title: Neuvoston suositus, annettu 8 päivänä maaliskuuta 2016, euroalueen talouspolitiikasta

text:
               11.3.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 96/1

         NEUVOSTON SUOSITUS,
   annettu 8 päivänä maaliskuuta 2016,
   euroalueen talouspolitiikasta
   (2016/C 96/01)
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 136 artiklan yhdessä sen 121 artiklan 2 kohdan kanssa,
   ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 (1) ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan,
   ottaa huomioon makrotalouden epätasapainon ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta 16 päivänä marraskuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011 (2) ja erityisesti sen 6 artiklan 1 kohdan,
   ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,
   ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
   ottaa huomioon talous- ja rahoituskomitean lausunnon,
   ottaa huomioon talouspoliittisen komitean lausunnon,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Komission syksyn 2015 talousennusteen mukaan euroalueen talouden elpyminen jatkuu maltillisena. Euroalueen kasvun ylläpitäminen ja vahvistaminen edellyttää jatkuvia politiikkatoimia, joilla tuetaan yksityisen ja julkisen sektorin tasapainoista sopeutusta, parannetaan talouden sopeutumiskykyä sekä lisätään sen kilpailukykyä ja kasvupotentiaalia keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä. Kasvuvauhtia jarruttavat viime vuosien talous- ja finanssikriisin jälkivaikutukset, muun muassa käynnissä oleva ulkoisen tasapainon palauttaminen, julkisen ja yksityisen velan suuri määrä, korkea työttömyys sekä kansallisten työ- ja tuotemarkkinoiden sitkeässä olevat rakenteelliset jäykkyydet. Investoinnit ovat edelleen vähäisiä paitsi näiden syiden myös muiden ongelmien vuoksi, joita ovat muun muassa epäsuotuisa liiketoimintaympäristö, julkishallinnon tehottomuus sekä rahoituksen saatavuuden esteet.

               (2)

               Tuottavuutta parantavien ja kasvupotentiaalia lisäävien kunnianhimoisten rakenneuudistusten täytäntöönpanoa on tuettava vuotta 2016 koskevassa komission vuotuisessa kasvuselvityksessä kaikille jäsenvaltioille määritettyjen politiikan painopisteiden mukaisesti. Jos rakenneuudistukset toteutetaan yhdessä eri jäsenvaltioissa, ne voivat tarjota etuja koko euroalueelle myönteisinä heijastusvaikutuksina erityisesti kaupan ja rahoitusalan kanavien kautta. Vaikka työmarkkinoiden joustavuutta lisäävät uudistukset ovat edistyneet jonkin verran, euroalueen kehityksessä on edelleen huomattavia maakohtaisia eroja, erityisesti nuoriso- ja pitkäaikaistyöttömyydessä. Ne jäsenvaltiot, jotka toteuttivat ennen kriisiä kattavia työmarkkinatilanteeseen ja sosiaaliturvaan liittyviä uudistuksia, ovat pystyneet paremmin tukemaan työllisyyttä ja säilyttämään sosiaalisen oikeudenmukaisuuden talouden taantuman aikana. Näitä uudistuksia ovat joustavat ja luotettavat sopimusjärjestelyt, kattavat elinikäisen oppimisen strategiat, tuloksellinen aktiivinen työmarkkinapolitiikka ja asianmukaiset ja kestävät sosiaaliturvajärjestelmät. Tuloksia voidaan parantaa myös kaventamalla työn verokiilaa, erityisesti pienituloisten osalta, ja varmistamalla verojärjestelmien oikeudenmukaisuus.

               (3)

               Uudistusten asianmukaisella suunnittelulla ja ripeällä täytäntöönpanolla voidaan tukea olemassa olevien epätasapainojen poistamista euroalueella ja estää uusien muodostuminen. Lähentymistä kohti parasta suorituskykyä voidaan edistää euroryhmässä käytävillä aihekohtaisilla keskusteluilla ja painottamalla aiempaa enemmän vertailuanalyysien käyttöä, parhaita käytäntöjä ja vertaispainetta. Euroryhmän olisi tämän vuoksi edelleen tehostettava aihekohtaisia keskusteluja uudistuksista osa-alueilla, jotka ovat keskeisiä talous- ja rahaliiton (EMU) toiminnan kannalta. Euroryhmän olisi myös valvottava säännöllisesti uudistusten täytäntöönpanoa euroalueen jäsenvaltioissa ja niiden edistymistä epätasapainojen korjaamisessa makrotalouden epätasapainoa koskevan menettelyn puitteissa.

               (4)

               Finanssipolitiikka on elintärkeä yhteistä etua koskeva asia EMUssa. Vastuulliset kansalliset finanssipolitiikat, joissa noudatetaan yhteisiä finanssipoliittisia sääntöjä, ovat keskeisessä asemassa, kun tuetaan julkisen velan kestävyyttä ja annetaan julkisen talouden vakauttajille mahdollisuus toimia ja lieventää maakohtaisia häiriöitä. Lisäksi koko euroalueella on saavutettava asianmukainen finanssipolitiikan viritys, joka perustuu tasapainoon julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyden ja lyhyen aikavälin makrotaloudellisen vakauttamisen välillä, sekä vältettävä myötäsyklisyyttä. Tarvittavat julkisen talouden sopeutustoimet vaihtelevat riippuen jäsenvaltioiden tilanteesta suhteessa vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksiin; jäsenvaltioiden olisi myös tarkasteltava vakauttamistarpeita ja huomioitava mahdolliset euroalueen maiden väliset heijastusvaikutukset. Tämä edellyttää finanssipolitiikkojen tehokkaampaa koordinointia euroalueella sekä vakaus- ja kasvusopimuksen täysimääräistä noudattamista. Euroalueelle ennustettu finanssipolitiikan yleisesti ottaen neutraali kokonaisviritys vuonna 2016 vaikuttaa asianmukaiselta ottaen huomioon yleiset makrotaloudelliset olosuhteet ja kasvua hidastavat riskit. Koska tuotantokuilun ennustetaan kaventuvan asteittain, finanssipolitiikassa pitäisi vuonna 2017 välttää myötäsyklisyyttä ja vähentää julkista velkaa, jotta voidaan palauttaa finanssipoliittiset puskurit. Tämä pitäisi ottaa huomioon laadittaessa tarkistettuja vakausohjelmia keväällä 2016, samoin kuin viimeaikainen julkisen talouden ja koko talouden kehitys. Julkisen talouden strategiat eivät vielä tue riittävästi kasvua. Kuten euroalueen jäsenvaltioille 14 päivänä heinäkuuta 2015 hyväksytyissä neuvoston suosituksissa (3) korostetaan, euroalueen jäsenvaltioiden olisi käytävä aihekohtaisia keskusteluja julkisen talouden laadun ja kestävyyden parantamisesta.

               (5)

               Pankkiunioni on pantava täysimääräisesti täytäntöön. Kaikkien jäsenvaltioiden on ensinnäkin viipymättä saatettava Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/59/EU (4) (”pankkien elvytys- ja kriisinratkaisudirektiivi”) kokonaisuudessaan osaksi kansallista lainsäädäntöä. Toiseksi Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä (EU) N:o 806/2014 (5) vahvistetun siirtymäkauden aikana on kehitettävä finanssipoliittisesti neutraali kriisinratkaisurahastoa tukeva varautumisjärjestely, jonka on oltava täysin toimintavalmis viimeistään siirtymäkauden lopussa, jolloin yhteisen kriisinratkaisurahaston varat yhdistetään täysimääräisesti. Edistymistä tarkastellaan uudelleen pian yhteisen kriisinratkaisurahaston voimaantulon jälkeen. Varautumisjärjestelyn on oltava finanssipoliittisesti neutraali myös keskipitkällä aikavälillä ja siinä on varmistettava kaikkien osallistuvien jäsenvaltioiden tasapuolinen kohtelu, eikä siitä saa aiheutua kustannuksia niille jäsenvaltioille, jotka eivät osallistu pankkiunioniin. Kun yhteinen kriisinratkaisurahasto tulee voimaan ja kun osallistuvat jäsenvaltiot ovat ratifioineet hallitustenvälisen sopimuksen sekä saattaneet pankkien elvytys- ja kriisinratkaisudirektiivin kokonaisuudessaan osaksi kansallista lainsäädäntöä, jäsenvaltiot arvioivat väliaikaisrahoitukseen liittyvien järjestelyjen luomista ja harkitsevat varautumisjärjestelyä koskevan työskentelyn jatkoa ja ajoitusta varmistaakseen sen täyden toimintavalmiuden viimeistään siirtymäkauden lopussa. Vuonna 2016 jäsenvaltiot jatkavat myös niiden toimenpiteiden käsittelyä, jotka ovat tarpeen pankkiunionin syventämisen jatkamiseksi. Osana pankkiunionin eteenpäin viemistä komissio antoi 24 päivänä marraskuuta 2015 tiedonannon ”Pankkiunionin toteuttaminen”.

               (6)

               Rahoitusmarkkinoilla vallitseva tilanne on edelleen yleisesti ottaen suotuisa euroalueella, minkä taustalla on elvyttävä rahapolitiikan viritys. Talouden yhä heikot perustekijät ja yksityisen sektorin korkea velkaantumisaste hillitsevät kuitenkin pankkilainojen kysyntää ja sitä kautta talouskasvua. Pankkien taseisiin kohdistuu edelleen runsaasti paineita järjestämättömistä lainoista, mikä haittaa lainanantoa. Jäsenvaltioiden erilaiset ja joissakin tapauksissa puutteelliset maksukyvyttömyysjärjestelyt unionissa hidastavat edelleen yksityissektorin velkataakan keventämistä, mikä jarruttaa investointeja.

               (7)

               EMUn rakennetta on vahvistettu viime aikoina, mutta työtä on jatkettava sen viimeistelemiseksi. Viiden puheenjohtajan 22 päivänä kesäkuuta 2015 julkaistussa kertomuksessa ”Euroopan talous- ja rahaliiton viimeistely”, jonka ovat laatineet Euroopan komission puheenjohtaja, Euroopan keskuspankin pääjohtaja, Euroryhmän puheenjohtaja ja Euroopan parlamentin puhemies, esitetään toimia, joilla EMU viimeistellään vuoteen 2025 mennessä. Komissio antoi 21 päivänä lokakuuta 2015 yhdessä Euroopan parlamentin, neuvoston ja Euroopan keskuspankin kanssa tiedonannon ”toimista Euroopan talous- ja rahaliiton viimeistelemiseksi”, joka sisältää ensimmäiset ehdotukset viiden EU-johtajan kertomukseen pohjautuviksi jatkotoimiksi. Euroalueen jäsenvaltioiden on otettava vastuuta yhdessä ja edettävä oikea-aikaisesti ja avoimesti niiden lyhyen ja keskipitkän aikavälin aloitteiden täytäntöönpanossa, joilla EMUa viimeistellään. Jotta voidaan edistää lähentymistä euroalueella, ehdotuksiin sisältyy toimenpiteitä, joilla vahvistetaan talouspolitiikan eurooppalaista ohjausjaksoa euroalueen näkökulmasta muun muassa julkaisemalla euroaluetta koskevat suositukset aikaisemmin. Tavoitteena on määrittää yhteiset haasteet prosessin alkuvaiheessa ja saada tietoa eurooppalaisen ohjausjakson myöhemmässä vaiheessa euroalueen jäsenvaltioille annettavien maakohtaisten suositusten laatimista varten. Lisäksi euroalueen jäsenvaltioiden olisi avoimesti kehitettävä pidemmän tähtäimen aloitteita EMUn viimeistelemiseksi.

         SUOSITTAA, että euroalueen jäsenvaltiot toteuttavat jäsenvaltiokohtaisesti ja yhdessä euroryhmän puitteissa vuosina 2016–2017 toimia, joilla ne:

               1.

               harjoittavat politiikkaa, jolla tuetaan elpymistä, edistetään lähentymistä, helpotetaan makrotalouden epätasapainojen korjaamista ja parannetaan talouden sopeutumiskykyä; tätä varten jäsenvaltioiden, erityisesti niiden, joilla on paljon yksityistä ja ulkomaista velkaa, on toteutettava uudistuksia, joilla parannetaan tuottavuutta ja kilpailukykyä, edistetään työpaikkojen luomista ja kehitetään liiketoimintaympäristöä; jäsenvaltioiden, joilla on suuri vaihtotaseen ylijäämä, on ensisijaisesti toteutettava toimenpiteitä, joilla tuetaan kotimaista kysyntää ja kasvupotentiaalia, rakenneuudistukset mukaan lukien;

               2.

               toteuttavat uudistuksia yhdistelemällä seuraavia: i) joustavat ja luotettavat työsopimukset, joilla edistetään sujuvia työmarkkinasiirtymiä ja vältetään eriarvoisten työmarkkinoiden syntyminen, ii) kattavat elinikäisen oppimisen strategiat, iii) tulokselliset politiikkatoimet, joilla autetaan työttömiä palaamaan työmarkkinoille, iv) riittävät ja kestävät sosiaalisen suojelun järjestelmät, joilla tuetaan tehokkaasti ja vaikuttavasti elämänkaaren kaikissa vaiheissa sekä sosiaalista osallisuutta että integroitumista työmarkkinoille ja v) avoimet ja kilpailukykyiset tuote- ja palvelumarkkinat; kaventavat työn verokiilaa erityisesti pienituloisten osalta julkisen talouden kannalta neutraalisti, jotta voidaan tukea työpaikkojen luomista;

               3.

               noudattavat täysimääräisesti vakaus- ja kasvusopimuksen mukaisia finanssipolitiikkoja; vuoden 2016 tavoite euroalueen finanssipolitiikan yleisesti ottaen neutraalista kokonaisvirityksestä vaikuttaa asianmukaiselta ottaen huomioon tasapainon julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyden ja lyhyen aikavälin makrotaloudellisen vakauttamisen välillä; vuonna 2017 olisi vähennettävä julkista velkaa, jotta voidaan palauttaa finanssipoliittiset puskurit, sekä vältettävä myötäsyklisyyttä; eriyttävät yksittäisten jäsenvaltioiden julkisen talouden sopeutustoimia niiden omien tilanteiden mukaisesti suhteessa vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksiin ottaen huomioon vakauttamistarpeet sekä mahdolliset heijastusvaikutukset euroalueen jäsenmaiden välillä; tarkastelevat tätä varten uudelleen euroalueen finanssipolitiikan viritystä vakausohjelmien ja alustavien talousarviosuunnitelmien puitteissa;

               4.

               edistävät pankkien järjestämättömien lainojen asteittaista vähentämistä ja parantavat yrityksiin ja kotitalouksiin sovellettavia maksukyvyttömyysmenettelyjä; niissä jäsenvaltioissa, joissa yksityissektorilla on paljon velkaa, tukevat velkaantumisen hallittua vähentämistä muun muassa edistämällä ylivelkaantuneiden yksityisten toimijoiden velkajärjestelyjä;

               5.

               työskentelevät talous- ja rahaliiton viimeistelemiseksi täysin sisämarkkinoiden mukaisesti ja avoimella tavalla jatkaen viiden puheenjohtajan kertomuksen sisältämien pidemmän aikavälin toimenpiteiden oikeudellisten, taloudellisten ja poliittisten ulottuvuuksien tarkastelua.

      Tehty Brysselissä 8 päivänä maaliskuuta 2016.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         J.R.V.A. DIJSSELBLOEM

      (1)  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  EUVL L 306, 23.11.2011, s. 25.

      (3)  Neuvoston suositus, annettu 14 päivänä heinäkuuta 2015, euroa rahayksikkönään käyttävien jäsenvaltioiden talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen täytäntöönpanosta (EUVL C 272, 18.8.2015, s. 98).

      (4)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/59/EU, annettu 15 päivänä toukokuuta 2014, luottolaitosten ja sijoituspalveluyritysten elvytys- ja kriisinratkaisukehyksestä sekä neuvoston direktiivin 82/891/ETY, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 2001/24/EY, 2002/47/EY, 2004/25/EY, 2005/56/EY, 2007/36/EY, 2011/35/EU, 2012/30/EU ja 2013/36/EU ja asetusten (EU) N:o 1093/2010 ja (EU) N:o 648/2012 muuttamisesta (EUVL L 173, 12.6.2014, s. 190).

      (5)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 806/2014, annettu 15 päivänä heinäkuuta 2014, yhdenmukaisten sääntöjen ja yhdenmukaisen menettelyn vahvistamisesta luottolaitosten ja tiettyjen sijoituspalveluyritysten kriisinratkaisua varten yhteisen kriisinratkaisumekanismin ja yhteisen kriisinratkaisurahaston puitteissa sekä asetuksen (EU) N:o 1093/2010 muuttamisesta (EUVL L 225, 30.7.2014, s. 1).