolitiikassaan.

               (3)Neuvosto esitti 8 päivänä heinäkuuta 2014 suosituksen Portugalin vuoden 2014 kansallisesta uudistusohjelmasta ja lausunnon Portugalin vuoden 2014 tarkistetusta vakausohjelmasta. Komissio esitti 28 päivänä marraskuuta 2014 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 473/2013
                  5
                mukaisesti lausuntonsa Portugalin alustavasta talousarviosuunnitelmasta vuodeksi 2015
                  6
               .

               (4)Komissio hyväksyi 28 päivänä marraskuuta 2014 vuotuisen kasvuselvityksen
                  7
               , mikä aloitti vuoden 2015 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson. Komissio hyväksyi samana päivänä asetuksen (EU) N:o 1176/2011 perusteella myös varoitusmekanismia koskevan kertomuksen
                  8
               , jossa se katsoi, että Portugali kuuluu niihin jäsenvaltioihin, joista laadittaisiin perusteellinen tarkastelu.

               (5)Eurooppa-neuvosto hyväksyi 18 päivänä joulukuuta 2014 investointien edistämisen, rakenneuudistusten vauhdittamisen ja julkisen talouden vastuullisen ja kasvua edistävän vakauttamisen painopisteet.

               (6)Komissio julkaisi 26 päivänä helmikuuta 2015 Portugalia koskevan vuoden 2015 maaraportin
                  9
               . Siinä arvioitiin Portugalin edistymistä 8 päivänä heinäkuuta 2014 hyväksyttyjen maakohtaisten suositusten noudattamisessa. Maaraportti sisältää myös asetuksen (EU) N:o 1176/2011 5 artiklan nojalla laaditun perusteellisen tarkastelun tulokset. Komissio päättelee analyysinsa perusteella, että Portugalin makrotaloudessa on liiallista epätasapainoa, joka edellyttää määrätietoisia politiikkatoimia ja erityisseurantaa. On totta, että talouden sopeutusohjelman avulla on saavutettu huomattavaa edistystä sekä talouden sopeutuksen että politiikkojen alalla. Tästä huolimatta jäljellä on merkittäviä riskejä, jotka liittyvät korkeaan sisäiseen ja ulkoiseen velkaantumisasteeseen monilla aloilla, ja niihin on syytä kiinnittää erityistä huomiota. Myös velkavivun purkamispaineet ovat vahvoja tilanteessa, jolle on ominaista heikko kasvu, hidas inflaatio ja korkea työttömyysaste.

               (7)Portugali toimitti vuoden 2015 kansallisen uudistusohjelmansa ja vuoden 2015 vakausohjelmansa 28 päivänä huhtikuuta 2015. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon.

               (8)Portugaliin sovelletaan vakaus- ja kasvusopimuksen korjaavaa osiota. Vuoden 2015 vakausohjelman mukaan hallitus aikoo korjata julkisen talouden liiallisen alijäämän vuoteen 2015 mennessä eli neuvoston asettamassa määräajassa. Suunnitelmien mukaan julkisen sektorin alijäämä supistetaan 2,7 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2015 ja vähitellen edelleen 0,6 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2018. Vakausohjelman mukaan hallitus aikoo saavuttaa keskipitkän aikavälin tavoitteen – rakenteellinen alijäämä 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen – vuonna 2016. Julkisen talouden velan odotetaan supistuvan siten, että se on 124,2 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2015 ja noin 112,1 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2018. Julkisen talouden kehitysarvioiden perustana oleva makrotalouden skenaario on uskottava vuosina 2015 ja 2016, mutta varsin optimistinen vuosina 2017 ja 2018, joiden osalta myös Portugalin julkisen talouden neuvosto on määrittänyt eräitä riskejä. Komission kevään 2015 talousennusteen mukaan liiallisen alijäämän korjaamista oikea-aikaisesti ja kestävästi vuoteen 2015 mennessä ei ole vielä varmistettu, mutta tavoite on saavutettavissa. Samaan aikaan julkisen talouden toimien vaikutus jää alle neuvoston suosituksen. Jos oletetaan, että liiallinen alijäämä korjataan, Portugaliin sovelletaan vakaus- ja kasvusopimuksen ennaltaehkäisevää osiota vuodesta 2016 alkaen. Tasapainoa parantavia toimenpiteitä, joilla tuetaan suunniteltujen alijäämätavoitteiden saavuttamista vuodesta 2016 eteenpäin, ei kuitenkaan ole täsmennetty riittävästi ja ne vaikuttavat liian kapea-alaisilta. Tästä syystä riskinä näyttää olevan, että edellytetystä sopeutuksesta kohti keskipitkän aikavälin tavoitetta poiketaan merkittävästi vuonna 2016 ja lisää rakenteellisia toimenpiteitä tarvitaan. Neuvosto katsoo vakausohjelmasta tekemänsä arvioinnin ja komission kevään 2015 talousennusteen perusteella olevan vaarana, että Portugali ei noudata vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia.

               (9)Julkisen talouden vakauttamista on tuettava lisäämällä julkisten menojen tehokkuutta ja laatua kaikilla hallintotasoilla ja uudistamalla edelleen julkisen talouden hoitoon sovellettavaa järjestelmää. Lisätoimia tarvitaan erityisesti, jotta varmistetaan menojen tiukka valvonta, panemalla täytäntöön sitoumusten valvontaa koskeva laki ja lujittamalla vastuuvelvollisuutta. Yhteistä palkkataulukkoa koskeva laki julkaistiin syyskuussa 2014, ja sitä on sovellettu tammikuusta 2015; yhteisestä palkanlisätaulukosta annetun asetuksen täytäntöönpanoa valmisteillaan parhaillaan. Valtion omistamien yritysten uudelleenjärjestelyä ei ole saatu päätökseen. Uusien kattavien toimenpiteiden kehittämisessä osana käynnissä olevaa eläkeuudistusta on edistytty vähän. Portugali on toteuttanut kahden viime vuoden aikana verojärjestelmänsä kattavan uudistuksen, joka on kohdistunut yhtiöverotukseen, henkilökohtaiseen tuloverotukseen ja ympäristöverotukseen. Tämän uudistuksen kokonaisvaikutusta olisi arvioitava. Tarvitaan kuitenkin lisää uudistuksia, joilla nykyaikaistetaan tulojen hallinnointia ja saadaan verovelvolliset noudattamaan säännöksiä paremmin.

               (10)Työehtosopimusneuvottelujärjestelmään on äskettäin tehty useita uudistuksia, mutta kaikki niistä eivät edistä palkkojen mukauttamista tuottavuuteen ala- ja yritystasolla. Järjestelmän haasteena on mahdollistaa se, että yritykset voivat sopeutua erityisolosuhteisiin. Tämä tarkoittaa myös voimassa olevien säännösten tehokasta käyttöä siihen, että yritykset voivat erityisolosuhteissa poiketa alakohtaisista työehtosopimuksista. Vähimmäispalkka on viime vuosien jäädytyksestä huolimatta noussut huomattavasti nopeammin kuin nimellinen keskipalkka vuodesta 2008 (18,5 prosenttia vs. 3,5 prosenttia vuosina 2008–2014) ja vähimmäispalkan piiriin kuuluvien työntekijöiden osuus on noussut: se oli 5 prosenttia vuonna 2005 ja 12,9 prosenttia vuonna 2014.

               (11)Merkittävää edistymistä on tapahtunut aktiivisten työmarkkinapolitiikkojen soveltamisen ja julkisten työvoimapalvelujen uudistuksen alalla. Haasteita on kuitenkin jäljellä niiden nuorten saavuttamisessa, jotka eivät ole työelämässä eivätkä yleissivistävän tai ammatillisen koulutuksen piirissä. On tarpeen lisätä työmarkkinoiden kohtaannosta vastaavien palvelujen digitalisointia. Keskeisenä haasteena on myös edelleen sosiaaliturvan kattavuuden asianmukaisuus, mukaan lukien vähimmäistoimeentulojärjestelmä. Koulutuksen laadun parantamisessa ja sen kohdentamisessa työmarkkinoiden tarpeisiin on edistytty jonkin verran. Portugali on uudistanut opetussuunnitelmia ja opettajia koskevia perussääntöjä, jotta voidaan parantaa koulutuksen laatua. Seurantavälineen käytön ja oppimisväylien monipuolistamisen sekä uusien ammatillisen koulutuksen ohjelmien odotetaan vähentävän koulunkäynnin keskeyttämistä ja parantavan oppimistuloksia. Viimeaikaisten uudistusten tarkoituksena on ollut parantaa ammattikoulutusjärjestelmää, mutta haasteena on edelleen lisätä sen houkuttelevuutta opiskelijoille. Haasteena on myös korkeakoulujen, yksityissektorin ja tutkimuslaitosten välisen tietämyksen siirron kehittäminen.

               (12)Portugalilaisten yritysten korkea velkaantumisaste rasittaa edelleen niiden suorituskykyä ja haittaa uusia investointeja. Kotitalouksien velkaantuneisuus väheni kuitenkin selvästi. Keskuspankki on tehostanut kattavan arvioinnin jälkeen pankkien maksuvalmiusasemaa ja pääomatilannetta koskevaa valvontaa. Se on myös arvioinut pankkien elvytyssuunnitelmat. Järjestämättömien yrityslainojen osuus edelleen suuri (yli 18 prosenttia) ja rasittaa pankkien taseita. Vuonna 2014 käynnistetyllä yhtiöverouudistuksella lisätään nettorahoituskulujen vähennyskelpoisuuden rajoituksia, mutta velkarahoituksen selkeään suosimiseen yhtiöverotuksessa olisi edelleen puututtava. Yritysten uudelleenjärjestelyvälineitä/prosesseja, PER ja SIREVE, uudistetaan keskittymällä erityisesti siihen, että yrityksiä autetaan pikemminkin liiketoiminnan jatkamisessa kuin selvitystilaan asettamisessa. Velkavivun purkamista vuonna 2014 kuvaavat luvut osoittavat, että yritysten velkataakan keventämiseen tähtäävien toimenpiteiden toteuttamisessa on edistytty huomattavasti. Toukokuussa 2014 julkaistu yritysten velkojen uudelleenjärjestelyä koskeva strateginen suunnitelma on vähitellen muotoutumassa erilaisten lainsäädäntötoimenpiteiden ansiosta. Edistystä on tapahtunut myös finanssialan ulkopuolisten yritysten käytettävissä olevien rahoitusvaihtoehtojen monipuolistamisessa, kun oman pääoman ehtoisia sijoituksia on kannustettu. Virallisesti syyskuussa 2014 perustettu kehitysrahoituslaitos aikoo puuttua markkinahäiriöihin, jotka haittaavat pk-yritysten rahoituksen saantia.

               (13)On tarpeen vahvistaa toimenpiteitä, joilla lisätään oikeusjärjestelmän tehokkuutta ja laatua, erityisesti tuomioistuinten toiminnan arvioinnin ja verkkosovellusten käytön osalta, ja toteuttaa tuomioistuinten palvelujen käyttäjiä tai oikeusalan ammattilaisia koskevia selvityksiä. Vuoden 2015 EU:n oikeusalan tulostaulun mukaan oikeudenkäynnit siviili- ja kauppaoikeudellisissa asioissa kestävät edelleen melko pitkään (386 päivää). Täytäntöönpanoasioiden määrä on edelleen hieman vähentynyt, mutta käsittelyaika on edelleen pitkä (145 työpäivää vuonna 2014). Vero- ja hallinto-oikeuksiin liittyvät uudistukset etenevät hitaammin kuin muut oikeusalan uudistukset. Maksukyvyttömyystapausten määrän kasvu on korostanut tarvetta lisätä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinten käytössä olevia resursseja ja koulutusta tällä alalla. Yritysten maksuvalmiutta heikentävät edelleen pitkät maksuviiveet erityisesti julkisen sektorin suorittamissa maksuissa. Näihin maksuviivästyksiin ei ole puututtu uusilla toimenpiteillä eikä sitoumuksilla. Toiminta ei ole riittävän läpinäkyvää julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuksissa paikallis- ja aluehallintotasolla eikä toimilupajärjestelyjen osalta millään hallintotasolla. Korruptiontorjuntaa vaikeuttaa nykyisten sääntelypuitteiden tehoton soveltaminen. Seurantaa, täytäntöönpanoa ja seuraamusten täytäntöönpanoa onkin tarpeen parantaa.

               (14)Uusi liikennealan sääntelyviranomainen ei ole vielä aloittanut toimintaansa. Satamatoimilupien, rautateiden ja kaupunkialueiden julkisen liikenteen vapauttamistoimenpiteet ovat edenneet hitaasti, mikä aiheuttaa pidäkkeitä investoinneille. Pitkän aikavälin liikennesuunnitelman toteuttamisessa ja satama-alan uudistusaikataulussa on edistytty vain vähän. Lissabonin ja Porton kaupunkialueiden liikennettä koskevat toimilupajärjestelyt ovat viivästyneet. Lisäksi satamatoimilupien uudelleenneuvotteluissa ja rautatiealalla on edistytty rajallisesti. Rautatie- (REFER) ja maantieinfrastruktuurin (EP) ylläpitäjien välisen sulautumisen tavoitteena oli parantaa uuden maantie- ja rautatieinfrastruktuuriviranomaisen rahoituksen kestävyyttä, mutta toimenpiteen toteutus on vielä kesken. Valtion omistamien liikennealan yritysten henkilöstömääriä on vähennetty.

               (15)Komissio on eurooppalaisen ohjausjakson osana tehnyt kattavan analyysin Portugalin talouspolitiikasta ja julkaissut sen vuoden 2015 maaraportissa. Se on arvioinut myös vakausohjelman ja kansallisen uudistusohjelman sekä jatkotoimenpiteet, joita on toteutettu Portugalille viime vuosina annettujen suositusten noudattamiseksi. Se on ottanut huomioon ei vain niiden merkityksen Portugalin finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta vaan myös sen, ovatko ne EU:n sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska unionin yleistä talouden ohjausta on tarpeen tehostaa antamalla EU:n tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin. Eurooppalaisen ohjausjakson yhteydessä annetut suositukset ilmenevät jäljempänä esitettävistä suosituksista 1–5.

               (16)Neuvosto on tutkinut Portugalin vakausohjelman tämän arvioinnin perusteella, ja sen lausunto
                  10
                ilmenee erityisesti jäljempänä esitettävästä suosituksesta 1.

               (17)Neuvosto on tutkinut kansallisen uudistusohjelman ja vakausohjelman komission perusteellisen tarkastelun ja tämän arvioinnin perusteella. Asetuksen (EU) N:o 1176/2011 6 artiklan nojalla annetut neuvoston suositukset ilmenevät jäljempänä esitettävistä suosituksista 1–4.

               (18)Komissio on eurooppalaisen ohjausjakson osana analysoinut myös koko euroalueen talouspolitiikkaa. Neuvosto on antanut tämän analyysin perusteella erityisiä suosituksia jäsenvaltioille, joiden rahayksikkö on euro. Myös Portugalin olisi varmistettava, että kyseiset suositukset pannaan täytäntöön täysimääräisesti ja oikea-aikaisesti,

               SUOSITTAA, että Portugali toteuttaa vuosina 2015 ja 2016 toimia, joilla se

               1.varmistaa liiallisen alijäämän korjaamisen kestävällä tavalla vuoteen 2015 mennessä toteuttamalla tarpeelliset toimenpiteet; sopeuttaa julkista taloutta kohti keskipitkän aikavälin tavoitetta 0,6 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2016; panee sitoumusten valvontaa koskevan lain täytäntöön tiukentaakseen menojen valvontaa; parantaa eläkejärjestelmän keskipitkän aikavälin kestävyyttä; turvaa valtion omistamien yritysten rahoituksen kestävyyden; jatkaa edelleen verosäännösten noudattamisen parantamista ja verohallinnon tehostamista;

               2.edistää palkkojen mukauttamista tuottavuuteen työmarkkinaosapuolia kuullen ja kansallisia käytäntöjä noudattaen, kun otetaan huomioon ammattitaitoerot ja paikalliset työmarkkinaolosuhteet sekä eri alueiden, toimialojen ja yritysten taloudellisen suorituskyvyn erot; varmistaa, että vähimmäispalkan kehitys on linjassa työllisyyden ja kilpailukyvyn edistämistä koskevien tavoitteiden kanssa;

               3.tehostaa julkisia työvoimapalveluja erityisesti työvoimapalvelujen käyttäjiksi rekisteröitymättömien nuorten tavoittamiseksi paremmin; varmistaa etuuksien saajien tehokkaan aktivoinnin ja vähimmäistoimeentulojärjestelmän asianmukaisen kattavuuden;

               4.toteuttaa toimenpiteitä, joilla kevennetään yritysten velkataakkaa, puututaan pankkien järjestämättömien yrityslainojen osuuteen ja vähennetään yritysten velanoton suosimista verosäännöksissä; tehostetaan elinkelpoisten yritysten velkojen uudelleenjärjestelyvälineitä luomalla kannustimia pankeille ja velallisille aloittaa uudelleenjärjestelyprosessi varhaisessa vaiheessa;

               5.nopeuttaa toimenpiteitä ja lisää läpinäkyvyyttä toimilupien osalta, myös liikennealalla, sekä yksityisen ja julkisen sektorin kumppanuuksien osalta paikallis- ja aluetasolla.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)
                  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)
                  EUVL L 306, 23.11.2011, s. 25.

                     (3)
                  COM(2015) 271.

                     (4)
                  P8_TA(2015)0067, P8_TA(2015)0068, P8_TA(2015)0069.

                     (5)
                  EUVL L 140, 27.5.2013, s. 11.

                     (6)
                  C(2014) 8812 final.

                     (7)
                  COM(2014) 902.

                     (8)
                  COM(2014) 904.

                     (9)
                  SWD(2015) 41 final.

                     (10)
                  Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti.


|

52011PC0019

/* KOM/2011/0019 lopull. */  Ehdotus: NEUVOSTON SUOSITUS koulunkäynnin keskeyttämisen vähentämiseen tähtäävistä toimintastrategioista

	[pic] | EUROOPAN KOMISSIO |Bryssel 31.1.2011KOM(2011) 19 lopullinenEhdotus:NEUVOSTON SUOSITUSkoulunkäynnin keskeyttämisen vähentämiseen tähtäävistä toimintastrategioistaSEK(2011) 98 lopullinenSEK(2011) 97 lopullinenSEK(2011) 96 lopullinenPERUSTELUT1. EHDOTUKSEN TAUSTAEurooppa-neuvosto hyväksyi kesäkuussa 2010 Eurooppa 2020 -strategian, joka perustuu kolmeen toisiaan tukevaan prioriteettiin: älykkääseen, kestävään ja osallistavaan kasvuun. Strategiaan sisältyy viisi yleistavoitetta, joista yksi on koulunkäynnin keskeyttävien[1] osuuden vähentäminen alle 10 prosenttiin vuoteen 2020 mennessä EU:ssa. Tällä hetkellä noin kuusi miljoonaa nuorta EU:ssa keskeyttää koulunkäynnin suoritettuaan ylemmän perusasteen tai sitäkin alemman tason koulutuksen. Tähän ei ole varaa jatkossa. Koulunkäynnin keskeyttämisten ehkäiseminen on erityisen tärkeää, sillä siten voidaan torjua köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen kielteisiä vaikutuksia lapsen kehitykseen. Sen avulla voidaan myös antaa lapsille lisää mahdollisuuksia ja katkaista epäsuotuisten lähtökohtien siirtyminen sukupolvelta toiselle.Talouskriisistä noustaessa EU:n kasvun moottorina on osaamistason kohoaminen, ja tulevaisuudessa matalan osaamistason työntekijöille on yhä vähemmän työpaikkoja. Koulunkäynnin keskeyttäjien suuri osuus on este älykkäälle ja osallistavalle kasvulle. Se lisää nuorisotyöttömyyttä ja köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen riskiä. Kun nuoret keskeyttävät koulunkäynnin, he menettävät monia mahdollisuuksia, ja samalla hukataan yhteiskunnallista ja taloudellista potentiaalia. Koulunkäynnin keskeyttävien nuorten määrän tuntuva vähentäminen on olennaisen tärkeää EU:n tulevan vaurauden ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden kannalta.Koulunkäynnin keskeyttäminen ei ole uusi ongelma, mutta se on kärjistymässä. Neuvostossa kokoontuneet opetusministerit vahvistivat lähes vuosikymmen sitten tavoitteeksi koulunkäynnin keskeyttävien osuuden vähentämisen, joka oli poliittinen prioriteetti kaikissa jäsenvaltioissa. Tavoitteen saavuttamisessa on edistytty, sillä 17,6 prosentin osuudesta vuonna 2000 on päästy 14,4 prosenttiin vuonna 2009[2], mutta vauhti ei ole riittävä vuoden 2020 tavoitteeseen nähden. Jäsenvaltioiden hyvistä toimintatavoista on monia esimerkkejä, mutta useimmissa maissa yleiset poliittiset lähestymistavat eivät ole riittävän tehokkaita tai strategisia. EU voi tuoda toimintaan lisäarvoa auttamalla jäsenvaltioita kehittämään tehokkaampia toimintamalleja ja nopeuttamaan oikeansuuntaista kehitystä.Vaikka syyt koulunkäynnin keskeyttämiseen ovat hyvin yksilöllisiä, keskeyttäjien taustalla on todennäköisesti sosioekonomisesti heikommat lähtökohdat ja edeltävän sukupolven matala koulutustaso. Haavoittuvassa asemassa olevat ryhmät ja erityisopetusta tarvitsevat nuoret ovat yliedustettuina koulunkäynnin keskeyttäjien joukossa. Pojat keskeyttävät koulunkäynnin tyttöjä todennäköisemmin. Koulunkäynnin keskeyttävien keskimääräinen osuus EU:ssa on kaksinkertainen ensimmäisen maahanmuuttajasukupolven keskuudessa verrattuna kantaväestöön, ja joissakin maissa yli 40 prosenttia maahanmuuttajanuorista keskeyttää koulunkäynnin. Romanien keskuudessa koulunkäynnin keskeyttäminen on vieläkin yleisempää.Opiskelijat, joilla on ollut vaikeuksia yleissivistävän koulutuksen aikana, siirtyvät usein ammatilliseen koulutukseen. Tämän vuoksi ammattioppilaitoksilla on erityisen vastuullinen ja haasteellinen tehtävä koulunkäynnin keskeyttämisen vähentämisessä. Ammatillinen koulutus voi lisätä opiskelumotivaatiota ja olla opiskelijoiden kannalta joustavampaa. Siinä voidaan myös käyttää paremmin soveltuvia opetusmenetelmiä ja ottaa suoraan huomioon nuorten työmarkkinatoiveet.Vaikka koulunkäynnin keskeyttämisten vähentäminen on edennyt kokonaisuudessaan hitaasti EU:ssa, jotkin jäsenvaltiot ovat onnistuneet siinä erittäin hyvin. Sekä avoimen koordinointimenetelmän yhteydessä toteutetut yhteiset hankkeet, vertailukelpoiset tiedot että analyyttiset tutkimukset antavat kuitenkin viitteitä siitä, että onnistuneen politiikan keskeisiä menestystekijöitä ovat selkeät näyttöön perustuvat tiedot keskeyttämisen syistä ja määristä, keskeyttämisten vähentämiseksi toteutettujen toimenpiteiden yhtenäisyys ja keskinäinen johdonmukaisuus, yhteistyön poikkialaisuus sekä lähestymistavan kokonaisvaltaisuus. Koulunkäynnin keskeyttämiseen on paneuduttava sosiaali-, nuoriso-, perhe-, terveys-, paikallis-, työllisyys- ja koulutuspolitiikan keinoin. Tärkeä tehtävä koulunkäynnin keskeyttämisen vähentämisessä voi olla myös laajennetuilla koulutuskäsitteillä (esimerkiksi kulttuurikasvatuksella, yritysten tai muiden koulun ulkopuolisten toimijoiden kanssa tehtävällä yhteistyöllä ja urheilutoiminnalla), sillä ne edistävät luovuutta, uusia ajattelutapoja, kulttuurienvälistä vuoropuhelua ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta.Koska koulutus kuuluu selkeästi toissijaisuusperiaatteen soveltamisalaan ja eri maiden koulutusjärjestelmät ovat erilaisia, ei olisi mahdollista – eikä toivottavaakaan – ehdottaa kaikille jäsenvaltioille yhteistä yksittäistä ratkaisumallia. Nykyisellään toiminta on kuitenkin johtanut vain hitaaseen edistykseen, joka jää reilusti opetusministerien yhdessä ilmaisemasta ja Eurooppa-neuvoston vahvistamasta tavoitteesta. Komissio katsookin, että neuvoston suositus on tehokkain tapa muodostaa puitteet kokonaisvaltaisen lähestymistavan kehittämiselle jäsenvaltioissa Eurooppa 2020 -strategian yleistavoitteen tueksi.Suositus tuo lisäarvoa jäsenvaltioiden toimiin tukemalla jäsenvaltioita sellaisten toimintastrategioiden kehittämisessä, joilla kartoitetaan koulunkäynnin keskeyttämisen syyt ja käsitellään keskeyttämiseen liittyviä kysymyksiä elinikäisen oppimisen näkökulmasta. Suosituksella myös tuetaan jäsenvaltioita siirtymään yksittäisten toimenpiteiden toteuttamisesta ongelman ratkaisuun tähtäävän kokonaisvaltaisen strategian soveltamiseen. Lisäksi jäsenvaltioita kannustetaan käsittelemään ongelmaa ilmiönä, joka kattaa useita toisiinsa liittyviä politiikan aloja, ottamaan mukaan kaikki sidosryhmät ja lisäämään poliittisten toimenpiteiden systemaattisuutta ja yhteneväisyyttä.Suosituksessa esitetään yleiset suuntaviivat yhtenäisille, kokonaisvaltaisille ja näyttöön perustuville toimintastrategioille koulunkäynnin keskeyttämisen vähentämiseksi. Tavoitteena on-  luoda viitekehys, joka auttaa jäsenvaltioita kehittämään tehokkaampia poliittisia toimintastrategioita koulunkäynnin keskeyttämistä vastaan,-  tukea jäsenvaltioita näiden toimintastrategioiden täytäntöönpanossa,-  vähentää tuntuvasti koulunkäynnin keskeyttäjien osuutta kaikissa jäsenvaltioissa.2. ASIANOMAISTEN OSAPUOLTEN KUULEMINEN JA VAIKUTUSTEN ARVIOINTIEhdotus perustuu sosiaalista osallisuutta ja elinikäisiä oppimismahdollisuuksia koskevaan valmistelutyöhön, jota jäsenvaltiot ovat tehneet avoimen koordinointimenetelmän puitteissa vuosina 2006–2010. Viitekehyksen sisällöstä on kuultu laajasti eri sidosryhmiä: opetusministereitä, eurooppalaisia sidosryhmäorganisaatioita yleissivistävän ja ammatillisen koulutuksen alalla, lasten oikeuksia ja hyvinvointia edistäviä organisaatioita, maahanmuuttajajärjestöjä ja romanijärjestöjä. Lisäksi on järjestetty kaksi julkista kuulemista, joissa on käsitelty koulunkäynnin keskeyttämiseen liittyviä näkökohtia: 2000-luvun kouluja käsitellyt kuuleminen (vuonna 2007) ja maahanmuuttoa ja koulutusta käsittelevä kuuleminen (vuonna 2008). Sidosryhmät kannattivat voimakkaasti EU-tason toimintaa, joka tukisi kansallisia toimia, ja korostivat ongelman kiireellisyyttä talouskriisin aikana. Belgian puheenjohtajakaudella heinäkuussa 2010 järjestetyssä ministeritason seminaarissa korostettiin myös tarvetta lisätä kokemusten ja hyvin toimintatapojen vaihtoa jäsenvaltioiden välillä. Seminaarissa pidettiin tervetulleena EU-tason joustavaa poliittista kehystä, joka perustuisi saatuihin kokemuksiin esimerkiksi yhdessä määritellyistä kouluopetuksen eurooppalaisista avaintaidoista.Vaikutustenarviointilautakunta antoi ensimmäisen lausuntonsa vaikutusten arvioinnista 24. syyskuuta 2010 ja antoi myönteisen lausunnon tarkistetusta vaikutusten arviointia koskevasta raportista 22. lokakuuta 2010. Lautakunnan kommentit on otettu huomioon vaikutusten arviointia koskevan raportin lopullisessa versiossa.3. EHDOTUKSEEN LIITTYVÄT OIKEUDELLISET NÄKÖKOHDATEhdotetun toimen lyhyt kuvausSuosituksessa vahvistetaan koulunkäynnin keskeyttämisen vähentämiseen tähtäävien yhtenäisten, kokonaisvaltaisten ja näyttöön perustuvien toimintastrategioiden keskeiset osiot. Näihin kuuluu ehkäiseviä toimenpiteitä, interventiotoimenpiteitä ja kompensaatiotoimenpiteitä. Toimenpiteet koskevat kaikkia yleissivistävän ja ammatillisen koulutuksen tasoja, koulutusjärjestelmien rakenteellisia näkökohtia, mahdollisia oppilaitosten tasolla toteutettavia toimenpiteitä sekä keskeyttämisvaarassa olevien oppilaiden yksilöllisiä tukijärjestelmiä.Suosituksessa on otettu huomioon, että koulunkäynnin keskeyttäminen on monitahoinen ilmiö ja että sen ominaispiirteet vaihtelevat maittain ja alueittain ja toisinaan jopa alueiden sisällä. Tämä edellyttää ongelman tiivistä seurantaa mutta myös räätälöityjä toimenpiteitä toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Suosituksella pyritään myös luomaan yhteinen foorumi hyvien toimintatapojen vaihdolle ja politiikan kehittämiselle avoimen koordinointimenetelmän puitteissa.Suosituksessa jäsenvaltioita kehotetaan-  kartoittamaan tärkeimmät koulunkäynnin keskeyttämiseen johtavat tekijät ja seuraamaan tilanteen kehittymistä kansallisella, alueellisella ja paikallisella tasolla-  kehittämään ja toteuttamaan kokonaisvaltaisia, poikkialaisia toimintastrategioita koulunkäynnin keskeyttämisen vähentämiseksi ottaen huomioon omat olosuhteensa.Suosituksessa kehotetaan Euroopan komissiota tukemaan kansallisen tason toimintastrategioita-  seuraamalla kehitystä jäsenvaltioissa ja tukemalla vertaisoppimista ja hyvien toimintatapojen vaihtoa jäsenvaltioiden välillä-  tukemalla koulunkäynnin keskeyttämisen vähentämiseen tähtääviä toimintastrategioita kaikissa komission hallinnoimissa toiminnoissa, jotka kohdistuvat lapsiin ja nuoriin, ja edistämällä poikkialaista yhteistyötä-  käynnistämällä selvityksiä, vertailevia tutkimuksia ja yhteistyöhankkeita.OikeusperustaEuroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 165 artiklan mukaisesti unioni myötävaikuttaa korkealaatuisen koulutuksen kehittämiseen rohkaisemalla jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä sekä tarvittaessa tukemalla ja täydentämällä jäsenvaltioiden toimintaa. SEUT-sopimuksen 166 artiklassa viitataan ammatillista koulutusta koskevaan politiikkaan, joka tukee ja täydentää jäsenvaltioiden toimia. Ehdotetulla suosituksella pyritään vahvistamaan jäsenvaltioiden toimia koulunkäynnin keskeyttämisen torjumiseksi. Sillä tuetaan jäsenvaltioita luomalla puitteet koulunkäynnin keskeyttämisen vähentämiseen tähtäävien kohdennettujen ja kokonaisvaltaisten toimintastrategioiden kehittämiselle.Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 9 artiklan mukaisesti unionin on politiikassaan ja toiminnassaan otettava huomioon ”korkean työllisyystason edistämiseen, riittävän sosiaalisen suojelun takaamiseen, sosiaalisen syrjäytymisen torjumiseen sekä korkeatasoiseen koulutukseen ja ihmisten terveyden korkeatasoiseen suojeluun liittyvät vaatimukset”, ja sen vuoksi ehdotetussa suosituksessa korostetaan tarvetta torjua koulunkäynnin keskeyttämistä komission ja jäsenvaltioiden tukemilla politiikoilla ja ohjelmilla.Toissijaisuus-, täydentävyys- ja suhteellisuusperiaatteetEhdotetun suosituksen odotetaan myötävaikuttavan yleissivistävän ja ammatillisen koulutuksen laatuun helpottamalla työtä, johon jäsenvaltiot ovat sitoutuneet Eurooppa 2020 -strategiassa. Suosituksella tuetaan politiikan kehittämistä jäsenvaltioiden sisällä ja oppimista hyvistä toimintatavoista, ja näin pyritään auttamaan jäsenvaltioita luomaan kokonaisvaltaisia strategioita, joilla koulunkäynnin keskeyttäjien ja matalan osaamistason työntekijöiden määrää vähennetään kestävällä tavalla. Suosituksella perustetaan puitteet, joiden avulla jäsenvaltiot voivat kehittää tehokkaammin toimintastrategioita koulunkäynnin keskeyttämisen vähentämiseksi. Jäsenvaltiot päättävät itse käyttöön otettavista poliittisista toimenpiteistä, jotka mukautetaan jäsenvaltioiden omiin olosuhteisiin. Näin ollen tämä ehdotus on toissijaisuusperiaatteen mukainen.Tarkoitus on edistää poliittista sitoutumista uudistuksiin, joita ei voida saada aikaan hyödyntämällä ainoastaan EU:n koulutusohjelmia tai rakennerahastoja. Suosituksessa korostetaan myös poliittisen koordinoinnin sekä useita politiikan aloja yhdistävien toimien tarvetta, eikä toiminta koulutusalan avoimen koordinointimenetelmän (ET 2020) puitteissa näin ollen kohdistu tiukasti yksinomaan koulutuspolitiikkaan. Vastuu toteutusjärjestelyistä kuuluu kuitenkin jäsenvaltioiden asianmukaisille tasoille kansallisten, alueellisten ja/tai paikallisten olosuhteiden mukaisesti, ja suositus on näin ollen suhteellisuusperiaatteen mukainen.4. TALOUSARVIOVAIKUTUKSETEhdotuksella ei ole vaikutuksia EU:n talousarvioon.5. VALINNAISET TIEDOTEi sovelletaEhdotus:NEUVOSTON SUOSITUSkoulunkäynnin keskeyttämisen vähentämiseen tähtäävistä toimintastrategioista(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 165 ja 166 artiklan,ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksensekä katsoo seuraavaa:(1) Koulunkäynnin keskeyttämisten[3] vähentäminen on olennaisen tärkeää Eurooppa 2020 -strategian[4] useiden keskeisten tavoitteiden saavuttamisen kannalta. Se koskee sekä älykkään kasvun tavoitetta nostamalla yleissivistävän ja ammatillisen koulutuksen tasoja että osallistavan kasvun tavoitetta vaikuttamalla yhteen suurimmista työttömyyden ja köyhyyden riskitekijöistä. Eurooppa 2020 -strategiaan sisältyy sen vuoksi yleistavoite, jonka mukaan koulunkäynnin keskeyttävien osuutta olisi pienennettävä 14,4 prosentista vuonna 2009 alle 10 prosenttiin vuoteen 2020 mennessä. Jäsenvaltiot ovat sitoutuneet asettamaan kansallisia tavoitteita, joissa otetaan huomioon niiden lähtötilanteet ja kansalliset olosuhteet.(2) Eurooppa 2020 -strategian täytäntöönpanoa koskevissa yhdennetyissä suuntaviivoissa jäsenvaltioita kehotetaan toteuttamaan kaikki tarpeelliset toimenpiteet koulunkäynnin keskeyttämisen estämiseksi[5].(3) ”Euroopan köyhyydentorjuntafoorumi” -lippulaivahankkeessa[6] vahvistetaan puitteet toimille, joilla varmistetaan sosiaalinen ja alueellinen yhteenkuuluvuus korostaen etenkin vähäosaisuuden kierteen katkaisemista ja ennaltaehkäisevien toimien vauhdittamista. Siinä käsitellään Eurooppa 2020 -strategian yleistavoitetta, joka koskee vähintään 20 miljoonan ihmisen saamista pois köyhyyden tai sosiaalisen syrjäytymisen piiristä seuraavalla vuosikymmenellä.(4) Eurooppa 2020 -strategian ”Nuoret liikkeellä” -lippulaivahankkeen tavoitteena on ”parantaa eurooppalaisten korkea-asteen oppilaitosten tasoa ja kansainvälistä houkuttelevuutta sekä parantaa koulutuksen ja opetuksen laatua EU:ssa kaikilla tasoilla yhdistäen sekä huippuosaaminen että tasa-arvo edistämällä opiskelijoiden ja harjoittelijoiden liikkuvuutta. Päämääränä on myös parantaa nuorten työllisyystilannetta.”[7](5) Neuvosto antoi toukokuussa 2003 Koulutus 2010 -työohjelman hyväksymisen yhteydessä päätelmät[8], joissa todettiin, että koulunkäynnin keskeyttäjien osuuden tulisi olla alle 10 prosenttia vuoteen 2010 mennessä, ja joissa koulunkäynnin keskeyttäjät määriteltiin 18–24-vuotiaiksi henkilöiksi, jotka ovat suorittaneet vain peruskoulun tai vähemmän ja jotka ovat lopettaneet opintonsa. Kyseistä viitearvoa ei saavutettu. Nykyisin yksi seitsemästä nuoresta keskeyttää yleissivistävät ja ammatilliset opinnot ennen toisen asteen koulutuksen suorittamista.(6) Koulunkäynnin keskeyttämisen syyt vaihtelevat huomattavasti maittain ja myös alueiden sisällä. Koulunkäynnin keskeyttämisen vähentämiseen tähtääviä strategioita on mukautettava alueiden tai maiden tilanteeseen; kaikille jäsenvaltioille soveltuvaa yksittäistä ratkaisua ei ole.(7) Vaikka maiden ja alueiden välillä on eroja, kaikissa jäsenvaltioissa on selkeää näyttöä siitä, että keskeyttäminen koskee enemmän vähäosaisia ja haavoittuvassa asemassa olevia ryhmiä. Myös erityisopetusta tarvitsevat nuoret ovat yliedustettuina yleissivistävän ja ammatillisen koulun keskeyttäjien joukossa. Koulunkäynnin keskeyttäminen on toisaalta seurausta sosiaalisesta vähäosaisuudesta ja toisaalta aiheuttaa sosiaalisen syrjäytymisen riskin.(8) Maahanmuuttajataustaisten lasten koulutuksesta 26 päivänä marraskuuta 2009 annetuissa neuvoston päätelmissä[9] todettiin, että vaikka hyvin monet maahanmuuttajataustaiset lapset menestyvät hyvin opinnoissaan, he keskeyttävät koulunkäyntinsä todennäköisemmin kuin ikätoverinsa. Maahanmuuttajien koulunkäynnin keskeyttämisaste koko EU:ssa on kaksinkertainen kantaväestöön kuuluviin oppilaisiin verrattuna. Saatavilla olevat tiedot viittaavat siihen, että koulunkäynnin keskeyttäminen on vieläkin yleisempää romaniväestön keskuudessa.(9) Aikuiskoulutuksesta 22 päivänä toukokuuta 2008 annetuissa neuvoston päätelmissä[10] tunnustetaan aikuiskoulutuksen rooli koulunkäynnin keskeyttämiseen vaikuttamisessa, koska se tarjoaa uuden mahdollisuuden nuorille aikuisille, joilla ei ole ammattipätevyyttä, keskittyen etenkin perustaitoihin, tietoteknisiin taitoihin ja kielenoppimiseen.(10) Uusista taidoista uusia työpaikkoja varten 15 päivänä marraskuuta 2007 annetussa neuvoston päätöslauselmassa[11] korostettiin tarvetta nostaa yleistä osaamistasoa ja asettaa etusijalle suurimmassa taloudellisen ja sosiaalisen syrjäytymisen vaarassa olevat, etenkin koulunkäynnin keskeyttäjät. Niissä korostettiin tarvetta järjestää työnhakijoille ammatillista ohjausta ja henkilökohtaisia koulutussuunnitelmia sekä kehittää virallisen ja epävirallisen oppimisen sekä arkioppimisen kautta hankittujen opintosaavutusten validointia.(11) Neuvosto totesi koulutuksen sosiaalisesta ulottuvuudesta toukokuussa 2010 antamissaan päätelmissä[12], että koulunkäynnin keskeyttämisen onnistunut ehkäiseminen edellyttää riskiryhmien tuntemuksen kehittämistä paikallisella, alueellisella ja kansallisella tasolla, ja järjestelmiä, joiden avulla voidaan varhaisessa vaiheessa tunnistaa keskeyttämisvaarassa olevat henkilöt, ja että olisi toteutettava kokonaisvaltaisia poikkialaisia strategioita, jotka tarjoavat koulukohtaisia ja koko järjestelmää koskevia toimintapolitiikkoja, joissa käsitellään erilaisia koulun keskeyttämiseen johtavia tekijöitä.(12) Koulutusuudistusten vaikutukset näkyvät vasta ajan myötä. Jotta koulunkäynnin keskeyttävien osuuksia saataisiin pienennettyä seuraavan vuosikymmenen kuluessa ja Eurooppa 2020 -tavoite saavutettaisiin, kokonaisvaltaisia poikkialaisia strategioita koulunkäynnin keskeyttämisen vähentämiseksi on pantava täytäntöön mahdollisimman pian.(13) Yhteiset eurooppalaiset puitteet koulunkäynnin keskeyttämisen vähentämiseen tähtääville kokonaisvaltaisille lähestymistavoille voivat auttaa jäsenvaltioita tarkastelemaan uudelleen nykyisiä toimintastrategioita, kehittämään kansallisia uudistusohjelmiaan Eurooppa 2020 -strategian puitteissa sekä innovoimaan ja kehittämään uusia strategioita, joiden vaikutus on suuri ja joissa on hyvä kustannushyötysuhde. Ne voivat myös luoda perustan avoimen koordinointimenetelmän kautta tehtävälle yhteistyölle ja EU:n rahoitusvälineiden käytön kohdentamiselle,SUOSITTAA, ETTÄ JÄSENVALTIOThyödyntävät tämän suosituksen liitteessä vahvistettuja puitteita tavoitteena1. kartoittaa koulunkäynnin keskeyttämiseen johtavat keskeiset tekijät ja seurata ilmiön ominaispiirteitä kansallisella, alueellisella ja paikallisella tasolla, jotta voidaan laatia kohdennettuja ja vaikuttavia näyttöön pohjautuvia toimintastrategioita,2. hyväksyä ennen vuoden 2012 loppua kokonaisvaltaisia strategioita koulunkäynnin keskeyttämisen vähentämiseksi kansallisten Eurooppa 2020 -tavoitteen mukaisesti ja varmistaa strategioiden täytäntöönpano; näihin strategioihin tulisi sisältyä ehkäiseviä toimenpiteitä, interventiotoimenpiteitä ja kompensaatiotoimenpiteitä,3. varmistaa, että näihin strategioihin sisältyy asianmukaisia toimenpiteitä niitä kyseisen jäsenvaltion ryhmiä varten, joilla on kasvanut koulunkäynnin keskeyttämisriski, esimerkiksi sellaisia lapsia varten, joilla on sosioekonomisesti heikommat lähtökohdat, maahanmuuttajatausta, romanitausta taikka erityisopetustarpeita,4. varmistaa, että strategiat kohdistuvat sekä yleissivistävään että ammatilliseen koulutukseen ja näiden molempien koulutusväylien haasteisiin,5. sisällyttää koulunkäynnin keskeyttämisen vähentämistä tukevia toimenpiteitä lapsiin ja nuoriin kohdistuviin kaikkiin asianmukaisiin politiikan osa-alueisiin ja koordinoida eri politiikan alojen ja sidosryhmien toimet auttaakseen ihmisiä, joita keskeyttämisriski koskee, sekä jo koulunkäyntinsä keskeyttäneitä, koska koulunkäynnin keskeyttäminen on monitahoinen ilmiö, jota ei voida ratkaista yksinomaan yleissivistävän ja ammatillisen koulutuksen keinoin,KEHOTTAA KOMISSIOTA1. edistämään jäsenvaltioiden pyrkimyksiä seuraamalla kehitystä jäsenvaltioissa niissä ilmenevien suuntausten kartoittamiseksi,2. tukemaan kansallisten strategioiden kehittämistä ja kokemusten ja hyvien toimintatapojen vaihtoa sekä helpottamaan jäsenvaltioiden vastavuoroista vertaisoppimista niiden toimenpiteiden osalta, joilla voidaan vähentää koulunkäynnin keskeyttämistä ja parantaa koulunkäynnin keskeyttämisen kannalta riskiryhmiin kuuluvien lasten koulusaavutuksia,3. sisällyttämään koulunkäynnin keskeyttäjien osuuden pienentämistä tukevia toimenpiteitä kaikkiin EU:n toimiin, jotka kohdistuvat lapsiin ja nuoriin aikuisiin,4. tukemaan tehokkaiden koulunkäynnin keskeyttämistä ehkäisevien toimintastrategioiden kehittämistä käynnistämällä vertailevia selvityksiä ja tutkimuksia,5. varmistamaan yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa, että EU:n elinikäisen oppimisen ohjelma, Euroopan rakennerahastot sekä tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen puiteohjelma tukevat ja edistävät kansallisten strategioiden täytäntöönpanoa,6. raportoimaan määräajoin koulunkäynnin keskeyttämistä koskevan Eurooppa 2020 -tavoitteen edistymisestä vuotuisten kasvuselvitysten kautta sekä kansallisten strategioiden täytäntöönpanosta eurooppalaisen koulutusyhteistyön strategisiin puitteisiin (ET 2020) liittyvän raportoinnin yhteydessä ja ensimmäisen kerran osana edistymistä koskevaa vuoden 2015 yhteistä raporttia.Tehty BrysselissäNeuvoston puolestaPuheenjohtajaLIITEPuitteet koulunkäynnin keskeyttämisen vähentämiseen tähtääville kokonaisvaltaisille toimintastrategioilleKoulunkäynnin keskeyttämisen vähentämiseen tähtäävien strategioiden tulisi perustua ilmiöön johtavien olosuhteiden analyysiin kansallisella, alueellisella ja paikallisella tasolla, koska keskimääräiset osuudet eivät yleensä kerro koko totuutta eri alueiden ja maiden välisistä suurista eroista. Koulunkäynnin keskeyttäjät ovat heterogeeninen ryhmä, ja yksilölliset syyt koulunkäynnin keskeyttämiseen ovat hyvin erilaisia. Tärkeitä tekijöitä ovat perhetausta ja yleisemmät sosioekonomiset olosuhteet, esimerkiksi työmarkkinoiden vetovoima. Näitä vaikutuksia vahvistavat tai lieventävät koulutusjärjestelmien rakenne, tarjolla olevat opiskelumahdollisuudet ja oppimisympäristö. Merkittävä rooli koulunkäynnin keskeyttämisen vähentämisessä on lasten ja nuorten hyvinvointiin, sosiaaliturvaan, nuorisotyöllisyyteen ja nuorten tulevaisuuden uranäkymiin vaikuttavien toimintastrategioiden koordinoinnilla.1. Keskeisten tekijöiden kartoittaminen ja seurantaKoulunkäynnin keskeyttämiseen johtavien kehityskulkujen syyt ovat monitahoisia ja erilaisia, mutta ne liittyvät usein sosioekonomiseen vähäosaisuuteen, lähipiirin heikkoon koulutustasoon, koulutuksesta vieraantumiseen tai heikkoon koulumenestykseen, työmarkkinoiden vetovoimaan ja/tai sosiaalisten, tunneperäisten ja opiskeluun liittyvien ongelmien vyyhtiin, joka voi aiheuttaa keskeyttämisriskin yksittäisille oppilaille.Huomioon on otettava myös koulutustyypit. Joissakin maissa opiskelijat, joilla on ollut vaikeuksia yleissivistävän koulutuksen aikana, siirtyvät usein ammatilliseen koulutukseen. Tämän vuoksi ammattioppilaitoksilla on erityisen vastuullinen ja haasteellinen tehtävä koulunkäynnin keskeyttämisen vähentämisessä. Näyttöön perustuva politiikka edellyttää, että erityistä huomiota kiinnitetään yleissivistävän ja ammatillisen koulutuksen sektorikohtaisiin tuloksiin.Jotta näyttöön perustuvia ja kustannustehokkaita strategioita koulunkäynnin keskeyttämisen vähentämiseksi voidaan kehittää, on koottava ja pidettävä ajan tasalla ilmiötä koskevia tietoja. Niiden perusteella pitäisi voida laatia paikallisen, alueellisen ja kansallisen tason analyysejä. Tiedot voivat koskea koulunkäynnin keskeyttämisten määriä, eri koulutustasojen välisiä siirtymiä sekä oppilaiden poissaoloja ja koulunkäynnin välttelyyn liittyvää käyttäytymistä.-  Kerättävien tietojen perusteella pitäisi kyetä analysoimaan koulunkäynnin keskeyttämisen tärkeimmät syyt eri oppilasryhmien, koulujen, koulutus- ja oppilaitostyyppien, kuntien tai alueiden osalta,-  Koulunkäynnin keskeyttämistä ja sosioekonomista tilannetta koskevien tietojen yhdistämisestä voi olla apua toimenpiteiden ja strategioiden kohdentamisessa. Koulunkäynnin keskeyttäjien vaikuttimia, työllistymistä ja uranäkymiä koskevien tietojen kerääminen ja analysointi voi myös olla hyödyllistä toimenpiteiden ja strategioiden kohdentamisen kannalta.-  Arvioimalla koulunkäynnin keskeyttämisen vähentämiseen tähtäävien nykyisten toimenpiteiden tehokkuutta ja vaikuttavuutta saadaan tärkeä perusta sellaisten strategioiden ja ohjelmien kehittämiselle, joilla parannetaan oppilaiden mahdollisuuksia menestyä koulussa.2. Poliittiset puitteetKokonaisvaltaiset strategiat kattavat joukon erilaisia toimintalinjoja, eri politiikan alojen koordinoinnin ja koulunkäynnin keskeyttämisen vähentämiseen tähtäävien toimenpiteiden valtavirtaistamisen kaikkiin politiikan aloihin, jotka kohdistuvat lapsiin ja nuoriin. Näitä ovat lähinnä sosiaalipolitiikka ja tukipalvelut sekä työllisyys-, nuoriso-, perhe- ja kotouttamispolitiikka. Horisontaalinen koordinaatio eri toimijoiden välillä ja vertikaalinen koordinaatio eri hallintotasojen kesken ovat yhtä tärkeitä. Koulunkäynnin keskeyttämisen vähentämiseen tähtäävissä strategioissa olisi oltava ehkäiseviä toimenpiteitä, interventiotoimenpiteitä ja kompensaatiotoimenpiteitä. Jäsenvaltioiden pitäisi päättää strategioidensa yksityiskohdista omien olosuhteidensa ja taustatekijöidensä perusteella.2.1 Ehkäisevällä politiikalla pyritään pienentämään keskeyttämisriskiä ennen ongelmien ilmaantumista. Näillä toimenpiteillä optimoidaan yleissivistävän ja ammatillisen koulutuksen antamista siten, että se tukee oppimistulosten parantamista ja poistaa opinnoissa menestymisen esteitä.Politiikan tavoitteena on luoda varhaisessa vaiheessa kestävä perusta lasten oppimispotentiaalin kehittämiselle ja heidän integroitumiselleen koulumaailmaan.1.  Laadukas varhaiskasvatus vaikuttaa suotuisasti kaikkiin lapsiin ja etenkin niihin, joilla on heikommat lähtökohdat, mukaan luettuina maahanmuuttajat ja romanit. Se edistää fyysistä hyvinvointia, sosiaalista ja emotionaalista kehitystä, kielitaitoa ja kognitiivisia perustaitoja. Varhaiskasvatuksen tulisi olla korkealaatuista, kohtuuhintaista ja myös niiden perheiden saatavilla, joilla on heikommat lähtökohdat, ja henkilöstöä tulisi olla riittävästi.Ehkäisevä politiikka koskee koulutusjärjestelmien organisointia, koulujen resursseja sekä henkilökohtaisten oppimispolkujen tarjontaa, läpäisevyyttä ja joustavuutta. Se koskee myös sukupuolten välisiä eroja sekä niiden lasten tukemista, joilla on heikommat lähtökohdat tai eri äidinkieli.2.  Koulutustarjonnan lisääminen pidentämällä oppivelvollisuuskoulutuksen kestoa tai oppivelvollisuusiän jälkeen jatkuvien koulutustakuiden antaminen voivat vaikuttaa nuorten ja heidän perheidensä valintoihin ja johtaa siihen, että suurempi osuus nuorista suorittaa toisen asteen tutkinnon.3.  Aktiivisella segregaation vastaisella politiikalla ja kohdennetulla lisätuella voidaan auttaa sellaisia kouluja, jotka sijaitsevat epäsuosuotuisilla alueilla tai joissa on paljon oppilaita sosioekonomisesti heikommista lähtökohdista, parantamaan sosiaaliryhmärakennettaan ja koulutustarjontaansa; näin voidaan nostaa sosioekonomisesti vähäosaisempien lasten koulusaavutuksia ja pienentää riskiä, että he keskeyttävät koulunkäynnin.4.  Maahanmuuttajataustaisten lasten oppimistuloksia parannetaan ja heidän keskeyttämisriskiään pienennetään auttamalla eri äidinkieltä puhuvia lapsia kohentamaan opetuskielen taitoaan sekä tukemalla opettajia sellaisten lasten opettamisessa, joilla on erilaiset kielelliset kompetenssit.5.  Lisäämällä koulutusväylien joustavuutta ja läpäisevyyttä (esimerkiksi järjestämällä moduulimuotoista opetusta tai vuorottelemalla teoriaopetuksen ja käytännön työn jaksoja) voidaan tukea oppilaita, joiden koulumenestys on heikompi, ja motivoida heitä jatkamaan opiskelujaan omiin tarpeisiinsa ja kykyihinsä paremmin soveltuvassa koulutuksessa. Näin voidaan vaikuttaa myös sukupuolisidonnaisiin koulunkäynnin keskeyttämisen syihin, joita ovat esimerkiksi nuorten työmarkkinoille siirtymiset tai teiniraskaudet.6.  Kehittämällä ammatillisia koulutusväyliä ja lisäämällä niiden arvostusta ja joustavuutta tarjotaan keskeyttämisriskin piiriin kuuluville oppilaille vakavasti otettavia vaihtoehtoja koulunkäynnin keskeyttämiselle. Yleisiin koulutusjärjestelmiin hyvin integroitu ammatillinen koulutus luo edellytyksiä vaihtoehtoisille väylille siirtyä toisen asteen ja korkea-asteen koulutukseen.2.2 Interventiopolitiikalla pyritään välttämään koulunkäynnin keskeyttäminen parantamalla koulutuksen laatua oppilaitosten tasolla, reagoimalla varhaisiin varoitusmerkkeihin ja järjestämällä kohdennettua tukea keskeyttämisvaarassa oleville oppilaille tai oppilasryhmille. Toimintalinjat koskevat kaikkia koulutustasoja varhaiskasvatuksesta toiseen asteeseen.Koulujen ja oppilaitosten tasolla koulunkäynnin keskeyttämistä torjuvat strategiat sisältyvät koulun yleiseen kehittämiseen. Niillä pyritään luomaan myönteinen oppimisympäristö, parantamaan pedagogisten menetelmien laatua ja innovointia, kohentamaan opetushenkilöstön valmiuksia toimia sosiaalisesti ja kulttuurisesti moninaisissa konteksteissa ja kehittämään väkivallan ja kiusaamisen vastaisia toimintamalleja.7.  Koulujen kehittäminen oppimisyhteisöiksi kaikkien sidosryhmien yhteisen kehittämisvision pohjalta ja kaikkien kokemuksia ja tietämystä hyödyntäen sekä avoimen, inspiroivan ja miellyttävän oppimisympäristön luominen kannustaa nuoria jatkamaan opiskelua ja parantamaan opintomenestystään.8.  Keskeyttämisvaarassa olevia oppilaita varten kehitetyt varhaisvaiheen reagointijärjestelmät voivat edistää tehokkaiden toimenpiteiden toteuttamista ennen ongelmien esiintuloa, oppilaiden vieraantumista, poissaolojen lisääntymistä tai koulunkäynnin keskeyttämistä.9.  Vanhempien osallistumisasteen lisääminen sekä vanhempien ja koulun yhteistyön tiivistäminen kannustavat vanhempia tukemaan koulutuksen onnistumista. Yhteistyön kehittämisessä voidaan hyödyntää välittäjinä paikallisen yhteisön edustajia, jotka voivat tukea viestintää ja lisätä luottamusta.10.  Verkostoituminen koulun ulkopuolisten toimijoiden – esimerkiksi paikallisten kuntapalvelujen, maahanmuuttaja- tai vähemmistöorganisaatioiden, urheilu- ja kulttuurijärjestöjen, työnantajien ja kansalaisyhteiskunnan organisaatioiden kanssa –mahdollistaa kokonaisvaltaiset ratkaisut keskeyttämisriskin piiriin kuuluvien oppilaiden auttamiseksi ja helpottaa ulkoisten tukipalvelujen – esimerkiksi psykologien, sosiaali- ja nuorisotyöntekijöiden sekä kulttuuri- ja yhteisöpalvelujen – saantia.11.  Opettajien tukeminen näiden tehdessä työtä riskiryhmiin kuluvien oppilaiden kanssa on ennakkoedellytys koulutason toimenpiteiden onnistumiselle. Kohdennetulla koulutuksella opettajille annetaan valmiudet käsitellä heterogeenisiä luokkia, tukea lapsia, joilla on sosiaalisesti heikommat lähtökohdat, ja löytää ratkaisuja haastaviin opetustilanteisiin.12.  Opetussuunnitelman ulkopuolisen, koulupäivän jälkeen ja koulun ulkopuolella järjestettävän toiminnan sekä taide-, kulttuuri- ja urheilutoiminnan avulla voidaan parantaa riskioppilaiden itseluottamusta ja lisätä heidän sinnikkyyttään ja kestävyyttään oppimisvaikeuksien suhteen.Yksilötasolla interventiotoimenpiteillä pyritään luomaan keskeyttämisvaarassa olevien yksittäisten oppilaiden tueksi tukimenetelmiä, joita voidaan räätälöidä oppilaiden tarpeisiin. Menetelmät kohdistuvat yksilön henkilökohtaiseen kehittymiseen, jolloin pyritään kehittämään riskiopiskelijoiden sinnikkyyttä, tai niillä puututaan konkreettisiin sosiaalisiin, kognitiivisiin tai tunneperäisiin vaikeuksiin.13.  Mentorointi tukee yksittäisiä oppilaita opiskeluun liittyvien, sosiaalisten tai henkilökohtaisten vaikeuksien voittamisessa. Oppilaat saavat usein opetushenkilöstön tai paikallisyhteisön jäsenten antamaa kohdennettua apua joko henkilökohtaisesti (mentorointi) tai ryhmässä (tutorointi).14.  Henkilökohtaisten oppimissuunnitelmien käytön lisääminen ja tukiopetuksen tarjoaminen riskioppilaille auttaa oppilaita mukautumaan muodollisen koulutuksen vaatimuksiin ja voittamaan koulutusjärjestelmän luomat esteet.15.  Tehostetulla ohjauksella ja neuvonnalla tuetaan oppilaita näiden tehdessä ammatinvalintaa koskevia päätöksiä ja siirtyessä koulutuksesta toiseen tai koulutuksesta työelämään. Näin voidaan välttää huonoja päätöksiä, jotka perustuvat kohtuuttomiin odotuksiin tai riittämättömiin tietoihin. Ohjauksen kautta nuoria autetaan tekemään valintoja, jotka vastaavat heidän tavoitteitaan, henkilökohtaisia kiinnostuksenkohteitaan ja lahjojaan.16.  Koulunkäynnin keskeyttämisen rahallisiin syihin voidaan vaikuttaa rahoitustukitoimilla, esimerkiksi opintotuilla. Tuen ehtona voi olla säännöllinen osallistuminen koulutukseen, tai tuki voidaan yhdistää perheiden sosiaalietuuksiin.2.3 Kompensaatiotoimenpiteillä pyritään auttamaan koulunkäynnin keskeyttäneitä tarjoamalla väyliä koulutukseen paluuta varten ja mahdollisuuksia suorittaa puuttuva tutkinto.17.  Onnistuneissa toisen mahdollisuuden ohjelmissa luodaan oppimisympäristöjä, jotka vastaavat koulunkäynnin keskeyttäjien erityistarpeisiin, otetaan huomioon aiemmat opinnot ja tuetaan opiskelijoiden hyvinvointia. Ohjelmat eroavat tavanomaisista kouluista sekä organisaatioon liittyvien että pedagogisten lähestymistapojen suhteen. Opiskeluryhmät ovat usein pieniä, opetus räätälöityä ja innovatiivista ja oppimispolut joustavia. Niiden tulisi olla helppopääsyisiä ja maksuttomia.18.  On tärkeää, että tarjolla on erilaisia väyliä yleissivistävään ja ammatilliseen koulutuksen paluuta varten. Siirtymäluokat voivat auttaa kuromaan umpeen kuilua aiempien epäonnistumiskokemusten ja yleisen kouluopetuksen piiriin paluun välillä.19.  Aiempien opintojen sekä epävirallisen ja arkioppimisen kautta saatujen taitojen tunnustaminen ja validointi parantavat oppilaiden itseluottamusta ja itsetuntoa ja helpottavat kouluun paluuta. Ne voivat motivoida oppilaita jatkamaan opintojaan sekä auttaa heitä kykyjensä kartoittamisessa ja parempien uravalintojen tekemisessä.20.  Vaikeuksissa oleville nuorille voidaan antaa kohdennettua henkilökohtaista tukea, jossa yhdistetään sosiaalinen, rahoituksellinen, opintoihin liittyvä ja psykologinen tuki. Tämä tuki on erityisen tärkeää nuorille, joilla on vakavia sosiaalisia tai tunneperäisiä ongelmia, jotka haittaavat opintojen jatkamista.[1] Termillä ’koulunkäynnin keskeyttäminen’ tarkoitetaan kaikkea yleissivistävän tai ammatillisen koulutuksen keskeyttämistä ennen toisen asteen tai vastaavan koulutustason suorittamista.[2] Eurostat, työvoimatutkimus vuodelta 2010.[3] Termillä ’koulunkäynnin keskeyttäminen’ tarkoitetaan kaikkea yleissivistävän tai ammatillisen koulutuksen keskeyttämistä ennen toisen asteen tai vastaavan koulutustason suorittamista.[4] KOM(2010) 2020.[5] EUVL L 308, 24.11.2010, s. 50.[6] KOM(2010) 758.[7] Älykkään, kestävän ja osallistavan kasvun strategia , KOM(2010) 2020.[8] Neuvoston päätelmät, annettu 5. ja 6. toukokuuta 2003, keskimääräistä eurooppalaista suoritusta koskevista koulutuksen viitearvoista (benchmarks) (asiak. 8981/03).[9] EUVL C 301, 11.12.2009, s. 5.[10] EUVL C 140, 6.6.2008, s. 10.[11] EUVL C 290, 4.12.2007, s. 1.[12] EUVL C 135, 26.5.2010, s. 2.