title: Suositus: neuvoston paatos liiallisen alijäämän olemassaolosta Saksassa - Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 104 artiklan 6 kohdan soveltaminen

text: ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---


                 EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO
 ft       -fr
ft ri-
 ft ft
    ft^ft
                                                 Bryssel, 18.12.1998
                                                 KOM(1998)7891opull.
                                                 98/0365 (CNB)
                                                 98/0366 (CNB)
                                                 98/0367 (CNB)
                                      Suositus
                          NEUVOSTON PÄÄTÖKSEKSI
yhteisön kannasta, joka koskee valuuttasuhteista Monacon ruhtinaskunnan kanssa
                                 tehtävää sopimusta
                                      Suositus
                          NEUVOSTON PÄÄTÖKSEKSI
  yhteisön kannasta, joka koskee valuuttasuhteista San Marinon tasavallan kanssa
                                 tehtävää sopimusta
                                      Suositus
                          NEUVOSTON PÄÄTÖKSEKSI
       yhteisön kannasta, joka koskee valuuttasuhteista Vatikaanivaltion kanssa
                                 tehtävää sopimusta
                                (komission esittämät)
 ---pagebreak---  ---pagebreak---                                 Suositus neuvoston päätökseksi
  yhteisön kannasta, joka koskee valuuttasuhteista Monacon ruhtinaskunnan
                                   kanssa tehtävää sopimusta
                                           PERUSTELUT
 Yhteisöllä on euron käyttöön ottavissa jäsenvaltioissa 1 päivästä tammikuuta 1999
yksinomainen toimivalta rahapoliittisissa ja valuuttakurssia koskevissa asioissa. Kaikkien
rahapoliittisista tai valuuttakurssiasioista kolmansien maiden kanssa tehtävien
sopimusten on noudatettava tätä toimivallan jakoa. Sen vuoksi yhteisön on päätettävä
jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden välillä voimassa olevien kyseisen alan sopimusten
tulevaisuudesta.
Tässä tarkoituksessa komissio esittää luonnoksen Ranskalle osoitettavaksi neuvoston
päätökseksi, jossa määritellään yhteisön ja Monacon ruhtinaskunnan välisestä uudesta
 sopimuksesta käytävissä neuvotteluissa omaksuttava kanta.
 I. Yleisiä huomioita
 Ranskalla on erityiset valuuttasuhteet Monacon ruhtinaskuntaan. Ne perustuvat useisiin
 oikeusvälineisiini ja niillä turvataan se, että Ranskan liikkeeseen laskemilla seteleillä ja
 metallirahoilla on Monacon ruhtinaskunnassa laillisen maksuvälineen asema. Monacon
 ruhtinaskunnan liikkeeseen laskemilla metallirahoilla on laillisen maksuvälineen asema
 vain Monacon ruhtinaskunnassa. Koska Ranskan ja Monacon ruhtinaskunnan liikkeeseen
 laskemat metallirahat ovat kuitenkin teknisesti samanlaisia, jälkimmäisiä on liikkeessä
 myös Ranskan alueella. Monacon ruhtinaskunnalla ei ole omaa valuuttaa eikä
 keskuspankkia.
 Monacon ruhtinaskunnassa sijaitsevat rahoituslaitokset voivat käyttää Ranskan
 keskuspankin rahoitusmahdollisuuksia ja Ranskan maksujärjestelmiä samoin
 edellytyksin kuin ranskalaiset pankit. Toisaalta niitä koskevat samat
 vähimmäisvarantovelvoitteet ja tilastointivaatimukset kuin ranskalaisia pankkeja.
  I       Ordonnance monégasque fixant le cours légal et le cours forcé des monnaies et billets
  du 2 janvier 192S; Convention franco-monégasque relative au contrôle des changes, 14 avril I94S ;
 Echange de lettres entre la France et Monaco du 18 mai 1963 relatif à la réglementation bancaire dans la
 Principauté muutetussa muodossaan.
                                                                                9J
 ---pagebreak--- Lisäksi niitä koskevat pankkien toimilupien myöntämisessä samat edellytykset kuin
ranskalaisia pankkeja ja niitä valvovat toimivaltaiset Ranskan viranomaiset.
Ranska ottaa euron käyttöön 1 päivästä tammikuuta 1999. Perustamissopimuksen
mukaan Euroopan keskuspankkijärjestelmä määrittelee ja toteuttaa yhteisön
rahapolitiikan. Sen vuoksi yhteisön ja Monacon ruhtinaskunnan välille on tehtävä uusi
sopimus.
Luonnoksessa neuvoston päätökseksi määritellään periaatteet, joiden mukaisesti
neuvottelut Monacon ruhtinaskunnan kanssa käydään. Komissio suosittaa, että yhteisö
antaa Monacon ruhtinaskunnan käyttää euroa virallisena valuuttanaan ja myöntää
laillisen maksuvälineen aseman Euroopan keskuspankkijärjestelmän liikkeeseen
laskemille euroseteleille ja euron käyttöön ottaneiden jäsenvaltioiden liikkeeseen
laskemille eurometallirahoille. Lisäksi Monacon ruhtinaskunnassa sijaitseville
rahoituslaitoksille voidaan myöntää pääsy EKPJ-.n maksujärjestelmiin Euroopan
keskuspankin määräämillä edellytyksillä.
Toisaalta Monacon ruhtinaskunnan odotetaan sitoutuvan siihen, ettei se laske liikkeeseen
seteleitä, metallirahoja eikä minkäänlaisia rahan korvikkeita, paitsi jos sellaisen
liikkeeseenlaskun edellytyksistä sovitaan yhteisön kanssa. Lisäksi Monacon
ruhtinaskunnan odotetaan soveltavan euroseteleitä ja -metallirahoja koskevia yhteisön
sääntöjä Monacon ruhtinaskunnassa ja olevan yhteisön kanssa tiiviissä yhteistyössä
euroseteleiden ja -metallirahojen väärentämisen torjumiseksi                toteutettavissa
toimenpiteissä.
Päätösluonnos perustuu perustamissopimuksen 109 artiklan 3 kohtaan, jossa määrätään,
että poiketen siitä, mitä 228 artiklassa määrätään, tapauksissa, joissa on tarve yhteisön
sekä yhden tai useamman valtion taikka kansainvälisen järjestön kesken neuvotella raha-
ja valuuttaoloja koskevista sopimuksista, neuvosto päättää määräenemmistöllä komission
suosituksesta ja EKP:a kuultuaan näihin neuvotteluihin sekä näiden sopimusten
tekemiseen liittyvistä järjestelyistä.
Koska Ranskan ja Monacon suuriruhtinaskunnan historialliset yhteydet ovat niin läheiset,
komissio suosittaa, että Ranska neuvottelee ja tekee uuden sopimuksen yhteisön puolesta.
Perustamissopimuksen 109 artiklan 3 kohdan mukaisesti komissio liitetään
neuvotteluihin täysin. Komissio suosittaa, että myös Euroopan keskuspankki liitetään
täysin neuvotteluihin sen toimivaltaan kuuluvien alojen osalta. Sopimusluonnoksesta on
pyydettävä talous- ja rahoituskomitean lausunto. Sopimusluonnos on esitettävä myös
neuvostolle, jos komissio tai Euroopan keskuspankki tai talous- ja rahoituskomitea
katsoo sen tarpeelliseksi.
II. Artiklakohtaiset huomautukset
1 artikla
Tämä artikla ilmentää sitä, että Ranskan ja Monacon ruhtinaskunnan väliset sopimukset
eivät nykyisessä muodossaan ole yhteensopivia perustamissopimuksessa määrätyn
rahapoliittisia ja valuuttakurssia koskevia asioita koskevan toimivallan jaon kanssa. Näin
ollen järjestelyjä on muutettava tai ne on korvattava uusilla mahdollisimman pian.
                                                                                3
 ---pagebreak--- Ranskaa pyydetään ilmoittamaan Monacon ruhtinaskunnalle sopimusten muuttamisesta
aikaisimpana ajankohtana, joka voimassa olevien sopimusten mukaan on mahdollinen.
                                                                                H
 ---pagebreak--- 2 artikla
Päätösluonnoksen 2 artiklassa säädetään, että 3 ja 6 artiklassa esitetyt periaatteet ovat sen
kannan pohjana, jonka Ranska ottaa yhteisön puolesta Monacon ruhtinaskunnan kanssa
valuutta-asioista käytävissä neuvotteluissa.
3 artikla
Päätösluonnoksen 3 artiklassa säädetään, että yhteisö voi antaa Monacon
ruhtinaskunnalle luvan käyttää euroa virallisena valuuttanaan sekä antaa Euroopan
keskuspankkijärjestelmän liikkeeseen laskemille euroseteleille ja euron käyttöön
ottaneiden jäsenvaltioiden liikkeeseen laskemille eurometallirahoille laillisen
maksuvälineen aseman. Täten varmistetaan, että Monacon ruhtinaskunnalla ja Ranskalla
voi edelleen olla sama valuutta eli euro, ja että seteleillä ja metallirahoilla, joilla on
Ranskassa laillisen maksuvälineen asema, on sama asema myös Monacon
ruhtinaskunnassa.
4 artikla
Päätösluonnoksen 4 artiklassa säädetään, että Monacon ruhtinaskunnan odotetaan
sitoutuvan siihen, että se ei laske liikkeeseen seteleitä, metallirahoja eikä rahan
korvikkeita, paitsi jos liikkeeseenlasku on nimenomaisesti sallittu sopimuksessa. Tämä
ei koske vain euromääräisiä seteleitä, metallirahoja tai muita rahan korvikkeita, vaan
kaikenlaisia seteleitä, metallirahoja ja rahan korvikkeita riippumatta siitä, minkä valuutan
määräisinä ne on annettu.
5 artikla
Ensimmäisen kohdan tarkoituksena on varmistaa, että Monacon ruhtinaskunnassa
noudatetaan yhteisön euron seteleistä ja metallirahoista annettuja sääntöjä, koskevatpa ne
tekijänoikeutta, vahingoittuneiden seteleiden vaihtamista tai seteleiden ja metallirahojen
jäljentämistä.
Toisessa kohdassa säädetään, että Monacon ruhtinaskunnan odotetaan sitoutuvan
läheiseen yhteistyöhön yhteisön kanssa euroseteleiden ja -metallirahojen suojaamiseksi
väärentämiseltä. Tämä koskee muun muassa teknisten ja tilastollisten tietojen vaihtamista
väärennetyistä seteleistä ja metallirahoista sekä toiminnallisten ja strategisten tietojen
 vaihtamista toimivaltaisten viranomaisten kesken. Monacon ruhtinaskunnan odotetaan
 varmistavan riittävät seuraamukset euroseteleiden ja -metallirahojen väärentämisestä.
 6 artikla
 Päätösluonnoksen 6 artiklassa säädetään, että yhteisö voi antaa Monacon
 ruhtinaskunnassa sijaitseville rahoituslaitoksille pääsyn Ranskan kansallisiin
 maksujärjestelmiin Euroopan keskuspankin määräämin edellytyksin. Tällä säännöksellä
 ei ole tarkoitus mahdollistaa sitä, että EKPJ velvoitettaisiin sallimaan pääsy EKPJ:n
 maksujärjestelmiin. Pääsy niihin voidaan myöntää vain EKP:n suostumuksella ja sen
 määrittelemin edellytyksin.
 7 ja 8 artikla
 Päätösluonnoksen 7 ja 8 artiklassa säädetään, että Ranska käy neuvottelut Monacon
 ruhtinaskunnan kanssa ja tekee sopimuksen yhteisön puolesta. Neuvosto käyttää siten
                                                                                y
 ---pagebreak--- toimivaltaansa määritellä rahapolitiikkaan tai valuuttakurssijärjestelmään liittyviin
neuvotteluihin ja sopimusten tekemiseen liittyvät järjestelyt. Perustamissopimuksen 109
artiklan 3 kohdan mukaisesti muistutetaan, että komissio liitetään neuvotteluihin täysin.
Koska tämän sopimuksen useimmat seikat ovat huomattavan tärkeitä Euroopan
keskuspankille, Euroopan keskuspankki liitetään neuvotteluihin täysin sen toimivaltaan
kuuluvien alojen osalta.
Ennen sopimuksen tekemistä Ranska pyytää talous- ja rahoituskomitealta lausunnon
sopimusluonnoksesta. Jos komissio tai Euroopan keskuspankki, jotka on liitetty
neuvotteluihin täysin, tai talous- ja rahoituskomitea katsoo, että sopimus on esitettävä
neuvostolle, sopimuksen tekemisessä on odotettava, kunnes neuvosto tekee päätöksen
perustamissopimuksen 109 artiklan 3 kohdan mukaisesti.
9 artikla
Tämä 9 artikla ilmentää vaatimusta, että kaikkien Ranskan ja Monacon ruhtinaskunnan
välisten     kahdenvälisten      sopimusten      on     oltava     yhteensopivia      sekä
perustamissopimuksessa määrätyn toimivallan rahapoliittisia ja valuuttakurssia koskevia
asioita koskevan jaon että yhteisön ja Monacon ruhtinaskunnan välisen valuuttasuhteista
tehtävän uuden sopimuksen kanssa.
 10 artikla
Tässä artiklassa selvennetään, että päätös on osoitettu Ranskalle. Päätös tulee voimaan
heti kun se on annettu Ranskalle tiedoksi.
 ---pagebreak--- «iV.ifWh .•
                             Suositus neuvoston päätökseksi tehty [ ]
      yhteisön kannasta, joka koskee valuuttasuhteista Monacon ruhtinaskunnan
                                        kanssa tehtävää sopimusta
                                                                                98/ 0365(CNB)
    Euroopan unionin neuvosto, joka
    ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 109 artiklan 3
    kohdan,
    ottaa huomioon komission suosituksen,
    ottaa huomioon Euroopan keskuspankin lausunnon,
    sekä katsoo, että
    (1)      3 päivänä toukokuuta 1998 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 974/98 1
    mukaan euro korvaa 1 päivästä tammikuuta 1999 kunkin euroalueeseen osallistuvan
    jäsenvaltion valuutan muuntokurssiin,
     (2)     yhteisöllä on toimivalta rahapoliittisissa ja valuuttakurssia koskevissa asioissa
     euron käyttöön ottavissa jäsenvaltioissa samasta päivästä alkaen,
     (3)     neuvoston on määrättävä järjestelyistä, jotka liittyvät rahapoliittisten tai
     valuuttakurssijärjestelmää koskevien sopimusten tekemiseen ja niitä koskeviin
     neuvotteluihin,
     (4)     Ranskalla on erityiset valuuttasuhteet Monacon ruhtinaskuntaan, ja nämä suhteet
    perustuvat       eri      oikeusvälineisiini;      Monacon        ruhtinaskunnassa          sijaitsevilla
     rahoituslaitoksilla on mahdollinen oikeus käyttää Ranskan keskuspankin
     rahoitusjärjestelyjä ja ne osallistuvat joihinkin Ranskan maksujärjestelmiin samoin
     edellytyksin kuin Ranskan pankit,
     (5)     euro korvaa Ranskan frangin 1 päivänä tammikuuta 1999,
     (6)      Euroopan unionista tehdyn sopimuksen päätösasiakirjaan liitetyn julistuksen N:o
     6 mukaan yhteisö sitoutuu edistämään Monacon ruhtinaskunnan kanssa voimassa olevien
    järjestelyjen neuvottelemista uudelleen, mikä saattaa tulla tarpeelliseksi yhtenäisvaluutan
     käyttöönoton seurauksena,
              EYVL L 139, 11.5.1998, s.l
     2        Ordonnance monégasque fixant le cours légal et le cours forcé des monnaies et billets
     du 2 janvier 1925; Convention franco-monégasque relative au contrôle des changes, 14 avril 1945 ;
     Echange de lettres entre la France et Monaco du 18 mai 1963 relatif à la réglementation bancaire dans la
     Principauté muutetussa muodossaan.
                                                                                ï
 ---pagebreak---  (7)      nykyisiä Ranskan ja Monacon ruhtinaskunnan välisiä järjestelyjä on muutettava
tai ne on korvattava uusilla mahdollisimman pian ottaen huomioon
perustamissopimuksessa yhteisölle rahapoliittisissa ja valuuttakurssia koskevissa asioissa
määrätyn toimivallan,
(8)       kun otetaan huomioon Monacon ruhtinaskunnan ja yhteisön väliset tiiviit
taloussuhteet, on asianmukaista, että yhteisön ja Monacon ruhtinaskunnan kesken
tehdään sopimus seteleistä ja metallirahoista, pääsystä maksujärjestelmiin ja euron
oikeudellisesta asemasta Monacon ruhtinaskunnassa; ottaen huomioon Ranskan ja
Monacon ruhtinaskunnan historialliset yhteydet on asianmukaista, että Ranska
neuvottelee ja voi tehdä uuden sopimuksen yhteisön puolesta,
(9) jotta Monacon ruhtinaskunnan valuutta olisi sama kuin Ranskan, on asianmukaista
sopia, että Monacon ruhtinaskunta käyttää euroa virallisena valuuttanaan ja antaa
Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja euron käyttöön ottaneiden jäsenvaltioiden
liikkeeseen laskemille euroseteleille ja -metallirahoille laillisen maksuvälineen aseman,
(10) on tärkeää, että Monacon ruhtinaskunta varmistaa, että euromääräisistä seteleistä ja
metallirahoista annettuja yhteisön sääntöjä sovelletaan Monacon ruhtinaskunnassa;
eurosetelit ja -metallirahat tarvitsevat riittävän suojan väärentämistä vastaan; on tärkeää,
että Monacon ruhtinaskunta toteuttaa kaikki tarpeelliset toimet väärentämisen
torjumiseksi ja tehdäkseen yhteistyötä yhteisön kanssa tällä alalla,
 (11) Euroopan keskuspankki ja kansalliset keskuspankit voivat toteuttaa kaikenlaisia
 pankkitapahtumia kolmansissa maissa sijaitseviin rahoituslaitoksiin nähden; Euroopan
 keskuspankki ja kansalliset keskuspankit voivat asianmukaisin edellytyksin antaa
 kolmansien maiden rahoituslaitoksille pääsyn maksujärjestelmiinsä; yhteisön ja Monacon
 ruhtinaskunnan välinen sopimus ei saa velvoittaa mitenkään Euroopan keskuspankkia
 eikä mitään kansallista keskuspankkia,
 (12)komissio ja Euroopan keskuspankki omaan toimivaltaansa kuuluvilla aloilla on
 liitettävä näihin neuvotteluihin täysin; on asianmukaista, että Ranska pyytää
 sopimusluonnoksesta lausunnon talous- ja rahoituskomitealta; sopimusluonnos on
 esitettävä neuvostolle, jos komissio tai Euroopan keskuspankki tai talous- ja
 rahoituskomitea katsoo sen tarpeelliseksi,
 (13) voimassa olevia Ranskan ja Monacon ruhtinaskunnan välisiä sopimuksia on
 muutettava tai tarvittaessa ne on korvattava niin että vältetään näiden sopimusten ja
 yhteisön ja Monacon ruhtinaskunnan välillä niiden valuuttasuhteista tehtyjen sopimusten
 välinen epäjohdonmukaisuus,
 ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
 1 artikla
 Ranska ilmoittaa Monacon ruhtinaskunnalle tarpeesta muuttaa voimassa olevia Ranskan
 ja Monacon ruhtinaskunnan välisiä valuuttajärjestelyjä mahdollisimman pian ja ehdottaa
 neuvotteluja uudesta sopimuksesta.
                                                                                %
 ---pagebreak--- 2 artikla
Yhteisön Monacon ruhtinaskunnan kanssa jäljempänä tarkoitetuista asioista tehtävästä
sopimuksesta käytävissä neuvotteluissa otettavan kannan on perustuttava 3-6 artikloissa
esitettyihin periaatteisiin.
3 artikla
(1) Monacon ruhtinaskunnalle annetaan oikeus käyttää euroa virallisena valuuttanaan.
(2) Monacon ruhtinaskunnalle annetaan oikeus antaa euroseteleille ja -metallirahoille
laillisen maksuvälineen asema.
4 artikla
Monacon ruhtinaskunta sitoutuu siihen, että se ei laske liikkeeseen seteleitä, metallirahoja
eikä minkäänlaisia rahan korvikkeita, jos ei sellaisen liikkeeseenlaskun edellytyksistä ole
sovittu Euroopan yhteisön kanssa.
5 artikla
(1) Monacon ruhtinaskunta sitoutuu soveltamaan euroseteleistä ja -metallirahoista
annettuja yhteisön sääntöjä Monacon ruhtinaskunnassa.
(2) Monacon ruhtinaskunta sitoutuu tekemään yhteisön kanssa tiivistä yhteistyötä
euroseteleiden ja -metallirahojen väärentämisen ehkäisemiseen tähtäävien toimenpiteiden
osalta.
6 artikla
Monacon ruhtinaskunnassa sijaitseville rahoituslaitoksille voidaan antaa pääsy Ranskan
maksujärjestelmään Euroopan keskuspankin määräämin asianmukaisin edellytyksin.
7 artikla
Ranska käy yhteisön puolesta neuvottelut Monacon ruhtinaskunnan kanssa edellä
mainituista asioista. Komissio liitetään neuvotteluihin mukaan täysin. Euroopan
keskuspankki liitetään neuvotteluihin täysin sen toimivaltaan kuuluvilla aloilla. Ranska
pyytää talous- ja rahoituskomitealta lausunnon sopimusluonnoksesta.
 ---pagebreak--- 8 artikla
Ranskalla on oikeus tehdä sopimus yhteisön puolesta, jos ei komissio tai Euroopan
keskuspankki tai talous-ja rahoituskomitea katso, että sopimus on esitettävä neuvostolle.
9 artikla
Ranska ja Monacon ruhtinaskunta varmistavat, että voimassa olevat järjestelyt ovat
yhteensopivat yhteisön ja Monacon ruhtinaskunnan valuuttasuhteistaan tekemän
sopimuksen kanssa.
10 artikla
Tämä päätös on osoitettu Ranskalle.
Tehty Brysselissä
                                                                   Neuvoston puolesta
                                                                        Puheenjohtaja
                                                                                J°
 ---pagebreak---                                    Suositus neuvoston päätökseksi
             yhteisön kannasta, joka koskee valuuttasuhteista San Marinon
                              tasavallan kanssa tehtävää sopimusta
                                          PERUSTELUT
Yhteisöllä on euron käyttöön ottavissa jäsenvaltioissa 1 päivästä tammikuuta 1999
yksinomainen toimivalta rahapoliittisissa ja valuuttakurssia koskevissa asioissa. Kaikkien
rahapoliittisista tai valuuttakurssia koskevista asioista kolmansien maiden kanssa
tehtävien sopimusten on noudatettava tätä toimivallan jakoa. Sen vuoksi yhteisön on
päätettävä jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden välillä voimassa olevien kyseisen alan
sopimusten tulevaisuudesta.
Tässä tarkoituksessa komissio esittää luonnoksen Italialle osoitettavaksi neuvoston
päätökseksi, jossa määritellään yhteisön ja San Marinon tasavallan välisestä uudesta
sopimuksesta käytävissä neuvotteluissa omaksuttava kanta.
I. Yleisiä huomioita
Italialla on tehnyt San Marinon tasavallan kanssa useita sopimuksia, joihin sisältyy
määräyksiä rahapoliittisista asioista1 ja joilla turvataan se, että Italian liikkeeseen
laskemilla seteleillä ja metallirahoilla on San Marinon tasavallassa laillisen
maksuvälineen asema. San Marinon tasavallan liikkeeseen laskemat muut kuin kultaiset
metallirahat ovat muodoltaan, mitoiltaan ja koostumukseltaan samanlaisia kuin Italian
liikkeeseen laskemat. Sopimuksilla rajoitetaan näiden metallirahojen, joilla on laillisen
maksuvälineen asema San Marinon tasavallassa ja Italiassa, liikkeeseen laskettavaa
määrää. San Marinon tasavalta on sitoutunut siihen, että se ei laske liikkeeseen muita
metallirahoja, seteleitä eikä rahan korvikkeita. San Marinon tasavallalla ei ole omaa
valuuttaa eikä keskuspankkia, vaikkakin Institute di Credito Sammarinese suorittaa
joitakin keskuspankin tehtävien kaltaisia tehtäviä.
     Convenzione di amicizia e di buon vicinato fra San Marino e 1'Italia del 31 marzo 1939, muutetussa
     muodossaan, Convenzione monetaria tra la Repubblica Italiana e la Repubblica di San Marino, 21-
     XII-1991; Convenzione in materia di rapporti fmanziari e valutari tra la Repubblica Italiana e la
     Repubblica di San Marino con atto aggiuntivo corredato da Processo Verbale firmato a Roma il 4
     marzo 1994.
                                                                                A1
 ---pagebreak--- San Marinon tasavallassa sijaitsevat rahoituslaitokset eivät voi käyttää Italian
keskuspankin rahoitusmahdollisuuksia. Yksi San Marinon tasavallassa sijaitseva
rahoituslaitos voi käyttää Italian RTGS-järjestelmää. Italian keskuspankin ja Instituto di
Credito Sammarinesen välillä ei ole mitään virallista suhdetta.
Italia ottaa euron käyttöön 1 päivänä tammikuuta 1999. Perustamissopimuksen mukaan
Euroopan keskuspankkijärjestelmä määrittelee ja toteuttaa yhteisön rahapolitiikan. Sen
vuoksi yhteisön ja San Marinon tasavallan välille on tehtävä uusi sopimus.
Luonnoksessa neuvoston päätökseksi määritellään periaatteet, joiden mukaisesti
neuvottelut San Marinon tasavallan kanssa käydään. Komissio suosittaa, että yhteisö
antaa San Marinon tasavallan käyttää euroa virallisena valuuttanaan ja myöntää laillisen
maksuvälineen aseman Euroopan keskuspankkijärjestelmän liikkeeseen laskemille
euroseteleille ja euron käyttöön ottaneiden jäsenvaltioiden liikkeeseen laskemille
eurometallirahoille. Lisäksi San Marinon tasavallassa sijaitseville rahoituslaitoksille
voidaan myöntää pääsy EKPJ.n maksujärjestelmiin Euroopan keskuspankin määräämillä
edellytyksillä.
Toisaalta San Marinon tasavallan odotetaan sitoutuvan siihen, ettei se laske liikkeeseen
seteleitä, metallirahoja eikä minkäänlaisia rahan korvikkeita, paitsi jos sellaisen
liikkeeseenlaskun edellytyksistä sovitaan yhteisön kanssa. Lisäksi San Marinon
tasavallan odotetaan soveltavan euroseteleitä ja -metallirahoja koskevia yhteisön sääntöjä
San Marinon tasavallassa ja olevan yhteisön kanssa tiiviissä yhteistyössä euroseteleiden
ja -metallirahojen väärentämisen torjumiseksi toteutettavissa toimenpiteissä. Samalla
vahvistetaan, että Italia saa halutessaan laskea liikkeeseen metallirahoja, joissa on
erityinen San Marinon tasavaltaan liittyvä tunnus.
Päätösluonnos perustuu perustamissopimuksen 109 artiklan 3 kohtaan, jossa määrätään,
että poiketen siitä, mitä 228 artiklassa määrätään, tapauksissa, joissa on tarve yhteisön
sekä yhden tai useamman valtion taikka kansainvälisen järjestön kesken neuvotella raha-
ja valuuttaoloja koskevista sopimuksista, neuvosto päättää määräenemmistöllä komission
suosituksesta ja EKP:a kuultuaan näihin neuvotteluihin sekä näiden sopimusten
tekemiseen liittyvistä järjestelyistä.
Koska Italian ja San Marinon tasavallan historialliset yhteydet ovat niin läheiset,
komissio suosittaa, että Italia neuvottelee ja tekee uuden sopimuksen yhteisön puolesta.
Perustamissopimuksen 109 artiklan 3 kohdan mukaisesti komissio liitetään
 neuvotteluihin täysin. Komissio suosittaa, että Euroopan keskuspankki liitetään täysin
 neuvotteluihin sen toimivaltaan kuuluvien alojen osalta. Sopimusluonnoksesta on
 pyydettävä talous- ja rahoituskomitean lausunto. Sopimusluonnos on esitettävä myös
 neuvostolle, jos komissio tai Euroopan keskuspankki taikka talous- ja rahoituskomitea
katsoo sen tarpeelliseksi.
 II. Artiklakohtaiset huomautukset
 1 artikla
 Tämä artikla ilmentää sitä, että Italian ja San Marinon tasavallan väliset sopimukset eivät
 nykyisessä muodossaan ole yhteensopivia perustamissopimuksessa määrätyn
                                                                                A%
 ---pagebreak--- rahapoliittisia ja valuuttakurssiasioita koskevan toimivallan jaon kanssa. Näin ollen
järjestelyjä on muutettava tai ne on korvattava uusilla mahdollisimman pian. Italiaa
pyydetään ilmoittamaan San Marinon tasavallalle sopimusten muuttamisesta
aikaisimpana ajankohtana, joka voimassa olevien sopimusten mukaan on mahdollinen.
 2 artikla
 Päätösluonnoksen 2 artiklassa säädetään, että 3-6 artiklassa esitetyt periaatteet ovat sen
 kannan pohjana, jonka Italia ottaa yhteisön puolesta San Marinon tasavallan kanssa
 valuutta-asioista käytävissä neuvotteluissa.
 3 artikla
 Päätösluonnoksen 3 artiklassa säädetään, että yhteisö voi antaa San Marinon tasavallalle
 luvan      käyttää    euroa      virallisena   valuuttanaan      sekä     antaa      Euroopan
 keskuspankkijärjestelmän liikkeeseen laskemille euroseteleille ja euron käyttöön
 ottaneiden jäsenvaltioiden liikkeeseen laskemille eurometallirahoille laillisen
 maksuvälineen aseman. Täten varmistetaan, että San Marinon tasavallalla ja Italialla voi
 edelleen olla sama valuutta eli euro, ja että seteleillä ja metallirahoilla, joilla on Italiassa
 laillisen maksuvälineen asema, on sama asema myös San Marinon tasavallassa.
 4 artikla
 Päätösluonnoksen 4 artiklassa säädetään, että San Marinon tasavallan odotetaan
 sitoutuvan siihen, että se ei laske liikkeeseen seteleitä, metallirahoja eikä rahan
 korvikkeita, paitsi jos liikkeeseenlasku on nimenomaisesti sallittu sopimuksessa. Tämä
 ei koske vain euromääräisiä seteleitä, metallirahoja tai muita rahan korvikkeita, vaan
 kaikenlaisia seteleitä, metallirahoja ja rahan korvikkeita riippumatta siitä, minkä valuutan
 määräisiä ne ovat.
 5 artikla
 Ensimmäisen kohdan tarkoituksena on varmistaa, että San Marinon tasavallassa
 noudatetaan euron seteleistä ja metallirahoista annettuja yhteisön sääntöjä, koskevatpa
 ne tekijänoikeutta, vahingoittuneiden seteleiden vaihtamista tai seteleiden ja
 metallirahojen jäljentämistä.
 Toisessa kohdassa säädetään, että San Marinon tasavallan odotetaan sitoutuvan läheiseen
 yhteistyöhön yhteisön kanssa euroseteleiden ja -metallirahojen suojaamiseksi
 väärentämiseltä. Tämä koskee muun muassa teknisten ja tilastollisten tietojen vaihtamista
 väärennetyistä seteleistä ja metallirahoista sekä toiminnallisten ja strategisten tietojen
 vaihtamista toimivaltaisten viranomaisten kesken. San Marinon tasavallan odotetaan
 varmistavan riittävät seuraamukset euroseteleiden ja -metallirahojen väärentämisestä.
                                                                                /ii
 ---pagebreak--- 6 artikla
Päätösluonnoksen 6 artiklassa säädetään, että yhteisö voi antaa San Marinon tasavallassa
sijaitseville rahoituslaitoksille pääsyn Italian kansalliseen RTGS-järjestelmään2 Euroopan
keskuspankin määräämin edellytyksin. Tällä säännöksellä ei ole tarkoitus mahdollistaa
sitä, että EKPJ velvoitettaisiin sallimaan pääsy EKPJ:n maksujärjestelmiin. Pääsy Italian
RTGS-järjestelmään voidaan myöntää vain EKP:n suostumuksella ja sen määrittelemin
edellytyksin.
7 ja 8 artikla
Päätösluonnoksen 7 ja 8 artiklassa säädetään, että Italia käy neuvottelut San Marinon
tasavallan kanssa ja tekee sopimuksen yhteisön puolesta. Neuvosto käyttää siten
toimivaltaansa määritellä rahapolitiikkaan tai valuuttakurssijärjestelmään liittyviin
neuvotteluihin ja sopimusten tekemiseen liittyvät järjestelyt. Perustamissopimuksen 109
artiklan 3 kohdan mukaisesti muistutetaan, että komissio liitetään neuvotteluihin täysin.
Koska tämän sopimuksen useimmat kohdat ovat huomattavan tärkeitä Euroopan
keskuspankille, komissio suosittaa, että Euroopan keskuspankki liitetään neuvotteluihin
täysin sen toimivaltaan kuuluvien alojen osalta.
Ennen sopimuksen tekemistä Italia pyytää talous- ja rahoituskomitealta lausunnon
sopimusluonnoksesta. Jos komissio tai Euroopan keskuspankki, jotka on liitetty
neuvotteluihin täysin, tai talous- ja rahoituskomitea katsoo, että sopimus on esitettävä
neuvostolle, sopimuksen tekemisessä on odotettava, kunnes neuvosto tekee päätöksen
perustamissopimuksen 109 artiklan 3 kohdan mukaisesti.
9 artikla
Päätösluonnoksen 9 artikla ilmentää vaatimusta, että kaikkien Italian ja San Marinon
tasavallan välisten kahdenvälisten sopimusten on oltava yhteensopivia sekä
perustamissopimuksessa määrätyn rahapoliittisia ja valuuttakurssia koskevia asioita
koskevan        toimivallan jaon että yhteisön ja San Marinon tasavallan välisen
valuuttasuhteista tehtävän uuden sopimuksen kanssa.
10 artikla
Tässä artiklassa selvennetään, että päätös on osoitettu Italialle. Päätös tulee voimaan heti
kun se on annettu Italialle tiedoksi.
     RTGS, Real-Time Gross Settlement system, reaaliaikainen bruttoselvitysjärjestelmä.
                                                                                rt
 ---pagebreak---                            Suositus neuvoston päätökseksi, tehty [ ],
             yhteisön kannasta, joka koskee valuuttasuhteista San Marinon
                              tasavallan kanssa tehtävää sopimusta
                                                                                98/ 0366CCNB)
Euroopan unionin neuvosto, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 109 artiklan 3
kohdan,
ottaa huomioon komission suosituksen,
ottaa huomioon Euroopan keskuspankin lausunnon,
sekä katsoo, että
(1) 3 päivänä toukokuuta 1998 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 974/983 mukaan
     euro korvaa 1 päivästä tammikuuta 1999 kunkin euroalueeseen osallistuvan
     jäsenvaltion valuutan muuntokurssiin,
(2) yhteisöllä on toimivalta rahapoliittisissa ja valuuttakurssia koskevissa asioissa euron
     käyttöön ottavissa jäsenvaltioissa samasta päivästä alkaen,
(3) neuvoston on määrättävä järjestelyistä, jotka liittyvät rahapolitiikkaa tai
     valuuttakurssijärjestelmää koskevien sopimusten tekemiseen ja niitä koskeviin
     neuvotteluihin,
(4) Italia on tehnyt San Marinon kanssa useita sopimuksia, joihin sisältyy määräyksiä
     rahapoliittisista asioista4,
(5) euro korvaa Italian liiran 1 päivänä tammikuuta 1999,
(6) Euroopan unionista tehdyn sopimuksen päätösasiakirjaan liitetyn julistuksen N:o 6
     mukaan yhteisö sitoutuu edistämään San Marinon tasavallan kanssa voimassa
3
    EYVL L 139, 11.5.1998, s. 1.
4
    Convenzione di amicizia e di buon vicinato fra San Marino e Ntalia del 31 marzo 1939, muutetussa
    muodossaan, Convenzione monetaria tra la Repubblica Italiana e la Repubblica di San Marino, 21-
    XII-1991; Convenzione in materia di rapporti finanziari e valutari tra la Repubblica Italiana e la
    Repubblica di San Marino con atto aggiuntivo corredato da Processo Verbale firmato a Roma il 4
    marzo 1994.                                                                                /-
                                                                                yi)
 ---pagebreak---      olevien järjestelyjen neuvottelemista uudelleen, mikä saattaa tulla tarpeelliseksi
     yhtenäisvaluutan käyttöönoton myötä,
 (7) nykyiset Italian ja San Marinon tasavallan väliset sopimukset eivät ole yhteensopivia
     perustamissopimuksessa määrätyn rahapoliittisia ja valuuttakurssiasioita koskevan
     toimivallan jaon kanssa; sopimusta on sen vuoksi muutettava tai se on tarvittaessa
     korvattava uudella mahdollisimman pian,
(8) kun otetaan huomioon San Marinon tasavallan ja yhteisön väliset tiiviit
     taloussuhteet, on asianmukaista, että yhteisön ja San Marinon tasavallan kesken
     tehdään sopimus seteleistä ja metallirahoista, pääsystä maksujärjestelmiin ja euron
     oikeudellisesta asemasta San Marinon tasavallassa; ottaen huomioon Italian ja San
     Marinon tasavallan historialliset yhteydet on asianmukaista, että Italia neuvottelee ja
     voi tehdä uuden sopimuksen yhteisön puolesta,
(9) jotta San Marinon tasavallan valuutta olisi sama kuin Italian, on asianmukaista sopia,
     että San Marinon tasavalta käyttää euroa virallisena valuuttanaan ja antaa Euroopan
     keskuspankkijärjestelmän ja euron käyttöön ottaneiden jäsenvaltioiden liikkeeseen
     laskemille euroseteleille ja -metallirahoille laillisen maksuvälineen aseman,
(10) on tärkeää, että San Marinon tasavalta varmistaa, että euromääräisistä seteleistä ja
     metallirahoista annettuja yhteisön sääntöjä sovelletaan San Marinon tasavallassa;
     eurosetelit ja -metallirahat tarvitsevat riittävän suojan väärentämistä vastaan; on
     tärkeää, että San Marinon tasavalta toteuttaa kaikki tarpeelliset toimet väärentämisen
     torjumiseksi ja tehdäkseen yhteistyötä yhteisön kanssa tällä alalla,
(11) Euroopan keskuspankki ja kansalliset keskuspankit voivat toteuttaa kaikenlaisia
     pankkitapahtumia kolmansissa maissa sijaitseviin rahoituslaitoksiin nähden;
     Euroopan keskuspankki ja kansalliset keskuspankit voivat asianmukaisin
     edellytyksin      antaa      kolmansien       maiden       rahoituslaitoksille  pääsyn
     maksujärjestelmiinsä; yhteisön ja San Marinon tasavallan välinen sopimus ei saa
     velvoittaa mitenkään Euroopan keskuspankkia eikä mitään kansallista
     keskuspankkia,
(12)komissio ja Euroopan keskuspankki omaan toimivaltaansa kuuluvilla aloilla on
     liitettävä näihin neuvotteluihin täysin; on asianmukaista, että Italia pyytää
     sopimusluonnoksesta lausunnon talous- ja rahoituskomitealta; sopimusluonnos on
     esitettävä neuvostolle, jos komissio tai Euroopan keskuspankki taikka talous- ja
     rahoituskomitea katsoo sen tarpeelliseksi,
(13) voimassa olevaa Italian ja San Marinon tasavallan välistä sopimusta on muutettava
     tai tarvittaessa se on korvattava uudella niin että väitetään tämän sopimuksen ja
                                                                                M
 ---pagebreak---       yhteisön ja San Marinon välillä niiden valuuttasuhteista tehtyjen sopimusten välinen
      epäjohdonmukaisuus,
ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
                                          1 artikla
Italia ilmoittaa San Marinon tasavallalle tarpeesta muuttaa voimassa olevia Italian ja San
Marinon tasavallan välisiä sopimuksia rahapoliittisista asioista mahdollisimman pian ja
ehdottaa neuvotteluja uudesta sopimuksesta.
                                          2 artikla
Yhteisön San Marinon tasavallan kanssa rahapoliittisista asioista tehtävästä sopimuksesta
käytävissä neuvotteluissa otettavan kannan on perustuttava jäljempänä 3-6 artiklassa
esitettyihin periaatteisiin.
                                          3 artikla
(1) San Marinon tasavallalle annetaan oikeus käyttää euroa virallisena valuuttanaan.
(2) San Marinon tasavallalle annetaan oikeus antaa euroseteleille ja -metallirahoille
 laillisen maksuvälineen asema.
                                          4 artikla
 San Marinon tasavalta sitoutuu siihen, että se ei laske liikkeeseen seteleitä, metallirahoja
 eikä minkäänlaisia rahan korvikkeita, jos ei sellaisen liikkeeseenlaskun edellytyksistä ole
 sovittu Euroopan yhteisön kanssa.
                                                                                M-
 ---pagebreak---                                          5 artikla
                                                       V. ..
(1) San Marinon tasavalta sitoutuu soveltamaan euroseteleistä ja -metallirahoista
annettuja yhteisön sääntöjä San Marinon tasavallassa.
(2) San Marinon tasavalta sitoutuu tekemään yhteisön kanssa tiivistä yhteistyötä
euroseteleiden ja -metallirahojen väärentämisen ehkäisemiseen tähtäävien toimenpiteiden
osalta.
                                         6 artikla
San Marinon tasavallassa sijaitseville rahoituslaitoksille voidaan antaa pääsy Italian
kansalliseen RTGS-järjestelmään Euroopan keskuspankin määräämin asianmukaisin
edellytyksin.
                                         7 artikla
Italia käy yhteisön puolesta neuvottelut San Marinon tasavallan kanssa edellä mainituista
asioista. Komissio liitetään neuvotteluihin mukaan täysin. Euroopan keskuspankki
liitetään neuvotteluihin täysin sen toimivaltaan kuuluvilla aloilla. Italia pyytää talous- ja
rahoituskomitealta lausunnon sopimusluonnoksesta.
                                         8 artikla
Italialla on oikeus tehdä sopimus yhteisön puolesta, jos ei komissio tai Euroopan
keskuspankki taikka talous- ja rahoituskomitea katso, että sopimus on esitettävä
neuvostolle.
                                         9 artikla
 Italia ja San Marinon tasavalta varmistavat, että voimassa olevat sopimukset ovat
 yhteensopivia yhteisön ja San Marinon valuuttasuhteistaan tekemän sopimuksen kanssa.
                                                                                M
 ---pagebreak---                                     10 artikla
Tämä päätös on osoitettu Italialle.
Tehty Brysselissä
                                               Neuvoston puolesta
                                                Puheenjohtaja
                                                                  //?
 ---pagebreak---                                   Suositus neuvoston päätökseksi
           yhteisön kannasta, joka koskee valuuttasuhteista Vatikaanivaltion
                                     kanssa tehtävää sopimusta
                                        PERUSTELUT
Yhteisöllä on euron käyttöön ottavissa jäsenvaltioissa 1 päivästä tammikuuta 1999
yksinomainen toimivalta rahapoliittisissa ja valuuttakurssia koskevissa asioissa. Kaikkien
rahapoliittisista tai valuuttakurssia koskevista asioista kolmansien maiden kanssa
tehtävien sopimusten on noudatettava tätä toimivallan jakoa. Sen vuoksi yhteisön on
päätettävä jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden välillä voimassa olevien kyseisen alan
sopimusten tulevaisuudesta.
Tässä tarkoituksessa komissio esittää luonnoksen Italialle osoitettavaksi neuvoston
päätökseksi, jossa määritellään yhteisön ja Vatikaanivaltion välisestä uudesta
sopimuksesta käytävissä neuvotteluissa omaksuttava kanta.
I. Yleisiä huomioita
Italialla on erityiset            valuuttasuhteet        Vatikaanivaltioon.         Ne perustuvat
valuuttasopimukseen5, jolla turvataan se, että Italian liikkeeseen laskemilla
metallirahoilla on Vatikaanivaltiossa laillisen maksuvälineen asema. Italian keskuspankin
liikkeeseen laskemilla seteleillä ei ole laillisen maksuvälineen asemaa, mutta niitä on
käytännössä liikkeessä myös Vatikaanivaltion alueella. Vatikaanivaltion liikkeeseen
laskemat muut kuin kultaiset metallirahat ovat muodoltaan, mitoiltaan ja rakenteeltaan
samanlaisia kuin Italian liikkeeseen laskemat. Valuuttasopimuksella rajoitetaan näiden
metallirahojen, joilla on laillisen maksuvälineen asema Vatikaanivaltiossa ja Italiassa,
liikkeeseen laskettavaa määrää. Vatikaanivaltiolla ei ole omaa valuuttaa eikä
keskuspankkia.
Vatikaanivaltiossa sijaitsevat rahoituslaitokset eivät voi käyttää Italian keskuspankin
rahoitusmahdollisuuksia eivätkä Italian RTGS-järjestelmää. Ne eivät ole Italian
viranomaisten valvonnan piirissä.
     Convenzione monetaria tra la Repubblica Italiana e lo Stato della Città del Vaticano il 3 diciembre
     1991.
                                                                                &>
 ---pagebreak--- Italia ottaa euron käyttöön 1 päivänä tammikuuta 1999. Perustamissopimuksen mukaan
Euroopan keskuspankkijärjestelmä määrittelee ja toteuttaa yhteisön rahapolitiikan. Sen
vuoksi yhteisön ja Vatikaanivaltion välille on tehtävä uusi sopimus.
Luonnoksessa neuvoston päätökseksi määritellään periaatteet, joiden mukaisesti
neuvottelut Vatikaanivaltion kanssa käydään. Komissio suosittaa, että yhteisö antaa
Vatikaanivaltion käyttää euroa virallisena valuuttanaan ja myöntää laillisen
maksuvälineen aseman Euroopan keskuspankkijärjestelmän liikkeeseen laskemille
euroseteleille ja euron käyttöön ottaneiden jäsenvaltioiden liikkeeseen laskemille
eurometallirahoille. Lisäksi Vatikaanivaltiossa sijaitseville rahoituslaitoksille voidaan
myöntää pääsy EKPJ:n maksujärjestelmiin Euroopan keskuspankin määräämillä
edellytyksillä.
Toisaalta Vatikaanivaltion odotetaan sitoutuvan siihen, ettei se laske liikkeeseen seteleitä,
 metallirahoja eikä minkäänlaisia rahan korvikkeita, paitsi jos sellaisen liikkeeseenlaskun
 edellytyksistä sovitaan yhteisön kanssa. Lisäksi Vatikaanivaltion odotetaan soveltavan
 euroseteleitä ja -metallirahoja koskevia yhteisön sääntöjä Vatikaanivaltiossa ja olevan
 yhteisön kanssa tiiviissä yhteistyössä euroseteleiden ja -metallirahojen väärentämisen
 torjumiseksi toteutettavissa toimenpiteissä. Samalla vahvistetaan, että Italia saa
 halutessaan laskea liikkeeseen metallirahoja, joissa on erityinen Vatikaanivaltioon
 liittyvä tunnus.
 Päätösluonnos perustuu perustamissopimuksen 109 artiklan 3 kohtaan, jossa määrätään,
 että poiketen siitä, mitä 228 artiklassa määrätään, tapauksissa, joissa on tarve yhteisön
 sekä yhden tai useamman valtion taikka kansainvälisen järjestön kesken neuvotella raha-
 ja valuuttaoloja koskevista sopimuksista, neuvosto päättää määräenemmistöllä komission
 suosituksesta ja EKP.a kuultuaan näihin neuvotteluihin sekä näiden sopimusten
 tekemiseen liittyvistä järjestelyistä.
  Koska Italian ja Vatikaanivaltion historialliset yhteydet ovat niin läheiset, komissio
  suosittaa, että Italia neuvottelee ja tekee uuden sopimuksen yhteisön puolesta.
  Perustamissopimuksen 109 artiklan 3 kohdan mukaisesti komissio liitetään
  neuvotteluihin täysin. Komissio suosittaa, että Euroopan keskuspankki liitetään täysin
  neuvotteluihin sen toimivaltaan kuuluvien alojen osalta. Sopimusluonnoksesta on
  pyydettävä talous- ja rahoituskomitean lausunto. Sopimusluonnos on esitettävä myös
  neuvostolle, jos komissio tai Euroopan keskuspankki tai talous- ja rahoituskomitea
  katsoo sen tarpeelliseksi.
  II. Artiklakohtaiset huomautukset
  1 artikla
  Tämä artikla ilmentää sitä, että Italian ja Vatikaanivaltion väliset sopimukset eivät
  nykyisessä muodossaan ole yhteensopivia perustamissopimuksessa määrätyn
  rahapoliittisia ja valuuttakurssiasioita koskevan toimivallan jaon kanssa. Näin ollen
  järjestelyjä on muutettava tai ne on korvattava uusilla mahdollisimman pian. Italiaa
  pyydetään ilmoittamaan Vatikaanivaltiolle sopimusten muuttamisesta aikaisimpana
  ajankohtana, joka voimassa olevien sopimusten mukaan on mahdollinen.
                                                                                3A
 ---pagebreak--- 2 artikla
Päätösluonnoksen 2 artiklassa säädetään, että 3 ja 6 artiklassa esitetyt periaatteet ovat sen
kannan pohjana, jonka Italia ottaa yhteisön puolesta Vatikaanivaltion kanssa valuutta-
asioista käytävissä neuvotteluissa.
3 artikla
Päätösluonnoksen 3 artiklassa säädetään, että yhteisö voi antaa Vatikaanivaltiolle luvan
käyttää euroa virallisena valuuttanaan sekä antaa Euroopan keskuspankkijärjestelmän
liikkeeseen laskemille euroseteleille ja euron käyttöön ottaneiden jäsenvaltioiden
liikkeeseen laskemille eurometallirahoille laillisen maksuvälineen aseman. Täten
varmistetaan, että Vatikaanivaltiolla ja Italialla voi edelleen olla sama valuutta eli euro, ja
että seteleillä ja metallirahoilla, joilla on Italiassa laillisen maksuvälineen asema, on sama
asema myös Vatikaanivaltiossa.
4 artikla
Päätösluonnoksen 4 artiklassa säädetään, että Vatikaanivaltion odotetaan sitoutuvan
siihen, että se ei laske liikkeeseen seteleitä, metallirahoja eikä rahan korvikkeita, paitsi
jos liikkeeseenlasku on nimenomaisesti sallittu sopimuksessa. Tämä ei koske vain
euromääräisiä seteleitä, metallirahoja tai muita rahan korvikkeita, vaan kaikenlaisia
seteleitä, metallirahoja ja rahan korvikkeita riippumatta siitä, minkä valuutan määräisiä
ne ovat.
5 artikla
Ensimmäisen kohdan tarkoituksena on varmistaa, että Vatikaanivaltiossa noudatetaan
euron seteleistä ja metallirahoista annettuja yhteisön sääntöjä, koskevatpa ne
tekijänoikeutta, vahingoittuneiden seteleiden vaihtamista tai seteleiden ja metallirahojen
jäljentämistä.
Toisessa kohdassa säädetään, että Vatikaanivaltion odotetaan sitoutuvan läheiseen
yhteistyöhön yhteisön kanssa euroseteleiden ja -metallirahojen suojaamiseksi
väärentämiseltä. Tämä koskee muun muassa teknisten ja tilastollisten tietojen vaihtamista
väärennetyistä seteleistä ja metallirahoista sekä toiminnallisten ja strategisten tietojen
vaihtamista toimivaltaisten viranomaisten kesken. Vatikaanivaltion odotetaan
varmistavan riittävät seuraamukset euroseteleiden ja-metallirahojen väärentämisestä.
6 artikla
Päätösluonnoksen 6 artiklassa säädetään, että yhteisö voi antaa Vatikaanivaltiossa
sijaitseville rahoituslaitoksille pääsyn Italian kansalliseen RTGS-järjestelmään6 Euroopan
keskuspankin määräämin edellytyksin. Tällä säännöksellä ei ole tarkoitus mahdollistaa
sitä, että EKPJ velvoitettaisiin sallimaan pääsy EKPJ:n maksujärjestelmiin. Pääsy Italian
     RTGS, Real-Time Gross Settlement system, reaaliaikainen bruttoselvitysjärjestelmä.
                                                                                Xl
 ---pagebreak--- RTGS-järjestelmään voidaan myöntää vain EKP:n suostumuksella ja sen määrittelemin
edellytyksin.
7 ja 8 artikla
Päätösluonnoksen 7 ja 8 artiklassa säädetään, että Italia käy neuvottelut Vatikaanivaltion
kanssa ja tekee sopimuksen yhteisön puolesta. Neuvosto käyttää siten toimivaltaansa
määritellä rahapolitiikkaan tai valuuttakurssijärjestelmään liittyviin neuvotteluihin ja
sopimusten tekemiseen liittyvät järjestelyt. Perustamissopimuksen 109 artiklan 3 kohdan
mukaisesti muistutetaan, että komissio liitetään neuvotteluihin täysin.
Koska tämän sopimuksen useimmat kohdat ovat huomattavan tärkeitä Euroopan
keskuspankille, Euroopan keskuspankki liitetään neuvotteluihin täysin sen toimivaltaan
kuuluvien alojen osalta.
Ennen sopimuksen tekemistä Italia pyytää talous- ja rahoituskomitealta lausunnon
sopimusluonnoksesta. Jos komissio tai Euroopan keskuspankki, jotka on liitetty
neuvotteluihin täysin, tai talous- ja rahoituskomitea katsoo, että sopimus on esitettävä
neuvostolle, sopimuksen tekemisessä on odotettava, kunnes neuvosto tekee päätöksen
perustamissopimuksen 109 artiklan 3 kohdan mukaisesti.
9 artikla
Päätösluonnoksen 9 artikla ilmentää vaatimusta, että kaikkien Italian ja Vatikaanivaltion
välisten     kahdenvälisten       sopimusten     on      oltava      yhteensopivia     sekä
perustamissopimuksessa määrätyn rahapoliittisia ja valuuttakurssia koskevia asioita
koskevan toimivallan jaon että yhteisön ja Vatikaanivaltion välisen valuuttasuhteista
tehtävän uuden sopimuksen kanssa.
10 artikla
Tässä artiklassa selvennetään, että päätös on osoitettu Italialle. Päätös tulee voimaan heti
kun se on annettu Italialle tiedoksi.
                                                                                JLà
 ---pagebreak---                            Suositus neuvoston päätökseksi, tehty ( ],
            yhteisön kannasta, joka koskee valuuttasuhteista Vatikaanivaltion
                                    kanssa tehtävää sopimusta
                                                                                9 8 / 0367(CMB)
Euroopan unionin neuvosto, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 109 artiklan 3
kohdan,
ottaa huomioon komission suosituksen,
ottaa huomioon Euroopan keskuspankin lausunnon,
sekä katsoo, että
(1) 3 päivänä toukokuuta 1998 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 974/987 mukaan
     euro korvaa 1 päivästä tammikuuta 1999 kunkin euroalueeseen osallistuvan
    jäsenvaltion valuutan muuntokurssiin,
(2) yhteisöllä on toimivalta rahapoliittisissa ja valuuttakurssia koskevissa asioissa euron
     käyttöön ottavissa jäsenvaltioissa samasta päivästä alkaen,
(3) neuvoston on määrättävä järjestelyistä, jotka liittyvät rahapolitiikkaa tai
     valuuttakurssijärjestelmää koskevien sopimusten tekemiseen ja niitä koskeviin
     neuvotteluihin,
(4) Italia on tehnyt Vatikaanivaltion kanssa sopimuksen, johon sisältyy määräyksiä
     rahapoliittisista asioista8,
(5) euro korvaa Italian liiran 1 päivänä tammikuuta 1999,
(6) Euroopan unionista tehdyn sopimuksen päätösasiakirjaan liitetyn julistuksen N:o 6
     mukaan yhteisö sitoutuu edistämään Vatikaanivaltion kanssa voimassa olevien
     järjestelyjen neuvottelemista uudelleen, mikä saattaa tulla tarpeelliseksi
     yhtenäisvaluutan käyttöönoton myötä,
7
    EYVL L 139, 11.5.1998, s. 1.
8
    Convenzione monetaria tra la Repubblica Italiana e lo Stato della Città del Vaticano il 3 diciembre
    1991.
                                                                                £V
 ---pagebreak---  (7) nykyinen Italian ja Vatikaanivaltion välinen sopimus ei ole yhteensopiva
     perustamissopimuksessa määrätyn rahapoliittisia ja valuuttakurssiasioita koskevan
     toimivallan jaon kanssa; sopimusta on sen vuoksi muutettava tai se on tarvittaessa
     korvattava uudella mahdollisimman pian,
(8) kun otetaan huomioon Vatikaanivaltion ja yhteisön väliset tiiviit taloussuhteet, on
     asianmukaista, että yhteisön ja Vatikaanivaltion kesken tehdään sopimus
     rahapoliittisista asioista; ottaen huomioon Italian ja Vatikaanivaltion historialliset
     yhteydet on asianmukaista, että Italia neuvottelee ja voi tehdä uuden sopimuksen
     yhteisön puolesta,
(9) jotta Vatikaanivaltion valuutta olisi sama kuin Italian, on asianmukaista sopia, että
     Vatikaanivaltio käyttää euroa virallisena valuuttanaan ja antaa Euroopan
     keskuspankkijärjestelmän ja euron käyttöön ottaneiden jäsenvaltioiden liikkeeseen
     laskemille euroseteleille ja -metallirahoille laillisen maksuvälineen aseman,
(10) on tärkeää, että Vatikaanivaltio varmistaa, että euromääräisistä seteleistä ja
     metallirahoista annettuja yhteisön sääntöjä sovelletaan Vatikaanivaltiossa; eurosetelit
     ja -metallirahat tarvitsevat riittävän suojan väärentämistä vastaan; on tärkeää, että
     Vatikaanivaltio toteuttaa kaikki tarpeelliset toimet väärentämisen torjumiseksi ja
     tehdäkseen yhteistyötä yhteisön kanssa tällä alalla,
(11) Euroopan keskuspankki ja kansalliset keskuspankit voivat toteuttaa kaikenlaisia
     pankkitapahtumia kolmansissa maissa sijaitseviin rahoituslaitoksiin nähden;
     Euroopan keskuspankki ja kansalliset keskuspankit voivat asianmukaisin
     edellytyksin      antaa      kolmansien       maiden      rahoituslaitoksille  pääsyn
     maksujärjestelmiinsä; yhteisön ja Vatikaanivaltion välinen sopimus ei saa velvoittaa
     mitenkään Euroopan keskuspankkia eikä mitään kansallista keskuspankkia,
(12)komissio ja Euroopan keskuspankki omaan toimivaltaansa kuuluvilla aloilla on
     liitettävä näihin neuvotteluihin täysin; on asianmukaista, että Italia pyytää
     sopimusluonnoksesta lausunnon talous- ja rahoituskomitealta; sopimusluonnos on
     esitettävä neuvostolle, jos komissio tai Euroopan keskuspankki taikka talous- ja
     rahoituskomitea katsoo sen tarpeelliseksi,
(13) voimassa olevaa Italian ja Vatikaanivaltion välistä sopimusta on muutettava tai
     tarvittaessa se on korvattava uudella niin että vältetään tämän sopimuksen ja
     yhteisön ja Vatikaanivaltion välillä niiden valuuttasuhteista tehdyn sopimuksen
     välinen epäjohdonmukaisuus,
ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
 ---pagebreak---                                         1 artikla
Italia ilmoittaa Vatikaanivaltiolle tarpeesta muuttaa voimassa olevaa Italian ja
Vatikaanivaltion välistä sopimusta rahapoliittisista asioista mahdollisimman pian ja
ehdottaa neuvotteluja uudesta sopimuksesta.
                                        2 artikla
Yhteisön Vatikaanivaltion kanssa rahapoliittisista asioista tehtävästä sopimuksesta
käytävissä neuvotteluissa otettavan kannan on perustuttava 3-6 artiklassa esitettyihin
periaatteisiin.
                                        3 artikla
(1) Vatikaanivaltiolle annetaan oikeus käyttää euroa virallisena valuuttanaan.
(2) Vatikaanivaltiolle annetaan oikeus antaa euroseteleille ja -metallirahoille laillisen
maksuvälineen asema.
                                        4 artikla
Vatikaanivaltio sitoutuu siihen, että se ei laske liikkeeseen seteleitä, metallirahoja eikä
minkäänlaisia rahan korvikkeita, jos ei sellaisen liikkeeseenlaskun edellytyksistä ole
sovittu Euroopan yhteisön kanssa.
                                        5 artikla
(1) Vatikaanivaltio sitoutuu soveltamaan euroseteleistä ja -metallirahoista annettuja
yhteisön sääntöjä Vatikaanivaltiossa.
(2) Vatikaanivaltio sitoutuu tekemään yhteisön kanssa tiivistä yhteistyötä euroseteleiden
ja -metallirahojen väärentämisen ehkäisemiseen tähtäävien toimenpiteiden osalta.
                                                                                Ib
 ---pagebreak---                                            6 artikla
Vatikaanivaltiossa sijaitseville rahoituslaitoksille voidaan antaa pääsy Italian kansalliseen
RTGS-järjestelmään Euroopan keskuspankin määräämin asianmukaisin edellytyksin.
                                           7 artikla
Italia käy yhteisön puolesta neuvottelut Vatikaanivaltion kanssa edellä mainituista
asioista. Komissio liitetään neuvotteluihin mukaan täysin. Euroopan keskuspankki
liitetään neuvotteluihin täysin sen toimivaltaan kuuluvilla aloilla. Italia pyytää talous- ja
rahoituskomitealta lausunnon sopimusluonnoksesta.
                                           8 artikla
Italialla on oikeus tehdä sopimus yhteisön puolesta, jos ei komissio tai Euroopan
keskuspankki taikka talous- ja rahoituskomitea katso, että sopimus on esitettävä
neuvostolle.
                                           9 artikla
Italia ja Vatikaanivaltio varmistavat, että voimassa oleva sopimus on yhteensopiva
yhteisön ja Vatikaanivaltion valuuttasuhteistaan tekemän sopimuksen kanssa.
                                          10 artikla
Tämä päätös on osoitettu Italialle.
Tehty Brysselissä
                                                                      Neuvoston puolesta
                                                                       Puheenjohtaja
                                                                                Vf
 ---pagebreak---  ---pagebreak---                                                               ISSN 1024-4492
                                                    KOM(98) 789 lopullinen
                                                ASIAKIRJAT
FI                                                        09 10 11 06
                                        Luettelonumero : CR-CO-98-789-FI-C
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto
L-2985 Luxemburg
                                                                             & •


               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 13.5.2015
            COM(2015) 244 final
            Suositus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            sen toteamisesta, että Yhdistynyt kuningaskunta ei ole toteuttanut tuloksellisia toimia 2 päivänä joulukuuta 2009 annetun neuvoston suosituksen perusteella
            {SWD(2015) 112 final}

               Suositus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               sen toteamisesta, että Yhdistynyt kuningaskunta ei ole toteuttanut tuloksellisia toimia 2 päivänä joulukuuta 2009 annetun neuvoston suosituksen perusteella

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 126 artiklan 8 kohdan,

               ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)SEUT-sopimuksen 126 artiklan mukaan jäsenvaltioiden on vältettävä liiallisia julkisen talouden alijäämiä.

               (2)Eräistä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneeseen kuningaskuntaan liittyvistä määräyksistä tehdyssä pöytäkirjassa N:o 4 olevassa 15 kohdassa määrätään, että Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 126 artiklan 1 kohdan mukaista velvoitetta välttää liiallisia julkisen talouden alijäämiä ei sovelleta Yhdistyneeseen kuningaskuntaan, ellei se ota rahayksikökseen euroa. Pöytäkirjan 5 kohdassa määrätään, että Yhdistyneen kuningaskunnan on pyrittävä välttämään liiallisia julkisen talouden alijäämiä.

               (3)Vakaus- ja kasvusopimuksen tavoitteena on terve julkinen talous, jolla pyritään vahvistamaan hintavakauden edellytyksiä ja saavuttamaan uusien työpaikkojen syntyä edistävä vahva ja kestävä kasvu. Vakaus- ja kasvusopimukseen sisältyy liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn täytäntöönpanon nopeuttamisesta ja selkeyttämisestä 7 päivänä heinäkuuta 1997 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1467/97
                  1
               , joka on annettu edistämään julkistalouden liiallisten alijäämien pikaista korjaamista.

               (4)Neuvosto teki 8 päivänä heinäkuuta 2008 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, jäljempänä ’EY:n perustamissopimus’, 104 artiklan 6 kohdan nojalla päätöksen, jonka mukaan Yhdistyneessä kuningaskunnassa oli liiallinen alijäämä, ja antoi EY:n perustamissopimuksen 104 artiklan 7 kohdan ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1467/97 3 artiklan mukaisesti suosituksen, jonka mukaan maan olisi pyrittävä korjaamaan liiallinen alijäämä viimeistään budjettivuonna 2009–2010. Neuvosto myös asetti tuloksellisten toimien toteuttamisen määräajaksi 8 päivän tammikuuta 2009.
                  2

               (5)Neuvosto katsoi 27 päivänä huhtikuuta 2009 EY:n perustamissopimuksen 104 artiklan 8 kohdan nojalla, että Yhdistynyt kuningaskunta ei ollut toteuttanut tuloksellisia toimia neuvoston 8 päivänä heinäkuuta 2008 antaman suosituksen mukaisesti.

               (6)Neuvosto antoi 2 päivänä joulukuuta 2009 SEUT-sopimuksen 126 artiklan 7 kohdan nojalla Yhdistetylle kuningaskunnalle tarkistetut suositukset, joiden mukaan Yhdistyneen kuningaskunnan pitäisi lopettaa liiallisen alijäämän tilanne viimeistään budjettivuonna 2014–2015, ottaen huomioon, että Yhdistyneen kuningaskunnan julkisen talouden rahoitusasema budjettivuonna 2009–2010 oli seurausta toimenpiteistä, joiden vaikutus oli noin 1½ prosenttia suhteessa BKT:hen, mitä voidaan pitää Euroopan talouden elvytyssuunnitelman mukaisena, ja automaattisten vakauttajien esteettömästä toiminnasta. Erityisesti suositeltiin, että supistaakseen julkisen talouden alijäämän alle 3 prosentin viitearvon suhteessa BKT:hen uskottavalla ja kestävällä tavalla Yhdistyneen kuningaskunnan olisi a) toteutettava julkisen talouden toimenpiteet budjettivuonna 2009–2010 vuoden 2010 budjetissa suunnitellulla tavalla, vältettävä julkista taloutta heikentäviä uusia toimenpiteitä ja aloitettava vakauttaminen budjettivuonna 2010–2011, jotta alijäämä saataisiin alle viitearvon viimeistään budjettivuonna 2014–2015; b) varmistettava, että julkisen talouden toimet ovat keskimäärin 1¾ prosenttia suhteessa BKT:hen budjettivuosien 2010–2011 ja 2014–2015 välisenä aikana, millä myötävaikutettaisiin myös julkisen bruttovelkasuhteen saattamiseen takaisin lasku-uralle, joka lähestyy viitearvoa tyydyttävää vauhtia, palauttamalla perusylijäämä riittävälle tasolle; c) täsmennettävä lisätoimenpiteet, joita tarvitaan liiallisen alijäämän korjaamiseksi suhdannekehityksen sen salliessa viimeistään budjettivuonna 2014–2015, ja nopeutettava alijäämän supistumista, jos taloudelliset tai finanssipoliittiset edellytykset osoittautuvat paremmiksi kuin tällä hetkellä odotetaan. Suosituksissaan neuvosto vahvisti 2 päivän kesäkuuta 2010 määräajaksi, johon mennessä tuloksellisia toimia on toteutettava asetuksen (EY) N:o 1467/97 3 artiklan 4 kohdan säännösten mukaisesti.

               (7)Komissio totesi 6 päivänä heinäkuuta 2010 kevään 2010 talousennusteensa perusteella, että Yhdistynyt kuningaskunta oli toteuttanut tuloksellisia toimia neuvoston 2 päivänä joulukuuta 2009 antaman suosituksen mukaisesti ja katsoi, ettei lisätoimia liiallista alijäämää koskevassa menettelyssä näin ollen tuolloin tarvittu.

               (8)Uusi arvio toimista, jotka Yhdistynyt kuningaskunta on toteuttanut liiallisen alijäämän korjaamiseksi viimeistään budjettivuonna 2014–2015 SEUT-sopimuksen 126 artiklan 7 kohdan nojalla annetun neuvoston suosituksen mukaisesti, johtaa seuraaviin päätelmiin:

               –Kokonaistuotannon kasvu supistui Yhdistyneessä kuningaskunnassa merkittävästi vuosien 2008–2009 maailmanlaajuisen talous- ja finanssikriisin seurauksena, mikä vaikutti myös julkiseen talouteen. Julkisen talouden alijäämä kasvoi 10,9 prosenttiin suhteessa BKT:hen budjettivuonna 2009–2010. Tämä johtui suurelta osin tulojen pienenemisestä ja sosiaaliturvamenojen kasvusta talouden toimeliaisuuden supistumisen vuoksi, sekä hallituksen budjettivuodeksi 2009–2010 ilmoittamista finanssipoliittisista elvytystoimista. Toteutettu vakauttamissuunnitelma, joka muodostui pääasiassa menoleikkauksista, käänsi alijäämän lasku-uralle.

               –Budjettivuonna 2010–2011 julkisen talouden alijäämä oli 9,1 prosenttia suhteessa BKT:hen. Tuona budjettivuonna toteutetut toimenpiteet perustuivat joulukuussa julkistettuun vuoden 2009 budjetin valmisteluraporttiin, maaliskuussa esitettyyn budjettiin ja parlamenttivaalien jälkeen kesäkuussa annettuun toiseen hätäbudjettiin. Lisäksi lokakuussa 2010 julkaistiin menoja koskeva uudelleenarviointi. Kaiken kaikkiaan toimenpiteet olivat yleensä takapainotteisia ja muodostuivat lähinnä menoleikkauksista verojenkorotusten sijaan. Budjettivuoteen 2014–2015 saakka maaliskuussa esitetyissä budjeteissa, syyskuussa annetuissa lausumissa ja menoja koskevissa katsauksissa ei merkittävästi muutettu alkuperäistä vakauttamissuunnitelmaa. Vakauttamissuunnitelma, jota toteutettiin yli viiden vuoden ajan, muodostui lähinnä huomattavista ministeriökohtaisista menoleikkauksista sekä palkkojen jäädyttämisestä ja hyvinvointimenojen supistamisesta. Tärkeimmät ilmoitetut verotukseen liittyvät toimenpiteet olivat yleisen alv-kannan korottaminen, pankkiveron käyttöönotto ja korottaminen, sosiaaliturvamaksujen korottaminen, yritysveroasteen alentaminen, ansiotuloveroon tehtävän perusvähennyksen korottaminen, alkoholiveron alentaminen ja veronkierron torjuntaan tähtäävät toimenpiteet. Budjettivuodesta 2012–2013 alkaen alijäämää supistivat myös Englannin keskuspankin osinkojen siirrot Asset Purchase Facility -rahaston välityksellä. Vakauttamistoimien tuloksena nimellinen alijäämä suhteessa BKT:hen supistui vuosittain: 7,7 prosenttiin budjettivuonna 2011–2012, 7,6 prosenttiin budjettivuonna 2012–2013, 5,9 prosenttiin budjettivuonna 2013–2014 ja 5,2 prosenttiin budjettivuonna 2014–2015. Rakenteellinen alijäämä oli suhteessa BKT:hen 7,0 prosenttia budjettivuonna 2010–2011, 5,9 prosenttia budjettivuosina 2011–2012 ja 2012–2013, 4,6 prosenttia budjettivuonna 2013–2014 ja 4,7 prosenttia budjettivuonna 2014–2015.

               –Rakenteellisten toimien vuotuinen keskiarvo oli 0,7 prosenttia suhteessa BKT:hen budjettivuodesta 2010–2011 budjettivuoteen 2014–2015. Kun tehdään korjaus, jossa otetaan huomioon tämänhetkisen ennusteen ja neuvoston 2 päivänä joulukuuta 2009 antaman suosituksen taustalla olevan ennusteen välillä tehtyjen potentiaalisen tuotannon kasvun tarkistusten vaikutus sekä tavanomaisten joustojen perusteella oletetusta kehityksestä poikkeavan tulokehityksen vaikutus, keskimääräisten vuotuisten rakenteellisten sopeutustoimien vaikutukseksi arvioidaan kyseisellä ajanjaksolla 1,1 prosenttia suhteessa BKT:hen, mikä on vähemmän kuin neuvoston suosituksen mukainen finanssipoliittisten toimien vuotuinen keskiarvo, joka oli 1¾ prosenttia suhteessa BKT:hen.

               –Vuoden 2009 budjetin valmisteluraportin ja syyskuun 2014 lausuman välisenä aikana hyväksyttyjen päätösperäisten vakauttamistoimien arvioitu yhteisvaikutus oli budjettivuosien 2010–2011 ja 2014–2015 välisenä aikana noin 3,5 prosenttia suhteessa BKT:hen.

               –Julkinen bruttovelka kasvoi liiallista alijäämää koskevan menettelyn aikana niin, että se oli 88,4 prosenttia suhteessa BKT:hen budjettivuonna 2014–2015. Velkasuhteen heikkeneminen johtui pääasiassa julkisen sektorin alijäämästä, mutta myös rahoitussektorin toimenpiteistä.

               (9)Tämän perusteella voidaan päätellä, että hyväksytystä ja edelleen toteutettavasta vakauttamisohjelmasta huolimatta Yhdistynyt kuningaskunta ei ole poistanut liiallista alijäämää budjettivuoteen 2014–2015 mennessä. Yhdistynyt kuningaskunta ei ole myöskään noudattanut neuvoston 2 päivänä joulukuuta 2009 suosittamaa finanssipoliittisten toimien vuotuista keskiarvoa, joka oli 1¾ prosenttia suhteessa BKT:hen. Kokonaistilanteen arvioinnin perusteella Yhdistynyt kuningaskunta ei ole toteuttanut riittäviä toimia 2 päivänä joulukuuta 2009 annetun, SEUT-sopimuksen 126 artiklan 2 kohdan mukaisen neuvoston suosituksen perusteella,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Yhdistynyt kuningaskunta ei ole toteuttanut tuloksellisia toimia 2 päivänä joulukuuta 2009 annetun, SEUT-sopimuksen 126 artiklan 7 kohdan mukaisen neuvoston suosituksen perusteella.

               2 artikla

               Tämä päätös on osoitettu Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneelle kuningaskunnalle.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)
                  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 6.

                     (2)
                  Kaikki asiakirjat, jotka liittyvät Yhdistyneen kuningaskunnan liiallista alijäämää koskevaan menettelyyn, ovat saatavilla osoitteessa

                     http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/deficit/countries/uk_en.htm


               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 27.7.2016
            COM(2016) 520 final
            Suositus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            Portugalille esitettävästä vaatimuksesta toteuttaa liiallisen alijäämän tilanteen korjaamiseksi tarpeellisina pidettäviä alijäämää pienentäviä toimenpiteitä
            {SWD(2016) 264 final}

               Suositus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               Portugalille esitettävästä vaatimuksesta toteuttaa liiallisen alijäämän tilanteen korjaamiseksi tarpeellisina pidettäviä alijäämää pienentäviä toimenpiteitä

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 126 artiklan 9 kohdan,

               ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 126 artiklan mukaan jäsenvaltioiden on vältettävä liiallisia julkisen talouden alijäämiä.

               (2)Vakaus- ja kasvusopimuksen tavoitteena on terve julkinen talous, jolla pyritään vahvistamaan hintavakauden edellytyksiä ja saavuttamaan uusien työpaikkojen syntyä edistävä vahva ja kestävä kasvu. Vakaus- ja kasvusopimukseen sisältyy liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn täytäntöönpanon nopeuttamisesta ja selkeyttämisestä 7 päivänä heinäkuuta 1997 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1467/97
                  1
               , joka on annettu edistämään julkisen talouden liiallisten alijäämien pikaista korjaamista.

               (3)Neuvosto päätti 2 päivänä joulukuuta 2009 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 104 artiklan 6 kohdan nojalla, että Portugalissa on liiallinen alijäämä, ja antoi perustamissopimuksen 104 artiklan 7 kohdan ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1467/97 3 artiklan nojalla suosituksen, jonka mukaan liiallinen alijäämä olisi korjattava viimeistään vuonna 2013. Neuvosto myönsi Portugalille rahoitustukea sen jälkeen, kun maan viranomaiset olivat pyytäneet rahoitustukea Euroopan unionilta, euroa valuuttanaan käyttäviltä jäsenvaltioilta ja Kansainväliseltä valuuttarahastolta (IMF)
                  2
               . Komissio ja Portugalin viranomaiset allekirjoittivat 17 päivänä joulukuuta 2011 erityisiä talouspoliittisia ehtoja koskevan yhteisymmärryspöytäkirjan, jäljempänä ’yhteisymmärryspöytäkirja’. Neuvosto on sen jälkeen antanut Portugalille SEUT-sopimuksen 126 artiklan 7 kohdan nojalla kaksi uutta suositusta (9 päivänä lokakuuta 2012 ja 21 päivänä kesäkuuta 2013), joista ensimmäisessä määräaikaa liiallisen alijäämän korjaamiselle pidennettiin vuoteen 2014 ja toisessa vuoteen 2015. Molemmissa suosituksissa neuvosto katsoi, että Portugali oli toteuttanut tuloksellisia toimia, mutta odottamattomat taloudelliset tapahtumat olivat vaikuttaneet erityisen epäsuotuisasti julkiseen talouteen
                  3
               .

               (4)Neuvosto päätti SEUT-sopimuksen 126 artiklan 8 kohdan määräysten mukaisesti 12 päivänä heinäkuuta 2016, että neuvoston 21 päivänä kesäkuuta 2013 antama suositus ei mainitussa suosituksessa asetetussa määräajassa johtanut tuloksellisten toimien toteuttamiseen Portugalissa.

               (5)Jos asetuksen (EY) N:o 479/2009 nojalla annetut seurantatiedot osoittavat, että osallistuva jäsenvaltio ei ole korjannut liiallista alijäämäänsä määräajassa, joka on asetettu SEUT-sopimuksen 126 artiklan 7 kohdan nojalla annetuissa suosituksissa, neuvoston olisi tehtävä välittömästi päätös 126 artiklan 9 kohdan nojalla.

               (6)Komission kevään 2016 talousennusteessa Portugalin talouden odotetaan hieman elpyvän. Vuonna 2016 reaalisen BKT:n ennustetaan kasvavan 1,5 prosenttia kuten vuonna 2015, mikä johtuu pääasiassa kotimaisesta kysynnästä makrotalouden epätasapainojen pysyessä edelleen suurina. Yksityisen kulutuksen odotetaan menettävän vauhtiaan vuonna 2016, mikä johtuu välillisten verojen korottamisesta ja energianhintainflaation hienoisesta kiihtymisestä. Kestokulutushyödykkeiden kulutuksen vahva elpyminen vuoden 2015 ensimmäisellä puoliskolla ei ennusteiden mukaan jatku keskipitkällä aikavälillä, sillä korkeana jatkuvan työttömyyden ja velkatason ennustetaan lisäävän kotitalouksien säästöpaineita. Yritysten investoinnit hidastuivat huomattavasti jo vuoden 2015 jälkipuoliskolla, eikä niiden odoteta palaavan lähiaikoina aikaisemmalle kasvuasteelle huolimatta suhteellisen korkeasta kapasiteetin käyttöasteesta. Kokonaisinvestointien odotetaan vauhdittuvan jonkin verran vuonna 2017 EU:n rakennerahastojen ja kohentuneiden rahoitusehtojen tuella. Viennin ennustetaan kasvavan ulkomaisen kysynnän kasvun myötä, mutta tuonnin odotetaan edelleen olevan vientiä voimakkaampaa. Tämän seurauksena nettokaupan vaikutuksen BKT:n kasvuun ennustetaan pysyvän hieman negatiivisena mutta kuitenkin huomattavasti vuotta 2015 vähäisempänä. YKHI-inflaation odotetaan kasvavan 0,7 prosenttiin vuonna 2016, mikä johtuu pääasiassa välillisten verojen korotuksista. Vaikka näkymiin kohdistuvat riskit ovat kasvaneet kevään talousennusteen julkaisemisen jälkeen, tiedot vuoden 2016 ensimmäiseltä neljännekseltä ja toisen neljänneksen alustavat tiedot vahvistavat talousennusteen näkymät loppuvuoden osalta.

               (7)Komission kevään 2016 talousennusteen mukaan julkisen talouden alijäämän odotetaan supistuvan 2,7 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2016. Maaliskuun 31 päivänä 2016 voimaan tulleessa vuoden 2016 talousarviossa alijäämätavoitteeksi on asetettu 2,2 prosenttia suhteessa BKT:hen, ja tavoite vahvistettiin vuoden 2016 vakausohjelmassa. Hallituksen tavoitteen ja komission ennusteen välinen ero johtuu komission vähemmän optimistisesta makrotalouden skenaariosta, joka johtaa pienempiin verotuloihin ja suurempiin sosiaalimenoihin, ja komission varovaisemmista arvioista, jotka koskevat tiettyjen vakauttamistoimenpiteiden tuottoja, erityisesti välituotekäytön ja muiden juoksevien menojen suunniteltuja säästöjä. Komission kevään 2016 talousennusteen mukaan julkisen talouden alijäämän ennustetaan supistuvan 2,3 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2017. Ennustettu parannus perustuu suurelta osin alijäämää supistavaan kertaluonteiseen toimenpiteeseen, joka liittyy vapautuviin Banco Privado Português (BPP) -pankin pankkitakauksiin ja jonka arvo on noin ¼ prosenttia suhteessa BKT:hen. Kun tämä kertaluonteinen talousarviovaikutus otetaan huomioon, alijäämän ennustetaan olevan 2,6 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2017. Vuoden 2016 talousarviossa ja vuoden 2016 vakausohjelmassa esitettyjen toimenpiteiden tuottoja koskevan komission arvion perusteella rakenteellisen alijäämän odotetaan komission kevään 2016 talousennusteessa kasvavan ¼ prosenttia suhteessa BKT:hen vuosittain vuosina 2016 ja 2017.

               (8)Julkisen talouden bruttovelka suhteessa BKT:hen on pysynyt pitkälti vakaana vuosina 2013–2015, ja se oli 129,2 prosenttia vuonna 2013, 130,2 prosenttia vuonna 2014 ja 129,0 prosenttia vuonna 2015. Kun otetaan huomioon merkittävät velkaa vähentävät velkakannan korjauserät vuonna 2016 ja jatkuneet perusylijäämät, komission kevään 2016 talousennusteessa velkasuhteen arvioidaan supistuvan 126 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2016 ja 124,5 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2017. Portugalilla ei vaikuta olevan huomattavia julkisen talouden rahoituspaineen riskejä lyhyellä aikavälillä, mutta lyhyen aikavälin haasteita ei kuitenkaan voida sulkea pois (ne johtuvat julkisesta brutto- ja nettovelasta, bruttorahoitustarpeesta, ulkomaisesta nettovarallisuusasemasta ja järjestämättömien lainojen osuuden tai pankkijärjestelmän yleisten pääomatarpeiden suuruudesta ja muutoksista). Keskipitkällä aikavälillä riskit vaikuttavat kuitenkin merkittäviltä, kun otetaan huomioon suuri velkakanta ja velkasuhteen suuri herkkyys mahdolliselle korkojen nousulle ja negatiivisille nimelliskasvun häiriöille. Pitkällä aikavälillä kestävyysriskit näyttävät vähäisiltä aiemmin toteutettujen eläkeuudistusten vuoksi, kunhan riittävä rakenteellinen perusjäämä säilytetään johdonmukaisesti
                  4
               .

               (9)Vuoden 2016 talousarviossa toteutettujen finanssipoliittisten toimenpiteiden odotetaan supistavan julkisen talouden alijäämän alle 3 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2016 Komission kevään 2016 talousennusteen mukaan turvamarginaali perussopimuksessa määrättyyn viitearvoon on kuitenkin pieni. Kun otetaan huomioon kokonaistalouden ja julkisen talouden kehitykseen liittyvät merkittävät epävarmuustekijät, korjausvuodeksi suositeltavat julkisen talouden tavoitteet olisi asetettava selvästi alle SEUT-sopimuksen viitearvon, joka on 3 prosenttia suhteessa BKT:hen, jotta varmistetaan liiallisen alijäämän tilanteen kestävä korjaaminen vaaditussa määräajassa.

               (10)Asetuksen (EY) N:o 1467/97 5 artiklan mukaan SEUT-sopimuksen 126 artiklan 9 kohdan nojalla annettavassa neuvoston päätöksessä, jossa vaaditaan toteuttamaan alijäämää pienentäviä toimenpiteitä, neuvosto pyytää kyseistä jäsenvaltiota saavuttamaan vuotuiset julkisen talouden tavoitteet, jotka vaatimuksen perustana olevan ennusteen mukaan johtavat suhdannekorjatun rahoitusaseman, kertaluonteiset ja väliaikaiset toimenpiteet pois lukien, vuotuiseen vähimmäisparannukseen, jonka vertailuarvona on vähintään 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen. Koska kyseinen neuvoston päätös annetaan vuoden loppupuolella ja ottaen huomioon komission kevään talousennusteessaan esittämät arviot, olisi perusteltua vaatia, että rahoitusasema pysyy muuttumattomana vuonna 2016, jotta muodostetaan riittävä turvamarginaali liiallisen alijäämän korjaamiselle kestävällä tavalla.

               (11)Sen vuoksi uskottava ja kestävä sopeutusura edellyttäisi, että Portugali saavuttaa julkisen talouden alijäämän, joka on 2,5 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2016, mikä vastaa muuttumatonta rakenteellista rahoitusasemaa suhteessa vuoteen 2015. Näissä julkisen talouden tavoitteissa otetaan huomioon tarve tasapainottaa kerrannaisvaikutuksia, joita vakauttamistoimenpiteiden vaikutus talouden toimeliaisuuteen aiheuttaa taloudelle laajemmin.

               (12)Ehdotetun sopeutusuran mukainen alijäämätavoite ei sisällä vuoden 2016 jälkipuoliskolla mahdollisesti toteutettavien pankkien tukitoimenpiteiden mahdollista välitöntä vaikutusta julkiseen talouteen. Tämä johtuu suuresta epävarmuudesta, joka liittyy näiden toimenpiteiden tehokkaaseen toteuttamiseen ja tilastointiin ja näin ollen myös mahdolliseen vaikutukseen, joka niillä on alijäämään ja velkaan. Mahdollisilla pankkisektorin tukitoimenpiteillä olisi pyrittävä rajoittamaan julkiseen talouteen kohdistuva vaikutus mahdollisimman pieneksi velkakestävyyden varmistamiseksi.

               (13)Ehdotetun sopeutusuran mukaisten julkisen talouden tavoitteiden saavuttamiseksi on tarpeen toteuttaa uusia vakauttamistoimenpiteitä, joiden arvioitu vaikutus on 0,25 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2016, sillä komission kevään 2016 talousennusteen mukaan rakenteellinen rahoitusasema heikkenee. Erityisesti Portugalin on toteutettava vuoden 2016 talousarvioon sisältyvät toimenpiteet sekä tavaroiden ja palvelujen julkisten hankintojen aiheuttamien menojen valvontamekanismi, jota korostetaan tällä hetkellä vuoden 2016 vakausohjelmassa. Näitä säästöjä olisi täydennettävä muilla rakenteellisilla toimenpiteillä, jotka voisivat keskittyä tulopuoleen ja joiden tavoitteena olisi lisätä välillisen verotuksen tuottoa laajentamalla veropohjaa ja vähentämällä verotukia. Yhtenä keinona saavuttaa tämä tavoite voisi olla se, että mukautetaan alennettujen alv-kantojen edelleen laajaa käyttöä.

               (14)Lisäksi Portugalin olisi vahvistettava rakenneuudistuksia, joilla parannetaan kilpailukykyä ja pitkän aikavälin kestävää kasvua, niiden neuvoston suositusten mukaisesti, joita Portugalille on osoitettu talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson yhteydessä ja jotka koskevat erityisesti sen liiallisen makrotalouden epätasapainon korjaamista. Erityisesti uudet finanssipoliittiset rakennetoimenpiteet ovat tarpeen, jotta voidaan lisätä Portugalin julkisen talouden häiriönsietokykyä. Julkisen talouden kehystä koskevan tarkistetun lain ja sitoumusten valvontaa koskevan lain oikea-aikainen ja tiukka täytäntöönpano sekä veronkannon ja menojen valvonnan lisäparannukset voivat edistää merkittävästi terveen julkisen talouden rahoitusaseman saavuttamista ja ylläpitämistä. Portugalin olisi esitettävä selkeä aikataulu ja toteutettava toimenpiteet, joilla hoidetaan maksurästit kokonaisuudessaan ja parannetaan terveydenhuoltojärjestelmän tehokkuutta, vähennetään eläkejärjestelmän riippuvuutta talousarviosta tehtävistä varainsiirroista ja varmistetaan valtionyhtiöiden uudelleenjärjestelystä saatavat julkisen talouden säästöt.

               (15)SEUT-sopimuksen 126 artiklan 9 kohdan mukaan neuvosto voi pyytää kyseisen artiklan mukaisen vaatimuksen esittämistä koskevan päätöksensä yhteydessä kyseistä jäsenvaltiota antamaan tietyn aikataulun mukaisesti kertomuksia mukauttamispyrkimyksistään. Asetuksen (EY) N:o 1467/97 5 artiklan 1a kohdan mukaan tässä jäsenvaltion laatimassa selvityksessä olisi esitettävä julkisia menoja ja tuloja koskevat tavoitteet ja täsmennettävä sekä meno- että tulopuolen finanssipoliittiset toimenpiteet ja tiedot erityisten neuvoston päätösten perusteella toteutettavista toimista. Jotta tähän vaatimukseen sisältyvien suositusten määräajan ja liiallisen alijäämän korjaamiseksi asetetun määräajan noudattamisen valvonta olisi helpompaa, Portugalia pyydetään esittämään tällainen selvitys ennen 15 päivää lokakuuta 2016 samanaikaisesti vuoden 2017 alustavan talousarviosuunnitelman kanssa.

               (16)Samaan määräaikaan mennessä Portugalin olisi myös esitettävä talouskumppanuusohjelma 21 päivänä toukokuuta 2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 473/2013 9 artiklan 1 kohdan ja 17 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Talouskumppanuusohjelmassa olisi kuvattava jäsenvaltion kansallisen uudistusohjelman ja vakausohjelman jatkoksi politiikkatoimenpiteet ja rakenneuudistukset, jotka ovat tarpeen liiallisen alijäämän korjaamiseksi tehokkaasti ja pysyvästi, ja jossa on otettu täysimääräisesti huomioon neuvoston suositukset, jotka koskevat talous- ja työllisyyspolitiikkojen yhdennettyjen suuntaviivojen täytäntöönpanoa.

               (17)Portugalin olisi myös annettava asetuksen (EU) N:o 473/2013 10 artiklan mukaisesti komissiolle ja talous- ja rahoituskomitealle selvitys komission delegoidussa asetuksessa (EU) N:o 877/2013 säädettyjä vaatimuksia noudattaen. Selvitys olisi toimitettava ensimmäisen kerran viimeistään 15 päivänä tammikuuta 2017 ja sen jälkeen kolmen kuukauden välein,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               1.Portugalin on lopetettava nykyinen julkisen talouden liiallisen alijäämän tilanne viimeistään vuonna 2016.

               2.Portugalin on supistettava julkisen talouden alijäämä 2,5 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2016. Tässä tavoitteessa ei oteta huomioon mahdollisen pankkituen suoraa vaikutusta. Tämä julkisen talouden alijäämän parantuminen vastaa komission kevään 2016 talousennusteen mukaista rakenteellisen rahoitusaseman pysymistä muuttumattomana vuoteen 2015 verrattuna. Portugalin on myös käytettävä kaikki satunnaistuotot nopeuttamaan alijäämän ja velan supistamista.

               3.Niiden säästöjen lisäksi, jotka on jo otettu huomioon komission kevään 2016 talousennusteessa, Portugalin on hyväksyttävä ja toteutettava kokonaisuudessaan vakauttamistoimenpiteet, jotka vastaavat 0,25 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2016. Erityisesti Portugalin on toteutettava kokonaisuudessaan vuoden 2016 talousarvioon sisältyvät vakauttamistoimenpiteet, mukaan lukien tavaroiden ja palvelujen julkisista hankinnoista aiheutuvien menojen lisävalvonta, jota korostetaan vakausohjelmassa. Portugalin on täydennettävä kyseisiä säästöjä rakenteellisilla lisätoimenpiteillä saavuttaakseen suositellun rakenteellisen sopeutuksen.

               4.Portugalin on oltava valmis hyväksymään uusia toimenpiteitä, jos julkisen talouden suunnitelmiin liittyvät riskit toteutuvat. Julkisen talouden rahoitusaseman pysyvä paraneminen on varmistettava julkisen talouden vakauttamistoimenpiteillä kasvua edistävällä tavalla.

               5.Jotta varmistetaan julkinen talouden kestävä paraneminen, Portugalin on pantava tiukasti täytäntöön julkisen talouden kehystä koskeva laki ja sitoumusten valvontaa koskeva laki sekä parannettava edelleen veronkantoa ja menojen valvontaa. Portugalin on esitettävä selkeä aikataulu ja toteutettava toimenpiteet, joilla hoidetaan maksurästit kokonaisuudessaan ja parannetaan terveydenhuoltojärjestelmän tehokkuutta, vähennetään eläkejärjestelmän riippuvuutta talousarviosta tehtävistä varainsiirroista ja varmistetaan valtionyhtiöiden uudelleenjärjestelystä saatavat julkisen talouden säästöt.

               2 artikla

               6.Neuvosto vahvistaa 15 päivän lokakuuta 2016 määräajaksi, johon mennessä Portugalin on toteutettava tuloksellisia toimia ja esitettävä selvitys neuvostolle ja komissiolle neuvoston vaatimuksen perusteella toteutetuista toimista. Tässä selvityksessä on esitettävä julkisia menoja ja tuloja koskevat tavoitteet ja täsmennettävä meno- että tulopuolen harkinnanvaraiset toimenpiteet sekä esitettävä tiedot 1 artiklan 5 kohdan mukaisesti toteutettavista toimista.

               3 artikla

               Tämä päätös on osoitettu Portugalin tasavallalle.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)
                  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 6.

                     (2)
                  Neuvoston täytäntöönpanopäätös 2011/344/EU, annettu 30 päivänä toukokuuta 2011, unionin Portugalille myöntämästä rahoitustuesta, EUVL L 159, 17.6.2011, s. 88.

                     (3)
                  Kaikki asiakirjat, jotka liittyvät Portugalin liiallista alijäämää koskevaan menettelyyn, ovat osoitteessa

                     http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/deficit/countries/portugal_en.htm

                     (4)
                  Euroopan komissio (2016), julkisen talouden kestävyyttä koskeva kertomus 2015 (Fiscal Sustainability Report 2015, European Economy, Institutional Paper 018).