Tärkeä oikeudellinen huomautus

|

52005SC0440

Suositus neuvoston lausunto 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 3 kohdan mukainen Kreikan tarkistetusta vakausohjelmasta vuosiksi 2004–2007  /* SEK/2005/0440 lopull. */

	Bryssel 6.4.2005SEK(2005) 440 lopullinenSuositusNEUVOSTON LAUSUNTO7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 3 kohdan mukainenKreikan tarkistetusta vakausohjelmasta vuosiksi 2004–2007(komission esittämä)  PERUSTELUTJulkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1466/97[1] säädetään, että yhtenäisvaluuttaan osallistuvien eli yhteisen rahan käyttöön ottaneiden jäsenvaltioiden on esitettävä neuvostolle ja komissiolle vakausohjelmat. Neuvoston on tutkittava asetuksen 5 artiklan mukaisesti kukin vakausohjelma komission ja EY:n perustamissopimuksen 114 artiklassa määrätyn komitean (talous- ja rahoituskomitean) laatimien arvioiden perusteella. Komission suosituksen perusteella ja talous- ja rahoituskomiteaa kuultuaan neuvosto antaa ohjelmaa tarkasteltuaan siitä lausunnon. Asetuksen mukaan jäsenvaltioiden on toimitettava vuosittain tarkistetut lähentymisohjelmat, jotka neuvosto voi tutkia samaa menettelyä noudattaen.Koska Kreikan julkisen talouden alijäämä oli 3,2 prosenttia suhteessa BKT:hen ja velkasuhde 103,0 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2003, neuvosto päätti 5 päivänä heinäkuuta 2004, että Kreikan julkisen talouden alijäämä oli liiallinen, ja suositteli, että liiallinen alijäämä korjattaisiin vuoteen 2005 mennessä. Neuvosto päätti 18 päivänä tammikuuta 2005, ettei Kreikka ollut ryhtynyt tehokkaisiin toimiin kyseisten suositusten noudattamiseksi. Neuvosto päätti 17 päivänä helmikuuta 2005 komissio suosituksesta ja EY:n perustamissopimuksen 104 artiklan 9 kohdan mukaisesti kehottaa Kreikkaa ryhtymään toimiin alijäämän supistamiseksi alle 3 prosentin viitearvon suhteessa BKT:hen vuoteen 2006 mennessä. Kreikan viranomaiset velvoitettiin samoin tunnistamaan ja valvomaan muita velan määrään vaikuttavia tekijöitä kuin nettoluotonottoa sekä parantamaan julkisen talouden tietojen keruuta ja käsittelyä.Kreikka toimitti 19 päivänä kesäkuuta 2000 ensimmäisen vakausohjelmansa, joka kattoi vuodet 2000–2004. Neuvosto antoi ohjelmasta lausunnon 12 päivänä helmikuuta 2001. Ohjelmasta on esitetty tarkistettu versio tämän jälkeen vuosittain. Kreikka esitti 17 päivänä joulukuuta 2004 tarkistetun vakausohjelmansa, joka kattaa ajanjakson 2004–2007. Komissio ei antanut lausuntoa tarkistuksesta. Korjattu vakausohjelman tarkistus toimitettiin 21 päivänä maaliskuuta 2005. Finanssipoliittinen toimenpidepaketti, johon sisältyy lisätoimia, julkistettiin 29 päivänä maaliskuuta. Komission yksiköt ovat laatineet tarkistuksesta teknisen arvion, joka perustuu komission yksiköiden kevään 2005 talousennusteisiin, käytännesääntöihin[2] tuotantopotentiaalia ja suhdannekorjattuja rahoitusasemia koskevien arvioiden muodostamisessa käytettyihin yleisesti hyväksyttyihin menetelmiin, talouspolitiikan laajoissa suuntaviivoissa vuosiksi 2003–2005 annettuihin suosituksiin sekä periaatteisiin, jotka määritetään finanssipolitiikan koordinoinnin tehostamisesta 27 päivänä marraskuuta 2002 annetussa komission tiedonannossa neuvostolle ja Euroopan parlamentille[3]. Arvioinnin tuloksena voidaan todeta seuraavaa:-  Kreikan vuotta 2004 koskeva korjattu vakausohjelman tarkistus toimitettiin 21 päivänä maaliskuuta 2005. Se kattaa vuodet 2004–2007. Ohjelman tavoitteissa otetaan huomioon hallituksen 29 päivänä maaliskuuta julkistaman finanssipoliittisen toimenpidepaketin talousarviovaikutukset, joiden tarkoituksena on tukea korjatun ohjelman toteuttamista. Samoin sitoudutaan saavuttamaan alle 3 prosentin alijäämä suhteessa BKT:hen vuoden 2006 talousarvioesityksessä. Ohjelma noudattaa osittain vakaus- ja lähentymisohjelmien sisältöä ja muotoa koskevien käytännesääntöjen tietovaatimuksia. Ohjelma ei sisällä yksityiskohtaista tietoa toimista, jotka liittyvät vuoden 2007 tavoitteisiin. Hintojen kehitystä kuvaamaan on käytetty yksityisten kulutusmenojen deflaattoria eikä yhdenmukaistettua kuluttajahintaindeksiä. Perustavanlaatuisten ulkoisten oletusten yhteydessä ohjelmassa ei esitetä tietoa BKT:n kasvusta muualla kuin EU:ssa eikä tässä yhteydessä merkityksellisten ulkomaan markkinoiden kasvuvauhdista käytännesäännöissä edellytetyllä tavalla.-  Ohjelmassa esitetään kolme erilaista makrotalouden skenaariota. Niin kutsuttu perusskenaario on pääosin yhdenmukainen vuoden 2005 talousarviossa esitettyjen makrotalouden kehysten kanssa. Siinä esitetään optimistinen arvio Kreikan talouden kyvystä pitää yllä vuonna 2004 saavutettu kasvuvauhti voimakkaan kotimaan kysynnän ansiosta. Skenaarion voidaankin katsoa jäävän selkeästi nykyisen ennustemarginaalin ulkopuolelle. Toisessa, vähemmän optimistisessa skenaariossa, joka vastaa jo vanhentunutta komission yksiköiden syksyn 2004 ennustetta, esitetään, että BKT kasvaa 3,3 prosenttia ohjelmakauden aikana. Kolmannen skenaarion mukaan kokonaistuotannon ennustetaan kasvavan 2,9 prosenttia vuonna 2005. Vuosina 2006 ja 2007 kasvun ennustetaan kiihtyvän vain hiukan ja saavuttavan 3 prosenttia. Kasvu noudattelee pääosin komission yksiköiden kevään 2005 ennustetta. Viimeisimpien käytössä olevien tietojen mukaan kyseinen kolmas skenaario vaikuttaisi kaikkein realistisimmalta. Sitä tulisikin käyttää lähtökohtana ohjelmaa arvioitaessa. Skenaariossa arvioidaan potentiaalisen tuotannon kasvun hidastuvan vähitellen ohjelmakauden aikana vuoden 2005 arviolta 3,3 prosentista vuoden 2007 3 prosenttiin. Kehitys on pääosin yhdenmukaista komission yksiköiden kevään 2005 ennusteessa esitettyjen arvioiden kanssa. Peruskasvun hidastumisen arvioidaan pohjautuvan tuotannontekijöiden kokonaistuottavuuteen. Vuoden 2004 huomattavan positiivisen tuotantokuilun odotetaan supistuvan hieman vuoteen 2007 mennessä.-  Maaliskuussa 2005 neuvoston asetuksen (EY) N:o 3605/93 mukaisesti ilmoitettujen alijäämän ja velan määrän (jäljempänä liiallisia alijäämiä koskeva ilmoitus) perusteella voidaan arvioida, että julkisen talouden rahoitusasema oli 6,1 prosenttia alijäämäinen suhteessa BKT:hen (EKT95-määritelmän mukaan 6,0 prosenttia suhteessa BKT:hen, kun lukuun ei sisällytetty swap-sopimuksiin perustuvia varoja). Alijäämä on siis 0,8 prosenttiyksikköä korkeampi kuin Kreikan hallituksen syyskuun 2004 liiallisia alijäämiä koskevan ilmoituksen yhteydessä esittämä 5,3 prosenttia suhteessa BKT:hen. Maaliskuun 2005 liiallisia alijäämiä koskeva ilmoitus paljasti lisää tavoitteista lipsumista. Syyskuun 2004 liiallista alijäämää koskevan ilmoituksen sisältämien tapausten lisäksi muun muassa korkomenot olivat 0,3 prosenttiyksikköä korkeammat suhteessa BKT:hen. Myös verotulot laskivat ja menot ylittyivät puolen prosenttiyksikön arvosta suhteessa BKT:hen. Eurostat ei vahvistanut 18 päivänä maaliskuuta 2004 Kreikan alijäämälukuja, koska Kreikan ja EU:n talousarvion välisten varainsiirtojen kirjaamisessa esiintyi epätäsmällisyyksiä. Eurostat huomautti myös, etteivät viime vuosien terveydenhuoltoon ja olympialaisiin liittyvät menot ole vielä lopullisia. Tämän vuoksi hallituksen alijäämälukuja vuodelle 2004 ja sitä aiemmille vuosille joudutaan mahdollisesti tarkistamaan ylöspäin.-  Ohjelman arvioinnissa käytetyssä viiteskenaariossa asetetaan tavoitteeksi julkisen talouden alijäämän supistaminen 3,6 prosenttiyksiköllä ohjelmakauden aikana, jolloin vuoden 2004 6,1 prosenttia suhteessa BKT:hen laskisi vuoteen 2007 mennessä 2,4 prosenttiin. Julkisen talouden sopeuttaminen on etupainotteista ja keskittyy vuoteen 2005, kuten myös vuoteen 2006, vaikkakin vähemmässä määrin. Vuonna 2007 sopeuttaminen on kuitenkin ainoastaan 0,5 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen. Strategialla pyritään supistamaan alijäämä alle 3 prosentin viitearvon suhteessa BKT:hen vuoteen 2006 mennessä, kuten neuvosto on EY:n perustamissopimuksen 104 artiklan 9 kohdan mukaisesti päättänyt. Tavoitteet saavuttaakseen ohjelma tukeutuu joukkoon tuloja lisääviä toimia sekä menoleikkauksia, jotka johtavat kaikella todennäköisyydellä perusylijäämien kasvuun. Perusjäämän odotetaan kasvavan vuoden 2004 0,4 prosentin alijäämästä aina 1,8 prosentin ylijäämään suhteessa BKT:hen vuonna 2005. Ohjelmakauden lopussa sen odotetaan kasvavan 3,3 prosenttiin suhteessa BKT:hen. Kun tarkastellaan suhdannekorjattuja lukuja, jotka perustuvat komission yksiköiden tekemiin, yleisesti hyväksyttyihin menetelmiin pohjautuviin laskelmiin, alijäämä supistuu vuoden 2004 7,0 prosentista suhteessa BKT:hen 4,4 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2005. Vuonna 2006 vastaava luku tulee olemaan 3,5 prosenttia ja vuonna 2007 3 prosenttia suhteessa BKT:hen.-  Viiteskenaarion alijäämätavoitteet ovat alhaisempia kuin komission yksiköiden kevään 2005 ennusteessa esittämät, jolloin alijäämän ennustettiin olevan 4,5 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2005 ja 4,4 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2006. Huomattava osa erotuksesta selittyy vuonna 2005 toteutettavien ylimääräisten finanssipoliittisten toimenpiteiden talousarviovaikutuksilla vuonna 2005 ja vuonna 2006. Kyseistä toimenpiteistä ilmoitettiin komission ennusteelle asetetun määräajan jälkeen, ja niiden vaikutus on vuonna 2005 noin 0,5 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen ja vuonna 2006 0,9 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen. Lisäksi vuoden 2005 ja sitä seuraavien vuosien julkisen talouden näkymiin liittyy riskejä niin tulo- kuin menopuolella. Erityisesti sosiaaliturvamaksujen kehityksen ennusteet vaikuttavat korkeahkoilta, kun taas julkisten reaalimenojen, erityisesti terveydenhuoltomenojen ja julkisen sektorin palkkojen ennusteet vaikuttavat liian alhaisilta. Niinpä Kreikan viranomaisten pitää mahdollisesti ryhtyä 29 päivänä maaliskuuta julkistamansa sitoumuksen mukaisesti vuodelle 2005 julkistettujen toimenpiteiden lisäksi vuonna 2006 vielä muihin toimenpiteisiin, jotta maan alijäämä alittaisi 3 prosentin raja-arvon. Kun ei oteta huomioon suhdannetekijöitä, on komission yksiköiden vuosille 2005 ja 2006 esittämissä ennusteissa annettu alijäämän määräksi yli 5 prosenttia. Alijäämä tulee pysymään yli 3 prosentin suhteessa BKT:hen myös maaliskuussa toteutettujen lisätoimenpiteiden jälkeen. Niinpä ohjelman mukainen finanssipolitiikan viritys ei tarjoa riittävää varmuusmarginaalia varmistamaan, ettei alijäämän viitearvoksi asetettu 3 prosenttia suhteessa BKT:hen ylity tavanomaisissa suhdannevaihteluissa. Se ei myöskään riitä varmistamaan, että vakaus- ja kasvusopimuksessa keskipitkän aikavälin tavoitteeksi asetettu lähellä tasapainoa oleva tai ylijäämäinen julkisen talouden rahoitusasema saavutetaan ohjelmakauden aikana.-  Velkasuhteen arvioidaan laskevan vuoden 2004 110,5 prosentista suhteessa BKT:hen vain vähän, 109,5 prosenttiin vuonna 2005. Vuonna 2006 suhteen arvioidaan olevan 107,2 prosenttia ja vuonna 2007 104,7 prosenttia suhteessa BKT:hen. Tärkeimmät ennustettuun julkisen velan pienenemiseen vaikuttavat tekijät ovat perusylijäämän kasvu ja BKT:n nopea nimelliskasvu. Velkaa lisäävät merkittävät virta-varanto-korjauserät estävät kuitenkin velan pienenemisen nopeutumisen. Kyseisten erien määrä on laskenut vuodesta 2004, mutta niiden odotetaan pysyvän huomattavina suunnitelluista yksityistämisistä huolimatta. Ohjelmassa esitetään yksityiskohtainen selvitys toimista, joihin vuoden 2004 virta-varanto-korjauserät perustuvat. Vaikuttaakin siltä, että virta-varanto-korjauserälähteiden erittelemisessä on edistytty jonkin verran. Ohjelmassa ei kuitenkaan esitetä yksityiskohtaista tietoa vuosille 2005–2007 ennustettujen virta-varanto-korjauserien alkuperästä. Velkasuhteen kehitys ei ehkä ole niin suotuisaa kuin on ennustettu, kun otetaan huomioon edellä mainitut julkisen talouden tavoitteisiin liittyvät riskit.-  Ohjelmassa tarkastellaan hallituksen rakenneuudistusohjelmaa, jonka tavoitteena on julkisten menojen uudelleensuuntaaminen tuottavampiin kohteisiin. Siinä esitellään myös toimia yritysten perustamisvaiheen kustannusten vähentämiseksi ja markkinoiden avaamiseksi entisestään kilpailulle erityisesti verkkotoimialalla. Terveydenhuollon alalla hallitus valmistelee uudistusta, jolla taataan järjestelmän talouden kestävyys ja puututaan joihinkin sen heikkouksiin. Ohjelmassa ei kuitenkaan esitetä yksityiskohtaista tietoa sitä vastaavista toimista, ja niinpä kauaskantoista uudistusta koskevat suunnitelmat ovat vielä hyvin alustavia. Mitä taas tulee menorakenteen uudistamiseen, vuoden 2005 talousarviossa on arvioitu kulutusmenojen vähenevän nimellisesti yli 16 prosentilla. Tämän suuntaiset menoleikkaukset vaikuttavat optimistisilta, koska ne vaikuttavat talousarvion tiettyihin osatekijöihin (palkat, tulonsiirrot), jotka ovat aina olleet varsin immuuneja menovalvonnan toimille.-  Kreikan julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyys näyttää olevan suuressa vaarassa myös väestön ikääntymisestä julkiselle taloudelle aiheutuvien merkittävien kustannusten vuoksi. Ikääntymiseen liittyvien menojen oletettu huomattava kasvaminen viittaa siihen, että on tarpeen esittää julkisten eläkemenojen valvomiseen tähtääviä lisätoimia, kuten suunniteltujen uudistusten määrätietoista läpivientiä. Ohjelmassa esitetty strategia perustuu suurelta osin lakisääteisten eläkeuudistusten toteuttamiseen sekä julkisen talouden vakautustarpeeseen keskipitkällä aikavälillä. Julkisen bruttovelan suhde BKT:hen, jonka oli ennustettu laskevan, on kuitenkin enemmän kuin 100 prosenttia suhteessa BKT:hen koko ohjelmakauden ajan. Vaikka suunniteltu julkisen talouden vakauttaminen toteutuisi ohjelmakauden aikana, syntyy julkisen talouden kestävyyttä haittaava kuilu, mikä puolestaan korostaa tarvetta laajempialaiseen lähestymistapaan julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyden varmistamiseksi. Saavutetut tulokset osoittavat, että yksinomaan julkisen talouden vakauttamiseen perustuva strategia ei vaikuta toteuttamiskelpoiselta.-  Yleisarviona voidaan todeta, että tarkistetussa ohjelmassa esitetty talouspolitiikka on osittain johdonmukaista julkista taloutta koskevien talouspolitiikan laajojen maakohtaisten suuntaviivojen kanssa. Erityisesti on huomattava, ettei ohjelmassa esitetä riittävän tehokkaita toimia lähellä tasapainoa olevan tai ylijäämäisen rahoitusaseman saavuttamiseksi. Suhdannekorjattu alijäämä on laskettu komission yksiköissä viiteskenaarion tiedoista yhteisesti sovittujen menetelmien mukaisesti. Vaikka sen oli odotettu parantuvan vuosittain vähintään 0,5 prosentilla suhteessa BKT:hen, tulee se pysymään koko ohjelmakauden ajan yli 3 prosentissa suhteessa BKT:hen. Komissio on kuitenkin tullut neuvoston Kreikalle 17 päivänä helmikuuta EY:n perustamissopimuksen 104 artiklan 9 kohdan mukaisesti esittämän vaatimuksen puitteissa siihen tulokseen[4], että kyseinen julkista taloutta koskeva strategia on yhdenmukainen neuvoston esittämien suositusten kanssa. Niinpä liiallista alijäämää koskevassa menettelyssä ei ole tarpeen ryhtyä tällä hetkellä lisätoimiin. Neuvoston päätöksessä esitetyn mukaisesti yhdenmukaisuutta kyseisten suositusten kanssa tullaan arvioimaan uudestaan Kreikan viranomaisten lokakuussa esittämän raportin perusteella.-  Edellä esitetyn arvion perusteella Kreikan olisi aiheellista i) toteuttaa tarvittavat pysyvät toimenpiteet liiallisen alijäämän korjaamiseksi viimeistään vuonna 2006; ii) supistaa suhdannekorjattua alijäämää vähintään 0,5 prosentilla suhteessa BKT:hen vuodesta 2007 lähtien ensisijaisesti perusmenojen valvonnalla, joka johtaa lähellä tasapainoa olevaan tai ylijäämäiseen rahoitusasemaan keskipitkällä aikavälillä; iii) tehostaa toimia muiden velan määrään vaikuttavien tekijöiden kuin nettoluotonoton tunnistamiseksi ja valvomiseksi, jotta varmistetaan julkisen bruttovelan supistuminen siten, että viitearvoa lähemmäs päästäisiin nopeammin; iv) valvoa julkisia eläkemenoja ja toteuttaa määrätietoisesti aiotut uudistukset, joilla varmistetaan julkisen talouden kestävyys sekä v) parantaa julkista taloutta koskevien tietojen keruuta ja käsittelyä yhteistyössä Eurostatin kanssa erityisesti tehostamalla mekanismeja, joilla varmistetaan kyseisen tiedon toimittaminen ripeästi ja oikeassa muodossa.Tämän arvion perusteella komissio on hyväksynyt oheisen suosituksen neuvoston lausunnoksi Kreikan korjatusta vakausohjelman tarkistuksesta ja esittää sen edelleen neuvostolle.  SuositusNEUVOSTON LAUSUNTO7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 3 kohdan mukainen Kreikan tarkistetusta vakausohjelmasta vuosiksi 2004–2007EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97[5] ja erityisesti sen 5 artiklan 3 kohdan,ottaa huomioon komission suosituksen,on kuullut talous- ja rahoituskomiteaa,ANTAA SEURAAVAN LAUSUNNON:1.  Neuvosto tarkasteli 12 päivänä huhtikuuta 2005 Kreikan tarkistettua vakausohjelmaa, joka kattaa vuodet 2004–2007. Ohjelma noudattaa osittain vakaus- ja lähentymisohjelmien sisältöä ja muotoa koskevien käytännesääntöjen tietovaatimuksia. Ohjelma ei sisällä yksityiskohtaista tietoa toimista, jotka liittyvät vuoden 2007 tavoitteisiin. Hintojen kehitystä kuvaamaan on käytetty yksityisten kulutusmenojen deflaattoria eikä yhdenmukaistettua kuluttajahintaindeksiä. Perustavanlaatuisten ulkoisten oletusten yhteydessä ohjelmassa ei esitetä tietoa BKT:n kasvusta muualla kuin EU:ssa eikä tässä yhteydessä merkityksellisten ulkomaan markkinoiden kasvuvauhdista käytännesäännöissä edellytetyllä tavalla. Kreikkaa kehotetaankin noudattamaan tietovaatimuksia täysimääräisesti.2.  Ohjelmassa esitetään kolme erilaista makrotalouden skenaariota. Viimeisimpien, komission yksiköiden kevään ennusteeseen sisältyvien tietojen perusteella otetaan ohjelman arvioinnin viitteeksi perusskenaarion sijaan toinen vaihtoehtoinen skenaario, sillä viimeksi mainittu vaikuttaa perustuvan realistisiin makrotaloudellisiin oletuksiin. Ohjelman arviointiin käytetyssä viiteskenaariossa kokonaistuotannon odotetaan kasvavan vuonna 2005 2,9 prosenttia ja kasvun kiihtyvän vuosina 2006 ja 2007 vain hiukan 3 prosenttiin. Potentiaalisen tuotannon kasvun odotetaan hidastuvan vähitellen ohjelmankauden aikana vuoden 2005 arviolta 3,3 prosentista vuoden 2007 3 prosenttiin, ja vuoden 2004 huomattavan positiivisen tuotantokuilun odotetaan supistuvan hieman vuoteen 2007 mennessä.3.  Neuvosto päätti 5 päivänä heinäkuuta 2004, että Kreikan julkisen talouden alijäämä on liiallinen ja suositti, että se korjattaisiin vuoteen 2005 mennessä. Neuvosto päätti 18 päivänä tammikuuta 2005, ettei Kreikka ollut ryhtynyt tehokkaisiin toimiin kyseisten suositusten noudattamiseksi. Neuvosto päätti 17 päivänä helmikuuta 2005 EY:n perustamissopimuksen 104 artiklan 9 kohdan mukaisesti vaatia Kreikkaa ryhtymään toimiin alijäämän supistamiseksi alle 3 prosentin raja-arvon suhteessa BKT:hen vuoteen 2006 mennessä. Kreikan viranomaiset velvoitettiin samoin tunnistamaan ja valvomaan muita velan määrään vaikuttavia tekijöitä kuin nettoluotonottoa sekä parantamaan julkisen talouden tietojen keruuta ja käsittelyä.4.  Maaliskuun 2005 liiallisia alijäämiä koskevan ilmoituksen mukaan vuoden 2004 julkisen talouden rahoitusaseman arvioidaan olleen 6,1 prosenttia alijäämäinen suhteessa BKT:hen. Alijäämä on 0,8 prosenttiyksikköä korkeampi kuin Kreikan hallituksen syksyllä arvioima, syyskuun 2004 liiallisia alijäämiä koskevan ilmoituksen yhteydessä esittämä 5,3 prosenttia suhteessa BKT:hen. Se heijastelee verotulojen laskua entisestään ja menojen ylittymistä puolen prosenttiyksikön arvosta suhteessa BKT:hen. Eurostat päätti olla vahvistamatta 18 maaliskuuta 2005 Kreikan alijäämälukuja, koska Kreikan hallituksen esittämiä alijäämälukuja vuodelle 2004 ja sitä aiemmille vuosille pitäisi mahdollisesti tarkistaa ylöspäin vielä ratkaisemattomien kysymysten vuoksi.5.  Kreikan hallituksen julkisen talouden strategian tavoitteena on alijäämän supistaminen alle 3 prosentin viitearvon suhteessa BKT:hen vuoteen 2006 mennessä, kuten neuvosto on EY:n perustamissopimuksen 104 artiklan 9 kohdan mukaisesti päättänyt. Tällöin hyödynnetään joukkoa tuloja lisääviä toimia sekä menoleikkauksia, jotka johtavat kaikella todennäköisyydellä perusylijäämien kasvuun. Tämän vuoksi Kreikan hallitus on hyväksynyt finanssipoliittisen toimenpidepaketin vuodelle 2005. Se täydentää vuoden 2005 talousarvioon jo sisällytettyjä toimia, joilla on pysyviä vaikutuksia myöhempiin vuosiin. Viiteskenaariossa asetetaan tavoitteeksi julkisen talouden alijäämän supistaminen 3,6 prosenttiyksiköllä ohjelmakauden aikana, jolloin vuoden 2004 6,1 prosenttia suhteessa BKT:hen laskisi vuoteen 2007 mennessä 2,4 prosenttiin. Perusjäämän odotetaan kasvavan huomattavasti vuoden 2004 0,4 prosentin alijäämästä aina 1,8 prosentin ylijäämään suhteessa BKT:hen vuonna 2005. Ohjelmakauden lopussa sen odotetaan kasvavan 3,3 prosenttiin suhteessa BKT:hen.6.  On olemassa vaara, että vuoden 2005 ja sitä seuraavien vuosien julkisen talouden toteutuma on ohjelmassa esitettyä huonompi. Erityisesti sosiaaliturvamaksujen ja julkisten reaalimenojen kehittyminen on saatettu ennakoida suotuisaksi, kun taas suunniteltuja sopeuttamistoimia ei ole eritelty riittävästi varsinkaan ohjelman myöhempien vuosien osalta. Ohjelmassa ei ole myöskään esitetty toimia vuotta 2004 ja sitä edeltäviä vuosia koskevien uusien tilastollisten tarkistusten mahdollisten vaikutusten korjaamiseksi. Kreikan viranomaiset ovat ilmoittaneet, että ne ovat valmiita toteuttamaan vuonna 2005 jo hyväksyttyjen toimenpiteiden lisäksi ylimääräisiä toimenpiteitä 2006 supistaakseen alijäämän alle 3 prosentin viitearvon vuonna 2006, kuten neuvosto on edellyttänyt. Ohjelman mukainen finanssipolitiikan viritys ei tarjoa riittävää varmuusmarginaalia varmistamaan, ettei alijäämän raja-arvo ylity tavanomaisissa suhdannevaihteluissa. Se ei myöskään tarjoa riittävää varmuutta siitä, että vakaus- ja kasvusopimuksessa keskipitkän aikavälin tavoitteeksi asetettu lähellä tasapainoa oleva tai ylijäämäinen julkisen talouden rahoitusasema saavutetaan ohjelmakauden aikana.7.  Velkasuhteen arvioidaan laskevan vuoden 2004 110,5 prosentista suhteessa BKT:hen vain vähän, 109,5 prosenttiin vuonna 2005. Vuonna 2006 suhteen arvioidaan olevan 107,2 prosenttia ja vuonna 2007 104,7 prosenttia suhteessa BKT:hen. Velkaa lisäävät merkittävät virta-varanto-korjauserät estävät kuitenkin velan pienenemisen nopeutumisen. Kyseisten erien määrä on laskenut vuodesta 2004, mutta niiden odotetaan pysyvän huomattavina suunnitelluista yksityistämisistä huolimatta. Velkasuhteen kehitys ei ehkä ole niin suotuisaa kuin on ennustettu, kun otetaan huomioon edellä mainitut julkisen talouden tavoitteisiin liittyvät riskit.8.  Kreikan julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyys näyttää olevan suuressa vaarassa myös väestön ikääntymisestä julkiselle taloudelle aiheutuvien merkittävien kustannusten vuoksi. Ikääntymiseen liittyvien menojen oletettu huomattava kasvaminen viittaa siihen, että on tarpeen toteuttaa julkisten eläkemenojen valvomiseen tähtääviä lisätoimia, kuten suunniteltujen uudistusten määrätietoinen läpivienti.9.  Tarkistuksessa esitetyt talouspoliittiset linjat ovat osittain yhdenmukaiset maakohtaisten talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen kanssa julkisen talouden osalta. Erityisesti on huomattava, ettei ohjelmassa esitetä riittävästi tehokkaita toimia lähellä tasapainoa olevan tai ylijäämäisen rahoitusaseman saavuttamiseksi. Suhdannekorjattu alijäämä on laskettu komission yksiköissä viiteskenaarion tiedoista yhteisesti sovittujen menetelmien mukaisesti. Vaikka sen oli ohjelmassa odotettu parantuvan vuosittain vähintään 0,5 prosentilla suhteessa BKT:hen, se pysynee koko ohjelmakauden ajan yli 3 prosentissa suhteessa BKT:hen. Kun kuitenkin otetaan huomioon jo toteutetut toimet julkisen talouden epätasapainon korjaamiseksi, julkista taloutta koskeva strategia on yhdenmukainen neuvoston Kreikalle 17 päivänä helmikuuta EY:n perustamissopimuksen 104 artiklan 9 kohdan mukaisesti esittämien suositusten kanssa. Niinpä liiallista alijäämää koskevassa menettelyssä ei ole tarpeen ryhtyä tällä hetkellä lisätoimiin. Neuvoston vaatimuksissa esitetyn mukaisesti yhdenmukaisuutta kyseisten suositusten kanssa tullaan arvioimaan uudestaan Kreikan viranomaisten lokakuussa esittämän raportin perusteella.* * *Edellä esitetyn arvion perusteella neuvosto katsoo, että Kreikan olisi-  toteutettava tarvittavat pysyvät toimenpiteet liiallisen alijäämän korjaamiseksi viimeistään vuonna 2006-  supistettava suhdannekorjattua alijäämää vähintään 0,5 prosentilla suhteessa BKT:hen vuodesta 2007 lähtien ensisijaisesti perusmenojen valvonnalla, joka johtaa lähellä tasapainoa olevaan tai ylijäämäiseen rahoitusasemaan keskipitkällä aikavälillä-  tehostettava toimia muiden velan määrään vaikuttavien tekijöiden kuin nettoluotonoton tunnistamiseksi ja valvomiseksi, jotta voitaisiin varmistaa julkisen bruttovelan supistuminen siten, että viitearvoa lähemmäs päästäisiin nopeammin-  valvottava julkisia eläkemenoja ja toteutettava määrätietoisesti aiotut uudistukset, joilla varmistetaan julkisen talouden kestävyys;-  parannettava entisestään julkista taloutta koskevien tietojen keruuta ja käsittelyä yhteistyössä Eurostatin kanssa erityisesti tehostamalla mekanismeja, joilla varmistetaan kyseisen tiedon toimittaminen ripeästi ja oikeassa muodossa.Tärkeimpien makrotaloutta ja julkista taloutta koskevien ennusteiden vertailu2004 | 2005 | 2006 | 2007 |BKT:n määrä (muutos, %) | VO maaliskuu 2005 | 4,2 | 2,9 | 3,0 | 3,0 |KOM maaliskuu 2005 | 4,2 | 2,9 | 3,1 |VO joulukuu 2003 | 4,2 | 4,0 | 3,8 | ei saatavilla |YKHI-inflaatio (%) | VO maaliskuu 2005 | 3,0 | ei saatavilla | ei saatavilla | ei saatavilla |KOM maaliskuu 2005 | 3,0 | 3,2 | 3,2 |VO joulukuu 2003 | 3,0 | 2,8 | 2,6 | ei saatavilla |Julkisen talouden rahoitusasema (% suhteessa BKT:hen)(*) | VO maaliskuu 2005 | -6,1 | -3,7 | -2,9 | -2,4 |KOM maaliskuu 2005 | -6,1 | -4,5 | -4,4 |VO joulukuu 2003 | -1,2 | -0,5 | 0,0 | ei saatavilla |Perusjäämä (% suhteessa BKT:hen)(*) | VO maaliskuu 2005 | -0,4 | 1,8 | 2,7 | 3,3 |KOM maaliskuu 2005 | -0,4 | 1,0 | 1,0 |VO joulukuu 2003 | 4,7 | 5,1 | 5,3 | ei saatavilla |Suhdannekorjattu rahoitusasema (% suhteessa BKT:hen)(*) | VO maaliskuu 20051 | -7,0 | -4,4 | -3,5 | -3,0 |KOM maaliskuu 2005 | -7,1 | -5,5 | -5,3 |VO joulukuu 2003 | -1,2 | -0,5 | 0,0 | ei saatavilla |Julkisen talouden bruttovelka (% suhteessa BKT:hen) | VO maaliskuu 2005 | 110,5 | 109,5 | 107,2 | 104,7 |KOM maaliskuu 2005 | 110,5 | 110,5 | 108,9 |VO joulukuu 2003 | 98.5 | 94.6 | 90.5 | Ei saatavilla |Huom: 1 Komission yksiköiden laskelmat, jotka perustuvat ohjelman tietoihin. (*) Komission ennusteissa ei oteta huomioon 29 päivänä maaliskuuta julkistettuja toimia. Lähteet: Vakausohjelma, maaliskuun 2005 korjattu tarkistus (VO); komission yksiköiden kevään 2005 talousennuste (KOM); komission yksiköiden laskelmat. |[1] EUVL L 209, 2.8.1997. Kaikki tässä tekstissä mainitut asiakirjat löytyvät Internet-osoitteesta:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[2] Talous- ja rahoituskomitean tarkistettu lausunto vakaus- ja lähentymisohjelmien sisällöstä ja muodosta, hyväksytty Ecofin-neuvostossa 10.7.2001.[3] KOM(2002) 668, 27.11.2002.[4] Komission tiedonanto Kreikan toteuttamista toimenpiteistä neuvoston sille EY:n perustamissopimuksen 104 artiklan 9 kohdan mukaisesti esitettämän vaatimuksen perusteella, jonka mukaan sen on toteutettava liiallisen alijäämän korjaamisen edellyttämät toimenpiteet (SEK(2005) 443, 6.4.2005).[5] EUVL L 209, 2.8.1997, s. 1. Kaikki asiakirjat, joihin tässä lausunnossa viitataan, on julkaistu seuraavilla Internet-sivuilla: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.


Avis juridique important

|

31998H0286

98/286/EY: Komission suositus, annettu 23 päivänä huhtikuuta 1998, euromuuntamisen pankkimaksuista

Virallinen lehti nro L 130 , 01/05/1998 s. 0022 - 0025

KOMISSION SUOSITUS,annettu 23 päivänä huhtikuuta 1998,euromuuntamisen pankkimaksuista (98/286/EY) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon perustamissopimuksen ja erityisesti sen 155 artiklan,sekä katsoo, että1) eurosta tulee osallistuvien jäsenvaltioiden raha 1 päivästä tammikuuta 1999; euro korvaa osallistuvien jäsenvaltioiden kansalliset rahayksiköt muuntokursseilla; siirtymäkaudella eurolla on erilaisia merkintöjä; kansalliset rahayksiköt ovat muuntokurssin mukaisesti laskettavia euron alayksikköjä; tietyistä euron käyttöön ottamiseen liittyvistä säännöksistä 17 päivänä kesäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1103/97 (1) 4 artiklan 3 kohdan mukaan muuntokursseja käytetään muunnettaessa euroyksikköä kansalliseksi rahayksiköksi tai kansallisia rahayksikköjä euroyksiköksi; luonnoksessa neuvoston asetukseksi euron käyttöön ottamisesta (2) säädetään tietyistä muuntovelvoitteista,2) pankeilla ei ole laillista oikeutta vaatia maksua- euroyksikön tai oman kansallisen rahayksikön määräisten saapuvien maksujen muuntamisesta siirtymäkauden aikana,- oman kansallisen rahayksikön määräisten tilien muuntamisesta euroyksikön määräisiksi siirtymäkauden lopussa,- erisuuruista maksua euroyksikön määräisestä palvelusta kuin muuten samanlaisesta oman kansallisen rahayksikön määräisestä palvelusta,3) euron sujuvan käyttöön ottamisen helpottamiseksi pankkien olisi lain vähimmäisvaatimusten lisäksi muunnettava maksuitta oman kansallisen rahayksikön määräiset tilit euroyksikön määräisiksi siirtymäkauden aikana, lähtevät oman kansallisen rahayksikön määräiset maksut euroyksikön määräisiksi ja päinvastoin siirtymäkauden aikana sekä vaihdettava maksuitta kansallisen rahayksikön setelit ja metallirahat euroseteleiksi ja -metallirahoiksi asiakkaiden yksityiskäyttöön loppujakson aikana,4) selkeyden ja täydellisyyden vuoksi komission tulkinta oikeudellisista vaatimuksista sekä komission suositukset olisi esitettävä yhdessä; käsite `hyvä käytäntö` sisältää sekä lain vaatiman että suositellun käytännön,5) hyvään käytäntöön ei tulisi sisältyä euromääräisten tilien muunto kansallisen rahan määräisiksi tileiksi maksuitta, koska se ei ole tarpeen euron käyttöön ottamisen kannalta, eikä siihen tulisi sisältyä euroalueen maan kansallisten seteleiden vaihtaminen maksuitta toisen euroalueen maan kansallisiksi seteleiksi, koska euron käyttöön ottaminen ei vaikuta sellaisen vaihdon tarpeeseen; hyvä käytäntö kattaa tällaisista muunnoista veloitettavien maksujen avoimuuden,6) hyvään käytäntöön ei tulisi sisältyä kansallisten seteleiden ja metallirahojen vaihtaminen euroseteleiksi ja -metallirahoiksi muuten kuin yksityiskäyttöön; pankkien ja vähittäisliikkeiden olisi neuvoteltava veloituksista, jotka aiheutuvat kansallisten seteleiden ja metallirahojen vastaanottamisesta vähittäiskauppiailta ja euroseteleiden ja -metallirahojen toimittamisesta vähittäiskauppiaille, ottaen huomioon toimivaltaisten viranomaisten tekemät järjestelyt kansallisella tasolla,7) pankkien olisi esitettävä selkeästi soveltavansa muuntokursseja asetuksen (EY) N:o 1103/97 säännösten mukaisesti muuntaessaan kansallisia rahayksiköitä euroyksiköiksi ja päinvastoin ja vaihtaessaan osallistuvien jäsenvaltioiden seteleitä ja metallirahoja; muuntokurssien käytön ja maksujen olisi oltava avoimia; pankkien olisi toteutettava hyvää käytäntöä maksujen avoimuuden osalta ennen 1 päivää tammikuuta 1999, sikäli kuin se on mahdollista sen mahdollisuuden vähentämiseksi, että kuluttajat erheellisesti pitäisivät jo voimassa olevia maksuja euron käyttöön ottamiseen kuuluvina,8) hyvää käytäntöä noudattavien pankkien olisi julkistettava tämä osoittaakseen, että ne noudattavat sitä, ja kaikkien pankkien olisi joka tapauksessa tiedotettava asiakkailleen ennen 1 päivää tammikuuta 1999, noudattavatko ne hyvää käytäntöä, ja jos eivät, mistä muunnoista ne aikovat kantaa maksuja,9) komissio aikoo seurata hyvän käytännön noudattamista; seurantaa käsitellään euroon siirtymistä helpottavasta vuoropuhelusta, seurannasta ja tiedotuksesta annetussa komission suosituksessa 98/288/EY (3); mainitun suosituksen edellyttämään vuoropuheluun voi myös sisältyä keskusteluja hyvän käytännön toteuttamisesta ja seurannasta; vuoropuhelussa voidaan myös käsitellä sellaisia muunnosta maksun kantamisen näkökohtia, jotka eivät kuulu tässä suosituksessa vahvistetun hyvän käytännön soveltamisalaan,10) kuluttajat, joilla ei ole pankkitiliä, voivat tarvita erityistä huomioon ottamista vaihdettaessa kansallisen rahan määräisiä seteleitä ja metallirahoja euroseteleiksi ja -metallirahoiksi loppujakson aikana, joka määritetään jokaisen jäsenvaltion paikallisten olosuhteiden mukaisesti, ja11) maksujen kantamista euromuuntamisesta käsiteltiin pyöreän pöydän kokouksessa toukokuussa 1997; asiaa on asetettu tarkastelemaan asiantuntijaryhmä, johon kuuluu kaikki asianosaiset toimijat, ja sen kertomus on julkaistu (4); komissio hyväksyi asiantuntijaryhmän kertomuksen päätelmät euron käyttöönoton käytännön näkökohtia käsittelevän tiedonannon päivityksestä 11 päivänä helmikuuta 1998 antamassaan tiedonannossa (5), ja josta keskusteltiin pyöreän pöydän kokouksessa helmikuussa 1998,SUOSITTELEE:1 artikla Määritelmät Tässä suosituksessa tarkoitetaana) `pankeilla` neuvoston direktiivin 77/780/ETY (6) määritelmän mukaisia luottolaitoksia ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 3604/93 (7) 4 artiklan 1 kohdan määritelmän mukaisia muita rahoituslaitoksia, joiden liiketoimintaan kuuluu harjoittaa maksujen ja tilien muuntamiseen sekä seteleiden ja metallirahojen vaihtamiseen liittyviä toimia, ja valuutanvaihtotoimistoja ja postitoimistoja,b) `kansallisella rahayksiköllä` osallistuvan jäsenvaltion rahayksikköä sellaisena kuin se määritellään talous- ja rahaliiton kolmannen vaiheen alkamista edeltävänä päivänä; tässä suosituksessa `omalla kansallisella rahayksiköllä` tarkoitetaan sen jäsenvaltion omaa kansallista rahayksikköä, jossa muunnon tekevä pankki sijaitsee,c) `osallistuvilla jäsenvaltioilla` niitä jäsenvaltioita, jotka ottavat yhtenäisvaluutan käyttöön perustamissopimuksen mukaisesti,d) `muunnolla` rahamäärän valuuttayksikön muuttamista omasta kansallisesta rahayksiköstä euroyksiköksi ja päinvastoin muuntokurssilla asetuksen (EY) N:o 1103/97 säännösten mukaisesti,e) `euroyksiköllä` euron rahayksikköä sellaisena kuin sitä tarkoitetaan 2 artiklan toisessa virkkeessä luonnoksessa neuvoston asetukseksi euron käyttöön ottamisesta,f) `siirtymäkaudella` 1 päivänä tammikuuta 1999 alkavaa ja 31 päivänä joulukuuta 2001 päättyvää ajanjaksoa,g) `loppujaksolla` 1 päivänä tammikuuta 2002 alkavaa ja viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2002 päättyvää ajanjaksoa, jonka pituus voi vaihdella eri osallistujavaltioissa luonnoksen neuvoston asetukseksi euron käyttöön ottamisesta ehtojen mukaisesti,h) `muuntokurssilla` peruuttamattomasti kiinnitettyä kurssia, jonka neuvosto antaa jokaisen osallistujavaltion valuutalle perustamissopimuksen 109 l artiklan 4 kohdan ensimmäisen virkkeen mukaisesti,i) `saapuvilla maksuilla` maksuja, jotka vastaanotetaan saajan tilin hyvittämiseksi,j) `lähtevillä maksuilla` maksuja, jotka suoritetaan maksajan tiliä veloittamalla,k) `tileillä` kaikenlaisia pankkitilejä (pankit sellaisena kuin ne määritellään a alakohdassa), niihin kuuluvat talletus- ja käyttötilit ja hypoteekki- ja arvopaperitilit.2 artikla Hyvä veloituskäytäntö Pankkien olisi sovellettava 4 artiklan mukaisesti hyvää käytäntöä muuntamiseen maksuitta, johon olisi sisällytettävä:a) Käytäntö, jonka komissio katsoo oikeudellisten vaatimusten mukaiseksi:i) saapuvien maksujen muuntaminen maksuitta omasta kansallisesta rahayksiköstä euroyksikköön ja päinvastoin siirtymäkauden aikana,ii) tilien muuntaminen maksuitta omasta kansallisesta rahayksiköstä euroyksiköksi siirtymäkauden lopussa,iii) euromääräinen maksu palveluista on samansuuruinen kuin maksu samanlaisista palveluista oman kansallisen rahayksikön määräisenä.b) Muu suositeltu käytäntö:i) lähtevien maksujen muuntaminen maksuitta omasta kansallisesta rahayksiköstä euroyksiköksi ja päinvastoin siirtymäkauden aikana,ii) tilien muuntaminen maksuitta omasta kansallisesta rahayksiköstä euroyksiköksi siirtymäkauden aikana,iii) asiakkaiden (eli tilinhaltijoiden) kansallisten seteleiden ja metallirahojen vaihtaminen euroseteleiksi ja -metallirahoiksi yksityiskäyttöön loppujakson aikana. Pankkien olisi selkeästi määriteltävä yksityiskäyttöön vaihdettavien rahojen määrä ja vaihtamistiheys.3 artikla Avoimuus 1. Pankkien olisi esitettävä selvästi soveltavansa muuntokursseja asetuksen (EY) N:o 1103/97 säännösten mukaisesti muuntaessaan kansallisia rahayksiköitä euroyksiköiksi ja päinvastoin sekä vaihtaessaan osallistuvien jäsenvaltioiden seteleitä ja metallirahoja ja yksilöitävä erikseen muuntokurssista kaikki muut mahdollisesti sovelletut maksut.2. Periessään maksua muunnoista ja vaihdoista, jotka eivät sisälly 2 artiklaan tai joissa pankit eivät sovella yhtä tai useampaa 2 artiklan b alakohdan säännöstä, pankkien olisi annettava selkeät ja avoimet tiedot näistä muunto- tai vaihtomaksuista antamalla asiakkaallea) etukäteen kirjalliset tiedot muunto- tai vaihtomaksuista, joita pankki aikoo käyttää, jab) jälkikäteen täsmälliset tiedot käytetyistä muunto- tai vaihtomaksuista tiliotteissa ja kortinhaltijalle toimitettavissa tiedotteissa ja muissa asiakkaalle mahdollisesti toimitettavissa tiedotuksissa. Näistä tiedoista asiakkaan olisi nähtävä selkeästi, että muuntokursseja on sovellettu asetuksen (EY) N:o 1103/97 säännösten mukaisesti sekä muunto- tai vaihtomaksut on yksilöity erikseen muuntokurssista ja muista sovellettavista maksuista.4 artikla Täytäntöönpano 1. Pankkien olisi toteutettava hyvää käytäntöä viimeistään 1 päivänä tammikuuta 1999, ja aikaisemmin 3 artiklan osalta, jos se on teknisesti mahdollista.2. Pankkien olisi tiedotettava asiakkailleen mahdollisimman pian ennen 1 päivää tammikuuta 1999, aikovatko ne noudattaa hyvää käytäntöä, ja jos aikovat, missä määrin.3. Hyvän käytännön noudattaminen olisi julkistettava tavalla, joka osoittaa pankin noudattavan sitä, esimerkiksi:a) alan käytännesäännöilläb) kansalliseen siirtymäsuunnitelmaan sisältyvillä säännöksillä,c) asettamalla esille "muuntotunnus", jolla osoitetaan pankkien noudattavan hyvää käytäntöä. Tarpeen vaatiessa asianomaisten osapuolten olisi laadittava kansallinen järjestely, jolla sovitaan "muuntotunnuksen" myöntämisestä.5 artikla Muut suositellut toimenpiteet Jäsenvaltioiden toimivaltaisia viranomaisia kehotetaan harkitsemaan, mikä olisi paras tapa helpottaa sitä, että kuluttajat, joilla ei ole pankkitiliä, voivat vaihtaa oman kansallisen rahayksikön määräisiä seteleitä ja metallirahoja maksuitta kohtuullisen määrän ja kohtuullisen usein euroyksikön määräisiksi seteleiksi ja -metallirahoiksi loppujakson aikana.6 artikla Loppusäännös Jäsenvaltioita kehotetaan tukemaan tämän suosituksen täytäntöönpanoa.7 artikla Osoitus Tämä suositus on osoitettu kaikille jäsenvaltioille sekä pankeille ja niiden yhdistyksille.Tehty Brysselissä 23 päivänä huhtikuuta 1998.Komission puolestaYves-Thibault DE SILGUYKomission jäsen(1) EYVL L 162, 19.6.1997, s. 1(2) EYVL C 236, 2.8.1997, s. 8(3) Ks. tämän virallisen lehden sivu 29(4) Report of the Expert Group on banking charges for conversion to the euro, Euro Paper No 14.(5) KOM(1998) 61 lopullinen.(6) EYVL L 322, 17.12.1977, s. 30(7) EYVL L 332, 31.12.1993, s. 4


title: Suositus Neuvoston Suositus Suomen julkisen talouden liiallisen alijäämän tilanteen lopettamiseksi

text:
   FI
FI    FI
 ---pagebreak---          EUROOPAN KOMISSIO
                                            Bryssel 15.6.2010
                                            SEK(2010) 747 lopullinen
                                  Suositus
                       NEUVOSTON SUOSITUS
   Suomen julkisen talouden liiallisen alijäämän tilanteen lopettamiseksi
FI                                                                        FI
 ---pagebreak---                                                Suositus
                                       NEUVOSTON SUOSITUS
               Suomen julkisen talouden liiallisen alijäämän tilanteen lopettamiseksi
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 126
   artiklan 7 kohdan,
   ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,
   sekä katsoo seuraavaa:
   (1)     Perussopimuksen 126 artiklan mukaan jäsenvaltioiden on vältettävä liiallisia julkisen
           talouden alijäämiä.
   (2)     Vakaus- ja kasvusopimuksen tavoitteena on terve julkinen talous, jolla pyritään
           vahvistamaan hintavakauden edellytyksiä ja saavuttamaan uusien työpaikkojen syntyä
           edistävä vahva ja kestävä kasvu.
   (3)     Kun vakaus- ja kasvusopimusta vuonna 2005 uudistettiin, pyrittiin lisäämään
           sopimuksen vaikuttavuutta ja vahvistamaan sen talousteoreettista perustaa sekä
           turvaamaan julkisen talouden kestävyys pitkällä aikavälillä. Sillä pyrittiin
           varmistamaan, että erityisesti talouden tilanne ja talousarviotilanne otettaisiin täysin
           huomioon liiallista alijäämää koskevan menettelyn kaikissa vaiheissa. Vakaus- ja
           kasvusopimuksen tarjoama kehys tukee tällä tavoin julkisen talouden rahoitusaseman
           ripeään tervehdyttämiseen tähtäävää hallituksen politiikkaa, jossa otetaan huomioon
           talouden tilanne.
   (4)     Neuvosto päätti [13 päivänä heinäkuuta 2010] perussopimuksen 126 artiklan 6 kohdan
           mukaisesti, että Suomessa on liiallinen alijäämä.
   (5)     Neuvoston on perussopimuksen 126 artiklan 7 kohdan ja liiallisia alijäämiä koskevan
           menettelyn täytäntöönpanon nopeuttamisesta ja selkeyttämisestä annetun neuvoston
           asetuksen (EY) N:o 1467/971 (joka on osa vakaus- ja kasvusopimusta) 3 artiklan
           mukaisesti myös annettava kyseiselle jäsenvaltiolle suositukset julkisen talouden
           liiallisen alijäämän poistamiseksi määräajassa. Suosituksessa on vahvistettava enintään
           kuuden kuukauden määräaika, jonka kuluessa kyseisen jäsenvaltion on toteutettava
           tehokkaita toimia liiallisen alijäämän korjaamiseksi, sekä määräaika liiallisen
           alijäämän tilanteen korjaamiseksi. Korjaaminen olisi saatettava päätökseen liiallisen
           alijäämän toteamista seuraavana vuonna, paitsi jos on olemassa asiaan vaikuttavia
   1
           EYVL L 209, 2.8.1997, s. 6.
FI                                                 2                                                FI
 ---pagebreak---        erityisiä seikkoja. Päätettäessä, onko tällaisia erityisiä seikkoja olemassa, asetuksen
       (EY) N:o 1467/97 2 artiklan 3 kohdassa esitetyt merkitykselliset tekijät olisi otettava
       huomioon. Alijäämän korjaamista koskevassa suosituksessa neuvoston olisi
       kehotettava parantamaan rakenteellista julkisen talouden rahoitusasemaa (eli
       suhdannetasoitettua rahoitusasemaa, jossa ei ole otettu huomioon kertaluonteisia eikä
       muita väliaikaisia toimenpiteitä) vuosittain tietyllä vähimmäismäärällä, jonka
       ohjearvona on 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen.
   (6) Asetuksen (EY) N:o 1467/97 2 artiklan 3 kohdassa selvennettyjen, 124 artiklan 3
       kohdan mukaisessa komission kertomuksessa arvioitujen merkityksellisten tekijöiden
       tarkastelu johtaa Suomen osalta suotuisaan tulokseen. Arvioinnissa ei ole kuitenkaan
       tullut esiin erityisiä seikkoja, joiden perusteella voitaisiin poiketa alijäämän
       korjaamiselle tavanomaisesti asetettavasta määräajasta. Komission yksiköiden kevään
       2010 talousennusteen mukaan julkisen talouden alijäämä supistuisi jo vuonna 2011
       hieman alle 3 prosentin viitearvon olettaen, että politiikka säilyy ennallaan.
   (7) Suomen julkinen talous oli ennen maailmanlaajuista kriisiä merkittävästi ylijäämäinen.
       Sen ansiosta Suomi on pystynyt toteuttamaan suhteellisen laajoja harkinnanvaraisia
       finanssipoliittisia elvytystoimia, joiden BKT:hen suhteutettu määrä oli vuonna 2009
       1,8 prosenttia ja on vuonna 2010 1,1 prosenttia. Se on myös pystynyt mahdollistamaan
       automaattisten vakauttajien täyden toiminnan. Tämän johdosta julkisen talouden
       rahoitusasema vaihtui vuonna 2009 2,2 prosentin alijäämäksi suhteessa BKT:hen.
       Alijäämän ennakoidaan valtiovarainministeriön huhtikuussa 2010 antamassa liiallisia
       alijäämiä koskevan menettelyn mukaisessa ilmoituksessa kasvavan vuonna 2010
       entisestään 4,1 prosenttiin suhteessa BKT:hen. Komission yksiköiden kevään
       talousennusteessa alijäämän ennakoitiin olevan vuonna 2010 hieman pienempi eli 3,8
       prosenttia suhteessa BKT:hen. Valtiovarainministeriön eduskunnalle 14 päivänä
       toukokuuta 2010 esittämässä kolmannessa lisätalousarviossa ennakoidaan, että vuoden
       2010 verotulot saattavat olla BKT:hen suhteutettuina 0,5 prosenttia suunniteltua
       suuremmat, mikä johtuisi lähinnä yhtiöverojen kertymän kasvusta. Tämä tarkoittaa,
       että nykyiset julkisen talouden ennusteet saattavat osoittautua ennakoitua paremmiksi,
       mutta koska näille ennusteille ei ole tehty kattavaa päivitystä, vuoden 2010
       alijäämätavoitetta ei ole muutettu virallisesti, ja nykyinen arvio on edelleen voimassa.
       Sekä valtiovarainministeriö että komission yksiköt ennakoivat julkisen talouden
       alijäämän supistuvan vuonna 2011 hieman alle 3 prosenttiin suhteessa BKT:hen, jos
       politiikka säilyy ennallaan. Komission yksiköiden ennusteen perusteella liiallisen
       alijäämän korjaus vuonna 2011 edellyttää, että julkisen talouden toimet ovat vuonna
       2011 noin 0,3 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen.
   (8) Valtionhallinnon menojen hillitsemisessä keskeisenä välineenä ovat monivuotiset
       menokatot, joihin ei sisälly suhdanneherkkiä menoeriä ja jotka ovat sen vuoksi
       mahdollistaneet automaattisten vakauttajien täyden toiminnan. Vaikka tällainen
       rakenne, erityisesti automaattisten vakauttajien esteetön toiminta, on tukenut
       taloudellista toimintaa ja sosiaalista koheesiota kriisin aikana, se on myös johtanut
       julkisen talouden suhteellisen jyrkkään notkahdukseen. Sen vuoksi tällä
       talousarviokehyksellä voidaan tehokkaasti tukea valtionhallinnon menopaineiden
       alentamista, sosiaalimenot mukaan luettuina, vasta sitten, kun talouden elpyminen on
       hyvässä vauhdissa. Paikallishallinnot vastaavat suurelta osin väestön ikärakenteeseen
       liittyvistä julkisista menoista, joita aiheutuu esimerkiksi koulutuksesta,
       terveydenhoidosta ja pitkäaikaishoidosta, eivätkä keskushallinnon asettamat
       menokatot sido niitä. Lisääntyvien menojen kompensoimiseksi on tavallisesti nostettu
FI                                              3                                               FI
 ---pagebreak---         kunnallisverokantaa, millä on vältetty velan kasautuminen kuntatasolla mutta
        kasvatettu kansallista kokonaisverotaakkaa. Valtionhallinto toteuttaa keskipitkällä
        aikavälillä paikallishallinnon rakenteiden ja palvelujen tarjonnan uudistuksen
        hillitäkseen väestön ikääntymiseen liittyvien menojen kasvua.
   (9)  Suomen viimeisimmästä tarkistetusta vakausohjelmasta 26 päivänä huhtikuuta 2010
        antamassaan lausunnossa neuvosto arvioi Suomen julkisen talouden pitkän aikavälin
        kestävyyttä ja kehotti viranomaisia toteuttamaan oikeaan aikaan toimia määrittääkseen
        kattavan ja konkreettisen keskipitkän aikavälin finanssipoliittisen strategian julkisen
        talouden vakauttamiseksi vuodesta 2011 alkaen, jotta saavutettaisiin keskipitkän
        aikavälin tavoite ja palautettaisiin julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyys.
   (10) Julkinen bruttovelka oli 44 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2009. Liiallista
        alijäämää koskevassa menettelyssä huhtikuussa annetussa ilmoituksessa velkasuhteen
        uskotaan vuonna 2010 kasvavan 49,9 prosenttiin suhteessa BKT:hen. Komission
        kevään talousennusteessa velkasuhteen ennakoitiin kasvavan hieman nopeammin ja
        saavuttavan vuonna 2010 50,5 prosenttia ja vuonna 2011 54,9 prosenttia suhteessa
        BKT:hen, jolloin se olisi vielä alle 60 prosentin viitearvon suhteessa BKT:hen.
   (11) Liiallista alijäämää koskevan menettelyn mukainen tehostettu valvonta edellyttää, että
        edistymistä julkisen talouden vakauttamisstrategian täytäntöönpanossa seurataan
        säännöllisesti ja oikeaan aikaan. Sen vuoksi Suomen vakausohjelman tuleviin
        tarkistuksiin olisi hyödyllistä sisällyttää tätä asiaa käsittelevä erillinen kohta.
   (12) Yleisesti ottaen neuvosto katsoo, että julkista taloutta vakauttavilla toimenpiteillä olisi
        varmistettava julkisen talouden rahoitusaseman kestävä kohentuminen. Lisäksi
        toimenpiteillä on pyrittävä parantamaan julkisen talouden laatua ja lisäämään talouden
        kasvupotentiaalia,
   ON ANTANUT TÄMÄN SUOSITUKSEN:
   (1)  Kun otetaan huomioon, että Suomen vuoden 2010 julkisen talouden rahoitusasema on
        seurausta toisaalta Euroopan talouden elvytyssuunnitelman periaatteiden mukaisista
        toimenpiteistä, jotka BKT:hen suhteutettuna olivat 1,8 prosenttia vuonna 2009 ja ovat
        1,1 prosenttia vuonna 2010 ja jotka ovat tarkoituksenmukainen reaktio
        laskusuhdanteeseen, ja toisaalta automaattisten vakauttajien esteettömästä toiminnasta,
        Suomen viranomaisten olisi lopetettava nykyinen liiallisen alijäämän tilanne
        mahdollisimman nopeasti ja viimeistään vuonna 2011.
   (1)  Suomen viranomaisten olisi saatava julkisen talouden alijäämä alle 3 prosentin
        suhteessa BKT:hen uskottavalla ja kestävällä tavalla. Tätä varten Suomen
        viranomaisten olisi erityisesti
        (a)     toteutettava finanssipoliittiset toimenpiteet vuonna 2010 vakausohjelman
                tuoreimmassa tarkistuksessa suunnitellulla tavalla samalla kun varmistetaan,
                että 3 prosentin viitearvon kaavailtu ylitys pysyy hallinnassa ja jää
                väliaikaiseksi;
        (b)     varmistettava, että julkisen talouden toimet ovat vähintään ½ prosenttia
                suhteessa BKT:hen vuonna 2011;
FI                                                 4                                                FI
 ---pagebreak---             (c)    täsmennettävä toimenpiteet liiallisen alijäämän suunnitellun korjaamisen
                   varmistamiseksi vuonna 2011.
   (2)      Neuvosto vahvistaa [13 päivän tammikuuta 2011] määräajaksi, johon mennessä
            Suomen olisi ryhdyttävä tuloksellisiin toimiin ja tarkennettava toimenpiteet, jotka ovat
            tarpeen edistymisessä kohti liiallisen alijäämän korjaamista. Toimien tehokkuuden
            arvioinnissa otetaan huomioon talouden kehittyminen verrattuna komission yksiköiden
            kevään 2010 talousennusteen talousnäkymiin.
   Suomen viranomaisten olisi raportoitava edistymisestä näiden suositusten täytäntöönpanossa
   erillisessä kohdassa laatiessaan vakausohjelman tulevia tarkistuksia ennen liiallista alijäämää
   koskevan menettelyn kumoamista.
   Lisäksi neuvosto korostaa, että keskipitkän aikavälin tavoitteen saavuttaminen on tärkeää
   talouden laskusuhdanteiden asianmukaisen budjettihallinnoinnin kannalta ja myös julkisen
   talouden pitkän aikavälin kestävyyden palauttamiseksi. Sen vuoksi se kehottaa Suomen
   viranomaisia varmistamaan, että julkisen talouden vakauttamista kohti rahoitusaseman
   keskipitkän aikavälin tavoitetta eli 0,5 prosentin rakenteellista ylijäämää suhteessa BKT:hen
   jatketaan sen jälkeen, kun liiallinen alijäämä on korjattu.
   Tämä suositus on osoitettu Suomen tasavallalle.
   Tehty Brysselissä
                                                 Neuvoston puolesta
                                                 Puheenjohtaja
                                                 […]
FI                                                  5                                                FI


title: Euroopan keskuspankin suositus, annettu 9 päivänä lokakuuta 2006 , Euroopan unionin neuvostolle Banka Slovenijen ulkopuolisista tilintarkastajista (EKP/2006/14)

text:
               25.10.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 257/19

      EUROOPAN KESKUSPANKIN SUOSITUS,
   annettu 9 päivänä lokakuuta 2006,
   Euroopan unionin neuvostolle Banka Slovenijen ulkopuolisista tilintarkastajista
   (EKP/2006/14)
   (2006/C 257/08)
   EUROOPAN KESKUSPANKIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännön ja erityisesti sen 27.1 artiklan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Euroopan keskuspankin (EKP) neuvoston suosittelemat ja Euroopan unionin neuvoston hyväksymät riippumattomat ulkopuoliset tilintarkastajat tarkastavat EKP:n ja eurojärjestelmään kuuluvien kansallisten keskuspankkien tilit.

               (2)

               Perustamissopimuksen 122 artiklan 2 kohdan mukaisesti yhtenäisvaluutan käyttöönottamisesta Sloveniassa 11 päivänä heinäkuuta 2006 tehdyn neuvoston päätöksen 2006/495/EY (1) 1 artiklan mukaan Slovenia täyttää nyt yhtenäisvaluutan käyttöönottamiseksi vaadittavat edellytykset, ja vuoden 2003 liittymisasiakirjan (2) 4 artiklassa tarkoitettu Sloveniaa koskeva poikkeus kumotaan 1 päivästä tammikuuta 2007.

               (3)

               Tässä suosituksessa ulkopuolisiksi tilintarkastajiksi suositellaan tilikausiksi 2006–2008 nimitettyjä Banka Slovenijen nykyisiä tilintarkastajia,

         SUOSITTELEE,
   että Deloitte & Touche revizija d.o.o. nimitetään Banka Slovenijen ulkopuolisiksi tilintarkastajiksi tilikausiksi 2007 ja 2008.

      Tehty Frankfurt am Mainissa 9 päivänä lokakuuta 2006

         Jean-Claude TRICHET

            EKP:n puheenjohtaja

      (1)  EUVL L 195, 15.7.2006, s. 25.

      (2)  EUVL L 236, 23.9.2003, s. 33.