title: Komission suositus (EU) 2020/1563, annettu 14 päivänä lokakuuta 2020, energiaköyhyydestä

text:
               27.10.2020

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 357/35

      KOMISSION SUOSITUS (EU) 2020/1563,
      annettu 14 päivänä lokakuuta 2020,
      energiaköyhyydestä
      EUROOPAN KOMISSIO, joka
      ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 168 ja 194 artiklan,
      ottaa huomioon sähkön sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä ja direktiivin 2012/27/EU (1), jäljempänä ’uudelleenlaadittu sähködirektiivi’, muuttamisesta 5 päivänä kesäkuuta 2019 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin (EU) 2019/944 ja erityisesti sen 29 artiklan,
      sekä katsoo seuraavaa:

                  (1)

                  Energiaköyhyydellä tarkoitetaan tilannetta, jossa kotitaloudet eivät voi saada olennaisia energiapalveluja. Vuonna 2018 lähes 34 miljoonalla eurooppalaisella ei ollut varaa pitää kotiaan riittävän lämpimänä (2), joten energiaköyhyys on merkittävä haaste EU:lle.

                  (2)

                  Kuten lainsäädäntövallan käyttäjät ovat todenneet, riittävä lämmitys, jäähdytys, valaistus ja sähkölaitteiden käyttöön tarvittava energia ovat peruspalveluja, joilla voidaan taata kohtuullinen elintaso ja terveys. Energiapalvelujen saatavuus on olennaisen tärkeää sosiaalisen osallisuuden kannalta. Energiaköyhyyden torjuminen voi näin ollen tuoda monia hyötyjä muun muassa pienentämällä terveydenhuoltomenoja, vähentämällä ilmansaasteita (kun tarkoitukseen soveltumattomat lämmityslähteet korvataan), parantamalla mukavuutta ja hyvinvointia sekä lisäämällä kotitalouksien käyttöön jääviä varoja. Yhdessä nämä hyödyt lisäisivät suoraan talouskasvua ja vaurautta Euroopan unionissa.

                  (3)

                  Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilarissa, josta Euroopan parlamentti, neuvosto ja komissio antoivat yhteisen julistuksen 17 päivänä marraskuuta 2017, energia mainitaan yhtenä peruspalveluna, johon jokaisella on oikeus. Tällaisten palvelujen saatavuutta varten on tarjottava tukea sitä tarvitseville (3).

                  (4)

                  Oikeudenmukainen siirtyminen ilmastoneutraaliin unioniin vuoteen 2050 mennessä on keskeisessä asemassa komission joulukuussa 2019 ehdottamassa Euroopan vihreän kehityksen ohjelmassa (4). Vihreän kehityksen ohjelman keskiössä on merkittävä rakennusten kunnostamiseen kannustava aloite (5). Sen tarkoituksena on edistää yksityisten ja julkisten rakennusten peruskorjausta ja siten vähentää päästöjä, tukea elpymistä ja torjua energiaköyhyyttä. Rakennusten peruskorjaus auttaa vauhdittamaan ilmastonmuutoksen hillitsemiseen tähtääviä EU:n toimia. Tästä syystä on pidetty tärkeänä, että kunnostamiseen kannustava aloite ja tämä suositus hyväksytään yhdessä, jotta ne vahvistaisivat toinen toistaan toimissa, joilla pyritään puuttumaan energiaköyhyyteen ja energiatehokkuudeltaan heikoimpien rakennusten muodostamaan ongelmaan.

                  (5)

                  Energiaköyhyys on keskeinen käsite ”Puhdasta energiaa kaikille eurooppalaisille” ‐säädöspaketissa, jonka tarkoituksena on helpottaa oikeudenmukaista energiasiirtymää. Energiaunionin ja ilmastotoimien hallinnosta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2018/1999 (6), jäljempänä ’hallintoasetus’, ja uudelleenlaaditun sähködirektiivin mukaan komission on annettava suuntaa-antavia ohjeita energiaköyhyyden mittaamiseen käytettävistä asianmukaisista indikaattoreista (7) sekä siitä, miten ”merkittävä määrä energiaköyhyydessä olevia kotitalouksia” määritellään (8). Energiaköyhyydelle ei ole olemassa vakiomuotoista määritelmää, minkä vuoksi jäsenvaltiot voivat kehittää omia arviointiperusteitaan oman kansallisen tilanteensa mukaisesti. Äskettäin hyväksytty säädöspaketti tarjoaa kuitenkin hyödyllisiä yleisiä periaatteita ja näkemyksiä energiaköyhyyden mahdollisista syistä ja seurauksista. Siinä korostetaan myös, että ongelman ratkaisemiseksi tarvitaan politiikkoja, jotka liittyvät erityisesti kansallisiin energia- ja ilmastosuunnitelmiin ja pitkän aikavälin peruskorjausstrategioihin (9).

                  (6)

                  Jäsenvaltioiden on arvioitava energiaköyhyydessä olevien kotitalouksien määrä kansallisissa energia- ja ilmastosuunnitelmissaan. Jos jäsenvaltio toteaa, että energiaköyhyydessä olevia kotitalouksia on merkittävä määrä, sen on määriteltävä suunnitelmassaan kansallinen tavoite sekä politiikat ja toimenpiteet energiaköyhyyden vähentämiseksi. Komissio on julkaissut energiaunionin tilaa koskevan viidennen kertomuksen yhteydessä komission yksiköiden valmisteluasiakirjat, joissa esitetään arviointi kunkin yksittäisen jäsenvaltion lopullisesta kansallisesta energia- ja ilmastosuunnitelmasta. Valmisteluasiakirjoissa arvioidaan myös sitä, kuinka lopullisissa suunnitelmissa on noudatettu komission vuonna 2019 antamia asiaan liittyviä suosituksia, myös energiaköyhyyden osalta, ja annetaan ohjeita kansallisten energia- ja ilmastosuunnitelmien toteuttamisesta.

                  (7)

                  Uudelleenlaaditussa sähködirektiivissä edellytetään, että jäsenvaltiot toteuttavat asianmukaisia toimenpiteitä energiaköyhyyteen puuttumiseksi aina kun sitä ilmenee, mukaan lukien toimenpiteet, joilla puututaan köyhyyteen laajemmin tarkasteltuna. Jäsenvaltioiden on myös suojeltava heikossa asemassa olevia asiakkaita, erityisesti syrjäseuduilla asuvia. Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviin 2009/73/EY (10) sisältyy samankaltaisia säännöksiä.

                  (8)

                  Uuden lainsäädäntökehyksen uutuutena on se, että energiaköyhyydessä elävien kotitalouksien määrä on määritettävä. Uudelleenlaaditun sähködirektiivin 29 artiklassa viitataan jäsenvaltioiden velvollisuuteen arvioida energiaköyhyydessä olevien kotitalouksien määrä ja todetaan, että niiden on määritettävä ja julkaistava tämän arvioinnin perusteet. Jos tällaisia kotitalouksia on merkittävä määrä, jäsenvaltioiden on sisällytettävä kansallisiin energia- ja ilmastosuunnitelmiinsa ohjeellinen tavoite energiaköyhyyden vähentämiseksi, esitettävä aikataulu ja hahmoteltava asiaan liittyvät politiikat. Niiden on tämän jälkeen raportoitava komissiolle hallintoasetuksen mukaisesti edistymisestään energiaköyhyydessä olevien kotitalouksien määrän vähentämistä koskevan tavoitteen saavuttamisessa.

                  (9)

                  Euroopan parlamentin ja neuvoston energiatehokkuusdirektiivissä 2012/27/EU (11), sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä (EU) 2018/2002 (12), edellytetään, että jäsenvaltioiden on energiatehokkuusvelvoitteidensa yhteydessä otettava huomioon tarve vähentää energiaköyhyyttä. Direktiivin 7 artiklan 11 kohdassa edellytetään, että siinä määrin kuin se on tarkoituksenmukaista, osa energiatehokkuustoimenpiteistä kohdistetaan ensisijaisesti heikossa asemassa oleviin kotitalouksiin, myös niihin, jotka kärsivät energiaköyhyydestä (13). Hallintoasetukseen sisältyy myös samankaltaisia velvoitteita,

                  (10)

                  Rakennusten energiatehokkuudesta annetun direktiivin tarkistetun version (EU) 2018/844 mukaan jäsenvaltioiden on hahmoteltava asiaankuuluvat kansalliset toimenpiteet energiaköyhyyden lieventämiseksi osana pitkän aikavälin peruskorjausstrategioitaan, joilla tuetaan asuinrakennusten ja muiden kuin asuinrakennusten kansallisen kannan peruskorjaamista (14).

                  (11)

                  EU:n lainsäädäntökehykseen sisältyy myös suojatoimia, joilla varmistetaan, että energiaköyhyyden torjumiseksi toteutetut toimenpiteet eivät estä markkinoiden avaamista tai toimintaa. Oikeudenmukaisen siirtymän kannalta on olennaisen tärkeää, että vähittäismarkkinat toimivat moitteettomasti. Näistä suojatoimista säädetään uudelleenlaaditun sähködirektiivin 28 artiklassa, ja ne on otettu käyttöön pääasiassa mainitun direktiivin 5 artiklan 5 kohdalla.

                  (12)

                  Periaatetta vahvistetaan uudelleenlaaditun sähködirektiivin 27 artiklassa, jossa jäsenvaltiot velvoitetaan varmistamaan, että kaikilla kotitalousasiakkailla ja jäsenvaltioiden harkinnan mukaan myös pienillä yrityksillä on niiden alueella oikeus saada yleispalvelua eli määrätynlaatuisia sähköntoimituksia kohtuullisin, helposti ja selkeästi verrattavin sekä avoimin ja syrjimättömin hinnoin. Yleispalvelun varmistamista varten jäsenvaltiot voivat nimetä toimituksista viime kädessä vastaavan tahon.

                  (13)

                  Kuten uudelleenlaaditun sähködirektiivin johdanto-osan 59 kappaleessa todetaan, energiaköyhyys johtuu pienten tulojen, suurten energiamenojen ja asuntojen heikon energiatehokkuuden yhdistelmästä. Ongelman ratkaisemista vaikeuttavat energian epävakaiden markkinahintojen ja heikon energiatehokkuuden, erityisesti rakennusten energiatehokkuuden, vaikutukset yhdistettynä moniin yleisiin köyhyyteen liittyviin sosioekonomisiin tekijöihin ja asuntojen hallintaoikeusjärjestelmistä johtuviin ongelmiin.

                  (14)

                  Vuonna 2018 EU:ssa yksityisissä kotitalouksissa asuvista ihmisistä 6,8 prosenttia (30,3 miljoonaa henkilöä (15)) ei kyennyt maksamaan ajoissa sähkö- kaasu- tai vesilaskujaan, jolloin vaarana oli toimitusten katkaiseminen. Samaan aikaan 7,3 prosenttia EU:n väestöstä (37,4 miljoonaa henkilöä) koki, että heidän asuntonsa sisälämpötila oli epämukava.

                  (15)

                  Covid-19-kriisi on tuonut korostetusti esiin, että energiaköyhyyteen on puututtava kiireellisesti, jos halutaan luoda sosiaalinen Eurooppa, joka vastaa kaikkien asukkaiden tarpeisiin. Jäsenvaltioien energiaköyhyystasot korostuvat, kun entistä useammilla eurooppalaisilla voi olla vaikeuksia ostaa tarvitsemaansa energiaa, erityisesti työttömyyden kasvaessa. Tätä taustaa vasten on ensiarvoisen tärkeää, että Euroopan vihreän kehityksen ohjelman välitavoitteet saavutetaan Euroopan kansantalouksiin tällä hetkellä kohdistuvista ennennäkemättömistä häiriöistä huolimatta.

                  (16)

                  Next Generation EU -elvytyspaketissa (16) esitettiin ohjeet, joiden avulla seuraavalle sukupolvelle voidaan rakentaa kestävämpi, selviytymiskykyisempi ja oikeudenmukaisempi Eurooppa. Euroopan elvytyssuunnitelmissa on noudatettava ympäristön kestävyyden, solidaarisuuden, yhteenkuuluvuuden ja lähentymisen periaatteita, eikä niissä saa jättää jälkeen mitään jäsenvaltioita, alueita tai yksilöitä. Next Generation EU -elvytyspaketissa vahvistetaan rakennusten kunnostamiseen kannustavan aloitteen rooli yhtenä tärkeimmistä vihreää elpymistä edistävistä välineistä.

                  (17)

                  Kansallisia pitkän aikavälin peruskorjausstrategioita ja muita välineitä, joiden avulla pyritään saavuttamaan vuosien 2030 ja 2050 energiatehokkuustavoitteet, olisi suunnattava kohti energiaköyhyydestä kärsivien kotitalouksien suojelua ja heikossa asemassa olevien energiankuluttajien vaikutusmahdollisuuksien lisäämistä auttamalla ihmisiä säästämään energialaskuissa, tarjoamalla terveemmät asuinolosuhteet ja vähentämällä energiaköyhyyttä.

                  (18)

                  Eniten suojelua tarvitsevien kotitalouksien ja eniten peruskorjausta tarvitsevien asuntojen yksilöiminen auttaa kohdentamaan ja hallinnoimaan paremmin julkisia toimia, mikä tuottaa kuluttajille käytännön tuloksia, parantaa energiatehokkuutta ja minimoi energian sisämarkkinoiden toiminnan mahdolliset vääristymät.

                  (19)

                  Antamalla tämän suosituksen ja asettamalla energiaköyhyyttä koskevat komission ohjeet jäsenvaltioiden saataville suositukseen liitetyssä komission yksiköiden valmisteluasiakirjassa komissio täyttää edellä mainitun velvoitteen ja auttaa jäsenvaltioita saattamaan energiaköyhyyttä koskevat uudet säännökset osaksi kansallista lainsäädäntöään. Komissio antaa tietoa myös uusista hyvistä käytännöistä (17).

                  (20)

                  Kaikessa määrittelyssä suurimpana ongelmana on luotettavien numerotietojen saaminen. EU:n tasolla on kehitetty joukko tilastollisia indikaattoreita, joilla mitataan energiaköyhyyden todennäköisiä syitä ja seurauksia. Nämä indikaattorit ovat yhdistelmäindikaattoreita. Koska energiaköyhyys on moniulotteinen ilmiö, mikään yksittäinen indikaattori ei voi täysin kuvastaa kaikkia siihen liittyviä näkökohtia.

                  (21)

                  Euroopan tasolla kehitetyt yhdistelmäindikaattorit luetellaan tämän suosituksen liitteessä. Nämä indikaattorit ovat Euroopan unionin tilastotoimiston (Eurostat) ja Euroopan energiaköyhyyden seurantakeskuksen (EPOV) kehittämiä ja ne on johdettu yhdenmukaistetuista EU:n tietokokoelmista. Niiden avulla voidaan seurata tilannetta EU:n laajuisesti ja tunnistaa kansalliset erityispiirteet sekä edistää tehokkaampaa vastavuoroista oppimista ja parhaiden käytäntöjen vaihtoa. Niitä voidaan täydentää kansallisilla indikaattoreilla, joilla voidaan tarvittaessa tarkentaa energiaköyhyyden tunnistamista.

                  (22)

                  Tämä edellyttää asianomaisten toimivaltaisten viranomaisten tiivistä yhteistyötä ja erityisesti asianmukaisesti koordinoituja toimia alue- ja paikallistasolla, jotta kaikkia EU:n tai kansallisen tason indikaattoreihin perustuvia analyyseja tasapainotetaan ja täydennetään alhaalta ylöspäin suuntautuvalla lähestymistavalla. Alue- ja paikallisviranomaisilla on hyvät edellytykset tunnistaa energiaköyhyydessä olevien kotitalouksien keskeiset taloudelliset ja sosiaaliset haasteet ja ne voivat olla merkittävässä asemassa suunniteltaessa ja toteutettaessa vihreää siirtymää, joka on kaikkien eurooppalaisten kannalta oikeudenmukainen, osallistava ja kestävä.

                  (23)

                  Komissio tukee edelleen hyvien käytäntöjen jakamista jäsenvaltioiden välillä sekä yhteistyössä sosiaalisen suojelun komitean kanssa että muilla tavoin. EU:n rahoitusohjelmia, kuten koheesiopolitiikkaa, teknisen tuen välinettä ja muita tukimuotoja, voidaan käyttää havaittujen haasteiden käsittelemiseen muun muassa Euroopan energiaköyhyyden seurantakeskuksen ja kaupunginjohtajien energia- ja ilmastosopimuksen tarjoamien foorumien kautta.

                  (24)

                  Euroopan komission neljännessä kertomuksessa energian hinnoista ja kustannuksista tarkastellaan myös energiaköyhyydessä elävien ihmisten ja heikossa asemassa olevien kuluttajien erityisolosuhteita (18). Komissio aikoo myös kiinnittää erityistä huomiota siihen, miten jäsenvaltiot panevat täytäntöön uudelleenlaaditun sähködirektiivin 5 artiklan, joka mahdollistaa puuttumisen julkisilla toimilla energiaköyhille asiakkaille tai heikossa asemassa oleville kotitalousasiakkaille toimitettavan sähkön hinnoitteluun,

            SUOSITTAA, ETTÄ JÄSENVALTIOT:

                  1.

                  Kehittävät järjestelmällisen lähestymistavan energiamarkkinoiden vapauttamiseen, jotta hyödyt voidaan jakaa kaikkien yhteiskuntaryhmien, erityisesti eniten apua tarvitsevien, kanssa.

                  2.

                  Ottavat erityisesti huomioon tähän suositukseen liittyvän komission yksiköiden valmisteluasiakirjan, jossa annetaan ohjeita energiaköyhyyttä koskevista indikaattoreista sekä sen määrittelystä, mikä on merkittävä määrä energiaköyhyydessä olevia kotitalouksia. Jäsenvaltioiden olisi tärkeää käyttää komission antamia ohjeita pannessaan täytäntöön ja päivittäessään nykyisiä kansallisia energia- ja ilmastosuunnitelmiaan energiaunionin ja ilmastotoimien hallinnosta annetun asetuksen (EU) 2018/1999 14 artiklan mukaisesti.

                  3.

                  Käyttävät energiaköyhyyttä koskevissa arvioinneissaan liitteessä esitettyjä indikaattoreita.

                  4.

                  Kehittävät uudelleenlaaditun sähködirektiivin johdanto-osan 60 kappaleen mukaisesti yhdennettyjä toimintapoliittisia ratkaisuja osana energia- ja sosiaalipolitiikkaa. Ratkaisuihin olisi sisällyttävä toisiaan vahvistavia sosiaalipoliittisia toimenpiteitä ja energiatehokkuuden parannuksia erityisesti asuntotarjonnassa.

                  5.

                  Arvioivat energiasiirtymän vaikutusten jakautumista, erityisesti kansallisen tason energiatehokkuustoimenpiteissä, sekä määrittelevät ja panevat täytäntöön politiikkoja, joilla puututaan energiasiirtymään liittyviin huolenaiheisiin. Asianmukaista huomiota olisi kiinnitettävä asuntojen energiatehokkuuden parantamiseksi tehtävien investointien esteisiin ja eniten kunnostusta tarvitsevien asuntojen ominaispiirteisiin kansallisten pitkän aikavälin peruskorjausstrategioiden mukaisesti.

                  6.

                  Kehittävät kaikkia energiaköyhyyden torjumiseen tähtääviä politiikkoja kansalaisten osallistumista ja sidosryhmien laajaa kuulemista tukevien mielekkäiden ja vastuullisten prosessien pohjalta.

                  7.

                  Kehittävät energiaköyhyyteen puuttumiseksi toimenpiteitä, jotka perustuvat hallinnon kaikkien tasojen väliseen tiiviiseen yhteistyöhön, joka mahdollistaa erityisesti alue- ja paikallisviranomaisten tiiviin yhteistyön kansalaisyhteiskunnan organisaatioiden ja yksityisen sektorin toimijoiden kanssa.

                  8.

                  Hyödyntävät täysimääräisesti unionin rahoitusta ja ohjelmia, koheesiopolitiikka mukaan luettuna, energiaköyhyyden torjumiseksi analysoimalla energiasiirtymähankkeiden vaikutusten jakautumista ja asettamalla etusijalle haavoittuvassa asemassa oleville ryhmille suunnatut toimenpiteet tuen saatavuuden varmistamiseksi.

                  9.

                  Kohdentavat julkisia varoja ja erityisesti avustuksia jakaessaan toimet pienituloisiin kotitalouksiin niissä tuensaajaryhmissä, joilla on hyvin rajalliset omat varat ja rajalliset mahdollisuudet saada kaupallisia lainoja. Tarkastelevat energiapalveluyritysten ja energiatehokkuussopimusten roolia asuntojen kunnostamisen rahoitusratkaisujen tarjoamisessa energiaköyhille kotitalouksille, jotta nämä haavoittuvassa asemassa olevat kotitaloudet voivat kattaa korkeat alkuvaiheen kustannukset.

         Tehty Brysselissä 14 päivänä lokakuuta 2020.

               Komission puolesta

            Kadri SIMSON

               Komission jäsen

         (1)  EUVL L 158, 14.6.2019, s. 125.

         (2)  Vuoden 2018 tiedot. Eurostat, SILC [ilc_mdes01])

         (3)  Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilari, periaate 20 ”Peruspalvelujen saatavuus”: https://ec.europa.eu/commission/priorities/deeper-and-fairer-economic-and-monetary-union/european-pillar-social-rights/european-pillar-social-rights-20-principles_fi.

         (4)  COM(2019) 640 final – Komission tiedonanto Euroopan vihreän kehityksen ohjelmasta.

         (5)  Komission tiedonanto Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle ”Euroopan rakennusten perusparannusaalto – ympäristöystävällisempiä rakennuksia, lisää työpaikkoja ja parempaa elämänlaatua” (COM(2020)662 final).

         (6)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2018/1999, annettu 11 päivänä joulukuuta 2018, energiaunionin ja ilmastotoimien hallinnosta, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusten (EY) N:o 663/2009 ja (EY) N:o 715/2009, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 94/22/EY, 98/70/EY, 2009/31/EY, 2009/73/EY, 2010/31/EU, 2012/27/EU ja 2013/30/EU, neuvoston direktiivien 2009/119/EY ja (EU) 2015/652 muuttamisesta sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 525/2013 kumoamisesta (EUVL L 328, 21.12.2018, s. 1).

         (7)  Asetuksen (EU) 2018/1999 3 artiklan 3 kohdan d alakohta.

         (8)  Direktiivin (EU) 2019/944 29 artikla.

         (9)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2010/31/EU rakennusten energiatehokkuudesta (EUVL L 153, 18.6.2010, s. 13) sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä (EU) 2018/844 (EUVL L 156, 19.6.2018, s.75) 2 a artiklan mukaisesti.

         (10)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/73/EY, annettu 13 päivänä heinäkuuta 2009, maakaasun sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä ja direktiivin 2003/55/EY kumoamisesta (EUVL L 211, 14.8.2009, s. 94).

         (11)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2012/27/EU, annettu 25 päivänä lokakuuta 2012, energiatehokkuudesta, direktiivien 2009/125/EY ja 2010/30/EU muuttamisesta sekä direktiivien 2004/8/EY ja 2006/32/EY kumoamisesta (EUVL L 315, 14.11.2012, s. 1).

         (12)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EU) 2018/2002, annettu 11 päivänä joulukuuta 2018, energiatehokkuudesta annetun direktiivin 2012/27/EU muuttamisesta (EUVL L 328, 21.12.2018, s. 210).

         (13)  Tämä perustuu direktiivin 2012/27/EU mukaisiin olemassa oleviin velvoitteisiin. Ks. myös muutetun energiatehokkuusdirektiivin mukaisten energiansäästövelvoitteiden saattamisesta osaksi kansallista lainsäädäntöä annetun komission suosituksen liite (C(2019) 6621 final).

         (14)  Tämä perustuu energiatehokkuusdirektiivin 2012/27/EU 4 artiklan mukaisiin nykyisiin velvoitteisiin, jotka on siirretty rakennusten energiatehokkuudesta annettuun direktiiviin ja joita on vahvistettu energiaköyhyyden torjumistarpeen osalta. Direktiivin (EU) 2018/844 johdanto-osan 11 kappaleen mukaan tarve lieventää energiaköyhyyttä olisi otettava huomioon jäsenvaltioiden määrittelemien kriteerien mukaisesti. Mainitussa johdanto-osan kappaleessa selvennetään edelleen, että kun jäsenvaltiot suunnittelevat peruskorjausstrategioidensa yhteydessä energiaköyhyyden lievittämiseen tähtääviä kansallisia toimia, niillä on oikeus vahvistaa, mitä ne pitävät asianmukaisina toimina.

         (15)  Perustuu arvioon, jonka mukaan EU27:n väkiluku oli 446 miljoonaa asukasta 1. tammikuuta 2018: http://ec.europa.eu/eurostat/statistics-explained/index.php/Population_and_population_change_statistics.

         (16)  Komission tiedonanto Euroopan parlamentille, Eurooppa-neuvostolle, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle ”Euroopan h-hetki: korjaamalla ja kehittämällä parempaa seuraavalle sukupolvelle”, 27.5.2020.

         (17)  Direktiivin (EU) 2019/944 johdanto-osan 59 kappaleessa todetaan, että komission olisi tuettava aktiivisesti direktiivin energiaköyhyyttä koskevien säännösten täytäntöönpanoa helpottamalla hyvien käytäntöjen jakamista jäsenvaltioiden välillä.

         (18)  Komission kertomus Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle ”Energian hinnat ja kustannukset Euroopassa” (COM(2020)951) ja siihen liittyvä komission yksiköiden valmisteluasiakirja (SWD(2020)951).

         LIITE
         ENERGIAKÖYHYYDEN INDIKAATTORIT
         Jäljempänä esitetyt indikaattorit ovat jäsenvaltioiden saatavilla Euroopan unionin tilastotoimistosta ja Euroopan energiaköyhyyden seurantakeskuksesta kansallisten energiaköyhyystasojen arviointia varten.
         Jäsenvaltioiden avustamiseksi komissio antaa ohjeita tällaisten EU:n tasolla kehitettyjen indikaattoreiden tulkinnasta, jotta energiaköyhyyden kansallisissa määritelmissä yksilöitävä energiaköyhyydessä olevien kotitalouksien merkittävän määrän käsite voidaan määrittää tarkemmin (1).
         Jäsenvaltiot voivat jaotella tarkemmin joitain jäljempänä 1 ja 2 kohdassa lueteltuja indikaattoreita syventääkseen energiaköyhyyden mahdollisia aiheuttajia koskevaa analyysia kansallisella tasolla.
         Indikaattorit voidaan jakaa neljään ryhmään:

                     a)

                     indikaattorit, joissa energiamenoja verrataan tuloihin: mittaavat energiaköyhyyttä vertaamalla kotitalouksien energiamenoja tuloihin (esim. niiden kotitalouksien osuus tai määrä, jotka käyttävät tiettyä osuutta suuremman osan käytettävissä olevista tuloistaan energiapalveluihin)

                     b)

                     itsearviointiin perustuvat indikaattorit: kotitalouksilta kysytään suoraan, missä määrin ne katsovat itsellään olevan varaa energiaan (esim. mahdollisuus pitää koti riittävän lämpimänä talvella ja viileänä kesällä)

                     c)

                     suoraan mittaamiseen perustuvat indikaattorit: mittaavat fyysisiä muuttujia energiapalvelujen riittävyyden määrittämiseksi (esim. huonelämpötila)

                     d)

                     välilliset indikaattorit: mittaavat energiaköyhyyttä liitännäistekijöiden avulla, joita ovat muun muassa maksamatta jääneet sähkö-, kaasu- ja vesilaskut, toimitusten katkaisujen määrä ja asuntojen laatu.

               1.   Energiapalvelujen kohtuuhintaisuuteen keskittyvät indikaattorit

                     —

                     Sellaisten köyhyysvaarassa olevien henkilöiden osuus (tulot alle 60 prosenttia kansallisesta käytettävissä olevasta ekvivalentista mediaanitulosta), jotka eivät pysty pitämään kotiaan riittävän lämpimänä; perustana vastaus kysymykseen ”Onko kotitaloudellasi varaa pitää kotinne riittävän lämpimänä?” (Eurostat, SILC [ilc_mdes01])

                     —

                     Sellaisten henkilöiden osuus koko väestöstä, jotka eivät pysty pitämään kotiaan riittävän lämpimänä; perustana vastaus kysymykseen ”Onko kotitaloudellasi varaa pitää kotinne riittävän lämpimänä?” (Eurostat, SILC [ilc_mdes01])

                     —

                     Maksamattomat sähkö-, kaasu- ja vesilaskut: sellaisten köyhyysvaarassa olevien henkilöiden osuus (tulot alle 60 prosenttia kansallisesta käytettävissä olevasta ekvivalentista mediaanitulosta), joiden sähkö-, kaasu- tai vesilaskut ovat jääneet maksamatta (Eurostat, SILC, [ilc_mdes07])

                     —

                     Maksamattomat sähkö-, kaasu- ja vesilaskut: Sellaisten henkilöiden osuus koko väestöstä, joiden sähkö-, kaasu- tai vesilaskut ovat jääneet maksamatta (Eurostat, SILC, [ilc_mdes07])

                     —

                     Sähkö-, kaasu- ja muiden polttoainemenojen osuus kotitalouksien kokonaismenoista

                     —

                     Niiden kotitalouksien osuus, joilla energiamenojen osuus tuloista on yli kaksi kertaa suurempi kuin kansallinen mediaaniosuus (lähde: Eurostat, Kulutustutkimus, 2015)

                     —

                     Niiden kotitalouksien osuus, joiden absoluuttiset energiamenot ovat alle puolet kansallisesta mediaanista (Eurostat, Kulutustutkimus, 2015)

               2.   Täydentävät indikaattorit

                     —

                     Kotitalouksien sähkönhinnat – keskimääräinen kulutusluokka (Eurostat, [nrg_pc_204])

                     —

                     Kotitalouksien kaasunhinnat – keskimääräinen kulutusluokka (Eurostat, [nrg_pc_202])

                     —

                     Kotitalouksien kaasunhinnat – alhaisin kulutusluokka (Eurostat, [nrg_pc_202])

                     —

                     Sellaisten köyhyysvaarassa olevien henkilöiden osuus (tulot alle 60 prosenttia kansallisesta käytettävissä olevasta ekvivalentista mediaanitulosta), joiden asunnossa on vuotoja, kosteutta tai hometta (Eurostat, SILC, [ilc_mdho01])

                     —

                     Sellaisten henkilöiden osuus koko väestöstä, joiden asunnossa on vuotoja, kosteutta tai hometta (Eurostat SILC, [TESSI292])

                     —

                     Energian loppukulutus neliömetriä kohti asuntosektorilla, ilmastokorjattu (Odyssee-Mure-hanketietokanta)

            (1)  SWD(2020)960 ”EU Guidance on Energy Poverty”.


               28.10.2020

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 363/173

      P8_TA(2018)0483
      Akateemisen vapauden puolustaminen EU:n ulkoisessa toiminnassa
      Euroopan parlamentin suositus 29. marraskuuta 2018 neuvostolle, komissiolle ja komission varapuheenjohtajalle / unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkealle edustajalle akateemisen vapauden puolustamisesta EU:n ulkoisessa toiminnassa (2018/2117(INI))
      (2020/C 363/24)

         Euroopan parlamentti, joka

                  —

                  ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

                  —

                  ottavat huomioon Euroopan unionin perusoikeuskirjan ja erityisesti sen 13 artiklan,

                  —

                  ottaa huomioon ulkoasiainneuvoston 25. kesäkuuta 2012 hyväksymän ihmisoikeuksia ja demokratiaa koskevan EU:n strategisen kehyksen ja toimintasuunnitelman (11855/2012),

                  —

                  ottaa huomioon ulkoasiainneuvoston 12. toukokuuta 2014 hyväksymät sananvapautta verkossa ja verkon ulkopuolella koskevat EU:n ihmisoikeussuuntaviivat,

                  —

                  ottaa huomioon EU:n vuosikertomuksen ihmisoikeuksista ja demokratiasta maailmassa 2016 ja Euroopan unionin toiminnasta tällä alalla,

                  —

                  ottaa huomioon Yhdistyneiden kansakuntien kasvatus-, tiede ja kulttuurijärjestön (Unesco) yleiskonferenssin 29. istunnossaan 21. lokakuuta – 12. marraskuuta 1997 hyväksymän suosituksen korkea-asteen opettajien asemasta,

                  —

                  ottaa huomioon akateemisesta vapaudesta ja korkea-asteen oppilaitosten autonomiasta annetun Liman julistuksen, jonka World University Service hyväksyi syyskuussa 1988,

                  —

                  ottaa huomioon YK:n ihmisoikeusneuvoston 42. kokouksessaan 2. heinäkuuta 2015 hyväksymän, oikeutta koulutukseen koskevan päätöslauselman nro 29/7,

                  —

                  ottaa huomioon taloudellisia, sosiaalisia ja sivistyksellisiä oikeuksia käsittelevän YK:n komitean 8. joulukuuta 1999 pidetyssä 21. istunnossa annetun yleisen huomion nro 13,

                  —

                  ottaa huomioon Venetsian komission lausunnon 891/2017,

                  —

                  ottaa huomioon kansallisten, eurooppalaisten ja kansainvälisten valtiosta riippumattomien järjestöjen raportit ja erityisesti periaatteet, joiden mukaan valtio on vastuussa korkea-asteen koulutuksen suojelemisesta hyökkäyksiltä,

                  —

                  ottaa huomioon perusoikeuksia käsitelleet aiemmat päätöslauselmansa,

                  —

                  ottaa huomioon kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia koskevan kansainvälisen yleissopimuksen,

                  —

                  ottaa huomioon ihmisoikeuksien yleismaailmallisen julistuksen,

                  —

                  ottaa huomioon työjärjestyksen 113 artiklan,

                  —

                  ottaa huomioon ulkoasiainvaliokunnan mietinnön (A8-0403/2018),

                  A.

                  ottaa huomioon, että Unesco määrittelee akateemisen vapauden oikeudeksi, jota ei rajoiteta millään määrätyllä doktriinilla, vapauteen opettaa ja käydä keskustelua, vapauteen tehdä tutkimusta ja jakaa ja julkaista sen tulokset, henkilön vapauteen ilmaista vapaasti mielipiteensä laitoksesta tai järjestelmästä, jossa hän työskentelee, vapauteen institutionaalisesta sensuurista sekä vapauteen osallistua ammatillisiin tai edustuksellisiin akateemisiin elimiin;

                  B.

                  pitää oikeutta koulutukseen ensiarvoisen tärkeänä kaikkien muiden ihmisoikeuksien hyödyntämisen ja kestävän kehityksen aikaansaamisen kannalta; katsoo, että tätä oikeutta voidaan hyödyntää vain ilmapiirissä, jossa on akateeminen vapaus ja jossa korkea-asteen oppilaitokset ovat autonomisia;

                  C.

                  ottaa huomioon, että akateemisesta vapaudesta ja korkea-asteen oppilaitosten autonomiasta annetussa Liman julistuksessa määritellään, että akateeminen vapaus on akateemisen yhteisön jäsenten – kaikkien korkea-asteen oppilaitoksessa opettavien, opiskelevien, tutkivien ja työskentelevien henkilöiden – yksilöllinen tai kollektiivinen vapaus tavoitella, kehittää ja välittää tietoa tutkimuksen, opiskelun, keskustelun, dokumentaation, tuotannon, luomisen, opetuksen, luennoinnin ja kirjoittamisen avulla;

                  D.

                  katsoo, että tämän määritelmän on pohjauduttava keskeisiin demokraattisiin arvoihin, kuten tasaveroisen tiedonsaannin ja syrjimättömyyden periaatteisiin, vastuuvelvollisuuteen, kriittiseen ja itsenäiseen ajatteluun, instituutioiden autonomiaan ja sosiaaliseen vastuuseen; toteaa, että demokratiaa ei voi olla ilman akateemista vapautta, joka mahdollistaa tietoon perustuvan keskustelun;

                  E.

                  ottaa huomioon, että akateeminen vapaus on keskeinen tekijä kestävän kehityksen edistämisessä ja erityisesti Agenda 2030 -toimintaohjelmassa vahvistettujen kestävän kehityksen tavoitteiden saavuttamisessa, ja toteaa, että laadukas koulutus, tieteellinen tutkimus ja innovaatio ovat keskeisellä sijalla kyseisessä toimintaohjelmassa;

                  F.

                  katsoo, että autonomia on välttämätön edellytys sille, että oppilaitokset voivat toteuttaa omat tehtävänsä; toteaa, että akateeminen vapaus edellyttää jatkuvaa ja valpasta suojelua valtion tai kaupallisten etujen painostamiselta;

                  G.

                  katsoo, että akateeminen vapaus – myös sen perustana olevat ajatuksen-, mielipiteen-, ilmaisun- ja yhdistymisvapaus, vapaus matkustaa sekä vapaus hankkia oppia – vaikuttaa osaltaan sellaisen tilan luomiseen, jossa minkä tahansa avoimen ja vakaan moniarvoisen yhteiskunnan jäsenet ovat vapauta ajattelemaan, kyseenalaistamaan asioita ja tuottamaan, käyttämään ja levittämään tietoa;

                  H.

                  ottaa huomioon, että akateemiseen vapauteen kohdistuvat hyökkäykset haittaavat tutkimusta, opiskelua, opetusta, julkista diskurssia ja oikeutta koulutukseen heikentäen siten akateemista laatua ja sosiaalista, poliittista ja taloudellista sekä kulttuurista kehitystä; katsoo, että vastauksia yhteiskunnallisiin kysymyksiin olisi etsittävä järjen, todistusaineistoin ja vakuuttelun avulla;

                  I.

                  katsoo, että oikeutta koulutukseen, opetukseen ja tutkimukseen voidaan hyödyntää täysimääräisesti ainoastaan akateemisen vapauden ilmapiirissä;

                  J.

                  katsoo, että olisi kiireellisesti ja asianmukaisesti käsiteltävä akateemista vapautta unioniin liittymisprosessin aikana, jotta voidaan estää siihen kohdistuvat hyökkäykset EU:n jäsenvaltioissa, kuten pyrkimykset sulkea Budapestissä sijaitseva Central European University (CEU), jonka opiskelijat kirjautuvat vuodesta 2019 lähtien yliopistoon Wienissä, sekä sukupuolentutkimuksen estäminen Unkarissa; katsoo, että ehdokasvaltioiden olisi sitouduttava korkeakoulutuksen keskeisiin arvoihin, mukaan lukien akateeminen vapaus ja oppilaitosten riippumattomuus;

                  K.

                  toteaa, että akateeminen yhteisö ja oppilaitokset ovat yhä alttiimpia valtioiden, elinkeinoelämän tai muiden ei-valtiollisten toimijoiden aiheuttamalle häirinnälle, paineelle tai sorrolle; ottaa huomioon, että maailmassa raportoidaan joka vuosi sadoista yliopistoihin, korkea-asteen oppilaitoksiin ja niiden jäseniin kohdistuvista hyökkäyksistä, mukaan lukien surmat, väkivalta ja katoamiset, virheellisin perustein tapahtuvat vangitsemiset tai pidätykset, väärät syytteet, aseman menetykset, väärin perustein tapahtuvat opiskelupaikan menettämiset tai opinnoista karkottaminen, matkustamisen tai liikkumisen rajoitukset ja muut vakavat tai järjestelmätason uhkat; toteaa, että akateemiseen vapauteen kohdistuvia loukkauksia tapahtuu myös EU:n jäsenvaltioissa ja sen läheisissä kumppanimaissa;

                  L.

                  toteaa, että koulutuksen, myös korkea-asteen koulutuksen, julkiseen rahoitukseen kohdistuvat leikkaukset ja niiden seurauksena syntyvä tarve löytää vaihtoehtoisia tulonlähteitä vaarantavat akateemisen vapauden erityisesti tapauksissa, joissa ulkoinen rahoitus on peräisin ulkomaisilta autokraattisilta hallinnoilta tai monikansallisilta yrityksiltä;

                  M.

                  ottaa huomioon, että EU:ssa ulkomaiset oppilaitokset joutuvat kokemaan hyökkäyksiä kansallisten hallitusten suunnalta, sekä akateemisen vapauden loukkauksia;

                  N.

                  ottaa huomioon, että yritykset hallita tai vaientaa korkea-asteen oppilaitoksia tai niiden tutkijoita, opiskelijoita ja henkilökuntaa ulottuvat selkeästi pidemmälle kuin niiden kohteena suoraan oleviin henkilöihin tai laitoksiin ja että ne vaikuttavat koko yhteiskuntaan kaventamalla demokraattisen osallistumisen mahdollisuuksia, sananvapautta ja kaikkien kansalaisten vaikutusmahdollisuuksia sekä viemällä tulevilta sukupolvilta mahdollisuudet korkealaatuisiin tieteenharjoittajiin ja tutkijoihin;

                  O.

                  ottaa huomioon, että koulutusta koskevan oikeuden tehokas toteutuminen ja akateemisen vapauden takaaminen edellyttävät, että valtiot varmistavat riittävän ja luotettavan rahoituksen tason koulutukselle; toteaa, että rahoitukseen ja talouteen liittyvät säästöpolitiikat ovat horjuttaneet vakavasti akateemista vapautta ja horjuttavat sitä edelleen kaikkialla maailmassa, myös Euroopan unionissa;

                  P.

                  ottaa huomioon, että akateemisen vapauden loukkauksia käsitellään harvoin ihmisoikeuskehyksen nojalla, mikä osoittaa yhtäältä, etteivät ihmisoikeuksien puolustajat ole riittävästi tietoisia akateemiseen vapauteen liittyvistä asioista, ja toisaalta, että kanteissa viitataan usein muiden oikeuksien, kuten ilmaisun- tai mielipiteenvapauden, loukkaamiseen; toteaa, että tämän vuoksi kyseistä alaa koskevat normit ovat puutteellisesti kehittyneitä ja akateemisen vapauden loukkaukset jäävät usein ilmoittamatta;

                  Q.

                  katsoo, että yleisesti ottaen on tarpeen sekä lisätä tietoisuutta akateemisen vapauden merkityksestä demokratian, oikeusvaltioperiaatteen noudattamisen ja vastuuvelvollisuuden edistämiskeinona että parantaa mahdollisuuksia akateemisen vapauden puolustamiseen;

                  R.

                  pitää tärkeänä, että akateemisen vapauden loukkaukset tunnistetaan osaksi maailmanlaajuista ilmiötä ja että kannustetaan siihen, että niiden kohteena olevat tieteenharjoittajat ja opiskelijat tunnustetaan ensinnäkin henkilöiksi, joiden oikeuksia loukataan, ja toiseksi hyökkäyksen kohteena oleviksi ihmisoikeuksien puolustajiksi; toteaa, että kansainvälisellä ja kansallisella tasolla tarvitaan päättäväisiä vastatoimia, jotka ovat lähtöisin sekä korkea-asteen koulutuksen piiristä että kansalaisyhteiskunnalta ja kansalaisilta yleensä;

                  S.

                  ottaa huomioon, että monet tieteenharjoittajat ja opiskelijat, joiden akateeminen vapaus on vaarassa, eivät pysty hyödyntämään EU:n ohjelmien tarjoamia mahdollisuuksia ihmisoikeuksien puolustajille ja akateemiseen liikkuvuuteen, koska he eivät täytä hakuperusteita tai koska heidän on erittäin vaikea noudattaa yleisiä hakumenettelyjä, -vaatimuksia ja -aikatauluja;

                  T.

                  ottaa huomioon, että EU:n ohjelmien rahoitukseen liittyvät rajoitukset rajoittavat niiden EU:n organisaatioiden ja yliopistojen toimia, jotka jo tukevat sellaisia opiskelijoita ja tutkijoita, jotka ovat vaarassa tai jotka pakenevat maastaan akateemisesta toiminnastaan johtuvan vainotuksi tulemisen uhkan vuoksi; toteaa, että nämä organisaatiot ja yliopistot tarvitsevat lisätukea toimilleen ja aloitteilleen;

                  U.

                  ottaa huomioon, että EU on sitoutunut edistämään ja suojelemaan ihmisoikeuksia, demokraattisia instituutioita ja oikeusvaltioperiaatetta maailmanlaajuisesti; ottaa huomioon, että EU:n ihmisoikeuksia ja demokratiaa koskevassa toimintasuunnitelmassa EU:lta vaaditaan tehokkaampaa toimintapolitiikkaa ihmisoikeuksien ja demokratian tukemiseksi, mukaan lukien ihmisoikeusvuoropuhelujen vaikuttavuuden lisääminen, maakohtaisten ihmisoikeusstrategioiden näkyvyyden ja vaikutusten parantaminen, keskittyminen EU:n ihmisoikeussuuntaviivojen tehokkaaseen täytäntöönpanoon sekä julkisuusdiplomatian ja ihmisoikeuksia koskevan viestinnän parantaminen;

                  1.

                  suosittaa neuvostolle, komissiolle ja komission varapuheenjohtajalle / unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkealle edustajalle, että

                              (a)

                              tunnustetaan EU:n ulkoisiin toimiin liittyvissä julkilausumissa, toimintapolitiikoissa ja toimissa yksiselitteisesti akateemisen vapauden merkitys, mukaan lukien periaatteet, joiden mukaan ajattelu ei ole rikos ja kriittinen diskurssi ei merkitse epälojaalisuutta, vaan ne ovat keskeinen osa demokraattista yhteiskuntaa ja sen kehitystä, että oppilaitosten autonomisuutta on aina suojeltava ja että akateemisella vapaudella on keskeinen rooli koulutuksen edistämisessä sekä ihmiskunnan ja nykyaikaisen yhteiskunnan kehityksessä,

                              (b)

                              tunnustetaan, että akateemista vapautta koskevat kanteet kuuluvat nykyisen ihmisoikeuksia koskevan oikeuden soveltamisalaan, ne on johdettu oikeudesta koulutukseen ja oikeuksista mielipiteen- ja ilmaisunvapauteen, muistuttaa, että akateeminen vapaus ulottuu tieteenharjoittajien vapaudesta tiedon levittämiseen ja tutkimuksen tekemiseen sekä tiedon ja totuuden jakamiseen rajoituksetta samoin kuin tieteenharjoittajien vapauteen ilmaista näkemyksensä ja mielipiteensä, vaikka ne olisivat kiistanalaisia ja epäsuosittuja, oman tutkimuksensa ja asiantuntemuksensa alalla ja että tämä voi sisältää julkisten elinten toiminnan tarkastelun tietyssä poliittisessa järjestelmässä ja siihen kohdistuvan kritiikin,

                              (c)

                              tuodaan julkisesti esiin ongelmia, jotka liittyvät akateemiseen vapauteen kohdistuviin hyökkäyksiin ja niiden kielteisiin seurauksiin, ilmaistaan huoli siitä, että tiedeyhteisö on altis aiheettomalle häirinnälle, jota harjoittavat kansalliset viranomaiset, yksityiset toimijat ja etujaan ajavat yritykset, muistutetaan valtioiden velvollisuudesta taata akateeminen vapaus, toimia sen mukaisesti sekä suojella proaktiivisesti korkea-asteen oppilaitoksia, tieteenharjoittajia ja opiskelijoita hyökkäyksiltä riippumatta hyökkäysten alkuperästä ja luonteesta,

                              (d)

                              varmistetaan, että kolmansissa maissa vieraileville EU:n toimielinten ja jäsenvaltioiden edustajille kerrotaan akateemisen vapauden tilanteesta,

                              (e)

                              osoitetaan tukea sellaisille laitoksille, henkilöstölle ja opiskelijoille, jotka ovat vaarassa joutua tai jotka ovat joutuneet pakottamisen tai väkivaltaisen hyökkäyksen kohteiksi, ja tuomitaan julkisesti tällaiset hyökkäykset tuomalla asia esiin kaikilla tasoilla esimerkiksi julkilausumissa, vierailuilla, kutsuissa julkisiin tapahtumiin sekä seurattaessa oikeudenkäyntejä ja vankilaoloja ja mainitsemalla erityisesti vaarassa olevia korkea-asteen koulutusyhteisöjen jäseniä koskevat yksittäiset tapaukset,

                              (f)

                              tuetaan yhtäläistä pääsyä akateemiseen yhteisöön riippumatta henkilöiden etnisestä taustasta, kastista, vammaisuudesta, kansallisuudesta, uskonnollisesta vakaumuksesta, sukupuoli-identiteetistä, seksuaalisesta suuntautumisesta tai muusta asemasta, kiinnitetään yhteyksissä kolmansiin maihin erityistä huomiota siihen, että tuetaan sukupuoleen perustuvan syrjinnän ja kaikenlaisen väkivallan poistamista ja autetaan toteuttamaan sukupuolten tasa-arvo ja kaikkien oikeus koulutukseen,

                              (g)

                              korostetaan, että akateemiseen vapauteen kohdistuvat hyökkäykset voivat tapahtua myös kyberhyökkäysten muodossa, koska tieteenharjoittajat hyödyntävät nykyään yhä enemmän internetiä ja sosiaalista mediaa ideoidensa ja mielipiteidensä ilmaisemisessa,

                              (h)

                              tuodaan akateeminen vapaus esiin poliittisen vuoropuhelun eri tasoilla, myös ihmisoikeusvuoropuheluissa ja kumppanimaiden kuulemisissa, tehostetaan diplomaattisia ponnisteluja kumppanimaiden kanssa ja tehdään kahden- tai monenvälistä yhteistyötä sellaisten huolta herättävien tapausten osalta, joissa akateemiseen vapauteen kohdistuu uhkia tai jossa sitä vastaan hyökätään, erityisesti jos on kyse väkivaltaisista hyökkäyksistä korkea-asteen koulutusyhteisön laitoksia tai jäseniä kohtaan, sekä syrjivistä politiikoista ja käytännöistä, tutkimuksen tai ilmaisun aiheettomista rajoituksista, vääristä syytteistä tai väärin perustein tehdyistä pidätyksistä sekä rajoituksista, jotka kohdistuvat oikeuteen muodostaa ammattiyhdistyksiä ja liittyä niihin, kannustetaan kumppanimaita ottamaan käyttöön akateemista vapautta ja oppilaitosten autonomiaa koskeva kehys ja seuraamaan näiden perusoikeuksien toteuttamista, varmistetaan, että kumppanimaiden kanssa tehtävissä kansainvälisissä yhteistyösopimuksissa noudatetaan näitä periaatteita,

                              i)

                              sisällytetään akateemisen vapauden ja oppilaitosten riippumattomuuden puolustaminen ja suojelu unioniin liittymisprosessia koskeviin Kööpenhaminan kriteereihin, jotta voidaan ehkäistä akateemiseen vapauteen kohdistuvia hyökkäyksiä jäsenvaltioissa, kuten nähtiin CEU-yliopiston tapauksessa Unkarissa;

                              (j)

                              kannustetaan kaikkia valtioita hyväksymään, tukemaan ja panemaan täytäntöön turvallista koulunkäyntiä koskeva julistus ja siihen liittyvät suuntaviivat, jotka koskevat koulujen ja yliopistojen suojaamista sotilaskäytöltä aseellisten selkkausten yhteydessä, kuten useimmat EU:n jäsenvaltiot ovat jo tehneet, koska niissä annetaan ohjeita velvollisuudesta suojella perusarvoja, erityisesti akateemista vapautta ja oppilaitosten autonomiaa, korkea-asteen koulutukseen kohdistuvien väkivaltaisten ja pakottavien hyökkäysten yhteydessä,

                              (k)

                              tehdään yhteistyötä YK:n, Euroopan neuvoston, kansainvälisten järjestöjen, kansalaisyhteiskunnan ja korkeakouluyhteisöjen kanssa mekanismien kehittämiseksi korkea-asteen koulutukseen ja yksittäisiin tutkijoihin kohdistuvien hyökkäysten seurantaa ja niistä raportointia varten sekä seurannan tehostamiseksi ja edistämiseksi tarkoituksena lisätä tietoisuutta, saattaa syylliset vastuuseen teoistaan sekä parantaa toimia, joilla akateemiseen vapauteen kohdistuvia hyökkäyksiä pyritään ehkäisemään ja joilla niihin pyritään reagoimaan,

                              (l)

                              käydään säännöllistä vuoropuhelua akateemisten yhteisöjen sekä sellaisten organisaatioiden kanssa, joiden tehtävänä on suojella korkea-asteen koulutusyhteisöjä ja edistää akateemista vapautta, sekä kannustetaan tällaiseen vuoropuheluun, jotta voidaan laatia parhaat akateemista vapautta koskevat toimintapolitiikat, aloitteet ja edistämisstrategiat,

                              (m)

                              myötävaikutetaan sellaisten valmiuksien kehittämiseen, joilla akateemisen vapauden loukkauksia voidaan tutkia nopeasti, perusteellisesti ja avoimesti varsinkin silloin, kun kyseessä ovat väkivaltaiset hyökkäykset, parannetaan toimia akateemiseen vapauteen kohdistuvien hyökkäysten ehkäisemiseksi ja niihin reagoimiseksi sekä toteutetaan kaikki kohtuulliset toimenpiteet syyllisten saattamiseksi vastuuseen teoistaan,

                              (n)

                              edistetään tutkimusta ja kampanjointia, joilla pyritään sellaisten lakien ja asetusten uudistamiseen, joilla akateemiselle vapaudelle tai korkea-asteen oppilaitosten akateemiselle autonomialle asetetaan aiheettomia rajoituksia, ja edistetään oppilaitosten autonomiaa keinona suojella korkea-asteen koulutusjärjestelmiä valtioiden, yritysten ja muiden ei-valtiollisten toimijoiden puuttumiselta niiden toimintaan tai hyökkäyksiltä sekä suojata korkea-asteen koulutusta politisoitumiselta ja ideologiselta manipuloinnilta,

                              (o)

                              tehostetaan diplomaattisia ponnisteluja kumppanimaiden kanssa ja tehdään kahden- tai monenvälistä yhteistyötä sellaisten huolta herättävien tapausten osalta, joissa akateemiseen vapauteen kohdistuu uhkia tai jossa sitä vastaan hyökätään, erityisesti jos on kyse väkivaltaisista hyökkäyksistä korkea-asteen koulutusyhteisön laitoksia tai jäseniä kohtaan sekä syrjivistä politiikoista ja käytännöistä, tutkimuksen tai ilmaisun aiheettomista rajoituksista, vääristä syytteistä tai väärin perustein tehdyistä pidätyksistä,

                              (p)

                              tarkistetaan nykyisiä mekanismeja ihmisoikeuksien puolustajien tukemiseksi ja suojelemiseksi, jotta voidaan kehittää valmiuksia tunnistaa tapaukset, joissa akateemista vapautta vastaan hyökätään, ja antaa niissä tukea, myös suojelua ja tukea hätätilanteissa, esimerkiksi tarjoamalla fyysistä suojaa, oikeusapua, tukea viisumin hakemiseen ja lääketieteellistä apua, seuraamalla oikeudenkäyntejä ja vankilaoloja, kampanjoimalla ja vaikuttamalla sekä antamalla pitkäaikaista tukea maanpakolaisuuden aikana, kehotetaan erityisesti sisällyttämään demokratiaa ja ihmisoikeuksia koskevan eurooppalaisen rahoitusvälineen painopisteisiin akateemisen vapauden edistäminen ja vaarassa olevien korkea-asteen koulutusyhteisöjen jäsenten tukeminen,

                              (q)

                              tarkastellaan nykyisiä akateemisen liikkuvuuden ohjelmia ja resursseja ja muita koulutus- ja tutkimusyhteistyön muotoja, myös niiden kriteereitä sekä hakumenettelyjä, -vaatimuksia, -määräaikoja ja -aikatauluja, sellaisten esteiden poistamiseksi, joiden vuoksi muutoin kriteerit täyttävät uhan alla olevat tieteenharjoittajat tai opiskelijat eivät voi hyötyä ohjelmien tarjoamista mahdollisuuksista, ulkomaanjaksoista tai muista resursseista, edistetään sellaisia nykyisiä EU:n rahoittamia ohjelmia, kuten Academic Refuge -hanketta, joiden tavoitteena on lisätä tietoa akateemisen vapauden merkityksestä korkea-asteen koulutuksen alalla sekä seurauksista, joita tämän vapauden sortamisella on koko yhteiskunnalle,

                              (r)

                              varmistetaan, että kolmansille maille suunnatuilla EU:n makrotalousavun ohjelmilla ja eurooppalaisten rahoituslaitosten toimintapolitiikoilla ei horjuteta akateemista vapautta tukemalla politiikkoja, jotka vähentävät kansallisten tulojen ohjaamista koulutusalalle,

                              (s)

                              luodaan uusia aloitteita nykyisten ja tulevien ohjelmien, kuten liittymistä valmistelevan tukivälineen (IPA III), Horisontti 2020 -ohjelman, Erasmus+-ohjelman ja Marie Skłodowska-Curie -toimien, puitteisiin EU:n rahoittamiksi uusiksi ohjelmatoimiksi – sitä mukaa kuin synergioita mahdollisesti syntyy ja unionin rahoittamina EU:n muista kuin koulutukseen ja tutkimukseen liittyvistä määrärahoista – jotta voidaan tukea uhan alla olevien tieteenharjoittajien, tutkijaopiskelijoiden ja tutkinto-opiskelijoiden, jotka saavat kansainvälistä suojelua, EU:n korkea-asteen oppilaitoksissa ja tutkimuslaitoksissa suoritettavia ulkomaanjaksoja,

                              (t)

                              tuetaan käynnissä olevia normatiivisia toimia alueellisella ja kansainvälisellä tasolla muun muassa antamalla kansainvälinen julistus akateemisesta vapaudesta ja korkea-asteen oppilaitosten autonomiasta ja kannustetaan Euroopan unionia ja sen jäsenvaltioita tekemään akateemista vapautta koskeva aloite YK:n ihmisoikeusneuvostossa,

                              (u)

                              varmistetaan, että European Inter-University Centre -keskus ja Global Campus on Human Rights and Democracy -verkosto saavat jatkuvaa korkeatasoista tukea, koska ne ovat EU:n lippulaivahankkeita ihmisoikeuskoulutuksen tukemiseksi maailmanlaajuisesti;

                  2.

                  kehottaa puhemiestä välittämään tämän suosituksen neuvostolle, komissiolle sekä komission varapuheenjohtajalle / unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkealle edustajalle.


title: Euroopan järjestelmäriskikomitean suositus, annettu 22 päivänä joulukuuta 2020, makrovakauspoliittisten toimenpiteiden rajat ylittävien vaikutusten arvioinnista ja vapaaehtoisesta vastavuoroisuudesta annetun suosituksen EJRK/2015/2 muuttamisesta (EJRK/2020/16) 2021/C 43/01

text:
                  8.2.2021

                  FI

                  Euroopan unionin virallinen lehti

                  C 43/1

         EUROOPAN JÄRJESTELMÄRISKIKOMITEAN SUOSITUS,
         annettu 22 päivänä joulukuuta 2020,
         makrovakauspoliittisten toimenpiteiden rajat ylittävien vaikutusten arvioinnista ja vapaaehtoisesta vastavuoroisuudesta annetun suosituksen EJRK/2015/2 muuttamisesta
         (EJRK/2020/16)
         (2021/C 43/01)
         EUROOPAN JÄRJESTELMÄRISKIKOMITEAN HALLINTONEUVOSTO, joka
         ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
         ottaa huomioon finanssijärjestelmän makrotason vakauden valvonnasta Euroopan unionissa ja Euroopan järjestelmäriskikomitean perustamisesta 24 päivänä marraskuuta 2010 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1092/2010 (1) ja erityisesti sen 3 artiklan ja 16–18 artiklan,
         ottaa huomioon luottolaitosten ja sijoituspalveluyritysten vakavaraisuusvaatimuksista ja asetuksen (EU) N:o 648/2012 muuttamisesta 26 päivänä kesäkuuta 2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 575/2010 (2) ja erityisesti sen 458 artiklan 8 kohdan,
         ottaa huomioon Euroopan järjestelmäriskikomitean työjärjestyksen hyväksymisestä 20 päivänä tammikuuta 2011 tehdyn Euroopan järjestelmäriskikomitean päätöksen EJRK/2011/1 (3), ja erityisesti sen 18–20 artiklan,
         sekä katsoo seuraavaa:

                     (1)

                     Tehokkaiden ja johdonmukaisten kansallisten makrovakauspoliittisten toimenpiteiden varmistamiseksi on tärkeää täydentää unionin lainsäädännön mukaista pakollista vastavuoroisuutta vapaaehtoisella vastavuoroisuudella.

                     (2)

                     Euroopan järjestelmäriskikomitean suosituksessa EJRK/2015/2 (4) vahvistetun makrovakauspoliittisten toimenpiteiden vapaaehtoista vastavuoroisuutta koskevan kehyksen tarkoituksena on varmistaa, että kaikki yhdessä jäsenvaltiossa aktivoidut riskiperusteiset makrovakauspoliittiset toimenpiteet toteutetaan vastavuoroisesti muissa jäsenvaltioissa.

                     (3)

                     Suositusta EJRK/2015/2 muutettiin 8 päivänä tammikuuta 2018 annetulla Euroopan järjestelmäriskikomitean suosituksella EJRK/2018/1 (5) siten, että siinä suositettiin Finanssivalvonnan (Suomen finanssivalvontaviranomainen) soveltamaa, asetuksen (EU) N:o 575/2013 458 artiklan 2 kohdan d alakohdan vi alakohdan nojalla asetettua 15 prosentin alarajaa sisäisiä malleja käyttävien, Suomessa toimiluvan saaneiden luottolaitosten sellaisten asuntolainojen, joiden vakuutena on Suomessa sijaitsevaa asunto-omaisuutta, keskimääräiselle riskipainolle.

                     (4)

                     Finanssivalvonta teki 30 päivänä syyskuuta 2020 päätöksen olla jatkamatta riskipainon alarajan soveltamista 31 päivän joulukuuta 2020 jälkeen, minkä johdosta Euroopan järjestelmäriskikomitean (EJRK) hallintoneuvosto on päättänyt poistaa Suomen toimenpiteen niiden makrovakauspoliittisten toimenpiteiden luettelosta, joiden vastavuoroista toteuttamista suositetaan suosituksen EJRK/2015/2 mukaisesti.

                     (5)

                     Tästä syystä suositus EJRK/2015/2 olisi muutettava vastaavasti,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN SUOSITUKSEN:

            I JAKSO

            MUUTOKSET

         Muutetaan suositus EJRK/2015/2 seuraavasti:

                     1)

                     korvataan 1 jaksossa olevassa suosituksessa C oleva 1 kohta seuraavasti:

                                 ”1.

                                 Suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset soveltavat vastavuoroisesti muiden asianomaisten viranomaisten hyväksymiä makrovakauspoliittisia toimenpiteitä, joiden vastavuoroista soveltamista EJRK on suositellut. Suosituksena on, että seuraavat liitteessä täsmennetyt toimenpiteet toteutetaan vastavuoroisesti:
                                 Belgia

                                             —

                                             luottolaitoksiin, joilla on toimilupa Belgiassa ja jotka käyttävät sisäisten luottoluokitusten menetelmää lakisääteisiä pääomavaatimuksia laskettaessa, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 575/2013 458 artiklan 2 kohdan d alakohdan vi alakohdan mukaisesti riskipainon korotusta sellaisten vähittäisvastuiden osalta, joiden vakuutena on Belgiassa sijaitsevaa kiinteää asunto-omaisuutta, ja korotus koostuu seuraavista osatekijöistä:

                                                         a)

                                                         kiinteämääräisestä viiden prosenttiyksikön suuruisesta riskipainon korotuksesta, ja

                                                         b)

                                                         suhteellisesta riskipainon korotuksesta, joka sisältää riskipainojen vastuilla painotetun keskiarvon 33 prosentin suuruisen osuuden, jota sovelletaan sellaisiin vähittäisvastuisiin, joiden vakuutena on Belgiassa sijaitsevaa kiinteää asunto-omaisuutta;

                                       Ranska

                                             —

                                             asetuksen (EU) N:o 575/2013 395 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun suurten asiakasriskien rajoituksen tiukennus viiteen prosenttiin hyväksyttävästä pääomasta; tiukennus koskee vastuita liittyen Ranskassa sääntömääräisen kotipaikan omaaviin hyvin velkaantuneisiin suuriin yrityksiin ja sitä sovelletaan asetuksen (EU) N:o 575/2013 458 artiklan 2 kohdan d alakohdan ii alakohdan mukaisesti maailmanlaajuisen järjestelmän kannalta merkittäviin laitoksiin (G-SII-laitokset) ja muihin rahoitusjärjestelmän kannalta merkittäviin laitoksiin (O-SII-laitokset) varovaisuusperiaatteen mukaisen konsolidoinnin korkeimmalla konsolidointitasolla;

                                       Ruotsi

                                             —

                                             luottolaitoskohtainen 25 prosentin alaraja vastuilla painotetuille keskimääräisille riskipainoille sellaisen portfolion osalta, joka koostuu Ruotsissa olevien velallisten kiinteistövakuudellisista vähittäisvastuista, sovellettuna asetuksen (EU) N:o 575/2013 458 artiklan 2 kohdan d alakohdan vi alakohdan mukaisesti luottolaitoksiin, joilla on toimilupa Ruotsissa ja jotka käyttävät sisäisten luottoluokitusten menetelmää lakisääteisiä pääomavaatimuksia laskettaessa.”;

                     2)

                     korvataan liite tämän suosituksen liitteellä.

            II JAKSO

            VOIMAANTULO

         Tämä suositus tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 2021.

            Tehty Frankfurt am Mainissa 22 päivänä joulukuuta 2020.

                  EJRK:n sihteeristön päällikkö,

                  EJRK:n hallintoneuvoston puolesta

               Francesco MAZZAFERRO

            (1)  EUVL L 331, 15.12.2010, s. 1.

            (2)  EUVL L 176, 27.6.2013, s. 1.

            (3)  EUVL C 58, 24.2.2011, s. 4.

            (4)  Euroopan järjestelmäriskikomitean suositus EJRK/2015/2, annettu 15 päivänä joulukuuta 2015, makrovakauspoliittisten toimenpiteiden rajat ylittävien vaikutusten arvioinnista ja vapaaehtoisesta vastavuoroisuudesta (EUVL C 97, 12.3.2016, s. 9).

            (5)  Euroopan järjestelmäriskikomitean suositus EJRK/2018/1, annettu 8 päivänä tammikuuta 2018, makrovakauspoliittisten toimenpiteiden rajat ylittävien vaikutusten arvioinnista ja vapaaehtoisesta vastavuoroisuudesta annetun suosituksen EJRK/2015/2 muuttamisesta (EUVL C 41, 3.2.2018, s. 1).

            LIITE
            Korvataan suosituksen EJRK/2015/2 liite seuraavasti:

                     ”LIITE

                        Belgia

                           Luottolaitoksiin, joilla on toimilupa Belgiassa ja jotka käyttävät sisäisten luottoluokitusten menetelmää, asetuksen (EU) N:o 575/2013 458 artiklan 2 kohdan d alakohdan vi alakohdan nojalla sovellettava riskipainon korotus sellaisten vähittäisvastuiden osalta, joiden vakuutena on Belgiassa sijaitsevaa kiinteää asunto-omaisuutta. Korotus koostuu kahdesta osatekijästä:

                                 a)

                                       kiinteämääräisestä viiden prosenttiyksikön suuruisesta riskipainon korotuksesta, ja

                                 b)

                                       suhteellisesta riskipainon korotuksesta, joka sisältää riskipainojen vastuilla painotetun keskiarvon 33 prosentin suuruisen osuuden, jota sovelletaan sellaisiin vähittäisvastuisiin, joiden vakuutena on Belgiassa sijaitsevaa kiinteää asunto-omaisuutta.

                           I   Toimenpiteen kuvaus

                                 1.

                                 Belgian toimenpide, jota sovelletaan asetuksen (EU) N:o 575/2013 458 artiklan 2 kohdan d alakohdan vi alakohdan nojalla luottolaitoksiin, joilla on toimilupa Belgiassa ja jotka käyttävät sisäisten luottoluokitusten menetelmää, koostuu riskipainon korotuksesta sellaisten vähittäisvastuiden osalta, joiden vakuutena on Belgiassa sijaitsevaa kiinteää asunto-omaisuutta, ja se sisältää kaksi osatekijää:

                                             a)

                                             Ensimmäinen osatekijä sisältää riskipainon korotuksen viidellä prosenttiyksiköllä sellaisten vähittäisvastuiden osalta, joiden vakuutena on Belgiassa sijaitsevaa kiinteää asunto-omaisuutta, ja se saadaan laskemalla riskipainon korotuksen toinen osa b kohdan mukaisesti.

                                             b)

                                             Toinen osatekijä sisältää riskipainojen vastuilla painotetun keskiarvon 33 prosentin suuruisen osuuden, jota sovelletaan sellaisiin vähittäisvastuisiin, joiden vakuutena on Belgiassa sijaitsevaa kiinteää asunto-omaisuutta. Riskipainojen vastuilla painotettu keskiarvo on yksittäisten lainojen riskipainojen keskiarvo, joka lasketaan asetuksen (EU) N:o 575/2013 154 artiklan mukaisesti, painotettuna asianomaisella vastuuarvolla.

                           II   Vastavuoroisuus

                                 2.

                                 Asetuksen (EU) N:o 575/2013 458 artiklan 5 kohdan mukaisesti suosituksena on, että asianomaisten jäsenvaltioiden asianomaiset viranomaiset toteuttavat vastavuoroisesti Belgian toimenpiteen soveltamalla sitä jäsenvaltiossa toimiluvan saaneiden luottolaitosten Belgiassa sijaitseviin sivuliikkeisiin, jotka käyttävät sisäisten luottoluokitusten menetelmää, suosituksessa C olevassa 3 kohdassa täsmennetyssä määräajassa.

                                 3.

                                 Suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset toteuttavat vastavuoroisesti Belgian toimenpiteen soveltamalla sitä jäsenvaltiossa toimiluvan saaneisiin luottolaitoksiin, jotka käyttävät sisäisten luottoluokitusten menetelmää ja joilla on suoria vähittäisvastuita, joiden vakuutena on Belgiassa sijaitsevaa kiinteää asunto-omaisuutta. Suosituksessa C olevan 2 kohdan mukaisesti suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset soveltavat suosituksessa C olevassa 3 kohdassa täsmennetyssä määräajassa samaa toimenpidettä, jonka aktivoiva viranomainen on toteuttanut Belgiassa.

                                 4.

                                 Jos samaa makrovakauspoliittista toimenpidettä ei ole käytettävissä asianomaisten viranomaisten lainkäyttöalueella, suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset soveltavat EJRK:ta kuultuaan sellaisia lainkäyttöalueellaan käytettävissä olevia makrovakauspoliittisia toimenpiteitä, jotka vaikutukseltaan parhaiten vastaavat edellä mainittua vastavuoroisesti toteutettavaksi suositeltavaa toimenpidettä, ja muun muassa hyväksyvät Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2013/36/EU (*1) VII osaston 2 luvun IV jaksossa säädettyjä valvontatoimenpiteitä ja -valtuuksia. Suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset hyväksyvät vastaavan toimenpiteen viimeistään neljän kuukauden kuluessa tämän suosituksen julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

                           III   Olennaisuuskynnys

                                 5.

                                 Toimenpidettä täydentää 2 miljardin euron laitoskohtainen olennaisuuskynnys, joka ohjaa de minimis -periaatteen mahdollista soveltamista toimenpidettä vastavuoroisesti soveltavissa asianomaisissa viranomaisissa.

                                 6.

                                 Suosituksen EJRK/2015/2 2.2.1 jakson mukaisesti asianomaisen jäsenvaltion asianomaiset viranomaiset voivat vapauttaa vastavuoroisuudesta yksittäisiä jäsenvaltiossa toimiluvan saaneita luottolaitoksia, jotka käyttävät sisäisten luottoluokitusten menetelmää ja joiden vähittäisvastuut, joiden vakuutena on Belgiassa sijaitsevaa kiinteää asunto-omaisuutta, eivät ole olennaisia ja jäävät alle 2 miljardin euron olennaisuuskynnyksen. Kun sovelletaan olennaisuuskynnystä, asianomaisten viranomaisten pitäisi seurata vastuiden olennaisuutta, ja suosituksena on, että Belgian toimenpidettä sovelletaan aikaisemmin vapautettuihin yksittäisiin jäsenvaltiossa toimiluvan saaneisiin luottolaitoksiin, jos 2 miljardin euron olennaisuuskynnys ylittyy.

                                 7.

                                 Jos ei ole yhtään luottolaitosta, jolla on toimilupa asianomaisissa jäsenvaltioissa ja sivuliikkeitä Belgiassa tai jolla on suoria vähittäisvastuita, joiden vakuutena on Belgiassa sijaitsevaa kiinteää asunto-omaisuutta, sekä joka käyttää sisäisten luottoluokitusten menetelmää ja jolla on vähintään 2 miljardin euron vastuut Belgian asuinkiinteistömarkkinoilla, asianomaisten jäsenvaltioiden asianomaiset viranomaiset voivat suosituksen EJRK/2015/2 2.2.1 jakson nojalla päättää, ettei vastavuoroisuutta toteuteta Belgian toimenpiteen osalta. Tässä tapauksessa asianomaisten viranomaisten pitäisi seurata vastuiden olennaisuutta, ja suosituksena on, että ne toteuttavat vastavuoroisuuden Belgian toimenpiteen osalta, jos sisäisten luottoluokitusten menetelmää käyttävä luottolaitos ylittää 2 miljardin euron kynnyksen.

                                 8.

                                 Suosituksen EJRK/2015/2 2.2.1 jakson mukaisesti 2 miljardin euron olennaisuuskynnys on suositeltu olennaisuuskynnyksen enimmäistaso. Vastavuoroisuuden toteuttavat asianomaiset viranomaiset saavat siis suositellun kynnyksen soveltamisen sijasta asettaa lainkäyttöalueilleen matalamman kynnyksen, jos se on asianmukaista, tai toteuttaa vastavuoroisuuden toimenpiteen osalta ilman olennaisuuskynnystä.

                        Ranska

                        Asetuksen (EU) N:o 575/2013 395 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun suurten asiakasriskien rajoituksen tiukennus viiteen prosenttiin hyväksyttävästä pääomasta; tiukennus koskee vastuita liittyen Ranskassa sääntömääräisen kotipaikan omaaviin hyvin velkaantuneisiin suuriin yrityksiin ja sitä sovelletaan asetuksen (EU) N:o 575/2013 458 artiklan 2 kohdan d alakohdan ii alakohdan mukaisesti maailmanlaajuisen järjestelmän kannalta merkittäviin laitoksiin (G-SII-laitokset) ja muihin rahoitusjärjestelmän kannalta merkittäviin laitoksiin (O-SII-laitokset) varovaisuusperiaatteen mukaisen konsolidoinnin korkeimmalla konsolidointitasolla.

                     I   Toimenpiteen kuvaus

                                 1.

                                 Ranskan toimenpide, jota sovelletaan asetuksen (EU) N:o 458 artiklan 2 kohdan d alakohdan ii alakohdan mukaisesti varovaisuusperiaatteen mukaisen konsolidoinnin korkeimmalla konsolidointitasolla (ei siis alakonsolidointiryhmän tasolla) G-SII-laitoksiin ja O-SII-laitoksiin, merkitsee suurten asiakasriskien rajoituksen tiukentamista viiteen prosenttiin hyväksyttävästä pääomasta siten, että tiukennusta sovelletaan vastuisiin, jotka liittyvät Ranskassa sääntömääräisen kotipaikan omaaviin hyvin velkaantuneisiin suuriin yrityksiin.

                                 2.

                                 Yrityksellä tarkoitetaan yksityisoikeudellisia luonnollisia tai juridisia henkilöitä, joiden sääntömääräinen kotipaikka on Ranskassa ja jotka yksittäisen laitoksen tasolla ja korkeimmalla konsolidointitasolla kuuluvat yrityssektoriin, sellaisena kuin se on määritelty Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 549/2013 (*2) liitteessä A olevassa 2.45 kohdassa.

                                 3.

                                 Toimenpidettä sovelletaan vastuisiin, jotka liittyvät Ranskassa kotipaikan omaaviin yrityksiin sekä vastuisiin, jotka liittyvät yrityskokonaisuuksiin, seuraavasti:

                                             a)

                                             sellaisten yritysten osalta, jotka kuuluvat yrityskokonaisuuteen, jonka sääntömääräinen kotipaikka korkeimmalla konsolidointitasolla on Ranskassa, toimenpidettä sovelletaan yhteenlaskettuihin nettomääräisiin vastuisiin, jotka liittyvät tähän kokonaisuuteen ja kyseiseen kokonaisuuteen kuuluviin yhteisöihin asetuksen (EU) N:o 575/2013 4 artiklan 1 kohdan 39 alakohdan mukaisesti,

                                             b)

                                             sellaisten yritysten osalta, jotka kuuluvat yrityskokonaisuuteen, jonka sääntömääräinen kotipaikka korkeimmalla konsolidointitasolla on Ranskan ulkopuolella, toimenpidettä sovelletaan seuraavien nettomääräisten vastuiden yhteismäärään:

                                                         i)

                                                         vastuut liittyen yrityksiin, joiden sääntömääräinen kotipaikka on Ranskassa,

                                                         ii)

                                                         vastuut liittyen Ranskassa tai ulkomailla oleviin yrityksiin, joihin i kohdassa tarkoitetuilla yrityksillä on asetuksen (EU) N:o 575/2013 4 artiklan 1 kohdan 39 alakohdassa tarkoitettu suora tai välillinen määräysvalta, ja

                                                         iii)

                                                         vastuut liittyen Ranskassa tai ulkomailla oleviin yrityksiin, jotka ovat asetuksen (EU) N:o 575/2013 4 artiklan 1 kohdan 39 alakohdassa tarkoitetulla tavalla taloudellisesti riippuvaisia i kohdassa tarkoitetuista yrityksistä.
                                                         Näin ollen toimenpidettä ei sovelleta sellaisiin yrityksiin, joilla ei ole sääntömääräistä kotipaikkaa Ranskassa ja jotka eivät ole Ranskassa sääntömääräisen kotipaikan omaavan yrityksen tytäryhtiöitä tai suoran tai välillisen määräysvallan alaisia tai Ranskassa sääntömääräisen kotipaikan omaavasta yrityksestä taloudellisesti riippuvaisia.
                                                         Asetuksen (EU) N:o 575/2013 395 artiklan 1 kohdan mukaisesti toimenpidettä sovelletaan sen jälkeen, kun huomioon on otettu luottoriskin vähentäminen ja vapautukset asetuksen (EU) N:o 575/2013 399–403 artiklan mukaisesti.

                                 4.

                                 G-SII-laitoksen tai O-SII-laitoksen on pidettävä Ranskassa sääntömääräisen kotipaikan omaavaa yritystä suurena, jos yritykseen tai 3 kohdassa tarkoitettuun yrityskokonaisuuteen liittyvä alkuperäinen vastuu on 300 miljoonaa euroa tai suurempi. Alkuperäisen vastuun määrä lasketaan asetuksen (EU) N:o 575/2013 389 ja 390 artiklan perusteella, ennen kuin huomioon on otettu luottoriskin vähentäminen ja vapautukset asetuksen (EU) N:o 575/2013 399–403 artiklan mukaisesti, ja vastaten komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 680/2014 (*3) 9 artiklan mukaista raportointia.

                                 5.

                                 Yritys katsotaan hyvin velkaantuneeksi, jos sen velkaantuneisuusaste on enemmän kuin 100 prosenttia ja rahoituskulujen hoitokate on alle kolme korkeimmalla konsolidointitasolla laskettuna seuraavasti:

                                             a)

                                             velkaantuneisuusaste on kokonaisvelan, josta on vähennetty käteisvarat, ja oman pääoman välinen suhde, ja

                                             b)

                                             rahoituskulujen hoitokate on yhtäältä arvonlisäyksen, johon on lisätty toiminta-avustukset ja vähennetty i) henkilöstömenot ii) toimintaan liittyvät verot ja maksut, iii) muut tavanomaiset nettomääräiset toimintakustannukset, joista on vähennetty nettokorot ja vastaavat maksut, sekä iv) poistot ja kuoletukset, sekä toisaalta korkojen ja vastaavien maksujen välinen suhde.
                                             Asteet lasketaan sovellettavien standardien mukaisesti määritettyjen kirjanpitoaggregaattien perusteella, siten kun ne on esitetty yrityksen taseessa, jonka laillistettu tilintarkastaja on tarvittaessa vahvistanut.

                           II   Vastavuoroisuus

                                 6.

                                 Suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset toteuttavat vastavuoroisesti Ranskan toimenpiteen soveltamalla sitä asianomaisen toimivaltaisen viranomaisen kotimaassa toimiluvan saaneisiin G-SII-laitoksiin ja O-SII-laitoksiin varovaisuusperiaatteen mukaisen konsolidoinnin korkeimmalla konsolidointitasolla.

                                 7.

                                 Jos samaa makrovakauspoliittista toimenpidettä ei ole käytettävissä asianomaisten viranomaisten lainkäyttöalueella suosituksessa C olevan 2 kohdan mukaisesti, suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset soveltavat EJRK:ta kuultuaan sellaisia lainkäyttöalueellaan käytettävissä olevia makrovakauspoliittisia toimenpiteitä, jotka vaikutukseltaan parhaiten vastaavat edellä mainittua vastavuoroisesti toteutettavaksi suositeltavaa toimenpidettä. Suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset hyväksyvät vastaavan toimenpiteen viimeistään kuuden kuukauden kuluessa tämän suosituksen julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

                           III   Olennaisuuskynnys

                                 8.

                                 Toimenpidettä täydentää yhdistetty olennaisuuskynnys, joka ohjaa mahdollista de minimis -periaatteen soveltamista toimenpidettä vastavuoroisesti soveltavissa asianomaisissa viranomaisissa; kynnys koostuu seuraavista osista:

                                             a)

                                             2 miljardin euron kynnysarvo, jota sovelletaan jäsenvaltiossa toimiluvan saaneisiin G-SII-laitoksiin ja O-SII-laitoksiin varovaisuusperiaatteen mukaisen konsolidoinnin korkeimmalla konsolidointitasolla Ranskan yrityssektoriin liittyvien alkuperäisten vastuiden kokonaismäärän osalta,

                                             b)

                                             300 miljoonan euron kynnysarvo, jota sovelletaan a kohdassa mainitun kynnyksen saavuttaneisiin tai ylittäviin jäsenvaltiossa toimiluvan saaneisiin G-SII-laitoksiin ja O-SII-laitoksiin seuraavien vastuiden osalta:

                                                         i)

                                                         yksittäinen alkuperäinen vastuu, joka liittyy Ranskassa sääntömääräisen kotipaikan omaavaan yritykseen,

                                                         ii)

                                                         sellaisten alkuperäisten vastuiden yhteismäärä, jotka liittyvät yrityskokonaisuuteen, jonka sääntömääräinen kotipaikka korkeimmalla konsolidointitasolla on Ranskassa, laskettuna 3 kohdan a alakohdan mukaisesti,

                                                         iii)

                                                         sellaisten alkuperäisten vastuiden yhteismäärä, jotka liittyvät yrityksiin, joiden sääntömääräinen kotipaikka on Ranskassa ja jotka kuuluvat yrityskokonaisuuteen, jonka sääntömääräinen kotipaikka korkeimmalla konsolidointitasolla on Ranskan ulkopuolella, vastaten raportointia täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 680/2014 liitteessä VIII olevissa lomakkeissa C 28.00 ja C 29.00,

                                             c)

                                             kynnysarvo, jonka suuruus on 5 prosenttia G-SII-laitosten ja O-SII-laitosten hyväksyttävästä pääomasta korkeimmalla konsolidointitasolla ja jota sovelletaan b kohdassa täsmennettyihin vastuisiin sen jälkeen kun huomioon on otettu luottoriskin vähentäminen ja vapautukset asetuksen (EU) N:o 575/2013 399–403 artiklan mukaisesti.
                                             Edellä b ja c kohdassa tarkoitettuja kynnysarvoja sovelletaan riippumatta siitä, onko kyseessä oleva yhteisö tai yritys hyvin velkaantunut vai ei.
                                             Edellä a ja b kohdassa tarkoitettu alkuperäisen vastuun määrä lasketaan asetuksen (EU) N:o 575/2013 389 ja 390 artiklan perusteella, ennen kuin huomioon on otettu luottoriskin vähentäminen ja vapautukset asetuksen (EU) N:o 575/2013 399–403 artiklan mukaisesti, ja vastaten komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 680/2014 9 artiklan mukaista raportointia.

                                 9.

                                 Asianomaisten jäsenvaltioiden asianomaiset viranomaiset voivat suosituksen EJRK/2015/2 2.2.1 kohdan mukaisesti vapauttaa asianomaisen viranomaisen kotimaassa toimiluvan saaneita G-SII-laitoksia ja O-SII-laitoksia varovaisen konsolidoinnin periaatteen mukaisella korkeimmalla konsolidointitasolla, edellyttäen että 8 kohdassa tarkoitettu yhdistetty olennaisuuskynnys ei ylity. Olennaisuuskynnystä soveltaessaan asianomaisten viranomaisten pitäisi seurata kotimaassaan toimiluvan saaneiden G-SII-laitosten ja O-SII laitosten sellaisten vastuiden olennaisuutta, jotka liittyvät Ranskan yrityssektoriin, sekä kotimaassaan toimiluvan saaneiden G-SII-laitosten ja O-SII-laitosten vastuiden keskittymistä suuriin yrityksiin, joiden sääntömääräinen kotipaikka on Ranskassa; suosituksena on, että Ranskan toimenpidettä sovelletaan aikaisemmin vapautettuihin G-SII-laitoksiin ja O-SII-laitoksiin varovaisen konsolidoinnin periaatteen mukaisella korkeimmalla konsolidointitasolla, kun 8 kohdassa tarkoitettu yhdistetty olennaisuuskynnys ylittyy. Asianomaisia viranomaisia kehotetaan myös viestittämään niiden lainkäyttöalueella oleville markkinaosapuolille systeemisestä riskistä, joka liittyy Ranskassa kotipaikan omaavien suurten yritysten lisääntyneeseen velkaantumiseen.

                                 10.

                                 Jos kyseessä olevassa jäsenvaltiossa ei ole varovaisen konsolidoinnin periaatteen mukaisella korkeimmalla konsolidointitasolla toimiluvan saaneita G-SII-laitoksia tai O-SII laitoksia, joilla on 8 kohdassa tarkoitetun olennaisuuskynnyksen ylittäviä vastuita liittyen Ranskan yrityssektoriin, kyseessä olevan jäsenvaltion asianomaiset viranomaiset voivat suosituksen EJRK/201572 2.2.1 kohdan perusteella päättää olla soveltamatta Ranskan toimenpidettä. Tässä tapauksessa asianomaisten viranomaisten pitäisi seurata kotimaassaan toimiluvan saaneiden G-SII-laitosten ja O-SII-laitosten sellaisten vastuiden olennaisuutta, jotka liittyvät Ranskan yrityssektoriin, sekä kotimaassaan toimiluvan saaneiden G-SII-laitosten ja O-SII-laitosten vastuiden keskittymistä suuriin yrityksiin, joiden sääntömääräinen kotipaikka on Ranskassa; suosituksena on, että ne soveltavat Ranskan toimenpidettä vastavuoroisesti, kun G-SII-laitos tai O-SII laitos varovaisen konsolidoinnin periaatteen mukaisella korkeimmalla konsolidointitasolla ylittää 8 kohdassa tarkoitetun yhdistetyn olennaisuuskynnyksen. Asianomaisia viranomaisia kehotetaan myös viestittämään niiden lainkäyttöalueella oleville markkinaosapuolille systeemisestä riskistä, joka liittyy Ranskassa kotipaikan omaavien suurten yritysten lisääntyneeseen velkaantumiseen.

                                 11.

                                 Suosituksen EJRK/2015/2 2.2.1 jakson mukaisesti 8 kohdassa tarkoitettu yhdistetty olennaisuuskynnys on suositeltu olennaisuuskynnyksen enimmäistaso. Vastavuoroisuuden toteuttavat asianomaiset viranomaiset saavat siis suositellun kynnyksen soveltamisen sijasta asettaa lainkäyttöalueilleen matalamman kynnyksen, jos se on asianmukaista, tai toteuttaa vastavuoroisuuden toimenpiteen osalta ilman olennaisuuskynnystä.

                        Ruotsi

                        Luottolaitoskohtainen 25 prosentin alaraja, jota sovelletaan sellaisen portfolion vastuilla painotettuun keskimääräiseen riskipainoon, joka koostuu Ruotsissa olevien velallisten kiinteistövakuudellisista vähittäisvastuista ja jota sovelletaan asetuksen (EU) N:o 575/2013 458 artiklan 2 kohdan d alakohdan vi alakohdan mukaisesti luottolaitoksiin, joilla on toimilupa Ruotsissa ja jotka käyttävät sisäisten luottoluokitusten menetelmää lakisääteisiä pääomavaatimuksia laskettaessa.

                     I   Toimenpiteen kuvaus

                                 1.

                                 Ruotsin toimenpide, jota sovelletaan asetuksen (EU) N:o 575/2013 458 artiklan 2 kohdan d alakohdan vi alakohdan mukaisesti ja joka koskee Ruotsissa toimiluvan saaneita sisäisten luottoluokitusten menetelmää käyttäviä luottolaitoksia, on luottolaitoskohtainen 25 prosentin alaraja vastuilla painotetulle keskimääräiselle riskipainolle, jota sovelletaan Ruotsissa olevien velallisten kiinteistövakuudellisista vähittäisvastuista koostuvaan portfolioon.

                                 2.

                                 Riskipainojen vastuilla painotettu keskiarvo on yksittäisten vastuiden riskipainojen keskiarvo, joka lasketaan asetuksen (EU) N:o 575/2013 154 artiklan mukaisesti, painotettuna asianomaisella vastuuarvolla.

                           II   Vastavuoroisuus

                                 3.

                                 Asetuksen (EU) N:o 575/2013 458 artiklan 5 kohdan mukaisesti suosituksena on, että asianomaisten jäsenvaltioiden asianomaiset viranomaiset toteuttavat vastavuoroisesti Ruotsin toimenpiteen soveltamalla sitä jäsenvaltiossa toimiluvan saaneiden luottolaitosten Ruotsissa sijaitseviin sivuliikkeisiin, jotka käyttävät sisäisten luottoluokitusten menetelmää, suosituksessa C olevassa 3 kohdassa täsmennetyssä määräajassa.

                                 4.

                                 Suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset toteuttavat vastavuoroisesti Ruotsin toimenpiteen soveltamalla sitä jäsenvaltiossa toimiluvan saaneisiin luottolaitoksiin, jotka käyttävät sisäisten luottoluokitusten menetelmää ja joilla on suoria kiinteistövakuudellisia vähittäisvastuita suhteessa Ruotsissa asuviin velallisiin. Suosituksessa C olevan 2 kohdan mukaisesti suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset soveltavat suosituksessa C olevassa 3 kohdassa täsmennetyssä määräajassa samaa toimenpidettä, jonka aktivoiva viranomainen on toteuttanut Ruotsissa.

                                 5.

                                 Jos samaa makrovakauspoliittista toimenpidettä ei ole käytettävissä asianomaisten viranomaisten lainkäyttöalueella, suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset soveltavat EJRK:ta kuultuaan sellaisia lainkäyttöalueellaan käytettävissä olevia makrovakauspoliittisia toimenpiteitä, jotka vaikutukseltaan parhaiten vastaavat edellä mainittua vastavuoroisesti toteutettavaksi suositeltavaa toimenpidettä. Suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset hyväksyvät vastaavan toimenpiteen viimeistään neljän kuukauden kuluessa tämän suosituksen julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

                           III   Olennaisuuskynnys

                                 6.

                                 Toimenpidettä täydentää 5 miljardin Ruotsin kruunun laitoskohtainen olennaisuuskynnys, joka ohjaa de minimis -periaatteen mahdollista soveltamista toimenpidettä vastavuoroisesti soveltavissa asianomaisissa viranomaisissa.

                                 7.

                                 Suosituksen EJRK/2015/2 2.2.1 jakson mukaisesti asianomaisen jäsenvaltion asianomaiset viranomaiset voivat vapauttaa vastavuoroisuudesta yksittäisiä jäsenvaltiossa toimiluvan saaneita luottolaitoksia, jotka käyttävät sisäisten luottoluokitusten menetelmää ja joiden kiinteistövakuudelliset vähittäisvastuut suhteessa Ruotsissa oleviin velallisiin eivät ole olennaisia ja jäävät alle 5 miljardin Ruotsin kruunun olennaisuuskynnyksen. Kun sovelletaan olennaisuuskynnystä, asianomaisten viranomaisten pitäisi seurata vastuiden olennaisuutta, ja suosituksena on, että Ruotsin toimenpidettä sovelletaan aikaisemmin vapautettuihin yksittäisiin jäsenvaltiossa toimiluvan saaneisiin luottolaitoksiin, jos 5 miljardin Ruotsin kruunun olennaisuuskynnys ylittyy.

                                 8.

                                 Jos ei ole yhtään luottolaitosta, jolla on toimilupa asianomaisissa jäsenvaltioissa ja sivuliikkeitä Ruotsissa tai jolla suoria kiinteistövakuudellisia vähittäisvastuita suhteessa Ruotsissa oleviin velallisiin, sekä joka käyttää sisäisten luottoluokitusten menetelmää ja jolla on vähintään 5 miljardin Ruotsin kruunun kiinteistövakuudellisia vähittäisvastuita suhteessa Ruotsissa oleviin velallisiin, asianomaisten jäsenvaltioiden asianomaiset viranomaiset voivat suosituksen EJRK/2015/2 2.2.1 jakson nojalla päättää, ettei vastavuoroisuutta toteuteta Ruotsin toimenpiteen osalta. Tässä tapauksessa asianomaisten viranomaisten pitäisi seurata vastuiden olennaisuutta, ja suosituksena on, että ne toteuttavat vastavuoroisuuden Ruotsin toimenpiteen osalta, jos sisäisten luottoluokitusten menetelmää käyttävä luottolaitos ylittää 5 miljardin Ruotsin kruunun kynnyksen.

                                 9.

                                 Suosituksen EJRK/2015/2 2.2.1 jakson mukaisesti 5 miljardin Ruotsin kruunun olennaisuuskynnys on suositeltu olennaisuuskynnyksen enimmäistaso. Vastavuoroisuuden toteuttavat asianomaiset viranomaiset saavat siis suositellun kynnyksen soveltamisen sijasta asettaa lainkäyttöalueilleen matalamman kynnyksen, jos se on asianmukaista, tai toteuttaa vastavuoroisuuden toimenpiteen osalta ilman olennaisuuskynnystä.

               (*1)  EUVL L 176, 27.6.2013, s. 338.

               (*2)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 549/2013, annettu 21 päivänä toukokuuta 2013, Euroopan kansantalouden tilinpito- ja aluetilinpitojärjestelmästä Euroopan unionissa (EUVL L 174, 26.6.2013, s. 1).

               (*3)  Komission täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 680/2014, annettu 16 päivänä huhtikuuta 2014 , Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 575/2013 mukaisista laitosten vakavaraisuusvalvontaan liittyvää raportointia koskevista teknisistä täytäntöönpanostandardeista (EUVL L 191, 28.6.2014, s. 1).”