title: Neuvoston suositus, annettu 8 päivänä heinäkuuta 2014 , Slovenian vuoden 2014 kansallisesta uudistusohjelmasta ja neuvoston lausunto Slovenian vuoden 2014 vakausohjelmasta

text:
               29.7.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 247/115

         NEUVOSTON SUOSITUS,
   annettu 8 päivänä heinäkuuta 2014,
   Slovenian vuoden 2014 kansallisesta uudistusohjelmasta ja neuvoston lausunto Slovenian vuoden 2014 vakausohjelmasta
   2014/C 247/22
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,
   ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 (1) ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan,
   ottaa huomioon makrotalouden epätasapainon ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta 16 päivänä marraskuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011 (2) ja erityisesti sen 6 artiklan 1 kohdan,
   ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,
   ottaa huomioon Euroopan parlamentin päätöslauselmat,
   ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
   ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,
   ottaa huomioon talous- ja rahoituskomitean lausunnon,
   ottaa huomioon sosiaalisen suojelun komitean lausunnon,
   ottaa huomioon talouspoliittisen komitean lausunnon,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Eurooppa-neuvosto hyväksyi 26 päivänä maaliskuuta 2010 Euroopan komission ehdotuksen, jolla käynnistetään uusi kasvu- ja työllisyysstrategia, Eurooppa 2020. Strategian lähtökohtana on tehostaa talouspolitiikan koordinointia, ja siinä keskitytään avainalueisiin, joilla tarvitaan toimia, jotta voidaan parantaa Euroopan mahdollisuuksia vauhdittaa kestävää kasvua ja lisätä kilpailukykyä.

               (2)

               Neuvosto antoi 13 päivänä heinäkuuta 2010 komission ehdotusten pohjalta suosituksen jäsenvaltioiden ja unionin talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista (2010–2014) ja hyväksyi 21 päivänä lokakuuta 2010 päätöksen jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista (3). Yhdessä nämä muodostavat ns. yhdennetyt suuntaviivat. Jäsenvaltioita kehotettiin ottamaan yhdennetyt suuntaviivat huomioon kansallisessa talous- ja työllisyyspolitiikassaan.

               (3)

               Jäsenvaltioiden valtion- ja hallitusten päämiehet hyväksyivät 29 päivänä kesäkuuta 2012 kasvu- ja työllisyyssopimuksen, joka toimii johdonmukaisina puitteina kansallisen, EU:n ja euroalueen tason toimille kaikkia mahdollisia keinoja, välineitä ja politiikkoja käyttäen. He päättivät toimista, jotka on toteutettava jäsenvaltioiden tasolla, ja ilmaisivat erityisesti täysimääräisen sitoutumisensa Eurooppa 2020 -strategian tavoitteiden saavuttamiseen ja maakohtaisten suositusten täytäntöönpanoon.

               (4)

               Neuvosto antoi 9 päivänä heinäkuuta 2013 suosituksen Slovenian vuoden 2013 kansallisesta uudistusohjelmasta (4) ja lausunnon Slovenian vuosien 2012–2016 tarkistetusta vakausohjelmasta . Komissio esitti 15 päivänä marraskuuta 2013 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 473/2013 (5) mukaisen lausuntonsa Slovenian alustavasta talousarviosuunnitelmasta vuodeksi 2014.

               (5)

               Komissio hyväksyi 13 päivänä marraskuuta 2013 vuotuisen kasvuselvityksen, mikä aloitti vuoden 2014 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson. Komissio hyväksyi myös 13 päivänä marraskuuta 2013 asetuksen (EU) N:o 1176/2011 perusteella varoitusmekanismia koskevan kertomuksen, jossa se katsoi, että Slovenia kuuluu niihin jäsenvaltioihin, joista laadittaisiin perusteellinen tarkastelu.

               (6)

               Eurooppa-neuvosto hyväksyi 20 päivänä joulukuuta 2013 rahoitusvakauden varmistamisen, julkisen talouden vakauttamisen ja kasvun vauhdittamisen painopisteet. Se korosti, että on tarpeen jatkaa eriytettyä, kasvua edistävää julkisen talouden vakauttamista, palauttaa normaalit luotonannon edellytykset, edistää kasvua ja kilpailukykyä, puuttua työttömyyteen ja kriisin sosiaalisiin seurauksiin sekä nykyaikaistaa julkishallintoa.

               (7)

               Komissio julkaisi 5 päivänä maaliskuuta 2014 asetuksen (EU) N:o 1176/2011 5 artiklan nojalla laaditun Sloveniaa koskevan perusteellisen tarkastelun tulokset. Komissio päättelee analyysinsa perusteella, että Slovenian makrotaloudessa on edelleen liiallisia epätasapainotiloja, jotka edellyttävät seurantaa ja tiukkojen politiikkatoimien jatkamista. Vaikka epätasapaino on vähentynyt vuoden 2013 aikana makrotalouden sopeutuksen ja politiikkatoimien ansiosta, tarvittava korjausliike on niin suuri, että merkittäviä riskejä on edelleen. Erityistä huomiota on kiinnitettävä talouden rakenteesta aiheutuviin riskeihin. Tälle rakenteelle on tyypillistä yritysjohdon heikko valvonta, valtion pitkälle menevä osallistuminen talouselämään, kustannuskilpailukyvyn heikkeneminen, yritysten ylivelkaantuminen ja julkisen velan kasvu. Vaikka pankkien taseiden tervehdyttämisessä on tapahtunut merkittävää edistystä, on edelleen toteutettava määrätietoisia toimia, jotta pankkisektorin kattava strategia, johon kuuluvat pankkisektorin uudelleenjärjestely, yksityistäminen ja tehostettu valvonta, voidaan toteuttaa täysimääräisesti.

               (8)

               Komissio osoitti 5 päivänä maaliskuuta 2014 Slovenialle riippumattoman suosituksen, jossa viranomaisia pyydettiin toteuttamaan lisää toimia, jotta voidaan varmistaa liiallista alijäämää koskevan menettelyn yhteydessä annetun neuvoston suosituksen täysimääräinen noudattaminen, ja raportoimaan lisätoimenpiteistä vuoden 2014 vakausohjelmansa tätä koskevassa erityisessä jaksossa.

               (9)

               Slovenia toimitti vuoden 2014 kansallisen uudistusohjelmansa 15 päivänä huhtikuuta 2014 ja vuoden 2014 vakausohjelmansa 24 päivänä huhtikuuta 2014. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon.

               (10)

               Vuoden 2014 vakausohjelmassa kaavaillun julkisen talouden strategian tavoitteena on korjata liiallinen alijäämä vuoteen 2015 mennessä ja päästä keskipitkän aikavälin tavoitteeseen vuoteen 2017 mennessä. Vakausohjelmassa vahvistetaan aikaisempi keskipitkän aikavälin tavoite eli tasapainoinen talousarvio, mikä vastaa vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia. Uudelleenlasketun julkisen talouden rakenteellisen rahoitusaseman ei kuitenkaan odoteta saavuttavan keskipitkän aikavälin tavoitetta vuoteen 2017 mennessä. Vakausohjelmassa suunnitellaan, että julkisen talouden alijäämä supistetaan alle 3 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2015, mikä vastaa liiallisia alijäämiä koskevassa menettelyssä annetun suosituksen mukaista tavoitetta. Vakausohjelmassa kaavaillaan alijäämän supistuvan tasaisesti vuoden 2015 jälkeen, kunnes vuonna 2018 päästään julkisen talouden ylijäämään, joka on 0,3 prosenttia suhteessa BKT:hen. Vakausohjelmassa ennustetaan, että julkinen velka on ylimmillään 81,1 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2015 ennen supistumistaan 76 prosenttiin vuonna 2016. Vakausohjelman mukainen julkisen talouden strategia on kaiken kaikkiaan vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimusten mukainen. Vakausohjelman mukaisen julkisen talouden kehitysarvion perustana oleva makrotalouden skenaario, jonka on laatinut riippumaton elin (makrotalouden analysointi- ja kehittämislaitos), on varovainen. Vakausohjelmassa yksilöidään lisätoimenpiteitä, jotka auttavat kaventamaan eroa edellytettyihin julkisen talouden toimiin nähden. Tämän perusteella vakausohjelman katsotaan vastaavan osittain komission erillistä suositusta. Talouskehityksen heikkenemisen riski on kuitenkin edelleen olemassa, sillä vakausohjelman mukaisia toimenpiteitä ei ole määritetty riittävän yksityiskohtaisesti ja monet toimenpiteistä ovat vielä toteuttamatta.
               Vuonna 2013 Sloveniassa toteutetusta omaisuuserien laadun tarkastelusta ja stressitestistä seuraavat mahdolliset uudet pankkien pääomitustarpeet lisäisivät alijäämää ja heikentäisivät velkasuhdetta. Velkataakkaa puolestaan keventäisivät valtion omistamien yhteisöjen tai pankkien onnistuneesta yksityistämisestä saatavat tulot, joita ei ole sisällytetty ohjelman ennusteisiin. Komission talousennusteen mukaan julkisen talouden vakauttamistoimet jäävät vuosina 2013 ja 2014 tavoitteesta 1,4 prosenttia suhteessa BKT:hen, kun tarkastellaan (korjatun) rakenteellisen rahoitusaseman muutosta, ja 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen, kun tarkastellaan liiallista alijäämää koskevan menettelyn suosituksen aikaan tarpeelliseksi katsottujen toimenpiteiden mukaista määrää. Vakausohjelmassa ennustetaan, että alijäämä vastaa vuonna 2015 liiallista alijäämää koskevan menettelyn suositusta, mutta komission yksiköiden kevään 2014 talousennusteessa alijäämän ennustetaan olevan 3,1 prosenttia suhteessa BKT:hen.

               (11)

               Lisäksi komission talousennusteen mukaan julkisen talouden vakauttamistoimien odotetaan jäävän jonkin verran neuvoston vuodeksi 2015 suosittelemasta tasosta mitattuna niin rakenteellisen alijäämän (korjattuna) muutoksena kuin toteuttavien päätösperäisten toimenpiteiden vaikutuksena. Neuvosto katsoo vakausohjelman arvioinnin ja komission ennusteen perusteella asetuksen (EY) N:o 1466/97 mukaisesti, että vuonna 2014 ja sen jälkeen on toteutettava lisää toimia, jotta voidaan varmistaa liiallista alijäämää koskevassa menettelyssä annetun suosituksen täysimääräinen noudattaminen, myös edellytetyt rakenteelliset toimet.

               (12)

               Slovenian parlamentti hyväksyi finanssipoliittisten sääntöjen osalta vuonna 2013 perustuslaillisen perustan julkisen talouden rakenteellista rahoitusasemaa / ylijäämää koskevalle säännölle. Tarvittava täytäntöönpanolainsäädäntö, eli finanssipoliittisia sääntöjä koskeva laki, joka oli määrä antaa marraskuuhun 2013 mennessä, on kuitenkin vielä antamatta. Tarvittava oikeusperusta on vahvistettava erityisesti siksi, että voidaan määrittää toimivan finanssipoliittisen neuvoston rooli, tehtävät ja riippumattomuus. Jos kaikkiin talousarviovarojen käyttäjiin kohdistuva, keskeistä terveydenhuollon menoluokkaa koskeva kattava menojen tarkastelu saatetaan nopeasti päätökseen, voitaisiin kartoittaa toimenpiteet, jotka ovat tarpeen julkisen talouden vakauttamiseksi, ja vaihtoehdot tuloksellisuuden ja kustannustehokkuuden parantamiseksi.

               (13)

               Vuonna 2013 suositettiin, että Slovenia vahvistaisi eläkejärjestelmän pitkän aikavälin kestävyyttä ja lisää pitkäaikaishoidon tuloksellisuutta, kustannustehokkuutta ja laatua. Slovenia on edistynyt vain vähän tämän suosituksen noudattamiseksi toteutetuissa toimenpiteissä. Vuoden 2012 eläkeuudistuksen arviointi saatiin valmiiksi huhtikuussa 2014, ja ensimmäiset tulokset ovat myönteisiä. Vaikka osa julkisen talouden säästöistä on toteutunut, eläkkeiden taso ei ole muuttunut. Slovenialla on keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä suuria julkisen talouden kestävyyteen liittyviä riskejä, jotka johtuvat pääasiassa Slovenian väestönkehitykseen perustuvasta ikäsidonnaisten menojen kasvusta. Tämän vuoksi eläke- ja pitkäaikaishoitojärjestelmiä on uudistettava keskipitkällä aikavälillä, jotta kokonaismenoja voidaan vakauttaa keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä ja varmistaa samalla eläkkeiden riittävyys sekä pitkäaikaishoidon saatavuus. Viranomaiset suunnittelevat laativansa kattavaa eläkeuudistusta koskevan ehdotuksen. Pitkäaikaishoidon uudistusta koskeva alustava hahmotelma hyväksyttiin vuoden 2013 lopussa, ja siihen liittyvä lainsäädäntö on tarkoitus antaa vuoden 2014 loppuun mennessä. Riskinä on kuitenkin, että uudistus ei pääse etenemään meneillään olevan sairausvakuutusjärjestelmän uudelleenjärjestelyn viivästysten vuoksi.

               (14)

               Työmarkkinoiden tilanne on heikentynyt. Vuonna 2013 työttömyysaste oli 10,3 prosenttia ja nuorisotyöttömyys kohosi 21,6 prosenttiin. Työelämän tai koulutuksen ulkopuolella olevien nuorten osuus kasvoi 2,1 prosenttiyksikköä vuosien 2011 ja 2013 välisenä aikana. Vuonna 2013 hyväksytyn työmarkkinauudistuksen arviointi osoittaa, että vakituisten ja määräaikaisten työsopimusten välinen segmentoituminen on vähenemässä, mutta muiden väliaikaisten työsopimustyyppien käyttö lisääntynyt. Ikääntyneiden ja nuorten palkkaamiseen myönnettävien kannustimien vaikutukset eivät ole vielä selkeät. Työmarkkinoiden segmentoitumiseen puututaan myös sääntelemällä paremmin opiskelijoiden työntekoa. Uuden lain säätämisprosessi on vielä kesken, ja edelleen on epävarmaa, korjataanko sillä riittävällä tavalla aikaisempien sääntöjen puutteet. Hallitus on edistynyt vain vähän viimevuotisen, vähimmäispalkkaa koskevan suosituksen noudattamisessa. Vähimmäispalkkaan tehdään edelleen ainoastaan inflaatiokehitykseen perustuvia indeksikorjauksia, vaikka vähimmäispalkkalain perusteella korjauksissa voitaisiin ottaa huomioon myös muita taloudellisia kriteerejä. Tuloksellisten räätälöityjen aktiivisten työmarkkinatoimenpiteiden kehittämisessä ja työntekijöiden ammattitaidon ja työmarkkinoiden tarpeiden yhteensopivuuden parantamisessa on edistytty vain vähän.

               (15)

               Hallitus on edistynyt merkittävästi niiden suositusten noudattamisesta, jotka liittyvät pankkialan vakauteen. Se on toteuttanut uskottavan omaisuuserien laadun tarkastelun ja stressitestin, nopeita pääomitusjärjestelyjä ja siirtänyt järjestämättömät luotot pankkien varainhoitoyhtiölle. Työtä kuitenkin riittää vielä paljon, ja on toteutettava määrätietoisia toimia pankkisektorin kattavan strategian viimeistelemiseksi ja panemiseksi täytäntöön joulukuussa 2013 esitetyllä tavalla. Strategian osa-alueita ovat pankkisektorin uudelleenjärjestely, yksityistäminen ja tehostettu valvonta. Pankkien järjestämättömien luottojen määrä on edelleen suuri. Sen vuoksi on tärkeää, että pankit kehittävät sisäisiä valmiuksiaan järjestämättömien luottojen hoitamiseen, myös vahvistamalla sisäisiä omaisuudenhoito- ja uudelleenjärjestely-yksiköitä, jotta voidaan nopeuttaa järjestämättömien luottojen käsittelyä, maksimoidaan samalla takaisinperintäarvo ja säilytetään elinkelpoinen liiketoiminta. Uusien järjestämättömien luottojen mahdolliset siirrot pankkien varainhoitoyhtiölle on suunniteltava huolellisesti, jotta voidaan edistää yritysluottojen nopeaa ja tehokasta uudelleenjärjestelyä erityisesti monimutkaisten toisiinsa sidoksissa olevien konserniluottojen tapauksessa. Slovenian odotetaan laativan pankkien varainhoitoyhtiölle kattava hallinto- ja liiketoimintasuunnitelma, jossa määritellään sen lunastustavoitteet. Omaisuuserien laadun tarkastelusta ja stressitestistä saatujen kokemusten perusteella on tarpeen toteuttaa uusia ratkaisevia toimenpiteitä kaikkien pankkien ja erityisesti edelleen valtion omistuksessa olevien pankkien hallinnoinnin ja valvonnan parantamiseksi. On kehitettävä niiden riskienhallintaa ja luotonantoprosesseja sekä parannettava tietojen laatua ja saatavuutta, jotta voidaan vähentää järjestämättömien luottojen määrää ja hillitä tulevia riskejä.

               (16)

               Hallitus on edistynyt vain vähän valtionyhtiöiden hallinnointi- ja ohjausjärjestelmää koskevien suositusten noudattamisessa. Valtionyhtiöt tuottavat kuudesosan koko arvonlisästä ja muodostavat monimutkaisen ristiinomistuksia sisältävän verkoston, joka koostuu kotimaisista pankeista, vakuutuskonserneista ja finanssisektorin ulkopuolisista yrityksistä. Valtion vaikutusvallan taso aiheuttaa merkittäviä riskejä julkiselle taloudelle sekä suoraan että välillisesti takauksiin liittyvien vastuiden muodossa. Valtionyhtiöiden johdonmukainen hallinnointistrategia yhdessä niiden parannetun hallinnointi- ja ohjausjärjestelmän kanssa loisi suotuisamman ympäristön suorien ulkomaisten sijoitusten houkuttelemiselle maahan. Vaikka ensimmäiset askeleet otettiin laatimalla toukokuussa 2013 alustava luettelo 15 yrityksestä, jotka on tarkoitus yksityistää nopeutetussa aikataulussa, edistyminen on toistaiseksi ollut vaihtelevaa ja riski siitä, että määräaikoja ei pystytä noudattamaan, on merkittävä. Huhtikuussa 2014 annettiin viivästyneesti uutta lainsäädäntöä, jolla tuetaan Slovenian valtion holdingyhtiötä, jonka tehtävänä on vakauttaa valtion omistajuuden hallinnointia. Kattavaa strategiaa ja ydinliiketoimintaan kuuluvien ja kuulumattomien omaisuuserien, myös yksityistettäviksi suunniteltujen, täsmällistä luokittelua odotetaan. Slovenian on määritettävä ja toteutettava asianmukaiset toimenpiteet, joilla varmistetaan uudelleenjärjestelyprosessin eteneminen ja sen päämäärien saavuttaminen, muun muassa maksimoimalla takaisinperintäarvo luotonantajille ja laatimalla luettelo kiireellisimmistä uudelleenjärjestelytapauksista, jotta ne saadaan hoidettua nopeasti.

               (17)

               Maksukyvyttömyysmenettelyjä sääntelevää kehystä muutettiin vuonna 2013, jotta voitaisiin helpottaa järjestämättömien luottojen oikea-aikaista käsittelyä, mutta uutta kehystä ei ole juurikaan testattu. Suuri velkaantuneisuus ja rahoitusvaikeudet ovat rajoittaneet yrityssektorin valmiuksia investoida uusiin hankkeisiin. Kiireellisesti tarvittava yrityssektorin rahoituksen ja toiminnan uudelleenjärjestely ei ole vielä käynnistynyt laajassa mittakaavassa. Pankkijärjestelmän eri luottoriskeistä on saatava kokonaiskuva, jotta voidaan nopeuttaa järjestämättömien luottojen käsittelyä ja helpottaa uudelleenjärjestelyneuvotteluja erityisesti monimutkaisten toisiinsa sidoksissa olevien konserniluottojen tapauksessa. Kaikkien sidosryhmien kokeneista edustajista koostuva keskitetty työryhmä voisi tukea ja vauhdittaa tätä prosessia. Useiden meneillään olevien kiireellisten tapausten nopea ja tehokas loppuunsaattaminen pankkien varainhoitoyhtiön johdolla on sitä ennen olennaisen tärkeää.

               (18)

               Slovenian suorien ulkomaisten sijoitusten määrä on potentiaalistaan huolimatta unionin alhaisimpia (34,1 prosenttia suhteessa BKT:hen, kun unionin keskiarvo vuonna 2012 oli 47,1 prosenttia suhteessa BKT:hen). Vaikka yksityistäminen ja yritysten uudelleenjärjestely tarjoavat monia uusia mahdollisuuksia yksityissijoittajille, on näyttöä siitä, että riittämättömästi kehittynyt liiketoimintaympäristö ja -kulttuuri estävät Sloveniaa hyödyntämästä sitä täysimääräisesti. Vuonna 2012 käynnistettiin säänneltyjä ammatteja koskevan sääntelyn purkamisprosessi, ja säänneltyjen ammattien lukumäärä on tähän mennessä laskenut 323 ammatista 262:teen. Säänneltyjä ammatteja koskevan sääntelyn purkaminen edelleen edistäisi kotimaisten ja ulkomaisten palveluntarjoajien määrän kasvua ja näin kilpailukyvyn paranemista. Liiketoimintaympäristön ja yritystoiminnan kehittämiseen tähtäävien toimenpiteiden johdonmukaisuutta voidaan lisätä. Euroopan investointi- ja rakennerahastojen kauden 2014–2020 tuleva älykäs erikoistumisstrategia tarjoaakin tilaisuuden keskittyä avaintoimiin, kuten kaupallistettavissa olevien innovatiivisten tuotteiden kehittämiseen.

               (19)

               Slovenia on aloittanut julkisen sektorin kattavaa uudistusta koskevien ehdotusten valmistelun (ehdotukset on tarkoitus hyväksyä tammikuussa 2015). Slovenian on tässä yhteydessä palautettava julkishallinnon toiminnan laadukkuus ja uskottavuus. Slovenia on edistynyt jonkin verran tuomioistuinlaitoksen laadun parantamisessa ja supistanut vireillä olevien asioiden määrää. Kauppa- ja siviilioikeudellisten asioiden hallinnoinnin uudistus on parantanut tuomioistuinjärjestelmän toimintaa. Viimeaikainen myönteinen kehitys siviili- ja kauppaoikeudellisissa riita-asioissa on jatkunut.

               (20)

               Komissio on laatinut eurooppalaisen ohjausjakson puitteissa kattavan analyysin Slovenian talouspolitiikasta. Se on arvioinut kansallisen uudistusohjelman ja vakausohjelman. Se on ottanut huomioon ei vain niiden merkityksen Slovenian finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta vaan myös sen, ovatko ne EU:n sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska unionin yleistä talouden ohjausta on tarpeen tehostaa antamalla unionin tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin. Eurooppalaisen ohjausjakson yhteydessä annetut komission suositukset ilmenevät jäljempänä esitettävistä suosituksista 1–8.

               (21)

               Neuvosto on tutkinut vakausohjelman tämän arvioinnin perusteella, ja sen lausunto (6) ilmenee erityisesti jäljempänä esitettävästä suosituksesta 1.

               (22)

               Neuvosto on tutkinut kansallisen uudistusohjelman ja vakausohjelman komission perusteellisen tarkastelun ja tämän arvioinnin perusteella. Asetuksen (EU) N:o 1176/2011 6 artiklan nojalla annetut neuvoston suositukset ilmenevät jäljempänä esitettävistä suosituksista 1–8.

               (23)

               Komissio on eurooppalaisen ohjausjakson osana analysoinut myös koko euroalueen talouspolitiikkaa. Neuvosto on antanut tämän perusteella erityisiä suosituksia jäsenvaltioille, joiden rahayksikkö on euro (7). Koska Slovenian rahayksikkö on euro, sen olisi myös varmistettava, että kyseiset suositukset pannaan täytäntöön täysimääräisesti ja oikea-aikaisesti,

         SUOSITTAA, että Slovenia toteuttaa vuosina 2014 ja 2015 toimia, joilla se:

               1.

               vahvistaa julkisen talouden strategiaa riittävästi täsmennetyin rakenteellisin toimenpitein vuonna 2014 ja sen jälkeen, jotta varmistetaan liiallisen alijäämän korjaaminen kestävällä tavalla vuoteen 2015 mennessä toteuttamalla liiallista alijäämää koskevan menettelyn yhteydessä annetussa neuvoston suosituksessa täsmennetty rakenteellinen sopeutus; julkisen talouden epätasapanotilojen kestävä korjaaminen edellyttää kunnianhimoisten rakenneuudistusten uskottavaa toteuttamista, jotta voidaan lisätä sopeutuskapasiteettia, vauhdittaa kasvua ja parantaa työllisyyttä; jatkaa liiallisen alijäämän korjaamisen jälkeen rakenteellista sopeutusta, joka on vuositasolla vähintään 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen ja suotuisissa taloudellisissa olosuhteissa tätä enemmän, tai varmistaa, että velkasääntöä noudatetaan, jotta julkisen talouden korkea velkasuhde saadaan kestävälle lasku-uralle; lisää finanssipolitiikan uskottavuutta, saattaa päätökseen julkisen talouden rakenteellista rahoitusasemaa / ylijäämää koskevan säännön hyväksymisprosessin, tekee keskipitkän aikavälin julkisen talouden kehyksestä sitovan, laaja-alaisen ja läpinäkyvän ja vahvistaa tarvittavan oikeusperustan toimivalle finanssipoliittiselle neuvostolle määrittelemällä sen tehtävät talousarviomenettelyssä, ja ottamalla mahdollisimman pian käyttöön selkeät menettelyt talousarvion toteutuksen valvomiseksi; käynnistää vuoteen 2014 mennessä terveydenhuoltomenojen kattavan tarkastelun, joka kattaa keskus- ja paikallishallinnon tasot, talousarviovarojen suorat ja välilliset käyttäjät sekä kunnalliset yleishyödyllisten ja muiden palvelujen tarjoajat, jotta julkisen talouden menoissa voidaan säästää vuonna 2015 ja sen jälkeen;

               2.

               sopii julkisen kuulemisen tulosten perusteella toimenpiteistä, joilla eläkejärjestelmän kestävyys ja eläkkeiden riittävyys vuoden 2020 jälkeen varmistetaan; näihin toimenpiteisiin olisi sisällyttävä avainparametrien mukauttaminen, kuten lakisääteisen eläkeiän sitominen elinajanodotteen kehitykseen ja eläkejärjestelmän toiseen pilariin tehtäviin yksityisiin maksuosuuksiin kannustaminen; hillitsee ikäsidonnaisia pitkäaikaishoidon menoja kohdistamalla etuudet niitä eniten tarvitseviin ja siirtämällä painopiste laitoshoidosta kotihoitoon;

               3.

               kehittää vuoden 2014 loppuun mennessä työmarkkinaosapuolia kuultuaan ja kansallisten käytäntöjen mukaisesti laaja-alaisen työmarkkinasopimuksen, jolla varmistetaan, että palkkakehitys, myös vähimmäispalkka, tukee kilpailukykyä, kotimaista kysyntää ja työpaikkojen luomista; määrittää uudelleen vähimmäispalkan muodostumisen ja tarkistaa sen indeksikorjausjärjestelmää; toteuttaa toimenpiteitä segmentoitumisen vähentämiseksi edelleen, erityisesti tehostamalla kannustimia nuorten ja ikääntyneiden työntekijöiden työllistämiseen ja edistämällä siviilioikeudellisten sopimusten käyttöä; antaa opiskelijoiden työntekoa koskevan lain; asettaa etusijalle työvoimapalveluiden käyttäjiksi rekisteröitymättömien nuorten tavoittamisen varmistamalla riittävät julkisten työvoimapalvelujen valmiudet; parantaa matalan osaamistason työntekijöiden ja ikääntyneiden työntekijöiden työllisyyttä, mukauttaa työskentely-ympäristöä edistämään pidempiä työuria ja keskittää voimavaroja räätälöityihin aktiivisiin työmarkkinapoliittisiin toimenpiteisiin ja parantaa niiden tuloksellisuutta; parantaa työntekijöiden ammattitaidon ja työmarkkinoiden tarpeiden yhteensopivuutta lisäämällä keskeisten ammatillisten koulutus- ja harjoitteluohjelmien houkuttelevuutta ja kehittämällä edelleen yhteistyötä keskeisten sidosryhmien kanssa työmarkkinoiden tarpeiden arvioinnissa;

               4.

               saattaa loppuun NKBM-pankin yksityistämisen vuonna 2014 suunnitelmien mukaisesti, valmistelee Abanka-pankkia yksityistettäväksi vuonna 2015, jatkaa valtiontukea saavien pankkien uudelleenjärjestelysuunnitelmien nopeaa toteuttamista ja pankkialan tarvittavaa vakautusta; hyödyntää omaisuuserien laadun tarkastelun ja stressitestin tuloksia viimeistelläkseen elokuussa 2014 kattavan toimintaohjelman, johon sisältyy erityistoimenpiteitä hallinnoinnin, riskienhallinnan, luontoantoprosessin sekä tietojen laadun ja saatavuuden parantamiseksi; parantaa pankkien valmiuksia selvittää järjestämättömät luotot vahvistamalla sisäisiä omaisuudenhoito- ja uudelleenjärjestely-yksiköitä; selventää pankkien varainhoitoyhtiön toimeksiantoa julkaisemalla syyskuuhun 2014 mennessä kattavan hallinto- ja liiketoimintasuunnitelman, jossa kuvaillaan yksityiskohtaisesti sen roolia omaisuuseriensä uudelleenjärjestelyssä, lunastustavoitteita, talousarvioita, omaisuudenhoitosuunnitelmia ja odotettuja tuottoja ja varmistetaan samalla riittävät resurssit;

               5.

               jatkaa vuonna 2013 ilmoitettuja yksityistämisiä aikataulun mukaisesti; laatii Slovenian valtion holdingyhtiötä koskevan strategian, johon sisältyy omaisuuserien selkeä luokittelu, vuonna 2014 annetun Slovenian valtion holdingyhtiötä koskevan lain aikataulun ja määritelmien mukaisesti; sitoutuu marraskuuhun 2014 mennessä lyhyen aikavälin (yhdestä kahteen vuotta) divestointisuunnitelmaan määrättyjen hyvin kohdennettujen omaisuuserien osalta ja selkeää aikataulua noudattaen; saattaa holdingyhtiön täysin toimintakykyiseksi hoitamaan valtion omistukseen jäänyttä omaisuutta ja divestoimaan omaisuudenhoitosäännösten mukaisesti korvamerkityt omaisuuserät lakisääteisessä määräajassa; hyväksyy ja panee täytäntöön syyskuuhun 2014 mennessä valtionyhtiöiden hallinnointi- ja ohjausjärjestelmää koskevat säännökset, joilla varmistetaan niiden ammattimainen, läpinäkyvä ja riippumaton johtaminen;

               6.

               viimeistelee vuoden 2014 loppuun mennessä yritysten uudelleenjärjestelyä koskevan yleissuunnitelman, joka sisältää selkeät painopisteet ja tuloksellisen täytäntöönpanoprosessin; perustaa yritysten uudelleenjärjestelyä käsittelevän keskitetyn työryhmän seuraamaan ja koordinoimaan koko uudelleenjärjestelyprosessia, tarjoamaan tarvittavaa asiantuntemusta, ohjeistusta ja neuvontaa ja edistämään kaikkien asianomaisten sidosryhmien välistä neuvotteluprosessia; laatii luettelon kiireellisimmistä uudelleenjärjestelytapauksista ja maksimoi takaisinperintäarvon luotonantajille; edistää uudelleenjärjestelyprosessiin osallistuvien sidosryhmien käytettävissä olevien oikeudellisten mekanismien ja kansainvälisten parhaiden käytäntöjen hyödyntämistä; arvioi viimeaikaisia maksukyvyttömyyslainsäädännön muutoksia syyskuuhun 2014 mennessä, jotta se olisi valmis ottamaan käyttöön tarvittavat lisätoimenpiteet; lyhentää edelleen oikeudenkäyntien kestoa ensimmäisessä oikeusasteessa käsiteltävissä siviili- ja kauppaoikeudellisissa asioissa, mukaan lukien maksukyvyttömyyslainsäädännön piiriin kuuluvat asiat, ja vähentää vireillä olevien asioiden, erityisesti täytäntöönpano- ja maksukyvyttömyysasioiden, määrää;

               7.

               vähentää yritystoiminnan harjoittamisen esteitä Sloveniassa talouden kehityksen kannalta keskeisillä aloilla, jotta maasta tulisi houkuttelevampi kohde suorille ulkomaisille sijoituksille, erityisesti nopeuttamalla säänneltyjen ammattien vapauttamista ja vähentämällä hallinnollista rasitetta, myös sujuvoittamalla lupamenettelyjä; varmistaa kilpailuviranomaisen riittävä taloudellinen riippumattomuus ja lisää sen institutionaalista riippumattomuutta; yhdenmukaistaa painopisteitä ja varmistaa johdonmukaisuuden vuoden 2011 tutkimus- ja innovaatiostrategian ja vuoden 2013 teollisuuspoliittisen strategian sekä tulevien älykkään erikoistumisstrategian ja liikennestrategian välillä, jotta varmistetaan niiden nopea toteuttaminen ja tulosten arviointi;

               8.

               toteuttaa korruption torjumiseksi tehokkaita toimenpiteitä, joilla lisätään läpinäkyvyyttä ja vastuullisuutta ja otetaan käyttöön ulkoiset tulosten arviointi- ja laadunvalvontamenettelyt.

      Tehty Brysselissä 8 päivänä heinäkuuta 2014.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         P. C. PADOAN

      (1)  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  EUVL L 306, 23.11.2011, s. 25.

      (3)  Pidetty voimassa vuodelle 2014 jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista 6 päivänä toukokuuta 2014 annetulla neuvoston päätöksellä 2014/322/EU (EUVL L 165, 4.6.2014, s. 49).

      (4)  EUVL C 217, 30.7.2013, s. 75.

      (5)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 473/2013, annettu 21 päivänä toukokuuta 2013, alustavien talousarviosuunnitelmien seurantaa ja arviointia sekä euroalueen jäsenvaltioiden liiallisen alijäämän tilanteen korjaamisen varmistamista koskevista yhteisistä säännöksistä (EUVL L 140, 27.5.2013, s. 11).

      (6)  Asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti.

      (7)  Katso tämän virallisen lehden sivu 141


Avis juridique important

|

52004SC0813

Komission lausunto liiallisen alijäämän olemassaolosta Kreikassa - Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 104 artiklan 5 kohdan soveltaminen  /* SEK/2004/0813 lopull. */

KOMISSION LAUSUNTO liiallisen alijäämän olemassaolosta Kreikassa - Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 104 artiklan 5 kohdan soveltaminenPERUSTELUTKomissio julkisti 7. huhtikuuta 2004 kevään 2004 talousennusteensa [1]. Talousennusteessa otettiin huomioon Kreikan 30. maaliskuuta 2004 toimittamat korjatut tiedot, joita Eurostat ei kuitenkaan ole vahvistanut, ja sen mukaan vuonna 2003 julkisen talouden alijäämä oli 2,95 prosenttia suhteessa BKT:hen. Eurostat ja Kreikan viranomaiset olivat yhteydessä toisiinsa huhtikuun lopussa, minkä jälkeen Kreikan viranomaiset toimittivat 4. toukokuuta uuden tarkistetun ilmoituksen. Sen mukaan alijäämää oli vuonna 2003 3,2 prosenttia suhteessa BKT:hen, mikä ylittää perustamissopimuksessa asetetun kolmen prosentin viitearvon suhteessa BKT:hen ja on huomattavasti vuoden 2002 alijäämää (1,5 prosenttia suhteessa BKT:hen) suurempi. Lisäksi julkisen velan määrä on 103,0 prosenttia suhteessa BKT:hen, jolloin perustamissopimuksessa asetettu 60 prosentin viitearvo ylittyy selvästi. Komissio aloitti 19. toukokuuta 2004 näiden tietojen perusteella Kreikan liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn hyväksymällä perustamissopimuksen 104 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun kertomuksen [2].[1]  Komission kevään 2004 talousennuste on saatavilla Internetissä osoitteessa http://europa.eu.int/comm/economy_finance/publications/european_economy/2004/ee204en.pdf.[2]  Kertomuksen koko teksti on saatavilla Internetissä osoitteessa http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/procedures_en.htm.Liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn täytäntöönpanoon sovelletaan EY:n perustamissopimuksen 104 artiklaa ja liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn täytäntöönpanon nopeuttamisesta ja selkeyttämisestä annettua neuvoston asetusta (EY) N:o 1467/97, joka on osa vakaus- ja kasvusopimusta [3].[3]  EYVL L 209, 2.8.1997.Komission antamassa perustamissopimuksen 104 artiklan 3 kohdan mukaisessa kertomuksessa todetaan, että se osa 3,2 prosentin suuruisesta julkisen talouden alijäämästä, joka ylitti perustamissopimuksessa asetetun 3 prosentin viitearvon suhteessa BKT:hen vuonna 2003, ei johtunut vakaus- ja kasvusopimuksessa tarkoitetusta epätavallisesta tapahtumasta, johon Kreikan viranomaiset eivät olisi voineet vaikuttaa. Se ei johtunut myöskään talouden jyrkästä laskusuhdanteesta, joka on määritelty kyseisessä sopimuksessa kokonaistuotannon vuotuisena vähintään 2 prosentin laskuna. Alijäämä syntyi päin vastoin erittäin voimakkaan kasvun tilanteessa, sillä kokonaistuotanto kasvoi 4,2 prosenttia vuonna 2003 ja positiivinen tuotantokuilu suhteessa BKT:hen oli noin 1,5 prosenttia. Julkisen talouden alijäämän kehitys poikkeaa joulukuussa 2002 julkaistussa tarkistetussa vakausohjelmassa vahvistetusta 0,9 prosentin tavoitteesta. Alijäämän huomattavan kasvun syynä ovat kertaluonteiset tekijät (olympiakisojen valmisteluun liittyvien menojen ylittyminen ja korvaukset säästä johtuvista vahingoista), suunniteltua suuremmat muut kuin korkomenot (tulonsiirrot ja julkisen sektorin palkat) ja valtion tulojen vaje (alv, tuloverot ja postisäästöpankin valtiolle suorittaman maksun uudelleenluokittelu rahoitustoimeksi). Kertomuksessa todettiin, että jos lisätoimenpiteitä ei toteuteta, julkisen talouden alijäämä todennäköisesti kasvaa vuonna 2004 ja pysyy yli 3 prosentissa suhteessa BKT:hen.Komission kevään ennusteisiin perustuvassa kertomuksessa todettiin, että julkinen velka oli vuonna 2003 103 prosenttia suhteessa BKT:hen eli selvästi yli perustamissopimuksessa asetetun 60 prosentin viitearvon. Lisäksi komissio arvioi velan vähenevän vuonna 2004 vain marginaalisesti 102,8 prosenttiin suhteessa BKT:hen. Luku on suurempi kuin Kreikan viranomaisten 4. toukokuuta 2004 ilmoittama 98,3 prosenttia suhteessa BKT:hen. Kertomuksessa todettiin, että sekä suuri julkinen velka että sen hidas väheneminen ovat huolestuttavia, erityisesti aikana, jolloin nimellinen kasvu on nopeaa ja positiivinen tuotantokuilu kasvaa.EY:n perustamissopimuksen 104 artiklan 4 kohdassa määrätään, että "114 artiklassa tarkoitettu komitea (talous- ja rahoituskomitea) antaa lausunnon komission kertomuksesta". Komitea antoi 2. kesäkuuta 2004 lausuntonsa, jossa yhdyttiin komission arvioon. Komitea oli erityisesti sitä mieltä, että julkisen talouden kehitys Kreikassa vuonna 2003 osoitti sillä olevan liiallista alijäämää molempien 104 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen alijäämän arviointiperusteiden mukaan. Muiden merkityksellisten seikkojen, erityisesti keskipitkän aikavälin julkisen talouden rahoitusaseman ja julkisten investointien tarkastelu ei muuttanut itse arviointiperusteisiin perustuvaa arviota. Komitea katsoi myös, että nykyisen politiikan ja talouden kasvunäkymien perusteella julkisen talouden alijäämä ylittää perustamissopimuksessa asetetun viitearvon myös vuonna 2004 ja että julkinen velka ylittää edelleen selvästi perustamissopimuksessa asetetun viitearvon eli 60 prosenttia suhteessa BKT:hen. Komitea katsoi, että sekä suuri julkinen velka että sen hidas väheneminen ovat huolestuttavia, erityisesti aikana, jolloin nimellinen kasvu on nopeaa ja positiivinen tuotantokuilu kasvaa.Tarkasteltuaan kaikkia kertomuksessaan esitettyjä näkökohtia ja ottaen huomioon talous- ja rahoituskomitean lausunnon komissio katsoo, että Kreikassa on liiallinen julkisen talouden alijäämä. Tämä lausunto, jonka komissio antoi 24. kesäkuuta 2004, toimitetaan täten neuvostolle perustamissopimuksen 104 artiklan 5 kohdan mukaisesti. Komissio suosittaa, että neuvosto tekee perustamissopimuksen 104 artiklan 6 kohdan mukaisesti komission lausunnon mukaisen päätöksen. Lisäksi komissio antaa neuvostolle perustamissopimuksen 104 artiklan 7 kohdan nojalla suosituksen Kreikalle osoitettavasta neuvoston suosituksesta liiallisen alijäämän tilanteen lopettamiseksi.KOMISSION LAUSUNTO liiallisen alijäämän olemassaolosta Kreikassa - Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 104 artiklan 5 kohdan soveltaminenYLEISET NÄKÖKOHDATEY:n perustamissopimuksen 104 artiklan mukaan jäsenvaltioiden on vältettävä liiallisia julkistalouden alijäämiä. Liiallisia alijäämiä koskeviin päätöksiin sovelletaan perustamissopimuksen 104 artiklassa määriteltyä liiallisia alijäämiä koskevaa menettelyä ja liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn täytäntöönpanon nopeuttamisesta ja selkeyttämisestä annettua neuvoston asetusta (EY) N:o 1467/97, joka on osa vakaus- ja kasvusopimusta.Perustamissopimuksen 104 artiklan 2 kohdan määräysten mukaisesti komissio valvoo jäsenvaltioiden talousarviotilanteen ja julkisen velan määrän kehitystä vakavien virheiden tunnistamiseksi. Komission on tarkasteltava erityisesti talousarviota koskevan kurinalaisuuden noudattamista kahden arviointiperusteen pohjalta, jotka ovat ennakoitu tai toteutunut julkistalouden alijäämä suhteessa bruttokansantuotteeseen (BKT) ja julkisen velan suhde BKT:hen. Komissio laatii näitä muuttujia koskevat tilastotiedot jäsenvaltioiden toimittamien raporttien perusteella.Komissio laatii perustamissopimuksen 104 artiklan 3 kohdan mukaisesti kertomuksen, jos jäsenvaltio ei täytä 104 artiklan 2 kohdan jommankumman tai kummankaan arviointiperusteen mukaisia vaatimuksia, tai jos komissio katsoo, että jäsenvaltiossa on liiallisen alijäämän riski, vaikka arviointiperusteiden mukaiset vaatimukset täyttyvät. Komission kertomuksessa otetaan perustamissopimuksen 104 artiklan 3 kohdan mukaisesti huomioon myös se, ylittääkö julkisen talouden alijäämä julkiset investointimenot, sekä muut merkitykselliset tekijät, kuten jäsenvaltion keskipitkän aikavälin taloudellinen tilanne ja julkisen talouden rahoitusasema. Komissio antoi 19. toukokuuta 2004 tällaisen Kreikkaa koskevan kertomuksen Kreikan viranomaisten 4. toukokuuta 2004 ilmoittamien vuotta 2003 koskevien tietojen ja komission kevään 2004 talousennusteen perusteella.Talous- ja rahoituskomitea antoi 2. kesäkuuta 2004 perustamissopimuksen 104 artiklan 4 kohdan mukaisen lausunnon komission kertomuksesta.Katsoessaan, että jäsenvaltiossa on tai siellä voi ilmetä liiallinen alijäämä, komissio antaa perustamissopimuksen 104 artiklan 5 kohdan määräysten mukaisesti asiasta neuvostolle lausunnon. Jotta voitaisiin päätellä, onko jäsenvaltiossa tai voiko siellä ilmetä liiallinen alijäämä, komissio pitää tärkeänä seuraavien seikkojen ottamista huomioon: i) sen omassa kertomuksessa esitetyt päätelmät siitä, jäävätkö perustamissopimuksen 104 artiklan 2 kohdan jommankumman tai kummankin arviointiperusteen mukaiset vaatimukset kyseisen jäsenvaltion osalta täyttymättä, ja onko 104 artiklan 3 kohdassa mainituilla muilla tekijöillä merkitystä tässä suhteessa, ja ii) talous- ja rahoituskomitean lausunto komission kertomuksesta. Komissio on tehnyt näiden seikkojen perusteella Kreikkaa koskevia huomioita.KREIKKAA KOSKEVAT HUOMIOT1. Julkisen talouden alijäämä oli 3,2 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2003 ja ylitti näin ollen perustamissopimuksen mukaisen 3 prosentin viitearvon suhteessa BKT:hen. Se kasvoi merkittävästi vuoteen 2002 verrattuna, jolloin alijäämä oli 1,5 prosenttia suhteessa BKT:hen. Rahoitusaseman huonontuminen vuonna 2003 edelliseen vuoteen verrattuna johtui valtion talouden rahoitusaseman voimakkaasta heikkenemisestä.2. Osa, joka ylitti kolmen prosentin viitearvon suhteessa BKT:hen vuonna 2003 ei johdu vakaus- ja kasvusopimuksessa tarkoitetusta epätavallisesta tapahtumasta, johon Kreikan viranomaiset eivät olisi voineet vaikuttaa, eikä talouden jyrkästä laskusuhdanteesta, joka on määritelty kyseisessä sopimuksessa kokonaistuotannon vähintään 2 prosentin laskuna. Alijäämä syntyi päin vastoin erittäin voimakkaan kasvun tilanteessa, sillä kokonaistuotanto kasvoi 4,2 prosenttia vuonna 2003 ja positiivinen tuotantokuilu suhteessa BKT:hen oli noin 1,5 prosenttia.3. Vuonna 2003 julkisen talouden alijäämä suhteessa BKT:hen on 2,3 prosenttia suurempi kuin tavoite, joka ilmoitettiin marraskuussa 2002 vuoden 2003 talousarviota esitettäessä. Huomattavan kasvun syynä ovat ensinnäkin poikkeukselliset tekijät (olympiakisojen valmisteluun liittyvien menojen ylittyminen ja korvaukset säästä johtuvista vahingoista), toiseksi suunniteltua suuremmat muut kuin korkomenot (tulonsiirrot ja julkisen sektorin palkat) ja kolmanneksi valtion tulojen vaje (alv, tuloverot ja postisäästöpankin valtiolle suorittaman maksun uudelleenluokittelu rahoitustaloustoimeksi). Koska positiivinen tuotantokuilu on 1,5 prosenttia, 0,8 prosenttia suurempi kuin vuonna 2002, rahoitusaseman äkillistä heikkenemistä ei voida selittää suhdannetekijöillä. Arvioitu suhdannetasoitettu alijäämä kasvoi vuonna 2003 3,9 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuoden 2002 1,7 prosentista suhteessa BKT:hen. Samana aikana perusylijäämä väheni 4,7 prosentista 2,5 prosenttiin. Suhdannetasoitetun alijäämän voimakas kasvu on merkki myötäsyklisestä ja elvyttävästä finanssipolitiikan virityksestä.4. Julkisten investointien bruttomäärän osuus BKT:sta on viimeiset kuusi vuotta pysynyt suurempana kuin alijäämä suhteessa BKT:hen. Vuonna 2003 se oli 4,2 prosenttia suhteessa BKT:hen, mikä on enemmän kuin EU:n keskiarvo 2,3 prosenttia. On huomattava, että julkiset investoinnit suhteessa BKT:hen eivät supistuneet tänä aikana ja että vuoteen 2003 asti ne pysyivät huomattavasti korkeampina kuin julkisen talouden alijäämä suhteessa BKT:hen. Tilanteen on arvioitu pysyvän samanlaisena myös vuosina 2004-2005.5. Kreikan viranomaisten 4. toukokuuta 2004 toimittamien tietojen mukaan julkisen talouden alijäämän odotetaan laskevan vuonna 2004 2,9 prosenttiin suhteessa BKT:hen. Komissio arvioi kevään 2004 talousennusteessaan, että julkisen talouden alijäämä Kreikassa kasvaa vuonna 2004 3,2 prosenttiin suhteessa BKT:hen. Arvio perustuu olettamukseen, että politiikkaa ei muuteta, sekä maaliskuun lopulla ilmoitettuun vuoden 2003 alijäämään, joka oli 2,95 prosenttia suhteessa BKT:hen. Niinpä komission kevään 2004 talousennusteessa arvioitu julkisen talouden rahoitusaseman heikentyminen yhdessä arvioidun positiivisen tuotantokuilun kasvun jatkumisen (2,2 prosenttiin potentiaalisesta BKT:stä) kanssa osoittavat myötäsyklisen ja elvyttävän finanssipolitiikan virityksen jatkuvan. Komission kevään 2004 talousennusteen mukaan suhdannetasoitettu alijäämä kasvaa vuonna 4,1 prosenttiin suhteessa BKT:hen eli yhä kauemmas tasapainotilanteesta tai ylijäämästä. Jos uusia toimenpiteitä ei toteuteta, alijäämä ylittää edelleen perustamissopimuksessa asetetun 3 prosentin viitearvon suhteessa BKT:hen.6. Vuoden 2003 lopussa julkinen velka oli 103 prosenttia suhteessa BKT:hen. Se oli laskenut vuotta aikaisemmasta tasosta eli 104,7 prosentista ja ylitti selvästi viitearvon 60 prosenttia suhteessa BKT:hen. Tämä Eurostatin toukokuussa vahvistama luku oli ilmoitettu jo maaliskuussa ja sitä käyttivät sekä Kreikan viranomaiset että komissio arvioidessaan vuoden 2004 velkaa. Kreikan viranomaisten 4. toukokuuta 2004 toimittamien tietojen mukaan Kreikan velan odotetaan laskevan vuonna 2004 98,3 prosenttiin suhteessa BKT:hen. Komission kevään 2004 talousennusteen mukaan velan arvioidaan vähenevän vuonna 2004 vain marginaalisesti 102,8 prosenttiin, joka on edelleen selvästi yli perustamissopimuksessa asetetun 60 prosentin viitearvon.7. Tällä hetkellä julkista taloutta koskevien tietojen laatu on epävarma. Toukokuun 4. päivänä ilmoitettu alijäämä on vertailukelpoinen maaliskuun alussa ilmoitetun 1,7 prosentin suuruisen alijäämän kanssa. Viimeksi mainittu kuitenkin muutettiin saman kuukauden lopulla 2,95 prosentiksi suhteessa BKT:hen sen jälkeen, kun Kreikan uusi hallitus teki aloitteen laajasta julkistalouden tilinpidon tarkastuksesta. Koska perusteena oleviin tietoihin liittyy edelleen useita avoimia kysymyksiä, Kreikan viranomaiset ovat velvollisia ratkaisemaan useimmat niistä läheisessä yhteistyössä Eurostatin kanssa. Vaikka Eurostat vahvisti toukokuussa esitetyn ilmoituksen luvut, on selviä merkkejä siitä, että syyskuussa 2004 tavanomaista ilmoitusta tehtäessä vuotta 2003 ja sitä aiempia vuosia koskevia lukuja muutetaan uudelleen huomattavasti, alijäämien osalta miltei varmasti suuremmiksi. Tällaisten muutosten vuoksi vuoden 2004 alijäämää osoittavan luvun odotetaan kasvavan.PÄÄTELMÄSeurattuaan Kreikan julkisen talouden tilannetta ja erityisesti perustamissopimuksen 104 artiklan 2 kohdassa määrättyjen arviointiperusteiden noudattamista komissio päätti laatia EY:n perustamissopimuksen 104 artiklan 3 kohdan mukaisen kertomuksen. Tutkittuaan kyseisessä kertomuksessa esitetyt merkitykselliset tekijät ja otettuaan huomioon talous- ja rahoituskomitean lausunnon komissio katsoo, että Kreikalla on liiallinen alijäämä.


Tärkeä oikeudellinen huomautus

|

52008SC0381

Komission suositus neuvostolle Euroopan yhteisön osallistumisesta neuvotteluihin, joita käydään valtiosta toiseen tapahtuvaa ilman epäpuhtauksien kaukokulkeutumista koskevaan Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission yleissopimukseen liittyvään pysyviä orgaanisia yhdisteitä koskevaan pöytäkirjaan tehtävistä muutoksista  /* SEK/2008/0381 lopull. */

	[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |Bryssel 31.3.2008SEK(2008) 381 lopullinenKOMISSION SUOSITUS NEUVOSTOLLEEuroopan yhteisön osallistumisesta neuvotteluihin, joita käydään valtiosta toiseen tapahtuvaa ilman epäpuhtauksien kaukokulkeutumista koskevaan Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission yleissopimukseen liittyvään pysyviä orgaanisia yhdisteitä koskevaan pöytäkirjaan tehtävistä muutoksistaKOMISSION SUOSITUS NEUVOSTOLLEEuroopan yhteisön osallistumisesta neuvotteluihin, joita käydään valtiosta toiseen tapahtuvaa ilman epäpuhtauksien kaukokulkeutumista koskevaan Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission yleissopimukseen liittyvään pysyviä orgaanisia yhdisteitä koskevaan pöytäkirjaan tehtävistä muutoksistaA. PERUSTELUT1. YK:n Euroopan talouskomission valtiosta toiseen tapahtuvaa ilman epäpuhtauksien kaukokulkeutumista koskevan yleissopimuksen toimeenpaneva elin hyväksyi pysyviä orgaanisia yhdisteitä koskevan pöytäkirjan kesäkuussa 1998. Tässä pöytäkirjassa keskitytään tällä hetkellä 16 aineeseen, joihin kuuluu yksitoista torjunta-ainetta, kaksi teollisuuskemikaalia ja kolme tahatonta sivutuotetta. Lopullisena tavoitteena on eliminoida kaikki pysyvien orgaanisten yhdisteiden vuodot, päästöt ja hävikit. Pysyviä orgaanisia yhdisteitä koskeva pöytäkirja tuli voimaan 23. lokakuuta 2003. Pöytäkirjan on ratifioinut 29 osapuolta, mukaan luettuna Euroopan yhteisö ja 21 jäsenvaltiota.[1]2. Neuvosto teki 19. helmikuuta 2004 päätöksen pöytäkirjan tekemisestä Euroopan yhteisön puolesta[2]. Yhteisön hyväksymiskirja talletettiin 30. huhtikuuta 2004.3. Pöytäkirjan 14 artiklan mukaan jokainen osapuoli voi ehdottaa muutoksia pöytäkirjaan ja sen liitteisiin. Toimeenpanevassa elimessä kokoontuvat osapuolet käsittelevät muutosehdotukset. Muutosehdotuksen hyväksyminen edellyttää kokouksessa läsnä olevien osapuolten yksimielisyyttä.4. Toimeenpaneva elin valtuutti 13. joulukuuta 2007 pidetyssä 25. istunnossaan strategioita ja uudelleentarkastelua käsittelevän työryhmän (Working Group on Strategies and Review) neuvottelemaan pysyviä orgaanisia yhdisteitä koskevaan pöytäkirjaan liittyvistä muutosehdotuksista, jotka esiteltäisiin toimeenpanevan elimen 26. istunnossa joulukuussa 2008. Muutokset koskevat seuraavia seikkoja: i) aineisiin liittyvien säännösten suunniteltu uudelleenarviointi sekä parhaaseen käytettävissä olevaan tekniikkaan (BAT) ja päästöraja-arvoihin liittyvän pöytäkirjan säännösten mahdollinen tarkistus; ii) seitsemän ”uuden” aineen[3] sisällyttäminen pöytäkirjan liitteisiin ja iii) liitteiden muuttamista koskeva nopeutettu menettely.5. EY:n perustamissopimuksen 174 artiklan 1 kohdan mukaan yksi yhteisön ympäristöpolitiikan tavoitteista on sellaisten toimenpiteiden edistäminen kansainvälisellä tasolla, joilla puututaan alueellisiin tai maailmanlaajuisiin ympäristöongelmiin. Tämän tavoitteen saavuttamiseksi yhteisö voi tehdä sopimuksia kolmansien osapuolten kanssa EY:n perustamissopimuksen 175 ja 300 artiklan mukaisesti.6. Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 300 artiklan 1 kohdan mukaan tapauksissa, joissa tehdään yhteisön ja yhden tai useamman valtion tai kansainvälisen järjestön välinen sopimus, komissio antaa suosituksia neuvostolle, joka valtuuttaa komission aloittamaan tarvittavat neuvottelut. Komissio käy näitä neuvotteluja kuullen erityiskomiteoita, joita neuvosto nimeää avustamaan komissiota tässä tehtävässä, sekä noudattaen ohjeita, joita neuvosto voi antaa komissiolle.7. Edellä mainittuja pysyviä orgaanisia yhdisteitä koskevaan pöytäkirjaan tehtäviä muutoksia koskevat neuvottelut käydään strategioita ja uudelleen tarkastelua käsittelevässä työryhmässä ja toimeenpanevassa elimessä. Nämä muutokset ovat EY:n perustamissopimuksen 300 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja sopimuksia. Nämä seitsemän ehdotettua ainetta kuuluvat tiettyjen EY:n lainsäädännöllisten välineiden[4] soveltamisalaan. Jäsenvaltiot eivät voi sitoutua yhteisön lainsäädännön ulkopuolisiin velvoitteisiin, jotka voisivat vaikuttaa yhteisön sääntöihin tai muuttaa niiden soveltamisalaa.8. Tästä syystä komission on tarpeen antaa suosituksia neuvostolle, joka valtuuttaa komission osallistumaan tarvittaviin näitä kysymyksiä koskeviin neuvotteluihin strategioita ja uudelleentarkastelua käsittelevän työryhmän seuraavissa kokouksissa huhtikuussa ja syyskuussa 2008 ja toimeenpanevan elimen kokouksessa joulukuussa 2008.B. SUOSITUSEdellä esitetyn perusteella komissio suosittelee, että:1.  neuvosto valtuuttaa komission osallistumaan Euroopan yhteisön puolesta yhteisön toimivaltaan kuuluvissa asioissa YK:n Euroopan talouskomission pysyviä orgaanisia yhdisteitä koskevaan pöytäkirjaan tehtäviä muutoksia koskeviin neuvotteluihin strategioita ja uudelleentarkastelua käsittelevän työryhmän huhtikuussa ja syyskuussa 2008 pidettävissä kokouksissa ja toimeenpanevan elimen joulukuussa 2008 pidettävässä kokouksessa;2.  käydessään näitä neuvotteluja Euroopan yhteisön puolesta yhteisön toimivaltaan kuuluvissa asioissa komissio kuulee jäsenvaltioiden edustajista koostuvaa erityiskomiteaa ja noudattaa liitteenä olevia neuvotteluohjeita;3.  jos edellä mainitut muutokset koskevat yhteisön ja jäsenvaltioiden jaettuun toimivaltaan kuuluvia asioita, komissio ja jäsenvaltiot varmistavat Euroopan yhteisön kansainvälisen edustuksen yhtenäisyyden toimimalla läheisessä yhteistyössä neuvottelujen aikana.4.  Komissio ilmoittaa neuvostolle neuvottelujen tulokset ja tarvittaessa niiden aikana mahdollisesti esille tulevat ongelmat. LIITENEUVOTTELUOHJEET1. Komissio varmistaa, että pysyviä orgaanisia yhdisteitä koskevaan pöytäkirjaan tehtävät mahdolliset muutokset ovat sopusoinnussa yhteisön asianomaisen lainsäädännön kanssa.2. Komissio pyrkii myös varmistamaan, että:a) pöytäkirjaan tehtävät muutokset ovat aineisiin liittyvien säännösten suunnitellun uudelleenarvioinnin sekä parhaaseen käytettävissä olevaan tekniikkaan (BAT) ja päästöraja-arvoihin liittyvän pöytäkirjan säännösten mahdollisen tarkistuksen mukaisia;b) muutoksilla lisätään tarvittaessa liitteeseen I, II ja/tai III seuraavat aineet: heksaklooributadieeni (HCBD); kaupallinen oktabromidifenyylieetteri (c-OctaBDE); pentaklooribentseeni (PeCB); polyklooratut naftaleenit (PCN); lyhytketjuiset klooratut parafiinit (SCCP); perfluorioktaanisulfonaatti (PFO); kaupallinen pentabromidifenyylieetteri (c-PentaBDE);c) muutoksilla otetaan käyttöön pöytäkirjan liitteiden I–IV, VI ja VIII muuttamista koskeva nopeutettu menettely.[1] Tiedot ovat POP-pöytäkirjan sihteeristön tuoreimmista tiedoista 18. syyskuuta 2007.[2] Neuvoston päätös 2004/259/ETY, tehty 19 päivänä helmikuuta 2004, valtiosta toiseen tapahtuvaa ilman epäpuhtauksien kaukokulkeutumista koskevaan vuoden 1979 yleissopimukseen liittyvän pysyviä orgaanisia yhdisteitä koskevan pöytäkirjan hyväksymisestä Euroopan yhteisön puolesta, EUVL L 81, 19.3.2004, s. 37.[3] heksaklooributadieeni (HCBD); kaupallinen oktabromidifenyylieetteri (c-OctaBDE); pentaklooribentseeni (PeCB); polyklooratut naftaleenit (PCN); lyhytketjuiset klooratut parafiinit (SCCP); perfluorioktaanisulfonaatti (PFO); kaupallinen pentabromidifenyylieetteri (c-PentaBDE)[4] Muun muassa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/45/EY, annettu 25 päivänä kesäkuuta 2002, tiettyjen vaarallisten aineiden ja valmisteiden markkinoille saattamisen ja käytön rajoituksia koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 76/769/ETY muuttamisesta kahdennenkymmenennen kerran (lyhytketjuiset klooratut parafiinit), EYVL L 177, 6.7.2002, s. 21; Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/11/EY, annettu 6 päivänä helmikuuta 2003, tiettyjen vaarallisten aineiden ja valmisteiden markkinoille saattamisen ja käytön rajoituksia koskevan neuvoston direktiivin 76/769/ETY muuttamisesta kahdennenkymmenennenneljännen kerran (pentabromidifenyylieetteri, oktabromidifenyylieetteri), EUVL L 42, 15.2.2003, s. 45; Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2006/122/EY, annettu 12 päivänä joulukuuta 2006, tiettyjen vaarallisten aineiden ja valmisteiden (perfluorioktaanisulfonaattien) markkinoille saattamisen ja käytön rajoituksia koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 76/769/ETY muuttamisesta kolmannenkymmenennen kerran, EUVL L 372, 27.12.2006, s. 32; Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/60/EY, annettu 23 päivänä lokakuuta 2000, yhteisön vesipolitiikan puitteista, EYVL L 327, 22.12.2000, s.1. (Heksaklooributadieeni ja pentaklooribentseeni ovat direktiivin 2 artiklassa tarkoitettuja vaarallisia prioriteettiaineita.); Ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistämistä koskeva direktiivi 96/61/EY, EYVL L 257, 10.10.1996, s. 26.


Avis juridique important

|

32001H0893

Komission suositus, annettu 7 päivänä joulukuuta 2001, periaatteista "SOLVIT" ongelmaratkaisun käytössä — sisämarkkinoiden ongelmanratkaisuverkko (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (tiedoksiannettu numerolla K(2001) 3901)

Virallinen lehti nro L 331 , 15/12/2001 s. 0079 - 0082

Komission suositus,annettu 7 päivänä joulukuuta 2001,periaatteista "SOLVIT" ongelmaratkaisun käytössä - sisämarkkinoiden ongelmanratkaisuverkko(tiedoksiannettu numerolla K(2001) 3901)(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)(2001/893/EY)EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 211 artiklan,sekä katsoo seuraavaa:(1) Perustamissopimuksen 3 artiklassa asetetaan tavoitteeksi poistaa kaikki esteet tavaroiden, henkilöiden, palveluiden ja pääomien vapaalta liikkumiselta jäsenvaltioiden välillä sisämarkkinoiden toteuttamiseksi. Sekä kansalaiset että yritykset, erityisesti pienyritykset, hyötyisivät siitä, että olisi olemassa tapa ratkaista epävirallisesti ongelmat, joita syntyy sen vuoksi, että tämän tavoitteen saavuttamiseksi annettuja sääntöjä ei sovelleta oikein.(2) Yhtenäismarkkinoita koskevassa vuoden 1997 toimintasuunnitelmassa(1) kehotettiin jäsenvaltioita perustamaan "kansalaisten ja yritysten yhteyspisteitä", joihin sisämarkkinoiden erityiset ongelmat voidaan kanavoida. Jäsenvaltiot perustivat myös koordinointikeskuksia, jotka tekevät yhteistyötä rajatylittävien ongelmien ratkaisemiseksi, jotka johtuvat siitä, että viranomaiset soveltavat sisämarkkinasääntöjä väärin ("ongelmanratkaisuverkko").(3) Ongelmanratkaisuverkko on nyt ollut toiminnassa kolme vuotta. Jäsenvaltiot ja komissio ovat sisämarkkinoiden neuvoa-antavassa komiteassa tarkastelleet sen tehokkuutta. Sen suurimmaksi heikkoudeksi on todettu se, että kaikkia tapauksia ei ole käsitelty samalla tavalla ja että ulkopuoliset eivät voineet nähdä kuinka verkko toimi.(4) Komissio esitti ajatuksensa ongelman ratkaisuksi antamassaan tiedonannossa Tehokas ongelmanratkaisu sisämarkkinoilla ("SOLVIT")(2). Se esitti uutta lähestymistapaa nimeltä "SOLVIT". Komissio esitti sitä verkon tehostamiseksi siten, että perustetaan yhteinen verkkotietokanta. Jäsenvaltioissa sijaitsevat koordinointikeskukset kirjaavat tapaukset ja seuraavat niitä, mikä tehostaa verkon toimintaa ja tekee kansalaisille helpommaksi nähdä kuinka se toimii.(5) Olisi vahvistettava yhteiset periaatteet, jotta varmistettaisiin, että SOLVIT vastaa kansalaisten ja yritysten tarpeisiin ja jotta yhden jäsenvaltion pyrkimykset toistettaisiin kaikissa muissa jäsenvaltioissa. Lisäksi jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että käytettävissä on riittävästi henkilö- ja rahoitusresursseja, jotta koordinointikeskukset pystyvät käsittelemään kasvavaa tapausten lukumäärää, tarjoamaan laadukasta palvelua käyttäjille ja tiedottamaan toiminnastaan.(6) Euroopan parlamentti, neuvosto(3), talous- ja sosiaalikomitea(4) sekä alueiden komitea(5) ovat kaikki painottaneet tarvetta tehokkaampiin ongelmaratkaisutapoihin.(7) Valkonen kirja "Eurooppalainen hallintotapa"(6) on osa pyrkimyksiä tehdä Euroopan unionista konkreettisempi kansalaisille ja yrityksille. Siinä myös vahvistetaan jäsenvaltioiden viranomaisten ja tuomioistuinten vastuu yhteisön lainsäädännön oikeasta täytäntöön panemisesta ja soveltamisesta.(8) Koska SOLVIT on epävirallisen ongelmanratkaisun verkko, sen olisi käsiteltävä ainoastaan tapauksia, jotka eivät ole oikeudellisen menettelyn kohteena kansallisella tai yhteisön tasolla. Hakija voi milloin tahansa aloittaa oikeudellisen menettelyn, jolloin ongelma kirjataan tietokannassa päätetyksi. Jos on olemassa muita tehokkaita rajatylittävien ongelmien ratkaisutapoja, SOLVIT-verkon tarkoituksena ei ole korvata niitä, vaan ohjata soveltuvat tapaukset muihin menettelyihin.(9) Menestyksekäs ongelmanratkaisu edellyttää jäsenvaltioiden koordinointikeskuksilta työskentelyä yhdessä. Hakijan kotijäsenvaltiossa sijaitsevan koordinointikeskuksen olisi varmistettava, että tapaus on perusteltu ja että kaikki asiaan liittyvät tiedot ovat saatavilla. Tämän jälkeen sen jäsenvaltion koordinointikeskus, jossa ongelma esiintyy, ryhtyy toimiin sen ratkaisemiseksi.(10) Kummankin koordinointikeskuksen olisi vahvistettava, että tapaus on perusteltu ja että ne tekevät parhaansa sen ratkaisemiseksi tietyssä määräajassa, jota voidaan poikkeuksellisissa olosuhteissa pidentää.(11) Hakijalle olisi kerrottava ennakolta kuinka tapauksia käsitellään ja missä määräajoissa. Hakijoita olisi muistutettava, että niiden käytettävissä saattaa olla muita virallisempia ratkaisukeinoja kuten oikeudellinen menettely. Virallisten keinojen hyödyntäminen voi edellyttää asian vireillepanoa tietyssä määräajassa, jota ei voi lykätä SOLVIT-verkon käyttämisen perusteella. Hakijoiden ei ole pakko hyväksyä ehdotettuja ratkaisuja. Koska SOLVIT on epävirallinen ongelmanratkaisukeino, se ei tarjoa hakijalle valitusmahdollisuutta ehdotetuista ratkaisuista.(12) Kaikkien ehdotettujen ratkaisujen olisi oltava yhteisön lainsäädännön mukaisia. Komissio pidättää oikeuden ryhtyä toimiin jäsenvaltioita vastaan, jos se katsoo, että näin ei voi olla.(13) Luottamuksellisten tietojen suojaaminen olisi varmistettava kaikin asianmukaisin toimin.(14) Tässä suosituksessa esitettyjä periaatteita olisi sovellettava siitä lähtien, kun verkkotietokanta on käyttökunnossa,SUOSITTELEE:I YLEISTÄA. Aihe ja soveltamisalaTässä jäsenvaltioille osoitetussa suosituksessa esitetään periaatteet, joita niiden koordinointikeskusten on noudatettava niiden pyrkiessä ratkaisemaan sisämarkkinalainsäädännön soveltamiseen liittyviä rajatylittäviä ongelmia osana SOLVIT-verkkoa.Sitä ei sovelleta ongelmiin, jotka ovat oikeudellisen menettelyn kohteena jäsenvaltiossa tai yhteisössä.B. MääritelmätTässä suosituksessa tarkoitetaan:1) "koordinointikeskuksella" jäsenvaltion hallinnon osastoa, jonka velvollisuutena on käsitellä rajatylittäviä ongelmia, joita yksityiset tai yritykset esittävät;2) "vastaanottavalla koordinointikeskuksella" siinä jäsenvaltiossa sijaitsevaa koordinointikeskusta, jossa rajatylittävä ongelma esitettiin;3) "johtavalla koordinointikeskuksella" siinä jäsenvaltiossa sijaitsevaa koordinointikeskusta, jossa rajatylittävä ongelma ilmeni;4) "rajatylittävällä ongelmalla" yksityisen tai yrityksen jossakin jäsenvaltiossa kohtaamaa ongelmaa, joka liittyy siihen, miten jonkin toisen jäsenvaltion viranomaiset soveltavat sisämarkkinalainsäädäntöä; näihin kuuluvat tilanteet, joissa kansalainen tai yritys, jolla on hallinnollinen side (esimerkiksi kansalaisuus, pätevyys, sijoittautuminen) yhteen jäsenvaltioon, on jo toisessa jäsenvaltiossa, jossa ongelma ilmenee;5) "sisämarkkinasäännöillä" sisämarkkinoiden toimintaa sääteleviä sääntöjä perustamissopimuksen 14 artiklan 2 kohdan mukaisesti;6) "oikeudellisella menettelyllä" virallista menettelyä riita-asioiden ratkaisemiseksi tuomioistuimessa tai muussa lainkäyttöelimessä;7) "hakijalla" yksityistä tai yritystä, joka on jättänyt rajatylittävän ongelman koordinointikeskuksen ratkaistavaksi.II PERIAATTEETA. Vastaanottava koordinointikeskus1. Vastaanottavan koordinointikeskuksen olisi kirjattava rajatylittävä ongelma SOLVIT-tietokantaan.2. Ennen tapauksen kirjaamista tietokantaan vastaanottavan koordinointikeskuksen olisia) varmistettava tapauksen asiaperusteet,b) tarkistettava, voitaisiinko tapaus ratkaista paremmin muilla keinoilla, esimerkiksi euroneuvontakeskusten verkon välityksellä,c) tutkittava, onko oikeudellinen menettely tarkoituksenmukaisempi.Jos tapaus on jo varsinaisten oikeudellisen menettelyn kohteena, koordinointikeskuksen ei pitäisi kirjata sitä tietokantaan. Jos hakija päättää jossain vaiheessa ryhtyä oikeudelliseen menettelyyn, tapaus olisi poistettava tietokannasta.3. Kun vastaanottava koordinointikeskus kirjaa tapauksen tietokantaan, sen olisi annettava kaikki tapausta koskevat tiedot johtavalle koordinointikeskukselle ongelman nopean ratkaisemisen mahdollistamiseksi, jollei H kohdassa määrätystä luottamuksellisuudesta muuta johdu.4. Vastaanottavan koordinointikeskuksen olisi pidettävä yhteyttä hakijaan, kunnes tapaus on ratkaistu.B. Johtava koordinointikeskus1. Johtavan koordinointikeskuksen olisi vahvistettava viikon kuluessa, ottaako se tapauksen käsiteltäväkseen, ja toimitettava se asianomaiselle hallintoyksikölleen toimenpiteitä varten. Mahdollisia lisätietoja olisi pyydettävä vastaanottavalta koordinointikeskukselta mahdollisimman pian. Jos johtava koordinointikeskus ei ota tapausta käsiteltäväkseen, tämä olisi automaattisesti ilmoitettava tietokannassa samoin kuin kieltäytymisen syyt. Vastaanottavan koordinointikeskuksen olisi ilmoitettava asiasta hakijalle, joka voi jatkaa tapauksen käsittelyä virallisemmin menettelyin.2. Johtavan koordinointikeskuksen olisi otettava vastuu rajatylittävän ongelman ratkaisemisesta.C. Hakijalle annettavat tiedot1. Vastaanottavan koordinointikeskuksen olisi annettava hakijalle ennakolta tiedot menettelystä ja määräajoista. Tähän olisi kuuluttava siitä tiedottaminen, että käytettävissä saattaa olla muita virallisempia oikaisukeinoja kansallisella ja yhteisön tasolla. Olisi huomautettava, että kansallisessa lainsäädännössä voi olla määräaikoja, joita on noudatettava, ettei hakija menettäisi oikeuksiaan; ja että SOLVIT ei vaikuta näihin määräaikoihin.2. Hakijoille olisi myös kerrottava, ettei ehdotettuja ratkaisuja ole pakko hyväksyä. Niistä ei kuitenkaan voi asettaa kyseenalaiseksi SOLVIT-verkossa. Jos ongelmaa ei voida ratkaista SOLVIT-verkon avulla, tai jos ehdotettua ratkaisua ei voida hyväksyä, hakija voi silti halutessaan aloittaa oikeudellisen menettelyn. Jos oikeudellinen menettely aloitetaan ongelmanratkaisuvaiheessa, tämä johtaa tapauksen poistamiseen SOLVIT-verkosta.D. SOLVIT-tietokantaan pääsy1. Vastaanottavan koordinointikeskuksen ja johtavan koordinointikeskuksen olisi voitava kirjata tietoja SOLVIT-tietokantaan ja päättää tapauksen käsittely.2. Muilla koordinointikeskuksilla olisi oltava ainoastaan voitava lukea tietoa, joka on nimetöntä. Hakijalla olisi oltava mahdollisuus lukea tapauksensa tietoja.E. Määräajat1. Heti kun johtava koordinointikeskus vahvistaa ottavansa tapauksen käsittelyyn, tietokantaan on merkittävä päivämäärä, johon mennessä ongelma olisi oltava ratkaistu. Ongelman ratkaisemisen määräajan olisi oltava kymmenen viikkoa.2. Vastaanottava koordinointikeskus ja johtava koordinointikeskus voivat poikkeustapauksissa sopia määräajan pidentämisestä enintään neljällä viikolla, jos ne pitävät todennäköisenä, että ratkaisu voidaan saavuttaa tässä ajassa.F. Tietojenvaihto ja viestintä1. Johtavan koordinointikeskuksen olisi tehtävä parhaansa tapauksen ratkaisemiseksi tiiviissä yhteistyössä muiden hallintonsa osien kanssa.2. Sähköpostia ja muita nopeita viestintätapoja olisi käytettävä mahdollisimman paljon.3. Johtavan koordinointikeskuksen olisi tiedotettava vastaanottavalle koordinointikeskukselle asian edistymisestä. Sen olisi päivitettävä tietokannassa olevat tiedot muutoksen jälkeen tai vähintään kerran kuukaudessa.4. Vastaanottavan koordinointikeskuksen ja johtavan koordinointikeskuksen olisi sovittava, millä kielellä ne ovat yhteydessä keskenään, ottaen huomioon, että tavoitteena on ongelmien ratkaiseminen epävirallisten yhteyksien avulla mahdollisimman nopeasti ja tehokkaasti hakijan etujen mukaisesti.5. Vastaanottavan koordinointikeskuksen olisi tarvittaessa huolehdittava hakijan toimittamien asiakirjojen kääntämisestä.G. Tapauksen ratkaisu1. Kaikkien ehdotettujen ratkaisujen olisi oltava yhteisön lainsäädännön mukaisia. Komissio pidättää oikeuden ryhtyä toimiin jäsenvaltioita vastaan, jos se katsoo, että näin ei ole.2. Kun ongelma ratkaistaan määräajassa, johtavan koordinointikeskuksen ja vastaanottavan koordinointikeskuksen olisi vahvistettava olevansa yhtä mieltä siitä, että ongelma on ratkaistu, ja kirjattava tämä tietokantaan. Johtavan koordinointikeskuksen olisi annettava vastaanottavalle koordinointikeskukselle tieto siitä, kuinka hakija voi hyödyntää ratkaisua.3. Jos johtava koordinointikeskus toteaa, että asianomainen jäsenvaltio on noudattanut sisämarkkinasääntöjä ja että tapaus on sen vuoksi perusteeton, sen on kirjattava tämä seikka tietokantaan. Vastaanottavan koordinointikeskuksen olisi ilmoitettava hakijalle perusteista. Hakija voi halutessa jatkaa tapauksen käsittelyä virallisemmin menettelyin.H. Luottamuksellisuus1. Vastaanottavan koordinointikeskuksen olisi tavallisesti ilmoitettava hakijan henkilöllisyys johtavalle koordinointikeskukselle ongelmanratkaisun helpottamiseksi. Hakijalle olisi ilmoitettava tästä heti menettelyn alussa ja annettava mahdollisuus esittää väitteensä, että tapauksessa henkilöllisyyttä ei olisi ilmaistava.2. Johtavan koordinointikeskuksen olisi käytettävä hakijan antamia tietoja ainoastaan tapauksen ratkaisemista varten.3. Kaupallisesti arkaluontoisten tai henkilötietojen suojaaminen on kaikissa vaiheissa varmistettava asianmukaisin toimin ja erityisesti siirrettäessä tietoja verkon välityksellä.III SOVELTAMISPÄIVÄ JA OSOITUSTätä suositusta sovelletaan 1 päivästä kesäkuuta 2002.Tämä suositus on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 7 päivänä joulukuuta 2001.Komission puolestaFrederik BolkesteinKomission jäsen(1) CSE (97) 1 lopullinen, 4.6.1997.(2) KOM(2001) 702 lopullinen, 27.11.2001.(3) Neuvoston päätöslauselma, 31.5.2001.(4) CES 702/2001, 30.-31.5.2001.(5) CdR 200/2001 Rev. 2, 14.-15.11.2001.(6) KOM(2001) 428, 25.4.2001.


title: 2011/766/EU: Komission suositus, annettu 22 päivänä marraskuuta 2011 , menettelystä veturinkuljettajien koulutuskeskusten ja veturinkuljettajien tutkinnon vastaanottajien tunnustamiseksi Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2007/59/EY mukaisesti  ETA:n kannalta merkityksellinen teksti

text:
               29.11.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 314/41

         KOMISSION SUOSITUS,
   annettu 22 päivänä marraskuuta 2011,
   menettelystä veturinkuljettajien koulutuskeskusten ja veturinkuljettajien tutkinnon vastaanottajien tunnustamiseksi Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2007/59/EY mukaisesti
   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
   (2011/766/EU)
   EUROOPAN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 292 artiklan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Jotta voitaisiin saavuttaa veturinkuljettajien ja veturinkuljettajakokelaiden hyväksymiseen tähtäävän koulutuksen ja tutkintojen asianmukainen ja vertailukelpoinen taso kaikissa jäsenvaltioissa, on suositeltavaa soveltaa unionin tasolla yhteisiä edellytyksiä ja menettelyjä sekä veturinkuljettajien ja veturinkuljettajakokelaiden koulutuskeskusten ja tutkinnon vastaanottajien tunnustamista koskeviin menettelyihin että tutkinnoilta edellytettäviin laatuvaatimuksiin.

               (2)

               Koulutus ja tutkinnot olisi suoritettava asianmukaisesti sekä siten, että ne olisivat laatutasoltaan tarkoituksenmukaisia ja vertailukelpoisia kaikissa jäsenvaltioissa tutkintojen vastavuoroisen hyväksymisen mahdollistamiseksi.

               (3)

               Tunnustamislausunnossa olisi ilmoitettava osaamisalat, joilla koulutuskeskus on tunnustettu antamaan koulutusta, sekä alat, joilla tutkinnon vastaanottaja on tunnustettu ottamaan vastaan veturinkuljettajien tutkintoja. Koulutuskeskuksen olisi saatava antaa koulutusta tunnustamislausunnossa ilmoitettujen osaamisalueiden rajoissa, ja tunnustetun tutkinnon vastaanottajan olisi saatava ottaa vastaan tutkintoja kaikkialla unionissa.

               (4)

               Toimivaltaisella viranomaisella ei välttämättä ole sellaista erityistä kokemusta ja pätevyyttä, jota edellyttää koulutuskeskusten ja tutkinnon vastaanottajien tunnustaminen veturinkuljettajien yleisen kielitaidon osalta. Tällaisessa tapauksessa jäsenvaltiot voivat hyväksyä sellaisten koulutuskeskusten antamia kielitaitotodistuksia, jotka täyttävät Euroopan neuvoston vahvistaman kieliä koskevan eurooppalaisen viitekehyksen vaatimukset.

               (5)

               Joissakin jäsenvaltioissa on jo perustettu tutkintokeskuksia tai niitä on tarkoitus perustaa veturinkuljettajien tutkintojen järjestämistä varten. Tällaisessa tapauksessa jäsenvaltio voi erityisin kansallisin edellytyksin delegoida tutkinnon vastaanottajien tunnustamisen tutkintokeskukselle,

         ON ANTANUT TÄMÄN SUOSITUKSEN:

      Kohde

               1.

               Tässä suosituksessa vahvistetaan suositellut toiminta- ja menettelytavat veturinkuljettajille ja veturinkuljettajakokelaille ammatillista koulutusta antavien koulutuskeskusten sekä veturinkuljettajien ja veturinkuljettajakokelaiden tutkinnon vastaanottajien tunnustamiselle Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2007/59 (1) mukaisesti.

      Koulutuskeskuksen tunnustamishakemus

               2.

               Koulutuskeskuksen olisi toimitettava tunnustamista, sen uusimista tai muuttamista koskeva kirjallinen hakemus sen jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle, jossa koulutuskeskuksella on tai on tarkoitus olla päätoimipaikka, lukuun ottamatta 6 kohdassa tarkoitettua tapausta.

               3.

               Jos koulutuskeskus koostuu useammasta kuin yhdestä oikeushenkilöstä, kunkin oikeushenkilön on erikseen haettava tunnustamista.

               4.

               Hakemuksiin olisi liitettävä asiakirjat, jotka todistavat direktiivissä 2007/59/EY ja komission päätöksessä 765/2011 (2) säädettyjen vaatimusten noudattamisen.

               5.

               Hakemuksissa olisi täsmennettävä koulutustehtävät, joita varten hakija hakee tunnustamista. Hakemuksessa voidaan mainita yhteen tai useampaan osaamisalaan sisältyvää koulutusta. Se olisi jäsenneltävä seuraavien osaamisalueiden mukaisesti: :

                           a)

                           yleinen ammatillinen tietämys direktiivin 2007/59/EY liitteen IV mukaisesti;

                           b)

                           liikkuvaan kalustoon liittyvä ammatillinen tietämys direktiivin 2007/59/EY liitteen V mukaisesti;

                           c)

                           rataverkkoon liittyvä ammatillinen tietämys direktiivin 2007/59/EY liitteen VI mukaisesti;

                           d)

                           kielitaito direktiivin 2007/59/EY liitteen VI mukaisesti (yleinen kielitaito ja/tai rautatietoiminnan ja turvallisuusmenettelyjen viestintä ja terminologia).

               6.

               Jäsenvaltion, jossa rataverkko sijaitsee, toimivaltainen viranomainen voi tunnustaa koulutuskeskuksen, jonka päätoimipaikka on muussa jäsenvaltiossa kuin siinä, jossa rataverkko sijaitsee.

               7.

               Jos jonkin jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen on jo tunnustanut tämän suosituksen ja päätöksen 765/2011 mukaisesti hakijan, joka hakee tunnustamista rataverkon tuntemusta koskevaa koulutusta varten, muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten olisi rajoitettava arviointinsa koskemaan ainoastaan vaatimuksia, jotka liittyvät nimenomaan kyseiseen rataverkkoon, ja pidättäydyttävä arvioimasta seikkoja, jotka on jo arvioitu aikaisemman tunnustamisen yhteydessä.

      Koulutuskeskuksen tunnustamislausunnon antaminen

               8.

               Toimivaltaisen viranomaisen olisi annettava tunnustamislausunto viimeistään kahden kuukauden kuluttua siitä, kun kaikki tarvittavat asiakirjat on vastaanotettu.

               9.

               Toimivaltaisen viranomaisen olisi tehtävä hakemusta koskeva päätös sen perusteella, miten hyvin hakija on pystynyt osoittamaan millä tavoin riippumattomuus, pätevyys ja puolueettomuus varmistetaan.

               10.

               Tunnustamislausunnossa olisi oltava seuraavat tiedot:

                           a)

                           toimivaltaisen viranomaisen nimi ja osoite;

                           b)

                           koulutuskeskuksen nimi ja osoite;

                           c)

                           tehtävät, joihin liittyvää koulutusta koulutuskeskus on oikeutettu antamaan 5 kohdan mukaisesti;

                           d)

                           koulutuskeskuksen tunnistenumero 15 kohdan mukaisesti;

                           e)

                           tunnustamislausunnon voimassaolon päättymispäivä.

      Koulutuskeskuksen tunnustamislausunnon voimassaolo, muuttaminen ja uusiminen

               11.

               Koulutuskeskuksen tunnustamislausunnon olisi oltava voimassa viisi vuotta. Toimivaltainen viranomainen voi perustelluissa tapauksissa lyhentää voimassaoloaikaa joko kaikkien tunnustamislausunnossa mainittujen koulutustehtävien tai vain joidenkin tehtävien osalta.

               12.

               Koulutuskeskus, jolla on voimassa oleva tunnustamislausunto, voi milloin tahansa hakea koulutusalan laajentamista. Muutettu tunnustamislausunto olisi annettava hakijan toimittamien asianmukaisten täydentävien asiakirjojen perusteella. Tämän ei pitäisi vaikuttaa muutetun tunnustamislausunnon voimassaoloaikaan.

               13.

               Jos yhtä tai useampaa tunnustamislausunnossa täsmennettyä koulutustehtävää koskevat vaatimukset eivät enää täyty, tunnustetun koulutuskeskuksen olisi viipymättä lopetettava tällaisiin tehtäviin liittyvän koulutuksen antaminen ja ilmoitettava tästä kirjallisesti toimivaltaiselle viranomaiselle, joka on antanut tunnustamislausunnon. Toimivaltaisen viranomaisen olisi arvioitava tiedot ja annettava muutettu tunnustamislausunto. Tämän ei pitäisi vaikuttaa muutetun tunnustamislausunnon voimassaoloaikaan.

               14.

               Tunnustamislausunto olisi uusittava koulutuskeskuksen pyynnöstä, ja se olisi annettava samoilla edellytyksillä kuin alkuperäinen tunnustamislausunto. Toimivaltainen viranomainen voi vahvistaa yksinkertaistetun menettelyn, jossa tunnustamisen edellytykset säilyvät muuttumattomina. Tallennetut tiedot kahden aikaisemman vuoden aikana annetusta koulutuksesta olisi toimitettava. Jos edellinen voimassaoloaika lyhennettiin 11 kohdan mukaisesti alle kahteen vuoteen, olisi toimitettava tiedot koko ajalta.

      Koulutuskeskusten luettelo

               15.

               Direktiivin 2007/59/EY 20 artiklan 3 kohdassa tarkoitetussa luettelossa olisi yksilöitävä jokainen tunnustettu koulutuskeskus yksilökohtaisella tunnistenumerolla. Tunnistenumeron olisi perustuttava kansallisiin säännöksiin, mutta siihen on kuitenkin sisällyttävä sen jäsenvaltion lyhytnimi, jossa koulutuskeskus on tunnustettu.

               16.

               Luettelossa olisi oltava vähintään seuraavat tiedot:

                           a)

                           tunnustetun koulutuskeskuksen nimi ja osoite;

                           b)

                           tehtävät, joihin liittyvää koulutusta koulutuskeskus on tunnustettu antamaan; tässä yhteydessä olisi viitattava direktiivin 2007/59/EY liitteisiin;

                           c)

                           tunnistenumero;

                           d)

                           tunnustamislausunnon voimassaolon päättymispäivä;

                           e)

                           yhteystiedot.

               17.

               Luettelon pitämiseksi ajan tasalla tunnustettujen koulutuskeskusten olisi ilmoitettava tunnustamislausunnon antaneelle toimivaltaiselle viranomaiselle kaikki muutokset luettelossa julkaistuihin tietoihin. Kansallisissa säännöksissä voidaan edellyttää muiden tietojen lisäämistä luetteloon sekä ilmoittamista tällaisten tietojen muutoksista.

      Tunnustamisen määräaikainen ja pysyvä peruuttaminen

               18.

               Jos toimivaltaisen viranomaisen tai jäsenvaltion direktiivin 2007/59/EY 26, 27 tai 29 artiklan mukaisesti suorittamassa seurannassa tai valvonnassa käy ilmi, että koulutuskeskus ei täytä tunnustamisen vaatimuksia, toimivaltaisen viranomaisen olisi peruutettava sen tunnustamislausunto pysyvästi tai määräajaksi.

               19.

               Jos toimivaltainen viranomainen toteaa, että toisen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen tunnustama koulutuskeskus ei täytä direktiivin 2007/59/EY ja päätöksen 765/2011 vaatimuksia, sen olisi ilmoitettava asiasta tunnustamislausunnon antaneelle toisen jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle. Tunnustamislausunnon antaneen toimivaltaisen viranomaisen olisi tarkistettava nämä tiedot neljän viikon kuluessa ja ilmoitettava pyynnön esittäneelle toimivaltaiselle viranomaiselle tarkastustensa ja päätöstensä tulokset.

               20.

               Jos toimivaltainen viranomainen toteaa, että koulutuskeskus ei enää täytä tunnustamisen vaatimuksia, sen olisi peruutettava tunnustamislausunto pysyvästi tai määräajaksi.

      Muutoksenhaku

               21.

               Toimivaltaisen viranomaisen olisi viipymättä ilmoitettava päätöstensä syyt kirjallisesti koulutuskeskukselle.

               22.

               Jos lausunto peruutetaan määräajaksi tai pysyvästi, toimivaltaisen viranomaisen olisi ilmoitettava koulutuskeskukselle selvästi, mitkä vaatimukset eivät enää täyty. Toimivaltainen viranomainen voi vahvistaa ennen pysyvän tai määräaikaisen peruuttamisen voimaantuloa irtisanomisajan, jonka kuluessa koulutuskeskus voi muuttaa toimintatapojaan täyttääkseen tunnustamisen vaatimukset. Sen olisi tiedotettava koulutuskeskukselle muutoksenhakumenettelystä, jolla koulutuskeskus voi pyytää päätöksen uudelleentarkastelua.

               23.

               Toimivaltaisen viranomaisen olisi varmistettava, että vahvistetaan hallinnollinen muutoksenhakumenettely, jota koulutuskeskus voi käyttää pyytääkseen riidanalaisten päätösten uudelleentarkastelua.

      Kielikoulutusta antavat koulutuskeskukset

               24.

               Yleisen kielitaitokoulutuksen tapauksessa jäsenvaltio voi hyväksyä hakijan koulutuskeskukseksi sellaisen todistuksen perusteella, jossa osoitetaan hakijan pätevyys antaa yleistä kielikoulutusta. Tämän pätevyyden olisi vastattava Euroopan neuvoston vahvistaman kieliä koskevan eurooppalaisen viitekehyksen (3) periaatteita ja menetelmiä. Jäsenvaltio voi antaa täydentäviä säännöksiä, joissa määritellään tämän vaihtoehdon käyttäminen, ottaen huomioon kaikkien kielikoulutuskeskusten kansalliset sertifiointimenettelyt.

               25.

               Rautatietoiminnan ja turvallisuusmenettelyjen viestintää ja terminologiaa koskevan erityiskoulutuksen tapauksessa olisi vaadittava tunnustamista tämän suosituksen mukaisesti. Rautatietoiminnan ja turvallisuusmenettelyjen viestintää ja terminologiaa koskevaa erityiskoulutusta antavan koulutuskeskuksen tunnustamista koskevat hakemukset olisi toimitettava sen jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle, jossa sijaitsee se rataverkko, johon kyseinen viestintä ja terminologia liittyy.

      Tutkinnon vastaanottajan tunnustamista koskeva hakemus

               26.

               Hakijan, joka hakee tunnustamista tutkinnon vastaanottajaksi, olisi toimitettava kirjallinen hakemus asianomaisen jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle.

               27.

               Jos hakemus koskee tunnustamista rataverkon tuntemusta koskevien tutkintojen vastaanottajaksi, mukaan luettuina reitin tuntemus ja toimintasäännöt, tunnustamisesta vastaa sen jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen, jossa kyseinen rataverkko sijaitsee.

               28.

               Hakemuksen voi tehdä hakijan puolesta myös hänen työnantajansa.

               29.

               Hakemuksiin olisi liitettävä asiakirjat, jotka todistavat direktiivissä 2007/59/EY ja päätöksessä 765/2011 säädettyjen vaatimusten noudattamisen.

               30.

               Hakemuksissa olisi täsmennettävä osaamisala(t), jo(i)lle tunnustamista tutkinnon vastaanottajaksi haetaan. Hakemuksessa voidaan mainita yksi tai useampia osaamisaloja. Se olisi jäsenneltävä seuraavien osaamisalueiden mukaisesti:

                           a)

                           yleinen ammatillinen tietämys direktiivin 2007/59/EY liitteen IV mukaisesti;

                           b)

                           liikkuvaan kalustoon liittyvä ammatillinen tietämys direktiivin 2007/59/EY liitteen V mukaisesti;

                           c)

                           rataverkkoon liittyvä ammatillinen tietämys direktiivin 2007/59/EY liitteen VI mukaisesti;

                           d)

                           kielitaito direktiivin 2007/59/EY liitteen VI mukaisesti (yleinen kielitaito ja/tai rautatietoiminnan ja turvallisuusmenettelyjen viestintä ja terminologia).

      Tutkinnon vastaanottajan tunnustamislausunnon antaminen

               31.

               Toimivaltaisen viranomaisen olisi arvioitava kaikki hakijan toimittamat asiakirjat. Jos kaikki vaatimukset täyttyvät, toimivaltaisen viranomaisen olisi annettava tunnustamislausunto niin pian kuin mahdollista ja joka tapauksessa viimeistään kahden kuukauden kuluttua siitä, kun kaikki tarvittavat asiakirjat on vastaanotettu.

               32.

               Tunnustamislausunnossa olisi oltava vähintään seuraavat tiedot:

                           a)

                           toimivaltaisen viranomaisen nimi ja osoite;

                           b)

                           hakijan nimi tai nimet, osoite ja syntymäaika; tunnustamislausunnossa voidaan mainita hakijan syntymäpaikka, mutta se ei ole pakollista;

                           c)

                           osaamisala(t), jo(i)lla tutkinnon vastaanottaja saa ottaa vastaan tutkintoja;

                           d)

                           kielet, joilla tutkinnon vastaanottaja on tunnustettu ottamaan vastaan tutkintoja;

                           e)

                           tutkinnon vastaanottajan tunnistenumero 10 kohdan d alakohdan mukaisesti;

                           f)

                           tunnustamislausunnon voimassaolon päättymispäivä.

      Tutkinnon vastaanottajan tunnustamislausunnon voimassaolo, muuttaminen ja uusiminen

               33.

               Tutkinnon vastaanottajan tunnustamislausunnon olisi oltava voimassa viisi vuotta. Toimivaltainen viranomainen voi perustelluissa tapauksissa lyhentää voimassaoloaikaa joko kaikkien tunnustamislausunnossa mainittujen osaamisalojen tai vain joidenkin alojen osalta.

               34.

               Voimassa olevan tunnustamislausunnon haltija voi milloin tahansa hakea muutosta osaamisalan/-alojen lisäämiseksi lausuntoon. Muutettu tunnustamislausunto olisi annettava hakijan toimittamien asianmukaisten täydentävien asiakirjojen perusteella. Tämän ei pitäisi vaikuttaa muutetun tunnustamislausunnon voimassaoloaikaan.

               35.

               Jos tilanne muuttuu siten, että tunnustamislausuntoa on tarpeen muuttaa, koska vaatimukset eivät enää täyty lausunnossa täsmennetyn yhden tai useamman osaamisalan osalta, tunnustetun tutkinnon vastaanottajan olisi viipymättä lopetettava tutkintojen vastaanottaminen kyseisillä osaamisaloilla ja ilmoitettava tästä kirjallisesti toimivaltaiselle viranomaiselle. Toimivaltaisen viranomaisen olisi arvioitava tiedot ja annettava muutettu tunnustamislausunto. Tämän ei pitäisi vaikuttaa muutetun tunnustamislausunnon voimassaoloaikaan.

               36.

               Tunnustamislausunto olisi uusittava tutkinnon vastaanottajan pyynnöstä, ja se olisi annettava samoilla edellytyksillä kuin alkuperäinen tunnustamislausunto. Toimivaltainen viranomainen voi vahvistaa yksinkertaistetun menettelyn, jossa aikaisemman tunnustamisen edellytykset ovat säilyneet muuttumattomina. Uusimista hakevien tutkinnon vastaanottajien on joka tapauksessa toimitettava tallennetut tiedot edellisellä voimassaolokaudella saavuttamastaan pätevyydestä ja tutkintojen vastaanottamisesta viimeksi kuluneiden kahden vuoden aikana. Jos edellinen voimassaoloaika lyhennettiin 33 kohdan mukaisesti alle kahteen vuoteen, olisi toimitettava tiedot koko ajalta.

      Tutkinnon vastaanottajien luettelo

               37.

               Direktiivin 2007/59/EY 20 artiklan 3 kohdassa tarkoitetussa luettelossa olisi yksilöitävä jokainen tunnustettu tutkinnon vastaanottaja yksilökohtaisella tunnisteella. Tunnistenumeron olisi perustuttava kansallisiin säännöksiin; siihen olisi kuitenkin sisällyttävä sen jäsenvaltion lyhytnimi, jossa tutkinnon vastaanottaja on tunnustettu.

               38.

               Luettelossa olisi oltava vähintään seuraavat tiedot:

                           a)

                           tunnustetun tutkinnon vastaanottajan nimi, osoite ja syntymäaika;

                           b)

                           osaamisala(t), jo(i)lla tutkinnon vastaanottaja on tunnustettu ottamaan vastaan tutkintoja;

                           c)

                           kieli tai kielet, joilla tutkinnon vastaanottaja on tunnustettu ottamaan vastaan tutkintoja;

                           d)

                           tutkinnon vastaanottajan tunnistenumero 37 kohdan mukaisesti;

                           e)

                           jos hakemuksen tekee tutkinnon vastaanottajan puolesta 28 artiklan mukaisesti tämän työnantaja, työantajan nimi ja osoite (muissa tapauksissa tutkinnon vastaanottajan työnantajan nimen ja osoitteen ilmoittaminen on vapaaehtoista);

                           f)

                           tunnustamislausunnon voimassaolon päättymispäivä;

                           g)

                           yhteystiedot.

               39.

               Luettelon pitämiseksi ajan tasalla tunnustetun tutkinnon vastaanottajan tai hänen työnantajansa olisi ilmoitettava tunnustamislausunnon antaneelle toimivaltaiselle viranomaiselle kaikki muutokset luettelossa julkaistuihin tietoihin. Kansallisissa säännöksissä voidaan säätää muiden tietojen lisäämisestä luetteloon sekä tällaisia tietoja koskevien muutosten ilmoittamisesta.

               40.

               Edellä olevan 38 kohdan a, b ja c alakohdassa tarkoitettujen tietojen olisi oltava yleisesti saatavilla. Muut 38 kohdassa luetellut tiedot olisi julkistettava henkilötietojen suojaa koskevien kansallisten säännösten mukaisesti.

      Tunnustamisen määräaikainen ja pysyvä peruuttaminen

               41.

               Jos toimivaltaisen viranomaisen tai jäsenvaltion direktiivin 2007/59/EY 26, 27 tai 29 artiklan mukaisesti suorittamassa seurannassa tai valvonnassa käy ilmi, että tutkinnon vastaanottaja ei täytä tunnustamisen vaatimuksia, toimivaltaisen viranomaisen olisi peruutettava tunnustamislausunto pysyvästi tai määräajaksi.

               42.

               Jos toimivaltainen viranomainen toteaa, että toisen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen tunnustama tutkinnon vastaanottaja ei täytä direktiivin 2007/59/EY ja päätöksen 765/2011 vaatimuksia, sen olisi ilmoitettava asiasta tunnustamislausunnon antaneelle toisen jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle ja vaadittava tätä tekemään asianmukaiset tarkastukset.

               43.

               Jos viimeksi mainitun jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen toteaa, että tutkinnon vastaanottaja ei enää täytä vaatimuksia, sen olisi peruutettava tunnustamislausunto pysyvästi tai määräajaksi, ilmoitettava viipymättä päätöksensä syyt kirjallisesti tutkinnon vastaanottajalle sekä annettava päätös tiedoksi toimivaltaiselle viranomaiselle, joka ilmoitti vaatimusten täyttymättömyydestä.

      Muutoksenhaku

               44.

               Toimivaltaisen viranomaisen olisi viipymättä ilmoitettava päätöstensä syyt kirjallisesti tutkinnon vastaanottajalle.

               45.

               Jos lausunto peruutetaan määräajaksi tai pysyvästi, toimivaltaisen viranomaisen olisi ilmoitettava selvästi, mitkä vaatimukset eivät enää täyty. Toimivaltainen viranomainen voi vahvistaa ennen pysyvän tai määräaikaisen peruuttamisen voimaantuloa irtisanomisajan, jonka kuluessa tutkinnon vastaanottaja voi muuttaa toimintatapojaan täyttääkseen tunnustamisen vaatimukset.

               46.

               Toimivaltaisen viranomaisen olisi varmistettava, että vahvistetaan hallinnollinen muutoksenhakumenettely, jota tutkinnon vastaanottajat voivat käyttää pyytääkseen riidanalaisten päätösten uudelleentarkastelua.

      Kielitaidon arviointiin osallistuvat tutkinnon vastaanottajat

               47.

               Kun on kyse yleisen kielitaidon testaamisesta ja hakijan hyväksymisestä tutkinnon vastaanottajaksi, jäsenvaltio voi tunnustaa hakijan kielikoulutusalan yhteisten käytäntöjen mukaisesti myönnetyn todistuksen perusteella. Tällaisessa todistuksessa olisi vahvistettava, että hakijan pätevyys ottaa vastaan tutkintoja vastaa Euroopan neuvoston vahvistaman kieliä koskevan eurooppalaisen viitekehyksen periaatteita ja menetelmiä. Jäsenvaltio voi antaa täydentäviä säännöksiä, joissa määritellään tämän vaihtoehdon käyttäminen, ottaen huomioon tutkinnon vastaanottajien kielitaidon kansalliset sertifiointimenettelyt.

               48.

               Rautatietoiminnan ja turvallisuusmenettelyjen viestintää ja terminologiaa koskevien erityistaitojen arvioinnissa olisi vaadittava tunnustamista tämän suosituksen mukaisesti. Rautatietoiminnan ja turvallisuusmenettelyjen viestintää ja terminologiaa koskevaa erityiskoulutusta koskevia kokeita vastaan ottavan tutkinnon vastaanottajan tunnustamishakemus olisi toimitettava sen jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle, jossa sijaitsee se rataverkko, johon kyseinen viestintä ja terminologia liittyy.

      Tutkintokeskusten tunnustaminen

               49.

               Jäsenvaltio voi päättää vaatia tutkintokeskusten tunnustamista toimivaltaiselle viranomaiselle toimitetun kirjallisen hakemuksen perusteella.

               50.

               Toimivaltaisen viranomaisen olisi annettava tutkintokeskuksen tunnustamislausunto kansallisten säännösten ja menettelyjen mukaisesti ja soveltaen riippumattomuuden, pätevyyden ja puolueettomuuden perusteita. Tutkintokeskusten tunnustamiseen olisi sovellettava 26–48 kohtaa.

               51.

               Toimivaltainen viranomainen voi myös delegoida näille tutkintokeskuksille sen omien tutkinnon vastaanottajien tunnustamisen sillä edellytyksellä, että keskukset täyttävät 53 kohdassa vahvistetut edellytykset.

               52.

               Jäljempänä olevan 54 kohdan soveltamiseksi tutkintokeskuksen olisi pidettävä ajan tasaista luetteloa kaikista tutkinnon vastaanottajista, jotka se on tunnustanut. Luettelossa olisi oltava 38 kohdassa tarkoitetut tiedot.

               53.

               Tutkintokeskuksen olisi toteutettava asianmukaiset toimenpiteet tutkinnon vastaanottajien hallinnoimiseksi sekä sen varmistamiseksi, että keskuksen tutkinnon vastaanottajilla on direktiivin 2007/59/EY ja päätöksen 765/2011 mukaisesti vaadittu pätevyys.

               54.

               Tutkinnon vastaanottajilla olisi oltava oikeus ottaa vastaan tutkintoja ainoastaan sen tutkintokeskuksen toiminnan puitteissa, johon he kuuluvat.

               55.

               Tunnustettua tutkintokeskusta koskevien tietojen olisi oltava yleisesti saatavilla 38 kohdassa tarkoitetussa luettelossa, jossa ei pitäisi olla tietoja kyseiseen tutkintokeskukseen kuuluvista yksittäisistä tutkinnon vastaanottajista. Tutkintokeskuksesta olisi ilmoitettava nimi 37 kohdassa tarkoitetun tunnistenumeron sijasta.

               56.

               Toimivaltaisen viranomaisen olisi viipymättä ilmoitettava päätöstensä syyt kirjallisesti tutkintokeskukselle.

               57.

               Jos lausunto peruutetaan määräajaksi tai pysyvästi, toimivaltaisen viranomaisen olisi ilmoitettava selvästi, mitkä vaatimukset eivät enää täyty. Toimivaltainen viranomainen voi vahvistaa ennen pysyvän tai määräaikaisen peruuttamisen voimaantuloa irtisanomisajan, jonka kuluessa tutkintokeskus voi muuttaa toimintatapojaan täyttääkseen tunnustamisen vaatimukset.

               58.

               Toimivaltaisen viranomaisen olisi varmistettava, että vahvistetaan hallinnollinen muutoksenhakumenettely, jota tutkintokeskukset voivat käyttää pyytääkseen riidanalaisten päätösten uudelleentarkastelua.

      Läpinäkyvät arviointisäännöt

               59.

               Arviointia ja arvostelua koskevien perusteiden ja tulostyyppien olisi oltava saatavilla ennen tutkintoja.

               60.

               Kuljettajien ja kuljettajakokelaiden olisi saatava nähdäkseen tutkinnon tulosten arviointi ja voitava pyytää uudelleentarkastelua, jos tutkinnosta on annettu perusteltu negatiivinen lausunto.

      Toimivaltaisen viranomaisen suorittamat laaduntarkistukset ja valvonta

               61.

               Toteuttaakseen valvontatehtävänsä direktiivin 2007/59/EY 26, 27 tai 29 artiklan mukaisesti toimivaltainen viranomainen voi vaatia

                           a)

                           pääsyä kaikkiin asiakirjoihin, joilla on merkitystä tutkintojen valmistelun, toteuttamisen ja arvioinnin kannalta;

                           b)

                           sellaisen raportointimenettelyn laatimista, jonka mukaisesti edellytetään tiettyjen tietojen toimittamista säännöllisesti tai pyynnöstä;

                           c)

                           toimivaltaisen viranomaisen edustajien toimimista tarkkailijoina tutkinnoissa.

      Tehty Brysselissä 22 päivänä marraskuuta 2011.

            Komission puolesta

         Siim KALLAS

            Varapuheenjohtaja

      (1)  EUVL L 315, 3.12.2007, s. 51.

      (2)  Ks. tämän virallisen lehden sivu 36

      (3)  Common European Framework of Reference for Languages: Learning, Teaching, Assessment, 2001 (Cambridge University Press for the English version – ISBN 0-521-00531–0). Saatavilla myös Euroopan neuvoston verkkosivustolla: http://www.coe.int/T/DG4/Portfolio/documents/Common%20European%20Framework%20hyperlinked.pdf