Tärkeä oikeudellinen huomautus

|

52009PC0570

Suositus: neuvoston päätös Euroopan yhteisön kannasta valuuttasuhteista Vatikaanivaltion kanssa tehdyn sopimuksen uudelleenneuvotteluja varten  /* KOM/2009/0570 lopull. - CNB 2009/0158 */

	[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |Bryssel 16.10.2009KOM(2009) 570 lopullinen2009/0158 (CNB)Suositus:NEUVOSTON PÄÄTÖSEuroopan yhteisön kannasta valuuttasuhteista Vatikaanivaltion kanssa tehdyn sopimuksen uudelleenneuvotteluja vartenPERUSTELUTValuuttasopimukset Euroopan yhteisön sekä Monacon, San Marinon ja Vatikaanin välillä tehtiin näiden maiden ja toisaalta Ranskan ja Italian välillä ennen euron käyttöönottoa voimassa olleiden järjestelyjen oikeudellisen jatkuvuuden varmistamiseksi.Kymmenen vuotta sen jälkeen, kun euro korvasi Italian ja Ranskan valuutat, joita käytettiin Monacossa, San Marinossa ja Vatikaanissa, neuvosto pyysi komissiota tarkastelemaan, ovatko valuuttasopimukset toimivia[1]. Arvioinnin tulokset hyväksyttiin komission tiedonannossa Kertomus Monacon, San Marinon ja Vatikaanivaltion kanssa tehtyjen valuuttasuhteita koskevien sopimusten toimivuudesta [2]. Komission päätelmien mukaan valuuttasopimusten nykymuotoa on tarpeen mukauttaa sen varmistamiseksi, että lähestymistavat yhteisön ja kyseiset sopimukset allekirjoittaneiden maiden välisissä suhteissa olisivat johdonmukaisempia. Tässä suositusluonnoksessa neuvoston päätökseksi määritellään yhteisön kanta Vatikaanivaltion kanssa tehdyn sopimuksen uudelleenneuvotteluja varten.Komissio ehdottaa, että seuraavat määräykset neuvotellaan uudelleen ja niitä mukautetaan:-  Asiaa koskevan EY:n lainsäädännön siirtäminen osaksi kansallista lainsäädäntöäMonacolle, San Marinolle ja Vatikaanille yhteisön kanssa tehdyissä valuuttasopimuksissa asetetut velvoitteet ovat hyvin erilaisia. Eniten velvoitteita on Monacon ruhtinaskunnan kanssa tehdyssä sopimuksessa. Monacon kanssa tehdystä sopimuksesta poiketen Vatikaanin ja San Marinon kanssa tehdyissä sopimuksissa ei ole erityistä velvoitetta siirtää EU:n lainsäädäntö osaksi kansallista lainsäädäntöä siltä osin, kuin on kyse eurokäteisen suojaamisesta väärennöksiltä ja tavoista toimia tällä alalla yhteistyössä yhteisön kanssa. Tasapuolisten kilpailuedellytysten luomiseksi ja euroseteleiden ja -kolikkojen suojaamiseksi asianmukaisesti väärennöksiltä Vatikaanin, samoin kuin San Marinon, on sovellettava asiaa koskevaa yhteisön lainsäädäntöä.Koska Vatikaanissa ei varsinaisesti ole pankkialaa, yhteisön pankki- ja rahoituslainsäädännön siirtäminen osaksi kansallista lainsäädäntöä ei ole tarpeen.-  Jatkossa käytettävät mekanismitToisin kuin Monacon kanssa tehtyä sopimusta koskevassa menettelyssä, Vatikaanin ja San Marinon kanssa allekirjoitettujen sopimusten osalta ei määrätty jatkomenettelystä. Koska virallisia ja säännöllisiä jatkotoimia ei ole, Vatikaani ja San Marino eivät raportoi säännöllisesti sopimusten täytäntöönpanosta eikä niille varsinaisesti ilmoiteta sopimusten alaan kuuluvan lainsäädännön kehityksestä. Sen vuoksi komissio ehdottaa, että myös Vatikaanivaltion ja San Marinon tasavallan kanssa perustetaan sekakomiteat, kuten Monacon ruhtinaskunnan kanssa on tehty.Vatikaanivaltion kanssa perustettavaan sekakomiteaan kuuluisivat edustajat Vatikaanivaltiosta, Italiasta, Euroopan komissiosta ja Euroopan keskuspankista. Komitean tehtävänä olisi helpottaa sopimuksen täytäntöönpanoa ja käydä keskustelua mahdollisista muutoksista luetteloon yhteisön lainsäädännöstä, jota Vatikaanin on sovellettava. Sillä olisi myös valta tehdä päätöksiä tietyistä asioista, joita koskeva toimivalta siirretään komitealle valuuttasopimuksessa (esim. Vatikaanin eurokolikot valmistavan rahapajan vaihtamisen hyväksyminen).-  Liikkeeseen laskettavien eurokolikkojen enimmäismääräHistoriallisista syistä liikkeeseen laskettavien kolikkojen vuotuiset enimmäismäärät Monacon, Vatikaanin ja San Marinon osalta vahvistettiin kahdella eri tavalla (Monaco saa nyt laskea liikenteeseen eurometallirahoja määrän, joka on 1/500 Ranskassa lyötyjen kolikkojen määrästä, kun taas Vatikaanilla ja San Marinolla on kiinteät kiintiöt), mikä johtaa hyvin erilaisiin tuloksiin.Jotta kaikkien valuuttasopimuksen tehneiden maiden kohtelu olisi tasavertaista, komissio ehdottaa, että otetaan käyttöön uusi yhdenmukainen menetelmä liikkeeseen laskettavien eurokolikkojen laskemiseksi (jota siis käytetään kaikissa sopimuksissa tulevaisuudessa). Lisäksi komissio ehdottaa, että valuuttasopimuksen allekirjoittaneet maat voisivat laskea liikkeeseen suurempia määriä, jotta niiden kolikoita olisi jonkin verran liikkeessä. Kolikot, joita lyödään vähän, ovat hyvin kysyttyjä rahankeräilijöiden keskuudessa. Tämän seurauksena kolikot eivät toimi alkuperäisessä tehtävässään maksuvälineinä vaan niitä pidetään yksinomaan keräilykappaleina.Uudet enimmäismäärät voisivat muodostua kiinteästä ja vaihtelevasta osasta:1.  Kiinteän osan tarkoitus on kattaa rahankeräilijöiden kysyntä. Yleisten arvioiden mukaan yhteensä noin 2 100 000 euroa pitäisi olla riittävä määrä keräilymarkkinoiden tarpeiden kattamiseen[3].2.  Vaihteleva osa perustuisi Vatikaanin tapauksessa Italiassa keskimäärin liikkeeseen laskettavaan määrään. Italiassa asukasta kohti liikkeeseen laskettujen kolikkojen keskimäärä vuonna n-1 kerrotaan Vatikaanivaltion asukkaiden lukumäärällä.Uudella menetelmällä Vatikaanivaltion liikkeeseen laskema enimmäismäärä suurin piirtein kaksinkertaistuisi nykyiseen kiintiöön verrattuna.-  Eurokolikkojen lyömistä koskevat säännötNykyisissä valuuttasopimuksissa Vatikaanin ja San Marinon eurokolikkojen valmistusoikeus on varattu Italian kansallisella rahapajalle. Tämä sääntö otettiin käyttöön historiallisista syistä aikana, jolloin eurokäteinen ei vielä ollut liikkeessä ja lähes kaikki euroalueen maat löivät euroja ainoastaan omiin tarpeisiinsa. Tilanne on nyt muuttunut, ja useat euroalueen maat lyövät kolikkonsa nyt jossain toisessa euroalueen maassa. Siksi komissio ehdottaa, että Vatikaanille ja San Marinolle annetaan mahdollisuus tilata eurokolikkonsa muusta EU:n rahapajasta, jolla on kokemusta eurokolikkojen lyömisestä . Rahapajan vaihtamiselle tarvitaan kuitenkin sekakomitean hyväksyntä.-  Toimivaltainen tuomioistuinNykyisissä valuuttasopimuksissa ei anneta yhteisölle minkäänlaista valtaa siinä tapauksessa, että valuuttasopimukset allekirjoittaneet maat eivät hoidakaan velvoitteitaan (esim. eivät asetetussa määräajassa saata asiaa koskevaa yhteisön lainsäädäntöä osaksi kansallista lainsäädäntöään), lukuun ottamatta vihonviimeistä – ja siksi epätodennäköistä – mahdollisuutta sanoa sopimus irti yksipuolisesti. Sen vuoksi komissio ehdottaa, että Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelle annetaan toimivalta ratkaistaessa riitoja , joita valuuttasopimusten täytäntöönpanossa saattaa ilmetä.2009/0158 (CNB)Suositus:NEUVOSTON PÄÄTÖSEuroopan yhteisön kannasta valuuttasuhteista Vatikaanivaltion kanssa tehdyn sopimuksen uudelleenneuvotteluja vartenEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 111 artiklan 3 kohdan,ottaa huomioon komission suosituksen[4],ottaa huomioon Euroopan keskuspankin lausunnon[5],sekä katsoo seuraavaa:3.  Yhteisöllä on ollut toimivalta rahataloudellisissa ja valuuttakurssia koskevissa asioissa euron käyttöönottopäivästä lähtien.4.  Neuvoston on päätettävä järjestelyistä, jotka liittyvät raha- tai valuutta-aloja koskevista sopimuksista neuvottelemiseen ja sopimusten tekemiseen.5.  Italian tasavalta teki yhteisön puolesta 29 päivänä joulukuuta 2000 valuuttasopimuksen Vatikaanivaltion kanssa.6.  Neuvosto totesi 10 päivänä helmikuuta 2009, että yhteisön olisi tarkasteltava uudelleen nykyisten sopimusten toimivuutta ja sitä, olisiko liikkeeseen laskettavien kolikkojen enimmäismäärää lisättävä.7.  Komissio totesi tiedonannossaan Monacon, San Marinon ja Vatikaanivaltion kanssa tehtyjen valuuttasuhteita koskevien sopimusten toimivuudesta[6], että Vatikaanivaltion kanssa tehdyn valuuttasopimuksen nykymuotoa on tarpeen mukauttaa sen varmistamiseksi, että lähestymistavat yhteisön ja kyseiset sopimukset allekirjoittaneiden maiden välisissä suhteissa olisivat johdonmukaisempia.8.  Sen vuoksi Vatikaanivaltion kanssa tehty valuuttasopimus olisi neuvoteltava uudelleen mahdollisimman pian, jotta uusi järjestelmä voi tulla voimaan 1 päivästä tammikuuta 2010 yhdessä uusien sääntöjen kanssa, jotka annettiin eurokolikkojen käyttöönoton edellytyksistä komission liikkeeseen tarkoitettujen eurokolikoiden kansallisia puolia ja liikkeeseenlaskua koskevista yleisistä suuntaviivoista 19 päivänä joulukuuta 2008 antamassa suosituksessa, joka hyväksyttiin neuvoston päätelmissä 10 päivänä helmikuuta 2009,ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:1 artiklaItalian tasavallan on ilmoitettava Vatikaanivaltiolle tarpeesta muuttaa mahdollisimman pian nyt voimassa olevaa valuuttasopimusta, joka on tehty Euroopan yhteisön puolesta Italian tasavallan ja Vatikaanivaltion välillä, ja ehdotettava neuvotteluja muutettavista sopimuksen määräyksistä.2 artiklaSopimuksesta Vatikaanivaltion kanssa käytävissä neuvotteluissa yhteisön tavoitteena ovat seuraavat muutokset:9.  Sopimus tehdään yhteisön ja Vatikaanivaltion välillä. Sopimusteksti on nykyisen sopimuksen teksti ja muutokset konsolidoituina.10.  Vatikaanivaltion on, joko siirtämällä säädökset suoraan osaksi kansallista lainsäädäntöä tai vastaavin toimin, sitouduttava toteuttamaan kaikki tarvittavat toimenpiteet, joita asian kannalta merkityksellisen rahanpesun, petosten ja käteisrahan sekä muiden maksuvälineiden kuin käteisrahan väärentämisen torjuntaa koskevan lainsäädännön soveltaminen edellyttää.11.  Vatikaanivaltion eurokolikkojen liikkeeseen laskettavan enimmäismäärän määrittämismenetelmää tarkistetaan. Uusi enimmäismäärä lasketaan menetelmällä, jossa yhdistetään kiinteä osa, jolla pyritään keräilymarkkinoiden tarpeet kattamalla estämään liiallinen rahankeräilijöiden spekulointi Vatikaanin kolikoilla, ja vaihteleva osa, joka lasketaan siten, että Italiassa asukasta kohti liikkeeseen laskettujen kolikkojen keskimäärä vuonna n-1 kerrotaan Vatikaanin asukkaiden lukumäärällä. Keräilykolikkojen liikkeeseenlaskua estämättä, sopimuksessa vahvistetaan nimellisarvoisina liikkeeseen laskettavien Vatikaanin eurokolikkojen vähimmäisosuudeksi 51 prosenttia.12.  Sopimuksen täytäntöönpanon edistymistä seuraamaan perustetaan sekakomitea. Siinä ovat edustajat Vatikaanivaltiosta, Italian tasavallasta, Euroopan komissiosta ja Euroopan keskuspankista. Se voi vuosittain tarkistaa kiinteää määrää inflaation ja keräilymarkkinoiden kehityksen huomioon ottamiseksi. Se tekee päätöksensä yksimielisesti. Sekakomitea vahvistaa työjärjestyksensä.13.  Vatikaanivaltion eurokolikot lyö Instituto Poligrafico e Zecca dello Stato. Vatikaanivaltio voi kuitenkin sekakomitean suostumuksella tehdä sopimuksen jonkin muun eurokolikkoja lyövän EU:n rahapajan kanssa. Vatikaanivaltion liikkeeseen laskemien kolikkojen määrä lisätään valmistavan rahapajan kotimaan kolikkojen määrään, jotta Euroopan keskuspankki antaa hyväksyntänsä liikkeeseen lasketulle kokonaismäärälle.14.  Euroopan yhteisöjen tuomioistuin valitaan elimeksi, joka vastaa sopimuksen soveltamisessa mahdollisesti ilmenevien riitojen ratkaisemisesta.Jos yhteisö tai Vatikaani katsoo, ettei toinen sopimuspuoli ole täyttänyt valuuttasopimuksesta johtuvia velvoitteitaan, se voi viedä asian tuomioistuimeen. Tuomioistuimen tuomio on molempia sopimuspuolia sitova, ja niiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet tuomion noudattamiseksi tuomioistuimen tuomiossaan vahvistamassa määräajassa. Jos yhteisö tai Vatikaani ei toteuta tarvittavia toimenpiteitä tuomion noudattamiseksi asetetussa määräajassa, toinen sopimuspuoli voi irtisanoa sopimuksen välittömästi.3 artiklaItalian tasavalta ja Euroopan komissio käyvät neuvottelut Vatikaanivaltion kanssa yhteisön puolesta. Euroopan keskuspankki osallistuu neuvotteluihin täysimääräisesti toimivaltansa puitteissa. Italian tasavalta ja Euroopan komissio pyytävät Euroopan talous- ja rahoituskomitealta lausunnon sopimusluonnoksesta.4 artiklaNeuvosto tekee sopimuksen.Tämä päätös on osoitettu Italian tasavallalle ja Euroopan komissiolle.Tehty Brysselissä […].Neuvoston puolestaPuheenjohtaja [1] Neuvoston päätelmät liikkeeseen tarkoitettujen eurokolikoiden kansallisia puolia ja liikkeeseenlaskua koskevista yleisistä suuntaviivoista, 2922. Ecofin-neuvoston kokous 10.2.2009.[2] KOM(2009) 359, 14.7.2009.[3] San Marino on tietyllä menestyksellä esimerkiksi keskittynyt lyömään tietynmääräisiä eurokolikoita, ja näitä kolikkoja käytetään nykyään nimellisarvoisina maksutapahtumissa.[4] EUVL C […], […], s. […].[5] EUVL C […], […], s. […].[6] KOM(2009) 359.


Avis juridique important

|

32000H0226

2000/226/EY: Neuvoston suositus, annettu 13 päivänä maaliskuuta 2000, Euroopan kehitysrahaston (1995) (kahdeksas EKR) toimenpiteiden toteuttamisesta komissiolle myönnettäväksi vastuuvapaudeksi varainhoitovuodelta 1998

Virallinen lehti nro L 071 , 18/03/2000 s. 0027 - 0027

NEUVOSTON SUOSITUS,annettu 13 päivänä maaliskuuta 2000,Euroopan kehitysrahaston (1995) (kahdeksas EKR) toimenpiteiden toteuttamisesta komissiolle myönnettäväksi vastuuvapaudeksi varainhoitovuodelta 1998(2000/226/EY)EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon Loméssa 15 päivänä joulukuuta 1989 allekirjoitetun neljännen AKT-ETY-yleissopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna Mauritiuksella 4 päivänä marraskuuta 1995 allekirjoitetulla sopimuksella,ottaa huomioon 25 päivänä heinäkuuta 1991 tehdyn neuvoston päätöksen 91/482/ETY merentakaisten maiden ja alueiden assosioinnista Euroopan talousyhteisöön(1), sellaisena kuin se on puolivälissä tarkistettuna päätöksellä 97/803/EY(2),ottaa huomioon Brysselissä 20 päivänä joulukuuta 1995 allekirjoitetun sisäisen sopimuksen yhteisön tuen rahoituksesta ja hallinnasta(3) ja erityisesti sen 33 artiklan 3 kohdan,ottaa huomioon 16 päivänä kesäkuuta 1998 annetun kahdeksanteen Euroopan kehitysrahastoon sovellettavan varainhoitoasetuksen(4) ja erityisesti sen 69-74 artiklan,on tutkinut Euroopan kehitysrahaston (1995) (kahdeksas EKR) toimenpiteisiin liittyvät tulostilit ja taseet, jotka on päätetty 31 päivänä joulukuuta 1998, sekä tilintarkastustuomioistuimen kertomuksen varainhoitovuodelta 1998(5) komission vastauksineen,sekä katsoo seuraavaa:(1) Sisäisen sopimuksen 33 artiklan 3 kohdan nojalla Euroopan parlamentti antaa neuvoston suosituksesta komissiolle vastuuvapauden Euroopan kehitysrahaston (1995) (kahdeksas EKR) hallinnasta.(2) Komissio on toteuttanut Euroopan kehitysrahaston (1995) (kahdeksas EKR) toimenpiteet varainhoitovuoden 1998 aikana kokonaisuudessaan tyydyttävällä tavalla,SUOSITTELEE Euroopan parlamentille, että tämä myöntää komissiolle vastuuvapauden Euroopan kehitysrahaston (1995) (kahdeksas EKR) toimenpiteiden toteuttamisesta varainhoitovuodelta 1998.Tehty Brysselissä 13 päivänä maaliskuuta 2000.Neuvoston puolestaJ. PINA MOURAPuheenjohtaja(1) EYVL L 263, 19.9.1991, s. 1.(2) EYVL L 329, 29.11.1997, s. 50.(3) EYVL L 156, 29.5.1998, s. 108 ja oikaisu EYVL L 173, 18.6.1998, s. 54.(4) EYVL L 191, 7.7.1998, s. 53.(5) EYVL C 349, 3.12.1999, s. 181.


Avis juridique important

|

32000H0043

2000/43/EY: Komission suositus, annettu 17 päivänä joulukuuta 1999, yhteensovitetusta yhteisön valvontaohjelmasta vuodelle 2000 viljojen sekä tiettyjen kasviperäisten tuotteiden, hedelmät ja vihannekset mukaan luettuina, torjunta-ainejäämien enimmäismäärien noudattamisen varmistamiseksi (tiedoksiannettu numerolla K(1999) 4491) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

Virallinen lehti nro L 014 , 20/01/2000 s. 0036 - 0041

KOMISSION SUOSITUS,annettu 17 päivänä joulukuuta 1999,yhteensovitetusta yhteisön valvontaohjelmasta vuodelle 2000 viljojen sekä tiettyjen kasviperäisten tuotteiden, hedelmät ja vihannekset mukaan luettuina, torjunta-ainejäämien enimmäismäärien noudattamisen varmistamiseksi(tiedoksiannettu numerolla K(1999) 4491)(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)(2000/43/EY)EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon viljojen torjunta-ainejäämien enimmäismääristä 24 päivänä heinäkuuta 1986 annetun neuvoston direktiivin 86/362/ETY(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 1999/71/EY(2), ja erityisesti sen 7 artiklan 2 kohdan b alakohdan,ottaa huomioon torjunta-ainejäämien enimmäismäärien vahvistamisesta tietyille kasvikunnasta peräisin oleville tuotteille, mukaan lukien hedelmät ja vihannekset, 27 päivänä marraskuuta 1990 annetun neuvoston direktiivin 90/642/ETY(3), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 1999/71/EY, ja erityisesti sen 4 artiklan 2 kohdan b alakohdan,sekä katsoo seuraavaa:1) Direktiivin 86/362/ETY 7 artiklan 2 kohdan b alakohdan ja direktiivin 90/642/ETY 4 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaan komissio toimittaa joulukuun 31 päivään mennessä pysyvän kasvinsuojelukomitean käsiteltäväksi suosituksen yhteensovitetuksi yhteisön valvontaohjelmaksi sen varmistamiseksi, että kyseisten direktiivien liitteissä II annettuja torjunta-ainejäämien enimmäismääriä noudatetaan.2) Komission olisi suositeltava valvontaohjelmaa vuosittain. Kokemukset, joita komissio ja sen jäsenvaltiot ovat saaneet kolmen aiemman yhteensovitetun vuosittaisen valvontaohjelman laatimisesta, toteuttamisesta ja siitä raportoimisesta, osoittavat monivuotisten ohjelmien olevan tehokkaimpia ja käytännöllisimpiä. Tässä suosituksessa on aiheellista vahvistaa tulevien ohjelmien puitteet.3) Komission olisi pyrittävä asteittain järjestelmään, jossa voidaan arvioida direktiivin 86/362/ETY 7 artiklan 3 kohdan toisessa alakohdassa ja direktiivin 90/642/ETY 4 artiklan 3 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitettu todellinen altistuminen ruokavalion torjunta-aineille. Tällaisten arviointien toteutettavuuden tutkimisen helpottamiseksi olisi oltava saatavilla tietoja eurooppalaiseen ruokavalioon useimmin kuuluvien elintarvikkeiden torjunta-ainejäämien valvonnasta. Ottaen huomioon kansallisella tasolla torjunta-ainejäämien valvontaan käytettävissä olevat varat jäsenvaltiot voivat tutkia yhteensovitetussa valvontaohjelmassa vuosittain näytteet ainoastaan 4-5 tuotteen osalta. Torjunta-ainetta olisi yleisesti valvottava 20 elintarvikkeessa viiden vuoden jaksoissa.4) Valvottaessa vuoden 2000 osalta suositettuja torjunta-aineita voidaan tutkia asefaattia, benomyyli-ryhmää, klorpyrifossia, iprodionia ja metamidofossia koskevien tietojen käyttömahdollisuutta, sillä näitä yhdisteitä (liitteessä I A oleva ryhmä A) on jo valvottu vuosina 1996-1999 ruokavalion torjunta-aineille todellisen altistumisen arvioimiseksi.5) Valvottaessa vuosien 2000 ja 2001 osalta suositettuja torjunta-aineita voidaan tutkia diatsinonia, metalaksyylia, metidationia, tiabendatsoila ja triatsofossia koskevien tietojen käyttömahdollisuutta, sillä näitä yhdisteitä (liitteessä I A oleva ryhmä B) on jo valvottu vuosina 1997-1999 ruokavalion torjunta-aineille todellisen altistumisen arvioimiseksi.6) Valvottaessa vuosien 2000, 2001 ja 2002 osalta suositettuja torjunta-aineita voidaan tutkia klorpyrifossi-metyyliä, deltametriiniä, endosulfaania, imatsaliilia, lamda-syhalotriinia, manebi-ryhmää, mekarbamia, permetriiniä, pirimifossi-metyyliä ja vinklotsoliinia koskevien tietojen käyttömahdollisuutta, sillä näitä yhdisteitä (liitteessä I A oleva ryhmä C) on jo valvottu vuosina 1998 ja 1999 ruokavalion torjunta-aineille todellisen altistumisen arvioimiseksi.7) Erityisessä yhteensovitetussa ohjelmassa otettavien näytteiden määrään on tarpeen omaksua järjestelmällinen tilastollinen lähestymistapa. Codex Alimentarius -komissio on vahvistanut tällaisen lähestymistavan(4). Binomiaalisen todennäköisyysjakauman avulla voidaan laskea, että yhteensä 459 näytteen tutkiminen antaa 99 prosentin luotettavuusasteen yhden pienimmän havaittavissa olevan määrän ylittäviä torjunta-ainejäämiä sisältävän näytteen löytämiseksi, jos oletetaan, että 1 prosentti kasviperäisistä tuotteistä sisältää pienimmän havaittavissa olevan määrän ylittäviä jäämiä. Jäsenvaltioiden ottamien näytteiden kokonaismäärä olisi suhteutettava väestön ja kuluttajien määrään siten, että vuosittain otetaan kustakin tuotteesta vähintään 12 näytettä, joiden kokonaismäärä olisi ilmoitettava liitteessä I B.8) Jäsenvaltioiden asiantuntijat keskustelivat Oeirasissa, Portugalissa, 15-16 päivänä syyskuuta 1997 vuoden 1999 valvontasuosituksen liitteessä II(5) julkaistuista torjunta-ainejäämien määrityksen laadunvalvontamenetelmiä koskevista ohjeluonnoksista, joista keskusteltiin myös ja jotka otettiin huomioon 20-21 päivänä marraskuuta 1997 kokoontuneessa kasvinsuojelutyöryhmän torjunta-ainejäämäryhmässä. On sovittu, että jäsenvaltioiden analyysilaboratoriot toteuttavat nämä ohjeluonnokset mahdollisimman täydellisinä ja että niitä tarkistetaan näiden kokemusten perusteella.9) Direktiivin 90/642/ETY 4 artiklan 2 kohdan a alakohdassa jäsenvaltioita vaaditaan yksilöimään kansallisten tarkastusohjelmiensa laadinnassa soveltamansa perusteet samalla kun ne toimittavat komissiolle tiedot edellisen vuoden ohjelmien täytäntöönpanosta. Kyseisiin tietoihin olisi sisällyttävä perusteet, joita sovelletaan päätettäessä otettavien näytteiden ja tehtävien määritysten määrästä, sekä sovelletut ilmoitusten kynnysrajat ja perusteet, joiden mukaan kyseiset rajat on vahvistettu. Virallista elintarvikkeiden tarkastusta koskevista lisätoimenpiteistä 29 päivänä lokakuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin 93/99/ETY(6) mukaisesti tapahtuvan määrityksiä tekevien laboratorioiden hyväksymisen yksityiskohtaiset edellytykset olisi ilmoitettava.10) Tiedot valvontaohjelmien tuloksista soveltuvat erityisen hyvin käsiteltäviksi, tallennettaviksi ja välitettäviksi sähköisillä tai tietojenkäsittelyjärjestelmillä. On kehitetty muotoja, joilla komissio voi toimittaa jäsenvaltioille tietoja levykkeellä. Jäsenvaltioilla olisi sen vuoksi oltava valmius lähettää kertomuksensa komissiolle vakiomuodossa. Kyseisen vakiomuodon edelleen kehittäminen tapahtuu tehokkaimmin kehittämällä komission ohjeita.11) Tässä suosituksessa vahvistetut toimenpiteet ovat pysyvän kasvinsuojelukomitean lausunnon mukaiset,SUOSITTELEE, ETTÄ JÄSENVALTIOT:1. ottavat näytteitä ja analysoivat liitteessä IA vahvistettuja tuote/torjunta-ainejäämiä -yhdistelmiä liitteessä IB jäsenvaltioille kunkin tuotteen osalta jaettujen näytteiden määrän mukaisesti ottaen tarvittaessa huomioon kansallisen, yhteisön ja kolmansien maiden osuuden jäsenvaltion markkinoista; kunakin vuonna yhdistetystä näytteestä analysoidaan erikseen yksi tuote vähintään yhden mahdollisesti suuren riskin aiheuttavan torjunta-aineen osalta: otetaan kaksi näytettä asianmukaisesta määrästä (mieluiten saman tuottajan) tuotteita; jos ensimmäisestä yhdistetystä näytteestä löydetään havaittavissa oleva määrä torjunta-ainetta, toisen näytteen tuotteet analysoidaan erikseen; vuonna 2000 tämä yhdistelmä on kurkku/metamidofossi ja/tai päärynä/klormekvatti;2. laativat 31 päivään elokuuta 2001 mennessä liitteessä IA vuodelle 2000 vahvistettujen erityisten ohjelmien tuloksista kertomuksen, jossa ilmoitetaan käytetyt määritysmenetelmät ja toteutuneet ilmoitusten kynnysrajat torjunta-ainejäämien määrityksen laadunvalvontamenetelmissä(7) vahvistettujen laadunvalvontamenetelmien mukaisesti muodossa, joka vahvistetaan asiakirjassa suuntaviiivoiksi jäsenvaltioille yhteensovitetusta yhteisön valvontaohjelmasta annetun komission suosituksen(8) täytäntöönpanon osalta;3. toimittavat komissiolle ja jäsenvaltioille kaikki direktiivin 86/362/ETY artiklan 3 kohdassa ja direktiivin 90/642/ETY artiklan 3 kohdassa vaaditut vuoden 1999 valvontaohjelmaa koskevat tiedot 31 päivään elokuuta 2000 mennessä sen varmistamiseksi, että torjunta-ainejäämien enimmäismäärien noudattamista valvotaan vähintään tarkastusnäytteitä ottamalla, ja erityisesti:3.1 direktiivien 86/362/ETY ja 90/642/ETY liitteissä II lueteltuja torjunta-aineita koskevien kansallisten ohjelmiensa tulokset verrattuina yhdenmukaistettuihin määriin, ja jos näitä määriä ei ole vielä vahvistettu yhteisön tasolla, verrattuina voimassa oleviin kansallisiin määriin;3.2 tiedot laboratorioidensa laadunvalvontamenetelmistä ja erityisesti torjunta-ainejäämien määrityksen laadunvalvontamenetelmiä koskevista ohjeista, joita ne eivät ole voineet soveltaa tai joiden soveltamisessa on ollut vaikeuksia;3.3 tiedot määritykset tekevän laboratorion direktiivin 93/99/ETY 3 artiklan säännösten mukaisesta hyväksymisestä (mukaan lukien hyväksymistyyppi, hyväksynnän antanut elin ja hyväksymistodistuksen jäljennös).Tämä suositus on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 17 päivänä joulukuuta 1999.Komission puolestaDavid BYRNEKomission jäsen(1) EYVL L 221, 7.8.1986, s. 37.(2) EYVL L 194, 27.7.1999, s. 36.(3) EYVL L 350, 14.12.1990, s. 71.(4) Codex Alimentarius, Pesticide Residues in Foodstuffs, Rooma 1994, ISBN 92-5-203271-1; Vol.2, sivu 372.(5) EYVL L 128, 21.5.1999, s. 30; julkaistu aiemmin komission asiakirjana 7826/VI/97.(6) EYVL L 290, 24.11.1993, s. 14.(7) EYVL L 128, 21.5.1999, s. 30.(8) EYVL L 128, 21.5.1999, s. 48.LIITE I ASuosituksen 1 kohdassa esitetyt kussakin erityisessä ohjelmassa valvottavat tuote/torjunta-aine -yhdistelmät>TAULUKON PAIKKA>LIITE I BKunkin jäsenvaltion vuosittainen näytemäärä kunkin tuotteen osalta vuoden 2000 yhteensovitetussa yhteisön valvontaohjelmassa>TAULUKON PAIKKA>


				|

		52014DC0403

			Suositus NEUVOSTON SUOSITUS Bulgarian vuoden 2014 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Bulgarian vuoden 2014 lähentymisohjelmaa koskeva neuvoston lausunto /* COM/2014/0403 final */

			   	Suositus
NEUVOSTON SUOSITUS
Bulgarian vuoden 2014 kansallisesta
uudistusohjelmasta
sekä samassa yhteydessä annettu Bulgarian vuoden 2014 lähentymisohjelmaa
koskeva neuvoston lausunto
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta
tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja
148 artiklan 4 kohdan,
ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman
valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta
7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY)
N:o 1466/97[1]
ja erityisesti sen 9 artiklan 2 kohdan,
ottaa huomioon makrotalouden epätasapainon
ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta 16 päivänä marraskuuta 2011
annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011[2] ja erityisesti sen
6 artiklan 1 kohdan,
ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen[3],
ottaa huomioon Euroopan parlamentin
päätöslauselmat[4],
ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,
ottaa huomioon talous- ja rahoituskomitean
lausunnon,
ottaa huomioon sosiaalisen suojelun komitean
lausunnon,
ottaa huomioon talouspoliittisen komitean
lausunnon,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Eurooppa-neuvosto hyväksyi 26 päivänä
maaliskuuta 2010 Euroopan komission ehdotuksen, jolla käynnistetään uusi kasvu-
ja työllisyysstrategia, Eurooppa 2020. Strategian lähtökohtana on tehostaa
talouspolitiikan koordinointia, ja siinä keskitytään avainalueisiin, joilla
tarvitaan toimia, jotta voidaan parantaa Euroopan mahdollisuuksia kestävään kasvuun
ja lisätä sen kilpailukykyä.
(2)
Neuvosto antoi 13 päivänä heinäkuuta 2010
komission ehdotusten pohjalta suosituksen jäsenvaltioiden ja unionin
talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista (2010–2014) ja hyväksyi
21 päivänä lokakuuta 2010 päätöksen jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan
suuntaviivoista. Yhdessä nämä muodostavat ns. yhdennetyt suuntaviivat.
Jäsenvaltioita kehotettiin ottamaan yhdennetyt suuntaviivat huomioon
kansallisessa talous- ja työllisyyspolitiikassaan.
(3)
Valtion- ja hallitusten päämiehet hyväksyivät
29 päivänä kesäkuuta 2012 kasvu- ja työllisyyssopimuksen, joka toimii
johdonmukaisina puitteina kansallisen, EU:n ja euroalueen tason toimille
kaikkia mahdollisia keinoja, välineitä ja politiikkoja käyttäen. He päättivät
toimista, jotka on toteutettava jäsenvaltioiden tasolla, ja ilmaisivat
erityisesti täysimääräisen sitoutumisensa Eurooppa 2020 -strategian
tavoitteiden saavuttamiseen ja maakohtaisten suositusten täytäntöönpanoon.
(4)
Neuvosto antoi 9 päivänä heinäkuuta 2013
suosituksen Bulgarian vuoden 2013 kansallisesta uudistusohjelmasta ja lausunnon
Bulgarian vuosien 2012–2016 tarkistetusta lähentymisohjelmasta.
(5)
Komissio hyväksyi 13 päivänä marraskuuta 2013
vuotuisen kasvuselvityksen[5],
mikä aloitti vuoden 2014 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson. Komissio
hyväksyi samana päivänä asetuksen (EU) N:o 1176/2011 perusteella
varoitusmekanismia koskevan kertomuksen[6],
jossa se katsoi, että Bulgaria kuuluu niihin jäsenvaltioihin, joista
laadittaisiin perusteellinen tarkastelu.
(6)
Eurooppa-neuvosto hyväksyi 20 päivänä
joulukuuta 2013 rahoitusvakauden varmistamisen, julkisen talouden vakauttamisen
ja kasvun vauhdittamisen painopisteet. Se korosti, että on tarpeen jatkaa
eriytettyä, kasvua edistävää julkisen talouden vakauttamista, palauttaa normaalit
luotonannon edellytykset, edistää kasvua ja kilpailukykyä, puuttua
työttömyyteen ja kriisin sosiaalisiin seurauksiin sekä nykyaikaistaa
julkishallintoa.
(7)
Komissio julkaisi 5 päivänä maaliskuuta 2014
asetuksen (EU) N:o 1176/2011 5 artiklan nojalla laaditun Bulgariaa
koskevan perusteellisen tarkastelun[7]
tulokset. Komissio päättelee analyysinsa perusteella, että Bulgarian
makrotaloudessa on edelleen epätasapainotiloja, jotka edellyttävät seurantaa ja
politiikkatoimia. Erityisesti työmarkkinoiden pitkittynyt sopeutus edellyttää
politiikkatoimia, kun taas ulkoisen rahoitusaseman korjaaminen ja yritysten
velkaantumisen vähentäminen etenevät hyvin.
(8)
Bulgaria toimitti vuoden 2014 kansallisen
uudistusohjelmansa ja vuoden 2014 lähentymisohjelmansa 17 päivänä
huhtikuuta 2014. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset
yhteydet on voitu ottaa huomioon.
(9)
Vuoden 2014 lähentymisohjelmassa esitetyn julkisen
talouden strategian tavoitteena on päästä keskipitkän aikavälin tavoitteeseen,
joka on –1 prosentin rakenteellinen alijäämä suhteessa BKT:hen, vuoteen
2016 mennessä. Keskipitkän aikavälin tavoite on vakaus- ja kasvusopimuksen
vaatimuksia tiukempi. Bulgaria on hyötynyt mahdollisuudesta poiketa keskipitkän
aikavälin tavoitteesta väliaikaisesti 0,6 prosenttia suhteessa BKT:hen
vuonna 2013 ja 0,1 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2014 yhteisesti
rahoitettujen hankkeiden osalta. Ohjelman mukaan (uudelleenlaskettu)
rakenteellinen rahoitusasema heikkenee 0,3 prosenttia suhteessa BKT:hen
vuonna 2014 ja on –1,3 prosenttia suhteessa BKT:hen. Vuonna 2015
rakenteellinen rahoitusasema puolestaan paranee 0,3 prosenttia suhteessa
BKT:hen ja on –1,0 prosenttia suhteessa BKT:hen. Näin varmistetaan
palaaminen keskipitkän aikavälin tavoitteeseen. Julkisten menojen kasvuvauhti
ei ylittäne menojen kasvulle asetettua keskipitkän aikavälin vertailuarvoa
vuosina 2014 ja 2015. Sen vuoksi julkisen talouden suunnitelmat vastaavat
vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia. Velkasuhde on selvästi alle
60 prosenttia suhteessa BKT:hen, ja lähentymisohjelman mukaan sen
odotetaan ohjelmakauden loppuun mennessä kasvavan vain hieman,
20,6 prosenttiin suhteessa BKT:hen. Julkisen talouden kehitysarvioiden
perustana lähentymisohjelmassa oleva makrotalouden skenaario on vuosien 2014 ja
2015 osalta optimistinen. Vuotuisen kasvun odotetaan yltävän
2,1 prosenttiin vuonna 2014 ja 2,6 prosenttiin vuonna 2015. Komission
yksiköiden kevään 2014 talousennusteen mukaan vuotuinen kasvu on
1,7 prosenttia vuonna 2014 ja 2,0 prosenttia vuonna 2015. Komission
kevään talousennusteen mukaan Bulgaria poikkeaa keskipitkän aikavälin
tavoitteestaan vuonna 2014 enemmän kuin yhteisesti rahoitettujen hankkeiden
osalta on tilapäisesti sallittua, eikä se kykene vaaditulla tavalla
saavuttamaan keskipitkän aikavälin tavoitetta vuonna 2015. Neuvosto katsoo
vuoden 2014 lähentymisohjelman arvioinnin ja komission ennusteen perusteella
asetuksen (EY) N:o 1466/97 mukaisesti, että vuosina 2014 ja 2015 on vaarana
poikkeaminen keskipitkän aikavälin tavoitteesta.
(10)
Verosäännösten noudattaminen ja verohallinnon laatu
ovat edelleen keskeisiä haasteita Bulgariassa. Käytettävissä olevien arvioiden
mukaan harmaan talouden osuus on merkittävä, ja tätä arviota tukevat tiedot
pimeän työn määrästä Bulgariassa. Veronkannon hallinnolliset kustannukset ja verosäännösten
noudattamisesta aiheutuvat kustannukset ovat suhteelliset suuret. Vaikka
Bulgaria on toteuttanut useita toimenpiteitä näiden ongelmien ratkaisemiseksi,
se ei ole edelleenkään ottanut käyttöön täysimittaista verosäännösten
noudattamista koskevaa strategiaa, joka kattaisi kaikkien veronkantoon
osallistuvien viranomaisten toiminnan. Ennen strategian käyttöönottoa olisi
tehtävä analyysi tärkeimmistä veronkannon riskeistä sekä laadittava arvio jo
toteutetuista toimenpiteistä, joihin kuuluvat yksinkertaistamistoimet sekä
tehostetut tarkastukset.
(11)
Bulgaria jätti vuonna 2013 noudattamatta
sitoumuksia, jotka se oli aiemmin antanut eläkeuudistuksen alalla. Se otti
käyttöön uusia varhaiseläkejärjestelyjä ja lykkäsi suunniteltua lakisääteisen
eläkeiän vuotuista korotusta. Miesten ja naisten eläkeiän yhdenmukaistaminen ei
edistynyt lainkaan, eikä minkäänlaisia toimenpiteitä toteutettu
työkyvyttömyyseläkkeiden myöntämisperusteiden tiukentamiseksi, valvonnan
tehostamiseksi ja väärinkäytösten ehkäisemiseksi. Bulgaria kuuluu niihin
jäsenvaltioihin, joissa väestö ikääntyy nopeimmin. Tämä vaikuttaa haitallisesti
työmarkkinoihin, talouden kasvupotentiaaliin ja eläkejärjestelmän rahoitukseen.
Bulgarian on sen vuoksi jatkettava eläkejärjestelmän uudistamista. Lisäksi Bulgarialla
on edessään merkittäviä sairaalasektorin järkeistämiseen ja hallinnointiin
liittyviä haasteita, joihin kuuluvat sairaaloiden rahoituksen puutteellinen
avoimuus ja heikosti kehittynyt avohoito. Koska potilailta suoraan perittävät
viralliset ja epäviralliset maksut ovat suuret, eräät väestöryhmät eivät
käytännössä kykene käyttämään terveydenhuoltopalveluja. Terveyttä kuvaavat
indikaattorit ovat muihin jäsenvaltioihin verrattuina heikkoja, mikä viittaa
siihen, että julkiset terveydenhuoltomenot saattavat jatkossa olla
rakenteellisesti suuremmat.
(12)
Työmarkkinoiden toiminta on ollut viime vuosina
tehotonta, mikä on rajoittanut talouden sopeutumiskykyä ja heikentänyt sen
kasvupotentiaalia. Työttömyyden kasvu pysähtyi vuonna 2013, mutta nuorten ja
pitkäaikaistyöttömien määrä kasvaa edelleen. Niiden nuorten osuus, jotka ovat
työelämän ja koulutuksen ulkopuolella, on Bulgariassa EU:n suurimpia. Tämä
tarkoittaa sitä, että inhimillisen pääoman hyödyntäminen ja kehittäminen jää
erittäin puutteelliseksi. Työvoimapalvelujen valmiuksia on lisätty vain
vähäisessä määrin. Myös aktiivisten työmarkkinatoimenpiteiden kattavuutta ja
tehoa olisi parannettava. Bulgaria ei ole noudattanut nuorisotakuun mukaisia
tavoitteita ja toteuttanut tehokkaita toimenpiteitä sellaisten nuorten
aktivoimiseksi, jotka eivät ole rekisteröityneet työvoimapalvelujen
asiakkaiksi, kuten romaninuoret. Merkittävä osuus työttömistä on jäänyt
keskeisten turvaverkkojen (työttömyysetuudet, sosiaaliavustukset) ulkopuolelle
ja joutuu turvautumaan perheen tukeen tai pimeään työhön. Köyhyys- ja
syrjäytymisvaara on Bulgariassa EU:n suurimpia. Sosiaaliturvamaksujen
vähimmäismäärät saattavat estää matalan osaamistason työntekijöitä
osallistumasta täysimääräisesti viralliseen talouteen. Niiden mahdollisia vaikutuksia
on pyritty arvioimaan muutamissa analyyseissa, joita on tutkittava tarkemmin ja
joiden pohjalta on toteutettava asianmukaisia toimenpiteitä. Bulgariassa ei ole
laadittu selkeitä suuntaviivoja vähimmäispalkan vahvistamiseksi läpinäkyvällä
tavalla. Lakisääteisiä vähimmäispalkkoja korotettiin huomattavasti vuonna 2013,
millä saattaa olla haitallinen vaikutus työllisyyteen. Asiaa olisi sen vuoksi
seurattava.
(13)
Bulgaria ei ole edelleenkään hyväksynyt
kouluopetusta koskevaa lakia, jonka on määrä tarjota puitteet välttämättömien
ja kattavien koulujärjestelmän uudistusten toteuttamiselle, kuten
opetusohjelmien uudistamiselle ja opettajakoulutuksen parantamiselle.
Ammatillisen koulutuksen laatua on parannettava Bulgariassa ja ammattikoulutus
on integroitava paremmin koulutuksen yleiseen rakenteeseen, jotta voidaan
tarjota joustavia koulutusväyliä, vähentää koulunkäynnin keskeyttämistä ja
parantaa elinikäisen oppimisen saavutettavuutta. Korkeakoulutus ei puolestaan
edelleenkään kykene vastaamaan riittävän hyvin työmarkkinoiden tarpeisiin.
Heikkotasoinen koulutuksen laadunvarmistusjärjestelmä edistää osaltaan huonoja
tuloksia. Bulgariassa käydään parhaillaan keskustelua uudesta
korkeakoulutusstrategiasta, joka edellyttää korkeakoulujen hallinnon
uudistamista ottamalla sidosryhmät, kuten liike-elämän edustajat ja
opiskelijat, mukaan. Lisäksi strategiaan on tarkoitus sisällyttää
korkeakoulujen yhdistäminen sekä tulosperusteinen lähestymistapa, jonka avulla
voitaisiin paremmin sovittaa yhteen koulutuksen tulokset ja työmarkkinoiden
tarpeet. Huono-osaisten lasten ja erityisesti romanilasten pääsy koulutukseen
on edelleen ongelma. Kaksivuotinen pakollinen esikoulu on keskeinen toimenpide
tilanteen parantamiseksi, ja se olisi toteutettava täysimääräisesti. Sama
koskee toimenpiteitä, joilla ehkäistään koulunkäynnin keskeyttämistä.
Aloitteita opettajakoulutuksen parantamiseksi ja kouluissa esiintyvän erottelun
vähentämiseksi on tehostettava. Sääntöjä, joiden mukaan lapsilisän maksamisen
ehtona on lapsen osallistuminen opetukseen, ei vielä noudateta tehokkaasti.
(14)
Laajemmilla julkishallinnon nykyaikaistamistoimilla
on ollut vain vähäinen vaikutus, koska lähestymistapa on ollut hajanainen eikä
syvällisiin uudistuksiin ole sitouduttu riittävästi. Bulgarian on otettava
käyttöön koordinoitu strategia julkishallinnon uudistamiseksi, jotta se voi
lisätä julkishallinnon ja sääntelyvirastojen ammattimaisuutta ja
riippumattomuutta esimerkiksi toteuttamalla ansioihin perustuvan virkamiesten
nimitys- ja ylennysjärjestelmän sekä luomalla tehokkaat rakenteet
korruptioriskin ehkäisemiseksi. Liiketoimintaympäristöä on pyrittävä edelleen
parantamaan. Muun muassa lupamenettelyihin ja yritysten rekisteröintiin liittyy
haasteita. Maksukyvyttömyystapausten käsittely vie keskimäärin yli kolme
vuotta, ja palautusaste on alhainen. Vuonna 2013 annettiin uudet
maksuviivästyksiä koskevat säännöt, jotka on pantava täytäntöön. Sähköisen
viranomaisasioinnin kehitys on pysähtynyt, ja koordinointi järjestelmien
yhteentoimivuuden varmistamiseksi ja keskitetyn asiointipisteen luomiseksi on
riittämätöntä. Tämä rajoittaa toimenpiteitä avoimuuden lisäämiseksi ja
hallinnollisen rasituksen vähentämiseksi. Julkisissa hankinnoissa ei
edelleenkään ole saatu aikaan yksinkertaista, kodifioitua säädöskehystä, ja
monimutkaiset säännöt ja määräykset aiheuttavat epävarmuutta toimijoille. Myös
oikeuslaitoksen riippumattomuus on Bulgariassa edelleen liiketoimintaympäristön
kannalta keskeinen haaste. Bulgaria on toteuttanut joitakin toimenpiteitä
korruption vähentämiseksi, mutta edistyminen on kaikkiaan ollut vähäistä
eivätkä tulokset ole kestäviä. Sen vuoksi tarvitaan johdonmukaisempaa valvontaa
ja eturistiriidoista määrättäviä varoittavia seuraamuksia. Lisäksi on
tehostettava korruptiontorjunnasta vastaavien elinten keskinäistä koordinointia
ja suojeltava niitä poliittiselta vaikuttamiselta.
(15)
Kilpailu sähkö- ja kaasumarkkinoilla on edelleen
vähäistä. Energiamarkkinoiden toiminnan tehostamisen kannalta keskeisiä
ongelmia ovat sähkö- ja kaasupörssien sekä avointen tukkumarkkinoiden puute.
Vapaita sähkömarkkinoita hallitsee yksi ainoa sähköntoimittaja, jonka
rajallisen koon takia kilpailu ei riitä varmistamaan kustannustehokkuutta.
Kansallinen sääntelyelin ei edelleenkään kykene toimimaan tarpeeksi
itsenäisesti ja tuloksellisesti. Riippuvuus muutamista energiantuojista ja
puutteellinen infrastruktuurin kehittäminen muodostavat energiavarmuuden
kannalta riskin. Energiatehokkuuden parantamista koskevalle kattavalle
toimenpidepaketille on haettu EU:n rahoitusta vuosia 2014–2020 koskevalla uudella
ohjelmakaudella.
(16)
Komissio on eurooppalaisen ohjausjakson osana
analysoinut kattavasti Bulgarian talouspolitiikkaa. Se on arvioinut
lähentymisohjelman ja kansallisen uudistusohjelman. Se on ottanut huomioon ei
vain niiden merkityksen Bulgarian finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja
talouspolitiikan kestävyyden kannalta vaan myös sen, ovatko ne EU:n sääntöjen
ja ohjeiden mukaisia, koska unionin yleistä talouden ohjausta on tarpeen
tehostaa antamalla EU:n tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin. Eurooppalaisen
ohjausjakson yhteydessä annetut komission suositukset ilmenevät jäljempänä
esitettävistä suosituksista 1–6.
(17)
Neuvosto on tutkinut Bulgarian lähentymisohjelman
tämän arvioinnin perusteella, ja sen lausunto[8]
ilmenee erityisesti jäljempänä esitettävästä suosituksesta 1.
(18)
Neuvosto on tutkinut kansallisen uudistusohjelman
ja lähentymisohjelman komission perusteellisen tarkastelun ja tämän arvioinnin
perusteella. Asetuksen (EU) N:o 1176/2011 6 artiklan nojalla annetut
neuvoston suositukset ilmenevät jäljempänä esitettävistä suosituksista 3, 4 ja
5,
SUOSITTAA, että Bulgaria toteuttaa
vuosina 2014 ja 2015 toimia, joilla se:
1.           vahvistaa
vuonna 2014 julkisen talouden toimenpiteitä, koska vakaus- ja kasvusopimuksen
vaatimuksiin nähden on muodostumassa ero; vahvistaa vuonna 2015 julkisen
talouden strategiaa ja varmistaa siten keskipitkän aikavälin tavoitteen
saavuttamisen ja siinä pysymisen; turvaa uuden finanssipoliittisen neuvoston
valmiudet hoitaa tehtäviään; toteuttaa kattavan verostrategian veronkannon tehostamiseksi,
harmaan talouden torjumiseksi ja säännösten noudattamisesta aiheutuvien
kustannusten vähentämiseksi;
2.           laatii eläkejärjestelmää
koskevan pitkän aikavälin strategian, jossa jatketaan suunniteltua
lakisääteisen eläkeiän vuotuista korottamista, luodaan mekanismi lakisääteisen
eläkeiän kytkemiseksi elinajanodotteeseen pitkällä aikavälillä, poistetaan
asteittain käytöstä varhaiseläkejärjestelyt ja yhdenmukaistetaan miesten ja
naisten lakisääteinen eläkeikä; tiukentaa työkyvyttömyyseläkkeiden myöntämisperusteita
ja -menettelyjä esimerkiksi ottamalla paremmin huomioon hakijoiden jäljellä
olevan työkyvyn; varmistaa terveydenhuollon tehokkaan tarjonnan esimerkiksi
lisäämällä sairaaloiden rahoituksen läpinäkyvyyttä, hyödyntämällä
sairaalaverkostoa parhaalla mahdollisella tavalla ja kehittämällä avohoitoa;
3.           tehostaa työvoimapalveluja
kehittämällä tuloksia mittaavan järjestelmän ja kohdentamalla toimet paremmin
heikoimmassa asemassa oleviin ryhmiin, kuten matalan osaamistason
työntekijöihin, iäkkäisiin työntekijöihin, pitkäaikaistyöttömiin ja romaneihin;
laajentaa aktiivisten työmarkkinatoimenpiteiden kattavuutta ja lisää niiden
tuloksellisuutta, jotta ne vastaisivat työnhakijoiden valmiuksia, sekä pyrkii
nuorisotakuun tavoitteiden mukaisesti tavoittamaan sellaiset nuoret, jotka
eivät ole rekisteröityneet työvoimapalvelujen käyttäjiksi ja ovat työelämän ja
koulutuksen ulkopuolella;
parantaa työttömyysetuuksien ja sosiaaliavustusten
todellista kattavuutta ja niiden yhteyksiä työttömiä aktivoiviin toimenpiteisiin;
edistää sosiaaliturvamaksujen vähimmäismäärien kattavaa tarkistamista sen
varmistamiseksi, että järjestelmä ei hinnoittele matalan osaamistason
työntekijöitä pois työmarkkinoilta; laatii työmarkkinaosapuolia kuullen avoimet
suuntaviivat lakisääteisten vähimmäispalkkojen mukauttamiseksi ottaen huomioon
niiden vaikutukset työllisyyteen ja kilpailukykyyn; vähentääkseen köyhyyttä parantaa
edelleen lapsille ja vanhuksille tarkoitettujen sosiaalipalvelujen ja
sosiaalisten tulonsiirtojen saatavuutta ja vaikuttavuutta;
4.           hyväksyy kouluopetusta
koskevan lain ja jatkaa ammatillisen ja korkeakoulutuksen uudistamista
lisätäkseen kaikilla koulutusasteilla hankittavien taitojen tasoa ja
merkityksellisyyttä sekä tukee oppilaitosten ja yritysten välisiä kumppanuuksia
sovittaakseen paremmin yhteen koulutuksen tulokset ja työmarkkinoiden tarpeet;
parantaa ammatillisen koulutuksen ja ammatillisten oppilaitosten laatua ja
lisää mahdollisuuksia hyödyntää elinikäistä oppimista; parantaa muita
heikommassa asemassa olevien lasten ja erityisesti romanilasten mahdollisuuksia
osallistua laadukkaaseen osallistavaan esikoulutukseen ja perusopetukseen sekä
panee täysimääräisesti täytäntöön säännöt, joiden mukaan lapsilisän maksamisen
ehtona on lapsen osallistuminen opetukseen;
5.           jatkaa
liiketoimintaympäristön parantamista erityisesti pk-yritysten kannalta karsimalla
byrokratiaa, edistämällä sähköistä viranomaisasiointia, tehostamalla
maksukyvyttömyysmenettelyjä ja panemalla täytäntöön maksuviivästyksiä koskevan
lainsäädännön; parantaa julkisia hankintoja koskevaa järjestelmää tehostamalla
hallinnon valmiuksia, vahvistamalla julkisista hankinnoista vastaavan viraston
harjoittamaa ennakkovalvontaa ja toteuttamalla käytännön toimenpiteitä
sähköisen hankintamenettelyn käyttöönottamiseksi; parantaa oikeuslaitoksen
toiminnan laatua ja lisää sen riippumattomuutta sekä tehostaa korruption
torjuntaa;
6.           tehostaa energia-alan
uudistamista kilpailun, markkinoiden tehokkuuden ja läpinäkyvyyden sekä
energiatehokkuuden lisäämiseksi erityisesti poistamalla markkinoiden esteitä,
vähentämällä säännellyn markkinalohkon painoarvoa, tehostamalla toimia
läpinäkyvien sähkön ja kaasun tukkumarkkinoiden luomiseksi, poistamalla
asteittain kiintiöt sekä vahvistamalla energia-alan sääntelyviranomaisen
riippumattomuutta ja hallinnollisia valmiuksia; nopeuttaa sähkö- ja
kaasuyhteyksien liitäntähankkeita lähellä olevien jäsenvaltioiden ja
ehdokasmaiden kanssa ja parantaa jakeluhäiriöiden sietokykyä.
Tehty Brysselissä
                                                                       Neuvoston
puolesta
                                                                       Puheenjohtaja
[1]               EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.
[2]               EUVL L 306, 23.11.2011, s. 25.
[3]               COM(2014) 403 final.
[4]               P7_TA(2014)0128 ja P7_TA(2014)0129.
[5]               COM(2013) 800 final.
[6]               COM(2013) 790 final.
[7]               SWD(2014) 76 final.
[8]               Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 9 artiklan 2 kohdan
mukaisesti.


Avis juridique important

|

52001HB0017

Euroopan keskuspankin suositus, annettu 6 päivänä joulukuuta 2001, rahaliittoon osallistuvien jäsenvaltioiden sellaisten säännösten kumoamisesta, joilla rajoitetaan yhdessä maksussa käytettävien kansallisen valuuttayksikön määräisten metallirahojen määrää (EKP/2001/17)

Virallinen lehti nro C 356 , 14/12/2001 s. 0009 - 0010

Euroopan keskuspankin suositus,annettu 6 päivänä joulukuuta 2001,rahaliittoon osallistuvien jäsenvaltioiden sellaisten säännösten kumoamisesta, joilla rajoitetaan yhdessä maksussa käytettävien kansallisen valuuttayksikön määräisten metallirahojen määrää(EKP/2001/17)(2001/C 356/05)EUROOPAN KESKUSPANKIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen (jäljempänä "perustamissopimus") ja erityisesti sen 105 artiklan 4 kohdan viimeisen virkkeen, 106 artiklan ja 110 artiklan 1 kohdan kolmannen luetelmakohdan,ottaa huomioon Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännön (jäljempänä "perussääntö") ja erityisesti sen 4 artiklan b kohdan ja 34.1 artiklan,sekä katsoo seuraavaa:(1) Euromääräisten setelien asema laillisena maksuvälineenä on vahvistettu perustamissopimuksen 106 artiklan 1 kohdassa sekä perussäännön 16 artiklassa ja euron käyttöönotosta 3 päivänä toukokuuta 1998 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 974/98(1) 10 artiklassa.(2) Asetuksen (EY) N:o 974/98 11 artiklassa säädetään siitä, että euromääräisillä metallirahoilla on laillisen maksuvälineen asema, ja rajoitetaan velvollisuus hyväksyä euromääräisiä metallirahoja samassa maksussa 50 metallirahaan.(3) Asetuksen (EY) N:o 974/98 14 artiklassa säädetään, että siirtymäkauden päättyessä oikeudellisissa asiakirjoissa esiintyviä viittauksia kansallisiin valuuttayksiköihin pidetään viittauksina euroyksikköön kyseisten vaihtokurssien mukaisesti.(4) Joissain jäsenvaltioissa, jotka ovat ottaneet euron käyttöön perustamissopimuksen mukaisesti, on voimassa säännöksiä, joilla rajoitetaan yhdessä maksussa käytettävien kansallisen valuutan määräisten metallirahojen määrää; tällaiset kansalliset säännökset saattavat aiheuttaa epäselvyyksiä ja vaarantaa lain selkeyttä ja oikeusvarmuutta näiden metallirahojen menetettyä asemansa laillisena maksuvälineenä; asetuksen (EY) N:o 974/98 14 artiklan sanamuodon perusteella osapuolille saattavat jäädä epäselviksi lain mukaiset rajoitukset niiden metallirahojen määrästä, joita voidaan käyttää maksamisessa; osapuolet voivat etenkin edelleen soveltaa kansallisissa säännöksissä asetettuja rajoituksia euromääräisiin metallirahoihin sen jälkeen kun euron ja kansallisen valuutan rinnakkaiskäyttö on päättynyt, tai mikäli tällaista vaihetta ei ole, siirtymävaiheen päätyttyä.(5) Selkeys ja oikeusvarmuus voisivat vaarantua, mikäli rahaliittoon kuuluvat jäsenvaltiot sisällyttävät tuleviin kansallisten keskuspankkien kanssa tekemiin euromääräisten metallirahojen liikkeeseen laskemista koskeviin sopimusjärjestelyihin sellaisia lausekkeita tai sanamuotoja, joissa viitataan kansallisiin valuuttayksikön määräisten metallirahojen määrää, mikäli kyseisiä kansallisia säännöksiä ei ole kumottu.(6) EKP voi toimivaltaansa kuuluvilla aloilla antaa suosituksia asianomaisille yhteisön toimielimille ja laitoksille sekä kansallisille viranomaisille; rahaliittoon osallistuvien jäsenvaltioiden on laskiessaan liikkeeseen metallirahoja laillisena maksuvälineenä saatava Euroopan keskuspankin (EKP) hyväksyminen liikkeeseen laskemisen määrälle; jotta vältettäisiin väärinkäsitykset rahaliittoon osallistuvien jäsenvaltioiden liikkeeseen laskemien ja EKP:n hyväksymien euromääräisten metallirahojen asemasta laillisena maksuvälineenä, EKP katsoo, että on välttämätöntä antaa suositus rahaliittoon osallistuville jäsenvaltioille kansallisista säännöksistä, joita saattaa edelleen olla voimassa ja joilla rajoitetaan samassa maksussa käytettävien kansallisten valuuttayksiköiden määräisten metallirahojen määrää,ON ANTANUT TÄMÄN SUOSITUKSEN:1 artiklaMääritelmätTässä suosituksessa tarkoitetaan- "rahaliittoon osallistuvilla jäsenvaltioilla": kaikkia jäsenvaltioita, jotka ovat ottaneet käyttöön yhteisen rahan perustamissopimuksen mukaisesti,- "kansallisella valuuttayksiköllä": rahaliittoon osallistuvien jäsenvaltioiden valuuttayksikköjä, sellaisina kuin kyseiset valuuttayksiköt om määritelty talous- ja rahaliiton kolmannen vaiheen alkua edeltävänä päivänä tai sitä päivää edeltävänä päivänä, jona euron myöhemmin käyttöön ottaneen jäsenvaltion valuutta on korvattu eurolla.2 artiklaYhdessä maksussa käytettävien metallirahojen määrää rajoittavien kansallisten säännösten kumoaminen1. Rahaliittoon osallistuvien jäsenvaltioiden olisi nimenomaisesti kumottava kaikki säännökset, joita saattaa edelleen olla voimassa niiden kansallisessa oikeusjärjestyksessä ja joilla rajoitetaan niiden kansallisen valuuttayksikön määräisten metallirahojen määrää, jotka osapuolella on velvollisuus hyväksyä yhdessä maksussa.2. Rahaliittoon osallistuvien jäsenvaltioiden olisi pyrittävä kumoamaan 1 kohdassa tarkoitetut säännökset siten, että ne eivät ole enää voimassa, kun kansallisen valuuttayksikön määräiset metallirahat menettävät asemansa laillisena maksuvälineenä asetuksen (EY) N:o 974/98 ja käteisen euron käyttöönottoa koskevan kansallisen lainsäädännön mukaisesti.3 artiklaLoppusäännöksetTämä suositus osoitetaan rahaliittoon osallistuville jäsenvaltioille.Tämä suositus julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.Annettu Frankfurt am Mainissa 6 päivänä joulukuuta 2001.EKP:n puheenjohtajaWillem F. Duisenberg(1) EYVL L 139, 11.5.1998, s. 1.


Avis juridique important

|

52004SC0820

Suositus: neuvoston suositus Unkarille julkistalouden liiallisen alijäämän tilanteen lopettamiseksi  /* SEK/2004/0820 lopull. */

Suositus: NEUVOSTON SUOSITUS UNKARILLE julkistalouden liiallisen alijäämän tilanteen lopettamiseksi(Komission esittämä)PERUSTELUTKomissio julkaisi 7. huhtikuuta 2004 kevään 2004 talousennusteensa [1]. Ennusteessa otettiin huomioon Unkarin maaliskuussa 2004 toimittamat tiedot, ja sen mukaan julkisen talouden alijäämä supistui Unkarissa 9,3 prosentista suhteessa BKT:hen vuonna 2002 5,9 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2003, mikä ylittää perustamissopimuksessa asetetun 3 prosentin viitearvon. Alijäämän supistuminen johtuu suurimmaksi osaksi niiden kertaluonteisten tekijöiden katoamisesta, jotka kasvattivat vuoden 2002 alijäämää noin 3 prosenttia suhteessa BKT:hen.[1]  Komission kevään 2004 ennuste on saatavilla Internetissä osoitteessa http://europa.eu.int/comm/economy_finance/publications/european_economy/2004/ee204en.pdf.Komissio aloitti näiden tietojen perusteella liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn Unkarin osalta 12. toukokuuta 2004 hyväksymällä perustamissopimuksen 104 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun kertomuksen [2]. Komissio vastaanotti 14. toukokuuta 2004 Unkarin lähentymisohjelman, jossa alijäämäksi vahvistettiin 5,9 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2003.[2]  Kertomuksen koko teksti on saatavilla Internetissä osoitteessa http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/procedures_en.htm.Liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn täytäntöönpanoon sovelletaan perustamissopimuksen 104 artiklaa ja liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn täytäntöönpanon nopeuttamisesta ja selkeyttämisestä annettua neuvoston asetusta N:o (EY) 1467/97 [3], joka on osa vakaus- ja kasvusopimusta. Kaikille EU:hun 1. toukokuuta 2004 liittyneille maille myönnettiin poikkeus, ja niiden on vältettävä liiallisia alijäämiä, mutta niille ei voida asettaa 104 artiklan 9 ja 11 kohdassa määrättyjä seuraamuksia.[3]  EYVL L 209, 2.8.1997.Komission antamassa perustamissopimuksen 104 artiklan 3 kohdan mukaisessa kertomuksessa todetaan, että Unkarin julkisen talouden alijäämä, joka ylitti perustamissopimuksessa asetetun 3 prosentin viitearvon suhteessa BKT:hen vuonna 2003, ei johtunut epätavallisesta tapahtumasta, johon Unkarin viranomaiset eivät olisi voineet vaikuttaa, eikä vakaus- ja kasvusopimuksessa tarkoitetulla tavalla talouden vakavasta taantumasta, koska kokonaistuotannon kasvu oli 2,9 prosenttia vuonna 2003. Vuoden 2004 kehityksen osalta kertomuksessa todettiin, että julkisen talouden alijäämä supistuu todennäköisesti mutta jää yli 3 prosentin suhteessa BKT:hen. Erityisesti komission kevään 2004 talousennusteessa arvioidaan julkisen talouden alijäämän olevan 4,9 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2004, mikä ylittää Unkarin viranomaisten lähentymisohjelmassa esittämän ennusteen 4,6 prosentista suhteessa BKT:hen. Komission kevään 2004 ennusteeseen perustuvassa kertomuksessa todettiin myös, että julkinen velka, joka oli 59 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2003, jäisi hieman alle perustamissopimuksessa asetetun 60 prosentin viitearvon ja olisi vuonna 2004 suunnilleen 59 prosenttia, kuten myös Unkarin viranomaiset arvioivat lähentymisohjelmassa.Perustamissopimuksen 104 artiklan 4 kohdassa määrätään, että "114 artiklassa tarkoitettu komitea (talous- ja rahoituskomitea) antaa lausunnon komission kertomuksesta". Komitea antoi 24. toukokuuta 2004 lausuntonsa, jossa yhdyttiin komission kertomuksessaan esittämään arvioon. Erityisesti komitea katsoi, että Unkarin julkisen talouden tilanne osoitti liiallista alijäämää arvioituna ensimmäisellä 104 artiklan 2 kohdassa tällaisten alijäämien toteamiseksi määritetyllä perusteella. Muiden merkityksellisten seikkojen, erityisesti keskipitkän aikavälin taloudellisen tilanteen ja julkisten investointien, huomioon ottaminen ei muuttanut arviointiperusteisiin pohjautuvaa arviota. Komitea piti myös todennäköisenä, että julkisen talouden alijäämä ylittää edelleen perustamissopimuksessa asetetun viitearvon vuonna 2004 ja että julkinen velka jää kyseisenä vuonna alle perustamissopimuksessa asetetun viitearvon, joka on 60 prosenttia suhteessa BKT:hen.Kertomuksessaan huomioon ottamiensa merkityksellisten tekijöiden ja komitean lausunnon perusteella komissio katsoo, että Unkarilla on liiallinen alijäämä. Komission 24. kesäkuuta 2004 antama lausunto on toimitettu neuvostolle perustamissopimuksen 104 artiklan 5 kohdan mukaisesti. Komissio on suosittanut, että neuvosto tekee perustamissopimuksen 104 artiklan 6 kohdan mukaisesti komission lausunnon mukaisen päätöksen. Lisäksi komissio antaa täten perustamissopimuksen 104 artiklan 7 mukaisesti neuvostolle suosituksen Unkarille osoitettavasta neuvoston suosituksesta julkisen talouden liiallisen alijäämän tilanteen lopettamiseksi. Unkarin toteuttamien toimien täytäntöönpanon seuranta saattaa edellyttää, että neuvosto antaa uusia suosituksia 104 artiklan 7 kohdan mukaisesti, sillä 104 artiklan 9 kohtaa ei sovelleta poikkeuksen saaneisiin jäsenvaltioihin.Suositus: NEUVOSTON SUOSITUS UNKARILLE julkistalouden liiallisen alijäämän tilanteen lopettamiseksiEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 104 artiklan 7 kohdan,ottaa huomioon komission suosituksen,sekä katsoo seuraavaa:(1) Perustamissopimuksen 104 artiklan mukaisesti jäsenvaltioiden on vältettävä liiallisia julkistalouden alijäämiä.(2) Vakaus- ja kasvusopimus perustuu terveen julkisen talouden tavoitteeseen, jolla pyritään vahvistamaan hintavakauden edellytyksiä ja saavuttamaan uusien työpaikkojen syntyä edistävä vahva ja kestävä kasvu.(3) Neuvosto on tullut [5 päivänä heinäkuuta] perustamissopimuksen 104 artiklan 6 kohdan mukaisesti siihen tulokseen, että Unkarilla on liiallinen alijäämä.(4) Katsottuaan, että Unkarilla on liiallinen alijäämä, neuvoston on perustamissopimuksen 104 artiklan 7 kohdan ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1467/97 3 artiklan mukaisesti annettava samaan aikaan suositukset kyseiselle jäsenvaltiolle julkisen talouden liiallisen alijäämän tilanteen lopettamiseksi määräajassa.(5) Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1467/97 3 artiklan 4 kohdan mukaisesti suosituksessa olisi täsmennettävä, että kyseisen jäsenvaltion on toteutettava tehokkaita toimia viimeistään neljän kuukauden kuluessa ja että liiallinen alijäämä olisi saatava korjatuksi sen toteamista seuraavana vuonna, paitsi jos on olemassa asiaan vaikuttavia erityisiä seikkoja. Unkarin osalta on tällaisia erityisiä seikkoja, sillä maan liittyessä EU:hun julkisen talouden alijäämä oli huomattavasti yli viitearvon ja taloudessa on edelleen käynnissä rakennemuutos.(6) Erityisten seikkojen vuoksi neuvosto voi sallia liiallisen alijäämän korjaamisen keskipitkällä aikavälillä. On tarkoituksenmukaista ottaa huomioon Unkarin toukokuussa 2004 toimittama lähentymisohjelma ja sen myöhemmät tarkistukset sekä näistä annetut neuvoston lausunnot, jotka tarjoavat sopeuttamisuran liiallisen alijäämän korjaamiselle. Toukokuun 2004 lähentymisohjelman mukaan liiallinen alijäämä on tarkoitus saada korjatuksi vuoteen 2008 mennessä, ja julkisen talouden alijäämälle on asetettu seuraavat vuotuiset tavoitteet: 4,6 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2004, 4,1 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2005, 3,6 prosenttia vuonna 2006, 3,1 prosenttia vuonna 2007 ja 2,7 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2008. Sopeuttamisura perustuu makrotaloudelliseen skenaarioon, jossa lähentymisohjelmasta [5 päivänä heinäkuuta] 2004 annetun neuvoston lausunnon mukaan annetaan melko suotuisat kasvuoletukset ohjelman loppuvuosille.(7) Neuvosto katsoo, että julkista taloutta vakauttavilla toimenpiteillä olisi varmistettava julkisen talouden rahoitusaseman kestävä parantaminen; lisäksi toimenpiteillä on pyrittävä parantamaan julkisen talouden laatua ja lisäämään talouden kasvupotentiaalia,SUOSITTELEE:- Unkarin viranomaisten olisi lopetettava nykyinen julkisen talouden liiallisen alijäämän tilanne mahdollisimman pian,- Unkarin viranomaisten olisi toteutettava keskipitkän aikavälin toimia saadakseen alijäämä alle 3 prosentin suhteessa BKT:hen vuoteen 2008 mennessä uskottavalla ja kestävällä tavalla toukokuun 2004 lähentymisohjelmasta annetussa neuvoston lausunnossa määritellyn alijäämän supistamisuran mukaisesti,- Unkarin viranomaisten olisi toteutettava tehokkaasti toukokuun 2004 lähentymisohjelmassa suunnitellut toimenpiteet, ja erityisesti niiden olisi oltava valmiita toteuttamaan tarvittaessa lisätoimenpiteitä julkisen talouden alijäämän vuoden 2004 yleistavoitteen saavuttamiseksi,- Unkarin viranomaisten olisi toteutettava tehokkaita toimia 5 päivään marraskuuta 2004 mennessä vuoden 2005 alijäämätavoitteen saavuttamiseen tähtäävien toimenpiteiden osalta.Lisäksi neuvosto kehottaa Unkarin viranomaisia:- hyödyntämään kaikki tilaisuudet julkisen talouden sopeuttamisen nopeuttamiseksi,- toteuttamaan julkishallinnon sekä terveydenhoito- ja koulutusjärjestelmien suunnitellut uudistukset sen varmistamiseksi, että menosuhde alenee suunnitelmien mukaisesti ja julkisen talouden kestävyys paranee pitkällä aikavälillä,- varmistamaan, että suunnitelluilla veroleikkauksilla on riittävä rahoituspohja ja että niiden toteutuminen riippuu alijäämätavoitteiden saavuttamisesta.Tämä suositus on osoitettu Unkarin tasavallalle.Tehty Brysselissä [5 päivänä heinäkuuta 2004].Neuvoston puolestaPuheenjohtajaxxxxxx


title: Neuvoston suositus, annettu 11 päivänä heinäkuuta 2017, Maltan vuoden 2017 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Maltan vuoden 2017 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto

text:
               9.8.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 261/75

         NEUVOSTON SUOSITUS,
   annettu 11 päivänä heinäkuuta 2017,
   Maltan vuoden 2017 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Maltan vuoden 2017 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto
   (2017/C 261/17)
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,
   ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 (1) ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan,
   ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,
   ottaa huomioon Euroopan parlamentin päätöslauselmat,
   ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
   ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,
   ottaa huomioon talous- ja rahoituskomitean lausunnon,
   ottaa huomioon sosiaalisen suojelun komitean lausunnon,
   ottaa huomioon talouspoliittisen komitean lausunnon,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Komissio hyväksyi 16 päivänä marraskuuta 2016 vuotuisen kasvuselvityksen, mikä aloitti vuoden 2017 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson. Eurooppa-neuvosto vahvisti vuotuisen kasvuselvityksen ensisijaiset tavoitteet 9 ja 10 päivänä maaliskuuta 2017. Komissio hyväksyi 16 päivänä marraskuuta 2016 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011 (2) perusteella varoitusmekanismia koskevan kertomuksen, jossa se katsoi, että Malta ei kuulu niihin jäsenvaltioihin, joista laadittaisiin perusteellinen tarkastelu. Samana päivänä komissio hyväksyi myös suosituksen neuvoston suositukseksi euroalueen talouspolitiikasta. Eurooppa-neuvosto vahvisti suosituksen 9 ja 10 päivänä maaliskuuta 2017. Neuvosto hyväksyi 21 päivänä maaliskuuta 2017 suosituksen euroalueen talouspolitiikasta, jäljempänä ”euroalueen suositus” (3).

               (2)

               Koska Malta kuuluu jäsenvaltioihin, joiden rahayksikkö on euro, ja koska taloudet ovat talous- ja rahaliitossa vahvasti yhteydessä toisiinsa, Maltan olisi varmistettava, että jäljempänä esitettävästä suosituksesta 2 ilmenevä euroalueen suositus pannaan täytäntöön täysimääräisesti ja oikea-aikaisesti.

               (3)

               Maltaa koskeva vuoden 2017 maaraportti julkaistiin 22 päivänä helmikuuta 2017. Siinä arvioitiin Maltan edistymistä neuvoston 12 päivänä heinäkuuta 2016 hyväksymien maakohtaisten suositusten noudattamisessa, aiempina vuosina annettujen maakohtaisten suositusten noudattamisessa ja sen kansallisten Eurooppa 2020 -tavoitteiden saavuttamisessa.

               (4)

               Malta toimitti vuoden 2017 kansallisen uudistusohjelmansa 18 päivänä huhtikuuta 2017 ja vuoden 2017 vakausohjelmansa 2 päivänä toukokuuta 2017. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon.

               (5)

               Kauden 2014–2020 Euroopan rakenne- ja investointirahastojen (ERI-rahastot) ohjelmasuunnittelussa on otettu huomioon asiaankuuluvat maakohtaiset suositukset. Kuten Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1303/2013 (4) 23 artiklassa säädetään, komissio voi pyytää jäsenvaltiota tarkastelemaan uudelleen kumppanuussopimustaan ja asiaankuuluvia ohjelmiaan ja esittämään niihin muutoksia, kun tämä on tarpeen asiaankuuluvien neuvoston suositusten täytäntöönpanon tukemiseksi. Komissio on antanut tarkempaa tietoa kyseisen säännöksen hyödyntämisestä ohjeissa sellaisten toimenpiteiden soveltamiselle, joilla ERI-rahastojen vaikuttavuus kytketään talouden tehokkaaseen ohjaukseen ja hallintaan.

               (6)

               Maltaan sovelletaan vakaus- ja kasvusopimuksen ennaltaehkäisevää osiota. Hallitus suunnittelee vuoden 2017 vakausohjelmassaan, että julkisen talouden rahoitusasema on edelleen ylijäämäinen vuosina 2017–2020. Julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteena oleva tasapainoinen julkisen talouden rahoitusasema suhteessa BKT:hen ylitetään edelleen koko ohjelmakauden ajan. Vakausohjelman mukaan julkisen talouden velan suhteessa BKT:hen odotetaan pysyvän alle perussopimuksessa määrätyn 60 prosentin viitearvon ja supistuvan vuoden 2016 58,3 prosentista siten, että se on 47,6 prosenttia vuonna 2020. Julkisen talouden kehitysarvioiden perustana oleva makrotalouden skenaario on vuoden 2017 osalta uskottava ja vuosien 2018–2020 osalta varovainen. Talousarvion toteuttamiseen liittyy kuitenkin mahdollisia riskejä.

               (7)

               Neuvosto suositti 12 päivänä heinäkuuta 2016, että Malta sopeuttaa julkista taloutta kohti julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitetta 0,6 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2017. Toteutumatiedot viittaavat siihen, että Malta saavutti keskipitkän aikavälin tavoitteensa jo vuonna 2016. Komission kevään 2017 talousennusteen mukaan rakenteellisen rahoitusaseman odotetaan paranevan vuoden 2017 0,4 prosentin ylijäämästä suhteessa BKT:hen 0,7 prosenttiin vuonna 2018, mikä ylittää julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteen. Kaiken kaikkiaan neuvosto katsoo, että Maltan odotetaan vuosina 2017 ja 2018 noudattavan vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia.

               (8)

               Siitä huolimatta, että keskipitkän aikavälin tavoite saavutettiin kolme vuotta aikataulusta edellä, menojen kasvu oli nopeampaa kuin potentiaalisen tuotannon kasvu. Jos näin jatkuu, tämä on haaste julkisen talouden kestävyydelle, erityisesti siinä tapauksessa, että tuloihin kohdistuisi odottamattomia häiriöitä. Maltan viranomaiset ovat tehneet menojen uudelleenarviointeja joillakin julkisen varainkäytön osa-alueilla, joilla on erityistä merkitystä kestävyyden kannalta, kuten terveydenhuolto, koulutus ja sosiaaliturva. Uudelleenarviointien perusteella annettavien suositusten oikea-aikainen ja tuloksellinen täytäntöönpano vaikuttaa siihen, kuinka hyvin niiden tavoitteet saavutetaan. Lisäksi Maltan julkiseen talouteen kohdistuu edelleen pitkällä aikavälillä kestävyysriskejä, jotka johtuvat odotettavissa olevista väestön ikääntymiseen liittyvistä kustannuksista, kuten terveydenhuollosta, pitkäaikaishoidosta ja eläkkeistä. Ikääntymiseen liittyvien menojen arvioitu voimakas kasvu johtuu pääasiassa eläkemenoista, joiden arvioidaan vuoden 2015 ikääntymisraportissa kasvavan 3,2 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen vuoteen 2060 mennessä. Eräillä äskettäin käyttöön otetuilla toimenpiteillä saadaan todennäköisesti aikaan säästöjä. Todennäköisesti säästöt eivät kuitenkaan riitä kattamaan kasvavia menopaineita eivätkä ratkaisevasti paranna julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyttä. Lisätoimenpiteet voivat siksi olla tarpeen.

               (9)

               Malta on esittänyt useita toimenpiteitä, joilla puututaan eläkejärjestelmän kestävyyteen ja eläkkeiden riittävyyteen liittyvään kaksitahoiseen haasteeseen. Vuoden 2017 talousarviossa käyttöön otettujen toimenpiteiden odotetaan hieman pienentävän vanhusten köyhyysriskiä ja jossain määrin parantavan taatun vähimmäiseläkkeen nettokorvausastetta. Kaiken kaikkiaan eläkkeiden riittävyyden indikaattorit kertovat edelleen, että parantamisen varaa on runsaasti, muun muassa eläkkeiden kattavuutta koskevien suurten sukupuolten välisten erojen vähentämisessä.

               (10)

               Tieliikenteen ruuhkista on tullut este liiketoiminnalle, ja niiden (taloudellisten ja ympäristöön liittyvien) ulkoisten kustannusten on arvioitu olevan noin 274 miljoonaa euroa vuodessa, ja kustannusten ennustetaan kasvavan. Lisäksi liikenteen aiheuttamat kasvihuonekaasujen päästöt kasvavat edelleen, eikä Malta todennäköisesti saavuta vuoden 2020 päästötavoitteitaan. Malta on hyväksynyt vuoteen 2050 ulottuvan kunnianhimoisen kansallisen liikennestrategian ja vuoteen 2025 ulottuvan liikenteen toimenpideohjelman. Niihin sisältyy monenlaisia toimenpiteitä yksityisautojen käytön järkeistämiseksi, vaihtoehtoisten liikenneratkaisujen edistämiseksi ja eri liikennemuotojen yhdistämisen ja joukkoliikennejärjestelmien käytön tehostamiseksi. Vaikka näiden toimenpiteiden arvioidaan parantavan tilannetta merkittävästi, ruuhkien odotetaan edelleen lisääntyvän ja liikenteen kasvihuonekaasupäästöjen vähenevän vain hieman vuoteen 2030 saakka.

               (11)

               Rahoitusjärjestelmälle on tunnusomaista huomattava määrä ulkomaisia rahoituslaitoksia, joita houkuttelee muun muassa suotuisa verotusympäristö. Malta on ainoa jäsenvaltio, jossa käytetään yhtiöverotuksessa täyden hyvityksen järjestelmää, ja sillä on palautuksiin perustuva verohyvitysjärjestelmä. Sillä on myös kattava kaksinkertaista verotusta koskevien sopimusten verkosto, ja se on yksityishenkilöille houkutteleva verotuksellinen kotipaikka. Kansainvälisesti suuntautuneen liike-elämän valvonta on kuitenkin haastavaa. Rahoitusala harjoittaa pääosaa toiminnastaan Maltan ulkopuolella. Malta on tässä yhteydessä pyytänyt Kansainvälistä valuuttarahastoa ja Maailmanpankkia tekemään rahoitussektorin arviointiohjelman (FSAP) vuoden 2018 loppuun mennessä. Lisäksi Malta on vakuutusalan valvontaviranomaisten yhteistyöstä tammikuussa 2017 tehdyn EIOPA:n päätöksen osapuoli. EKP on oman arviointinsa ja Maltan rahoituspalveluviranomaisen päätösehdotuksen perusteella päättänyt äskettäin perua pankkitoimiluvan myös Maltan ulkopuolella talletuksia vastaanottavalta pieneltä verkkopankkitoimijalta.

               (12)

               Edistymisestä huolimatta oikeusjärjestelmän tehostamiseen tähtäävät lisäparannukset ovat edelleen välttämättömiä. Vaikka hallitus on ehdottanut uutta mahdollisuutta ja maksukyvyttömyyttä koskevia uusia toimenpiteitä, pitkälliset maksukyvyttömyys- ja vastuuvapausmenettelyt heikentävät Maltan liiketoimintaympäristön laatua. Lisäksi velkavastuusta vapautumista koskevassa säännöstössä ei säädetä aikarajaa eli oikeusvarmuus puuttuu. Näiden puutteiden korjaamiseksi yhtiölakiin tehty muutos sai aikaan huomattavia muutoksia maksukyvyttömyyttä koskevaan lainsäädäntöön, kuten sovittelun mahdollisuuden. Näiden muutosten vaikutus on vielä analysoitava.

               (13)

               Kaikilla ammattialoilla on syntymässä työvoimapula, ja ammattitaidon tarjonnan mukauttaminen työmarkkinoiden tarpeisiin on edelleen kesken. Huomattavalla osalla Maltan työvoimasta on kuitenkin edelleen alhainen koulutustaso. Vaikka koulutustaso onkin nousussa, koulunkäynnin keskeyttäneiden osuus on edelleen suuri. Perustaitojen saavuttaminen on nuorten keskuudessa edelleen heikkoa. Osallistuminen elinikäiseen oppimiseen – työnantajien myötävaikutuksella – on lisääntymässä, myös matalan osaamistason työntekijöiden keskuudessa, mutta haasteen suuruuden huomioon ottaen työtä on jatkettava. Koulutukseen tehtyjen merkittävien investointien odotetaan kantavan hedelmää, varsinkin jos toimenpiteitä jatketaan ja parannetaan tulevaisuudessa. Työllisyysasteet paranevat tasaisesti, ja työttömyysaste on pudonnut alle 5 prosentin. Työvoimaosuus on kuitenkin edelleen unionin alhaisimpia, erityisesti ikääntyneiden ja matalan osaamistason omaavien naisten osalta. Tämä viittaa myös siihen, että ne, jotka eivät pysty sopeutumaan nopeasti muuttuvaan talouteen, ovat sosiaalisen syrjäytymisen vaarassa. Sen vuoksi nykyisiä politiikkainvestointeja olisi edelleen jatkettava, erityisesti äskettäin perustetun kansallisen osaamisneuvoston kautta, ja kehitystä on seurattava tarkasti.

               (14)

               Komissio on vuoden 2017 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson osana tehnyt kattavan analyysin Maltan talouspolitiikasta ja julkaissut sen vuoden 2017 maaraportissa. Se on arvioinut myös vuoden 2017 vakausohjelman ja vuoden 2017 kansallisen uudistusohjelman sekä jatkotoimenpiteet, joita on toteutettu Maltalle viime vuosina annettujen suositusten noudattamiseksi. Se on ottanut huomioon ohjelmien ja jatkotoimenpiteiden merkityksen Maltan finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta mutta myös sen, ovatko ne unionin sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska unionin yleistä talouden ohjausta on tarpeen vahvistaa antamalla unionin tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin.

               (15)

               Neuvosto on tutkinut vuoden 2017 vakausohjelman tämän arvioinnin perusteella, ja sen lausunto (5) ilmenee erityisesti jäljempänä esitettävästä suosituksesta 1,

         SUOSITTAA, että Malta toteuttaa vuosina 2017 ja 2018 toimia, joilla se

               1.

               laajentaa käynnissä olevaa menojen uudelleenarviointia laajemmalle julkiselle sektorille ja ottaa käyttöön tulosperusteisen julkisten varojen käytön;

               2.

               varmistaa Maltalla toimiluvan saaneiden rahoituslaitosten kansainvälisesti suuntautuneen liiketoiminnan tuloksellisen kansallisen valvonnan vahvistamalla yhteistyötä niiden maiden valvontaviranomaisten kanssa, joissa rahoituslaitokset harjoittavat toimintaa.

      Tehty Brysselissä 11 päivänä heinäkuuta 2017.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         T. TÕNISTE

      (1)  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1176/2011, annettu 16 päivänä marraskuuta 2011, makrotalouden epätasapainon ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta (EUVL L 306, 23.11.2011, s. 25).

      (3)  EUVL C 92, 24.3.2017, s. 1.

      (4)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1303/2013, annettu 17 päivänä joulukuuta 2013, Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yhteisistä säännöksistä sekä Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yleisistä säännöksistä sekä neuvoston asetuksen (EY) N:o 1083/2006 kumoamisesta (EUVL L 347, 20.12.2013, s. 320).

      (5)  Asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti.