title: 2014/124/EU: Komission suositus, annettu 7 päivänä maaliskuuta 2014 , miesten ja naisten samapalkkaisuuden periaatteen lujittamisesta läpinäkyvyyden avulla  ETA:n kannalta merkityksellinen teksti

text:
               8.3.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 69/112

      KOMISSION SUOSITUS,
   annettu 7 päivänä maaliskuuta 2014,
   miesten ja naisten samapalkkaisuuden periaatteen lujittamisesta läpinäkyvyyden avulla
   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
   (2014/124/EU)
   EUROOPAN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 292 artiklan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 2 artiklassa ja 3 artiklan 3 kohdassa oikeus naisten ja miesten tasa-arvoon määritellään yhdeksi unionin olennaisimmista arvoista ja tehtävistä.

               (2)

               Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 8 ja 10 artiklassa määrätään, että unioni pyrkii kaikissa toimissaan poistamaan eriarvoisuutta, edistämään miesten ja naisten tasa-arvoa ja torjumaan sukupuoleen perustuvaa syrjintää.

               (3)

               SEUT-sopimuksen 157 artiklan 1 kohdassa velvoitetaan jokainen jäsenvaltio huolehtimaan sen periaatteen noudattamisesta, jonka mukaan miehille ja naisille maksetaan samasta tai samanarvoisesta työstä sama palkka.

               (4)

               Euroopan unionin perusoikeuskirjan 23 artiklan mukaan naisten ja miesten välinen tasa-arvo on varmistettava kaikilla aloilla työelämä ja palkkaus mukaan lukien.

               (5)

               Samasta tai samanarvoisesta työstä maksettava sama palkka on yksi viidestä painopisteestä, jotka esitetään naisten peruskirjassa; siinä vahvistetaan komission sitoumus hyödyntää tarmokkaasti kaikkia välineitä – niin lainsäädännöllisiä kuin muita välineitä – sukupuolten palkkaeron kuromiseksi umpeen. Naisten ja miesten tasa-arvostrategia vuosiksi 2010–2015 perustuu naisten peruskirjan painopistealoihin. Strategian mukaan komissio aikoo tarkastella mahdollisia keinoja lisätä palkkauksen läpinäkyvyyttä.

               (6)

               Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2006/54/EY (1) säädetään, että välitön tai välillinen sukupuoleen perustuva syrjintä samasta tai samanarvoisesta työstä maksettavaan korvaukseen vaikuttavissa tekijöissä ja ehdoissa on poistettava. Erityisesti silloin, kun palkka määritellään työtehtävien luokittelujärjestelmän mukaan, luokittelun olisi perustuttava samoihin arviointiperusteisiin miehillä ja naisilla, ja se olisi laadittava siten, että siihen ei sisälly sukupuoleen perustuvaa syrjintää.

               (7)

               Naisten koulutussaavutusten ja työkokemuksen merkittävästä parantumisesta huolimatta naiset ansaitsevat unionin alueella edelleen työtuntia kohden keskimäärin 16,2 prosenttia vähemmän kuin miehet (Eurostat 2011). Tämä viittaa sitkeään sukupuolten väliseen palkkaeroon, joka on toistaiseksi kaventunut vain hyvin hitaaseen tahtiin.

               (8)

               Komission tiedonannossa KOM(2007) 424 lopullinen (2) pääteltiin, että naisiin kohdistuu edelleen sukupuoleen perustuvaa palkka- ja muuta syrjintää työmarkkinoilla, mikä estää heitä hyödyntämästä kaikkia mahdollisuuksiaan. Nykyään ei enää juurikaan esiinny silmäänpistävää suoraa palkkasyrjintää täysin saman työn ollessa kyseessä. Nykyisellä lainsäädäntökehyksellä ei ole kuitenkaan onnistuttu kovinkaan hyvin varmistamaan samasta tai samanarvoisesta työstä maksettavan saman palkan periaatteen noudattamista. Tällaista syrjintää koskevia tapauksia ei kovin herkästi tutkita oikeusteitse, koska mahdolliset uhrit eivät todennäköisesti tiedosta asiaa ja koska heidän on myös vaikeampaa saada samapalkkaisuus pantua täytäntöön. Uhrien on osoitettava todeksi seikat, jotka antavat aihetta syrjintäolettamaan, jotta todistustaakka siirtyisi työnantajalle. Näiden vaikeuksien merkittävimpiä taustatekijöitä ovat epäselvät palkkarakenteet ja tiedon puute samaa tai samanarvoista työtä tekevien työntekijöiden palkkatasosta.

               (9)

               Komission tiedonannossa KOM(2010) 543 lopullinen (3) lueteltiin järkevän sääntelyn alaa koskevien painopistealueiden joukossa myös lisäparannuksia, jotka liittyvät unionin lainsäädännön saattamiseen kansallisen lainsäädännön osaksi, täytäntöönpanoon ja soveltamiseen.

               (10)

               Euroopan parlamentti antoi 18 päivänä marraskuuta 2008 (4) ja 24 päivänä toukokuuta 2012 (5) päätöslauselmat, jotka koskevat miesten ja naisten samapalkkaisuutta ja joihin sisältyi suosituksia samapalkkaisuuden periaatteen paremmasta täytäntöönpanosta. Suosituksiin kuuluu mm. palkkauksen läpinäkyvyyttä edistävien toimenpiteiden ja työn sukupuolineutraalin arvioinnin ja luokittelujärjestelmien käyttöönotto.

               (11)

               Neuvoston 6 päivänä joulukuuta 2010 antamissa päätelmissä sukupuolten palkkaeron kaventamiseen tähtäävän sitoutumisen vahvistamisesta ja siihen tähtäävien toimien vauhdittamisesta sekä Pekingin toimintaohjelman täytäntöönpanon tarkastelusta (6) jäsenvaltioita kehotettiin toteuttamaan toimenpiteitä, joilla puututaan sukupuolten välisten palkkaerojen syihin, erityisesti toimenpiteitä palkkauksen läpinäkyvyyden sekä työn sukupuolineutraalin arvioinnin ja luokittelun edistämiseksi.

               (12)

               Komission tiedonannossa COM(2013) 83 final (7) jäsenvaltioita kehotetaan poistamaan sukupuolten väliset palkkaerot, puuttumaan tekijöihin, jotka estävät naisia osallistumasta työmarkkinoille, ja kannustamaan työnantajia puuttumaan työpaikkasyrjintään osana aktiivisen osallisuuden strategiaa.

               (13)

               Komission kertomuksessa Euroopan parlamentille ja neuvostolle COM(2013) 861 final (8) todetaan, että samapalkkaisuuden periaatteen soveltamista hankaloittaa palkkajärjestelmien huono läpinäkyvyys, samanarvoisen työn käsitettä koskeva oikeusvarmuuden puute ja menettelylliset esteet. Periaatteen soveltamista haittaa muun muassa se, ettei työntekijöillä ole riittävästi tietoa menestyksekkään samapalkkaisuutta koskevan kanteen tekemiseksi eikä varsinkaan tietoa samaa tai samanarvoista työtä tekevien työntekijäryhmien palkkatasosta.

               (14)

               Toteuttamalla samapalkkaisuuden periaatteen noudattamisen helpottamiseen tähtääviä toimia unionitasolla autettaisiin kansallisia viranomaisia ja muita sidosryhmiä tehostamaan omia toimiaan sukupuolten välisten palkkaerojen kaventamiseksi ja palkkasyrjinnän torjumiseksi siten, että ne panisivat tämänhetkiset lakisääteiset vaatimukset täytäntöön nykyistä paremmin. Samapalkkaisuuden periaatteen soveltamista jäsenvaltioissa on tarpeen tehostaa, mutta samalla on noudatettava täysimääräisesti toissijaisuusperiaatetta.

               (15)

               Tässä suosituksessa olisi keskityttävä palkkaluokkien läpinäkyvyyteen, joka on olennainen edellytys samapalkkaisuuden periaatteen soveltamiselle käytännössä. Läpinäkyvyyden lisäämisen kautta voi tulla ilmi yrityksen tai organisaation palkkarakenteeseen sisältyvä sukupuolten eriarvoinen kohtelu ja syrjintä. Sen myötä työntekijät, työnantajat ja työmarkkinaosapuolet voivat ryhtyä asianmukaisiin toimiin samapalkkaisuuden periaatteen täytäntöönpanon varmistamiseksi. Tässä suosituksessa olisi esitettävä toimenpidevälineistö, jolla pyritään auttamaan jäsenvaltioita soveltamaan räätälöityä lähestymistapaa palkkauksen läpinäkyvyyden lisäämiseen. Jäsenvaltioita olisi rohkaistava toteuttamaan niiden erityisolosuhteisiin parhaiten soveltuvat toimenpiteet ja vähintään yksi tässä suosituksessa esitetyistä keskeisistä toimista läpinäkyvyyden parantamiseksi (oikeus pyytää palkkatietoja, yritysten tiedotustoimet, palkkausta koskevat tarkastukset, samapalkkaisuuden käsittely työehtosopimusneuvotteluissa).

               (16)

               Yrityksen tai organisaation palkkapolitiikkaa saataisiin muutettua läpinäkyvämmäksi antamalla työntekijöille mahdollisuus pyytää tietoja muiden samaa tai samanarvoista työtä tekevien työntekijäryhmien palkkatasosta, myös täydentävistä tai muuttuvista osista, kuten luontaissuorituksista ja bonuksista, jaoteltuna sukupuolen mukaan. Tämä parantaisi myös syrjintätapauksia koskevien yksittäisten oikeustoimien mahdollisuuksia menestyä kansallisissa tuomioistuimissa, mikä johtaisi ennalta ehkäisevään vaikutukseen.

               (17)

               Palkkauksen läpinäkyvyyttä voitaisiin parantaa myös sillä, että työnantajat ilmoittaisivat säännöllisesti työntekijäryhmä- tai tehtäväkohtaiset palkkatiedot jaoteltuina sukupuolen mukaan. Näin myös luotaisiin luotettava perusta keskusteluille samapalkkaisuuden periaatteen täytäntöönpanotoimenpiteistä. Tällaista palkkatietojen yleistä ilmoittamista ei pitäisi edellyttää yrityksiltä eikä organisaatioilta, joilla on alle 50 työntekijää ja jotka näin ollen komission suosituksessa 2003/361/EY (9) esitetyt pienten yritysten henkilöstömäärään liittyvät kriteerit, sillä edellytys voisi aiheuttaa niille kohtuutonta rasitusta.

               (18)

               Palkkausta koskevilla tarkastuksilla helpotettaisiin palkkoihin liittyvien tasa-arvonäkökohtien analysointia ja johtopäätösten tekoa samapalkkaisuuden periaatteen soveltamisesta. Tällaiset tarkastukset voisivat toimia perustana työnantajien ja työntekijöiden edustajien välisille keskusteluille, joilla pyritään poistamaan palkkoihin liittyvää sukupuoleen perustuvaa syrjintää. Palkkausta koskeviin tarkastuksiin liittyviä toimenpiteitä ei pitäisi edellyttää yrityksiltä eikä organisaatioilta, joilla on alle 250 työntekijää ja jotka näin ollen täyttävät suosituksessa 2003/361/EY esitetyt keskisuurten yritysten henkilöstömäärään liittyvät kriteerit, sillä edellytys voisi aiheuttaa niille kohtuutonta rasitusta.

               (19)

               Toinen tapa lisätä palkkauksen läpinäkyvyyttä ja kaventaa sukupuolten välisiä palkkaeroja on kannustaa työmarkkinaosapuolia keskustelemaan samapalkkaisuuskysymyksistä työehtosopimusneuvotteluissa ja kiinnittämään niihin erityistä huomiota tai velvoittaa ne toimimaan näin.

               (20)

               Sukupuolten välisten palkkaerojen muutosten analysoimiseksi ja seuraamiseksi Euroopan tasolla on tärkeää koota sukupuolen mukaan jaoteltuja palkkatilastoja ja tuottaa tarkkoja ja kattavia tilastotietoja Eurostatille. Neuvoston asetuksessa (EY) N:o 530/1999 (10) edellytetään jäsenvaltioiden kokoavan neljän vuoden välein ansioita koskevat rakennetilastot, jotka helpottavat sukupuolten välisten palkkaerojen laskemista. Vuosina 2006 ja 2010 sukupuolten välinen palkkaero laskettiin ansiorakennetutkimuksessa kerättyjen tietojen pohjalta. Vuosia 2007–2009 koskevat sukupuolten välisen palkkaeron tiedot toimitettiin vapaaehtoispohjalta ja monissa tapauksissa ne viivästyivät tai ne esitettiin alustavina tietoina, joita tarkistettiin myöhemmin. Vuosittain toimitettavilla korkealaatuisilla tilastotiedoilla voitaisiin parantaa läpinäkyvyyttä ja lisätä tietoisuutta palkkaukseen liittyvästä epätasa-arvosta. Tällaisten tietojen käytettävissä olo ja vertailtavuus ovat erittäin tärkeitä arvioitaessa kehityskulkuja koko unionissa.

               (21)

               Se, ettei samanarvoisen työn käsitettä ole määritelty ja ettei eri työtehtävien vertailuun käytettäviä arviointiperusteita ole ilmoitettu selkeästi, estää merkittävällä tavalla palkkasyrjinnän uhreja viemästä asiaansa oikeuteen. Arvioitaessa sitä, tekevätkö työntekijät samanarvoista työtä, on otettava huomioon useita tekijöitä, kuten työn, koulutuksen ja työolosuhteiden luonne. Tällaisen määritelmän ja työn arviointi- ja luokittelukriteerien sisällyttäminen kansalliseen lainsäädäntöön auttaisi palkkasyrjinnän uhreja nostamaan kanteita kansallisissa tuomioistuimissa.

               (22)

               Työn sukupuolineutraalit arviointi- ja luokittelujärjestelmät edistävät tehokkaalla tavalla läpinäkyvän palkkajärjestelmän luomista. Niiden avulla havaitaan välillinen palkkasyrjintä, joka liittyy tyypillisesti naisten hoitamien työtehtävien aliarvostukseen, sillä niillä mitataan ja verrataan työtehtäviä, joiden sisältö poikkeaa toisistaan mutta jotka ovat samanarvoisia. Näin niillä tuetaan samanarvoisen työn periaatetta. Jäsenvaltioita, työmarkkinaosapuolia ja työnantajia kannustetaan edistämään työn sukupuolineutraalien arviointi- ja luokittelujärjestelmien kehittämistä ja käyttöä ja hakemaan innoitusta direktiivin 2006/54/EY soveltamista koskevaan kertomukseen liittyvän komission yksiköiden valmisteluasiakirjan (11) liitteestä 1.

               (23)

               Jotta samapalkkaisuuden periaatetta voitaisiin soveltaa käytännössä, on ehdottoman tärkeää aktivoida tasa-arvoelimet mukaan toimintaan. Kansallisten tasa-arvoelinten valtuuksien ja tehtävien olisi näin ollen oltava riittävät, jotta ne voivat hoitaa sukupuoleen perustuvan palkkasyrjinnän kysymyksiä ja mahdollisia läpinäkyvyysvelvoitteita. Palkkasyrjinnän uhrien kohtaamia menettelyllisiä ja kustannuksiin liittyviä esteitä olisi madallettava antamalla tasa-arvoelimille mahdollisuus edustaa yksityishenkilöitä. Tämä vähentäisi yksittäisen työntekijän oikeudenkäyntimenettelyyn liittyviä riskejä ja voisi korjata nykyistä tilannetta, jossa oikeuskäsittelyyn viedään vain hyvin harvoja samapalkkaisuutta koskevia tapauksia.

               (24)

               Sidosryhmät saavat tietoa samapalkkaisuutta koskevan periaatteen olemassaolosta ja merkityksestä tiedotustoiminnan välityksellä. Jäsenvaltioita olisi kannustettava tiedottamaan samapalkkaisuuden periaatteesta yrityksille ja organisaatioille, työmarkkinaosapuolille ja yleisölle, jotta periaatteen noudattamista edistettäisiin tehokkaasti, jotta ryhdyttäisiin käyttämään sukupuolineutraaleja työn arviointi- ja luokittelumenetelmiä ja jotta sukupuolten välistä palkkaeroa torjuttaisiin yleisemmällä tasolla. Toimia on toteutettava myös yritysten ja organisaatioiden tasolla,

         ON ANTANUT TÄMÄN SUOSITUKSEN:
   I   KOHDE

               1.

               Tässä suosituksessa esitetään jäsenvaltioille ohjeistusta, jonka tarkoituksena on auttaa niitä samapalkkaisuuden periaatteen paremmassa ja tehokkaammassa täytäntöönpanossa; näin pyritään torjumaan palkkasyrjintää ja edistämään sukupuolten välisen sitkeän palkkaeron poistamista.

         II   PALKKOJEN LÄPINÄKYVYYS

               2.

               Jäsenvaltioiden olisi kannustettava julkisia ja yksityisiä työnantajia ja työmarkkinaosapuolia hyväksymään palkanmuodostusta ja palkkarakenteita koskevia läpinäkyvyyskäytäntöjä. Niiden olisi toteutettava täsmällisiä toimenpiteitä palkkauksen läpinäkyvyyden edistämiseksi. Näihin toimenpiteisiin olisi erityisesti kuuluttava yksi tai useampia 3–6 kohdassa tarkoitetuista toimista, jotka sisällytettäisiin kunkin maan tilanteeseen räätälöityyn lähestymistapaan.

      Työntekijöiden oikeus saada tietoa palkkatasosta

               3.

               Jäsenvaltioiden olisi toteutettava asianmukaiset ja oikeasuhteiset toimenpiteet, joilla varmistetaan, että työntekijät voivat pyytää tietoja samaa tai samanarvoista työtä tekevien työntekijäryhmien palkkatasosta jaoteltuna sukupuolen mukaan. Tietoihin olisi sisällyttävä kiinteän peruspalkan lisäksi myös tiedot palkan täydentävistä tai muuttuvista osista, kuten luontaissuorituksista ja bonuksista.

      Palkkausta koskeva tiedottaminen

               4.

               Jäsenvaltioiden olisi toteutettava toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että vähintään 50 työntekijän yrityksissä ja organisaatioissa työnantajat tiedottavat työntekijöille, työntekijöiden edustajille ja työmarkkinaosapuolille säännöllisesti työntekijäryhmä- tai tehtäväkohtaisesta keskimääräisestä palkkatasosta jaoteltuna sukupuolen mukaan.

      Palkkausta koskevat tarkastukset

               5.

               Jäsenvaltioiden olisi toteutettava aiheelliset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että yrityksissä ja organisaatioissa, joissa on vähintään 250 työntekijää, toteutetaan palkkausta koskevia tarkastuksia. Näissä tarkastuksissa olisi muun muassa analysoitava naisten ja miesten osuutta kussakin työntekijä- tai tehtäväryhmässä ja käytettyä työn arviointi- ja luokittelujärjestelmää sekä annettava tarkat tiedot palkkauksesta ja sukupuoleen perustuvista palkkaeroista. Näiden tarkastusten tulokset olisi annettava pyynnöstä työntekijöiden edustajien ja työmarkkinaosapuolten käyttöön.

      Työehtosopimusneuvottelut

               6.

               Jäsenvaltioiden olisi huolehdittava siitä, että samapalkkaisuuskysymyksestä, myös palkkausta koskevista tarkastuksista, keskustellaan työehtosopimusneuvottelujen asianmukaisella tasolla, rajoittamatta kuitenkaan työmarkkinaosapuolten itsenäisyyttä ja toimien kansallisten lakien ja käytäntöjen mukaisesti.

      Tilastot ja hallinnolliset tiedot

               7.

               Jäsenvaltioiden olisi parannettava sukupuolten välistä palkkaeroa koskevien ajantasaisten tietojen saatavuutta toimittamalla Eurostatille tilastoja vuosittain ja ajallaan. Tilastotiedot olisi esitettävä jaoteltuina sukupuolen, toimialan (12), työajan (kokoaikainen/osa-aikainen työ), taloudellisen määräysvallan (julkinen/yksityinen omistus) sekä iän mukaan ja ne olisi laskettava vuositasolla.

               8.

               Jäsenvaltioiden olisi tietoja 18 kohdan mukaisesti ilmoittaessaan toimitettava komissiolle myös tiedot palkkasyrjintätapausten määrästä ja tyypeistä.

      Tietosuoja

               9.

               Siltä osin kuin 3–8 kohdan mukaisesti toteutettujen toimenpiteiden nojalla toimitettuihin tietoihin sisältyy henkilötietojen luovuttamista, ne olisi toimitettava kansallisen tietosuojalainsäädännön, erityisesti Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 95/46/EY (13) kansallisten täytäntöönpanosäännösten mukaisesti.

      Samanarvoisen työn käsite

               10.

               Jäsenvaltioiden olisi selvennettävä ’samanarvoisen työn’ käsitettä lainsäädännössään Euroopan unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaisesti. Työn arvon arvioinnissa ja vertailemisessa olisi sovellettava objektiivisia kriteerejä, jotka koskevat esimerkiksi koulutus- ja ammattitaitovaatimuksia, pätevyyttä, kuormitusta ja vastuun määrää, suoritettavaa työtä ja työtehtävien luonnetta.

      Työn arviointi- ja luokittelujärjestelmät

               11.

               Jäsenvaltioiden olisi edistettävä työn sukupuolineutraalien arviointi- ja luokittelujärjestelmien kehittämistä ja käyttöä, myös julkisen sektorin työnantajan ominaisuudessa, mahdollisen sukupuolen mukaan painottuneisiin palkkataulukoihin perustuvan palkkasyrjinnän estämiseksi tai havaitsemiseksi ja siihen puuttumiseksi. Niiden olisi kannustettava erityisesti työnantajia ja työmarkkinaosapuolia ottamaan käyttöön työn sukupuolineutraaleja arviointi- ja luokittelujärjestelmiä.

               12.

               Työn sukupuolineutraalien arviointi- ja luokittelujärjestelmien osalta jäsenvaltioita kannustetaan hakemaan virikkeitä direktiivin 2006/54/EY soveltamista koskevaan kertomukseen liittyvän komission yksiköiden valmisteluasiakirjan liitteestä 1.

         III   HORISONTAALISET SÄÄNNÖKSET

      Tasa-arvoelimet

               13.

               Jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että niiden kansallisten tasa-arvoelinten valtuudet ja tehtävät kattavat sukupuoleen perustuvaa palkkasyrjintää koskevat kysymykset sekä läpinäkyvyysvelvoitteet. Jäsenvaltioiden olisi tarvittaessa annettava tasa-arvoelimille oikeus tutustua tämän suosituksen 4 ja 5 kohdassa tarkoitettuihin tietoihin ja tarkastuksiin.

               14.

               Jäsenvaltioiden olisi vähennettävä menettelyllisiä esteitä, jotka hankaloittavat samapalkkaisuuteen liittyvien asioiden viemistä oikeuteen, antamalla tasa-arvoelimille mahdollisuus edustaa yksityishenkilöitä palkkasyrjintään liittyvissä asioissa.

               15.

               Jäsenvaltioiden olisi huolehdittava siitä, että kansalliset tasa-arvoelimet ja kansalliset elimet, joiden tehtävänä on tehdä tarkastuksia työmarkkinoilla, tiivistävät yhteistyötään ja toimintansa koordinointia.

      Seuranta ja täytäntöönpano

               16.

               Jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että samapalkkaisuuden periaatteen täytäntöönpanoa seurataan jatkuvasti ja että palkkasyrjintäasioissa pannaan täytäntöön kaikki käytettävissä olevat oikeussuojakeinot.

      Tiedotustoiminta

               17.

               Jäsenvaltioiden olisi tiedotettava julkisille ja yksityisille yrityksille sekä organisaatioille, työmarkkinaosapuolille ja yleisölle samapalkkaisuuden, samanarvoisen työn periaatteen ja palkkauksen läpinäkyvyyden edistämisestä sukupuolten välisen palkkaeron syiden kitkemiseksi ja kehitettävä palkkojen eriarvoisuuden analysointi- ja arviointivälineitä.

         IV   SEURANTA

               18.

               Jäsenvaltioiden olisi toteutettava tarvittavat toimenpiteet tämän suosituksen soveltamisen varmistamiseksi, ja niitä kehotetaan ilmoittamaan kyseisistä toimenpiteistä komissiolle 31 päivään joulukuuta 2015 mennessä, jotta komissio voi seurata tilannetta tarkasti, laatia kertomuksen tämän suosituksen täytäntöönpanossa saavutetusta edistyksestä ja arvioida tältä pohjalta lisätoimenpiteiden tarvetta.

         V   LOPPUSÄÄNNÖKSET

               19.

               Tämä suositus on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. Se on osoitettu myös työmarkkinaosapuolille, erityisesti niissä jäsenvaltioissa, joissa kansallisen lainsäädännön ja käytännön mukaan työmarkkinaosapuolilla on erityinen vastuu samapalkkaisuuden periaatteen täytäntöönpanosta tekemällä työehtosopimuksia.

      Tehty Brysselissä 7 päivänä maaliskuuta 2014.

            Komission puolesta

         Viviane REDING

            Varapuheenjohtaja

      (1)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2006/54/EY, annettu 5 päivänä heinäkuuta 2006, miesten ja naisten yhtäläisten mahdollisuuksien ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteen täytäntöönpanosta työhön ja ammattiin liittyvissä asioissa (EUVL L 204, 26.7.2006, s. 23).

      (2)  Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle, annettu 18 päivänä heinäkuuta 2007 – Naisten ja miesten välisen palkkaeron torjunta.

      (3)  Komission tiedonanto Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle, annettu 8 päivänä lokakuuta 2010 – Järkevä sääntely Euroopan unionissa.

      (4)  EUVL C 16 E, 22.1.2010, s. 21.

      (5)  P7_TA(2012)0225.

      (6)  EUVL C 345, 18.12.2010, s. 1.

      (7)  Komission tiedonanto Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle, annettu 20 päivänä helmikuuta 2013 – Kasvua ja yhteenkuuluvuutta tukevat sosiaaliset investoinnit, mukaan luettuna Euroopan sosiaalirahaston täytäntöönpano vuosina 2014–2020 (s. 11).

      (8)  Komission kertomus Euroopan parlamentille ja neuvostolle – Kertomus miesten ja naisten yhtäläisten mahdollisuuksien ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteen täytäntöönpanosta työhön ja ammattiin liittyvissä asioissa 5 päivänä heinäkuuta 2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/54/EY soveltamisesta.

      (9)  Komission suositus 2003/361/EY, annettu 6 päivänä toukokuuta 2003, mikroyritysten sekä pienten ja keskisuurten yritysten määritelmästä (EUVL L 124, 20.5.2003, s. 36).

      (10)  Neuvoston asetus (EY) N:o 530/1999, annettu 9 päivänä maaliskuuta 1999, ansioita ja työvoimakustannuksia koskevista rakennetilastoista (EYVL L 63, 12.3.1999, s. 6).

      (11)  Komission yksiköiden valmisteluasiakirja, joka liittyy komission kertomukseen Euroopan parlamentille ja neuvostolle – Kertomus miesten ja naisten yhtäläisten mahdollisuuksien ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteen täytäntöönpanosta työhön ja ammattiin liittyvissä asioissa 5 päivänä heinäkuuta 2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/54/EY soveltamisesta (SWD(2013) 512 final).

      (12)  Vähintään NACE Rev. 2:n pääluokat B–S pääluokkaa O lukuun ottamatta.

      (13)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 95/46/EY, annettu 24 päivänä lokakuuta 1995, yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta (EYVL L 281, 23.11.1995, s. 31).


title: EFTAn valvontaviranomaisen suositus, annettu 2 päivänä joulukuuta 2009 , Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen liitteessä XI olevassa 5cl kohdassa mainitun säädöksen (Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/21/EY sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen yhteisestä sääntelyjärjestelmästä), sellaisena kuin se on mukautettuna ETA-sopimuksen pöytäkirjalla 1, 7 artiklassa tarkoitetuista ilmoituksista, määräajoista ja kuulemisista

text:
               13.10.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 302/12

         EFTAn VALVONTAVIRANOMAISEN SUOSITUS,
   annettu 2 päivänä joulukuuta 2009,
   Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen liitteessä XI olevassa 5cl kohdassa mainitun säädöksen (Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/21/EY sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen yhteisestä sääntelyjärjestelmästä), sellaisena kuin se on mukautettuna ETA-sopimuksen pöytäkirjalla 1, 7 artiklassa tarkoitetuista ilmoituksista, määräajoista ja kuulemisista
   2011/C 302/05
   EFTAn VALVONTAVIRANOMAINEN, joka (1),
   OTTAA HUOMIOON Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen (2),
   OTTAA HUOMIOON EFTA-valtioiden sopimuksen valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamisesta ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan b alakohdan,
   OTTAA HUOMIOON ETA-sopimuksen liitteessä XI olevassa 5cl kohdassa mainitun säädöksen Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/21/EY, annettu 7 päivänä maaliskuuta 2002, sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen yhteisestä sääntelyjärjestelmästä (3) (puitedirektiivi), sellaisena kuin se on mukautettuna ETA-sopimuksen pöytäkirjalla 1, ja erityisesti sen 19 artiklan 1 kohdan,
   Sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Sähköisen viestinnän verkkoja ja palveluja koskevan sääntelyjärjestelmän nojalla kansallisilla sääntelyviranomaisilla on velvollisuus osallistua sisämarkkinoiden kehittämiseen toistensa ja valvontaviranomaisen kanssa avoimesti tehtävällä yhteistyöllä, jotta varmistetaan johdonmukaisen sääntelykäytännön kehittyminen ja sääntelyjärjestelmän muodostavien direktiivien johdonmukainen soveltaminen.

               (2)

               Jotta voidaan varmistaa, että kansallisen tason päätöksillä ei ole haitallista vaikutusta yhtenäismarkkinoihin tai sääntelyjärjestelmän tavoitteisiin, kansallisten sääntelyviranomaisten on ilmoitettava valvontaviranomaiselle ja muille kansallisille sääntelyviranomaisille direktiivin 2002/21/EY (puitedirektiivin) 7 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut toimenpide-ehdotukset.

               (3)

               Lisävaatimuksena kansallisten sääntelyviranomaisten on saatava valvontaviranomaisen lupa velvollisuuksille, joista säädetään ETA-sopimuksen liitteessä XI olevassa 5cj kohdassa mainitun säädöksen Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/19/EY, annettu 7 päivänä maaliskuuta 2002, sähköisten viestintäverkkojen ja niiden liitännäistoimintojen käyttöoikeuksista ja yhteenliittämisestä (4) (käyttöoikeusdirektiivi), sellaisena kuin se on mukautettuna ETA-sopimuksen pöytäkirjalla 1, 8 artiklan 3 kohdan toisessa alakohdassa; luvan myöntäminen muodostaa oman erillisen menettelynsä.

               (4)

               Valvontaviranomainen antaa kansallisille sääntelyviranomaisille pyynnöstä mahdollisuuden keskustella ehdotetuista toimenpiteistä ennen niiden muodollista ilmoittamista direktiivin 2002/21/EY (puitedirektiivi) 7 artiklan ja direktiivin 2002/19/EY (käyttöoikeusdirektiivi) 8 artiklan 3 kohdan mukaisesti. Kun valvontaviranomainen on ilmoittanut kansalliselle sääntelyviranomaiselle direktiivin 2002/21/EY (puitedirektiivi) 7 artiklan 4 kohdan nojalla katsovansa, että ehdotettu toimenpide muodostaa esteen ETA-sopimuksen toiminnalle tai kun sillä on vahvoja epäilyjä siitä, onko ehdotettu toimenpide ETA-lainsäädännön mukainen, kyseiselle kansalliselle sääntelyviranomaiselle olisi annettava aikaisessa vaiheessa mahdollisuus esittää näkemyksensä valvontaviranomaisen esiin ottamista seikoista.

               (5)

               Direktiivi 2002/21/EY (puitedirektiivi) asettaa tietyt sitovat määräajat 7 artiklan mukaisten ilmoitusten käsittelylle.

               (6)

               Direktiivin 2002/21/EY (puitedirektiivi) 7 artiklassa säädetyn yhteistyö- ja kuulemismenettelyn toimivuuden varmistamiseksi ja oikeusvarmuuden vuoksi EFTAn valvontaviranomainen antoi 14 päivänä heinäkuuta 2004 suosituksen ilmoituksista, määräajoista ja kuulemisista, joista säädetään sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen yhteisestä sääntelyjärjestelmästä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/21/EY 7 artiklassa (5). Suosituksessa vahvistetaan selkeät säännöt keskeisistä 7 artiklan mukaisiin ilmoituksiin liittyvistä menettelytavoista. Kyseinen 14 päivänä heinäkuuta 2004 annettu suositus olisi korvattava tällä suosituksella, jotta ilmoitusmenettelyä voidaan yksinkertaistaa ja kehittää edelleen sekä varmistaa sähköisten viestintäverkkojen ja palvelujen sääntelyjärjestelmän yhdenmukainen soveltaminen Euroopan talousalueella.

               (7)

               Jotta kansallisille sääntelyviranomaisille voitaisiin antaa lisää opastusta toimenpide-ehdotusten sisällöstä ja ilmoituksen täydellisyyttä koskevaa oikeusvarmuutta voitaisiin parantaa, olisi annettava tietyt vähimmäistiedot siitä, mitä toimenpide-ehdotuksen pitäisi sisältää sen asianmukaisen arvioinnin mahdollistamiseksi.

               (8)

               On otettava huomioon toisaalta tarve varmistaa tuloksellinen arviointi ja toisaalta tarve yksinkertaistaa hallintoa mahdollisimman paljon. Tältä osin ilmoitusmenettelyyn ei saisi liittyä minkäänlaista tarpeetonta hallinnollista taakkaa kansallisille sääntelyviranomaisille. Lisäksi olisi hyödyllistä selventää menettelyyn liittyviä järjestelyjä direktiivin 2002/19/EY (käyttöoikeusdirektiivi) 8 artiklan 3 kohdan toisen alakohdan yhteydessä.

               (9)

               Ilmoitetun toimenpide-ehdotuksen tutkimisen yksinkertaistamiseksi ja prosessin nopeuttamiseksi kansallisten sääntelyviranomaisten olisi käytettävä vakiomuotoisia ilmoituksia.

               (10)

               EFTA-valtioiden yhteisestä sopimuksesta kaikissa ETA-sopimuksen sopimuspuolina olevien EFTA-valtioiden ja valvontaviranomaisten tiedonannoissa käytetään työkielenä englannin kieltä. Tämä ei kuitenkaan estä yksityisiä osapuolia tai yrityksiä toimittamasta asiakirjoja millä tahansa Euroopan talousalueen kielistä, kuten ETA-sopimuksessa todetaan.

               (11)

               Ilmoitusmenettelyn tehostamiseksi, kansallisten sääntelyviranomaisten ja markkinatoimijoiden oikeusvarmuuden parantamiseksi ja sääntelytoimien oikea-aikaisen täytäntöönpanon varmistamiseksi olisi suositeltavaa, että kansallisen sääntelyviranomaisen tekemä ilmoitus markkina-analyysistä sisältäisi myös kansallisen sääntelyviranomaisen ehdotuksen korjaaviksi toimiksi yksilöityjen markkinahäiriöiden poistamiseksi. Jos toimenpide-ehdotus liittyy markkinoihin, jotka todetaan kilpailluksi ja joihin jo sovelletaan korjaavia toimia, ilmoituksen tulisi sisältää ehdotukset kyseisten velvoitteiden poistamiseksi.

               (12)

               Tiettyyn kategoriaan kuuluvissa toimenpide-ehdotuksissa olisi yleensä käytettävä lyhyttä ilmoituslomaketta sääntelyviranomaisten ja valvontaviranomaisen hallinnollisen taakan pienentämiseksi. Näihin kategorioihin kuuluvat ilmoitukset voidaan kuitenkin jatkossakin ilmoittaa vakiomuotoisesti.

               (13)

               Jos kansallinen sääntelyviranomainen aikoo poistaa sääntelyvelvoitteita markkinoilta, jotka eivät sisälly ennakkosääntelyn alaisiksi tulevista merkityksellisistä tuote- ja palvelumarkkinoista sähköisen viestinnän alalla 5 päivänä marraskuuta 2008 annettuun valvontaviranomaisen suositukseen (6), tällaisesta toimenpide-ehdotuksesta olisi tehtävä direktiivin 2002/21/EY (puitedirektiivi) 7 artiklan mukainen ilmoitus lyhyttä ilmoituslomaketta käyttäen.

               (14)

               Jos kansallinen sääntelyviranomainen suorittaa sellaisten markkinoiden analyysin, jotka ovat edellisessä markkina-analyysissä todettu kilpailluiksi, ja toteaa ne edelleen kilpailluiksi, tästä olisi tehtävä ilmoitus lyhyttä ilmoituslomaketta käyttäen.

               (15)

               Kansalliset sääntelyviranomaiset muuttavat usein jo käyttöön otettujen korjaavien toimien teknisiä yksityiskohtia ottaakseen huomioon taloudellisissa indikaattoreissa (laitteet, työvoima, inflaatio, pääomakustannukset, kiinteistövuokrat jne.) tapahtuneet muutokset tai saattaakseen ajan tasalle ennusteet tai olettamukset. Sellaisista muutoksista tai päivityksistä, jotka eivät muuta korjaavien toimien luonnetta tai yleistä soveltamisalaa (esimerkiksi raportointivelvoitteiden jatkaminen, vaadittavan vakuutusturvan yksityiskohdat, seuraamusten määrät, toimitusajat) olisi tehtävä ilmoitus lyhyttä ilmoituslomaketta käyttäen. Ainoastaan korjaavien toimien luonteen tai soveltamisalan olennaisista muutoksista, joilla on merkittävä vaikutus markkinoihin (kuten hintatasot, kustannusten tai hintojen laskutapojen muuttaminen, siirtymäjärjestelyjen määrittäminen), olisi ilmoitettava vakioilmoitusmenettelyä käyttäen.

               (16)

               Tiettyjen markkinoiden osalta (erityisesti puheensiirron kohdeverkkopalvelujen eli terminoinnin markkinat) kansalliset sääntelyviranomaiset voivat tulla samaan johtopäätökseen kuin edellisessä analyysissä ja haluavat määrätä muillekin operaattoreille (esimerkiksi uusille tulokkaille), joilla on samankaltainen asiakaskanta tai kokonaisliikevaihto kuin edellisessä analyysissä mainituilla operaattoreilla, korjaavia toimia, jotka eivät olennaisesti eroa jo ilmoitetuista toimenpide-ehdotuksista. Näistä toimenpide-ehdotuksista olisi ilmoitettava lyhyttä ilmoituslomaketta käyttäen.

               (17)

               Lyhyttä ilmoituslomaketta käyttäen ilmoitettu toimenpide-ehdotus ei periaatteessa anna valvontaviranomaiselle aihetta esittää kansalliselle sääntelyviranomaiselle huomautuksia direktiivin 2002/21/EY (puitedirektiivi) 7 artiklan 3 kohdan mukaisesti.

               (18)

               Ilmoitettavaa toimenpide-ehdotusta koskevan avoimuuden lisäämiseksi ja näitä ehdotuksia koskevan tiedonvaihdon parantamiseksi kansallisten sääntelyviranomaisten välillä sekä vakioilmoituslomakkeen että lyhyen ilmoituslomakkeen olisi sisällettävä tiivistelmä ilmoitettavan toimenpide-ehdotuksen keskeisistä osista.

               (19)

               Komission päätöksellä 2002/627/EY (7) perustettu sähköisen viestinnän verkkoja ja palveluja käsittelevä eurooppalainen sääntelyviranomaisten ryhmä on myöntänyt näiden järjestelyjen tarpeellisuuden.

               (20)

               Direktiivin 2002/21/EY (puitedirektiivin) 8 artiklassa säädettyjen tavoitteiden saavuttamiseksi ja erityisesti johdonmukaisten sääntelykäytäntöjen ja direktiivin johdonmukaisen soveltamisen varmistamiseksi on olennaista, että 7 artiklassa säädettyä ilmoitusmenettelyä noudatetaan tinkimättä.

               (21)

               Sen varmistamiseksi, että sääntelyjärjestelmää sovelletaan johdonmukaisesti eri puolilla Euroopan talousaluetta ja että kansallisten sääntelyviranomaisten yhteistyöstä saadaan täysi hyöty, on ensiarvoisen tärkeää varmistaa tietojen välittyminen sekä ETA:n EFTA- että EY-pilarin välillä. Direktiivin 2002/21/EY (puitedirektiivi) 7 artiklan 3 kohtaa koskevassa mukautuksessa, joka sisältyy ETA:n sekakomitean päätökseen N:o 11/2004, todetaan, että EFTA-valtioiden kansallisten sääntelyviranomaisten ja EY:n jäsenvaltioiden kansallisten sääntelyviranomaisten välinen tiedonvaihto tapahtuu EFTAn valvontaviranomaisen ja komission kautta.

               (22)

               EFTAn viestintäkomitea on antanut lausuntonsa direktiivin 2002/21/EY (puitedirektiivi) 22 artiklan 2 kohdan mukaisesti,

         SUOSITTAA:

               1.

               Direktiivissä 2002/21/EY (puitedirektiivi) ja erityisdirektiiveissä määritellyillä käsitteillä on sama merkitys tässä suosituksessa. Lisäksi

                           a)

                           ”merkityksellisiä markkinoita koskevalla suosituksella” tarkoitetaan EFTAn valvontaviranomaisen 5 päivänä marraskuuta 2008 antamaa suositusta ennakkosääntelyn alaisiksi tulevista merkityksellisistä tuote- ja palvelumarkkinoista sähköisen viestinnän alalla (8) ja kaikkia sen jälkeen annettuja merkityksellisiä markkinoita koskevia suosituksia;

                           b)

                           ”ilmoituksella” tarkoitetaan kansallisen sääntelyviranomaisen direktiivin 2002/21/EY (puitedirektiivi) 7 artiklan 3 kohdan mukaisesti valvontaviranomaiselle tekemää ilmoitusta toimenpide-ehdotuksesta tai direktiivin 2002/19/EY (käyttöoikeusdirektiivi) 8 artiklan 3 kohdan toisen alakohdan mukaista pyyntöä, johon liittyy tässä suosituksessa esitetty vakioilmoituslomake tai lyhyt ilmoituslomake (liitteet I ja II).

               2.

               Ilmoitukset tulisi tehdä yksinomaan valvontaviranomaisen sähköistä ilmoitusjärjestelmää käyttäen.
               Sähköistä ilmoitusjärjestelmää käyttäen lähetetyt asiakirjat katsotaan vastaanotetuiksi lähetyspäivänä.
               Ilmoitukset kirjataan niiden vastaanottojärjestyksessä.

               3.

               Ilmoitukset tulevat voimaan päivänä, jolloin valvontaviranomainen kirjaa ne (”kirjaamispäivä”). Kirjaamispäivä on päivä, jolloin valvontaviranomainen vastaanottaa täydellisen ilmoituksen.
               Kaikille kansallisille sääntelyviranomaisille ilmoitetaan valvontaviranomaisen verkkosivuilla ja sähköisesti ilmoituksen kirjaamispäivä, ilmoituksen aihe ja mahdollisesti toimitetut ilmoitusta tukevat asiakirjat.

               4.

               Kansallisten toimenpide-ehdotusten ja toimenpiteen perustelujen sekä vakiolomakkeen (liite I) ja lyhyen ilmoituslomakkeen (liite II) on oltava englanninkielisiä.

               5.

               Kansallisen sääntelyviranomaisen ilmoittamiin toimenpide-ehdotuksiin olisi liitettävä asiakirjat, joita valvontaviranomainen tarvitsee tehtäviensä suorittamiseen. Niiden toimenpide-ehdotusten osalta, jotka kuuluvat 6 kohdan alaisuuteen ja joista tehdään ilmoitus lyhyttä ilmoituslomaketta käyttäen, valvontaviranomainen ei periaatteessa tarvitse muita asiakirjoja tehtäviensä suorittamiseen.
               Toimenpide-ehdotukset olisi perusteltava asianmukaisesti.

               6.

               Seuraavista toimenpide-ehdotuksista olisi ilmoitettava valvontaviranomaiselle liitteessä II olevaa lyhyttä ilmoituslomaketta käyttäen:

                           a)

                           toimenpide-ehdotukset markkinoilla, jotka on poistettu merkityksellisiä markkinoita koskevasta suosituksesta tai jotka eivät ole aiemmin sisältyneet siihen, koska kansallinen sääntelyviranomainen on todennut markkinat kilpailluiksi tai koska se katsoo, että merkityksellisiä markkinoita koskevan suosituksen 2 kohdassa tarkoitetut kolme kumulatiivista perustetta ennakkosääntelyn alaisten markkinoiden nimeämiseen eivät enää täyty;

                           b)

                           toimenpide-ehdotukset markkinoilla, jotka sisältyvät merkityksellisiä markkinoita koskevaan suositukseen mutta jotka edellisessä markkina-analyysissä oli todettu kilpailluiksi ja jotka ovat pysyneet kilpailtuina;

                           c)

                           toimenpide-ehdotukset, joilla muutetaan aiemmin määrättyjen korjaavien sääntelytoimien teknisiä yksityiskohtia ja joilla ei ole merkittävää vaikutusta markkinoihin (esimerkiksi laskentamallien kustannusten ja arvioiden, raportointiaikojen ja toimitusaikojen vuotuiset päivitykset); ja

                           d)

                           toimenpide-ehdotukset merkityksellisillä markkinoilla, jotka on jo analysoitu suhteessa muihin yrityksiin ja joista on tehty ilmoitus, kun kansallinen sääntelyviranomainen määrää samankaltaiset korjaavat toimet muille yrityksille muuttamatta olennaisesti edellisessä ilmoituksessa sovellettuja periaatteita.

               7.

               Valvontaviranomainen valvoo tiiviissä yhteistyössä kansallisten sääntelyviranomaisten kanssa lyhyen ilmoitusmenettelyn käytön käytännön seurauksia, jotta sitä voidaan muuttaa tarpeen mukaan tai voidaan lisätä uusia toimenpide-ehdotusten kategorioita, joissa ilmoitukset pitäisi tehdä lyhyttä ilmoituslomaketta käyttäen.

               8.

               Niistä toimenpide-ehdotuksista, jotka eivät kuulu 6 kohdan soveltamisalaan, olisi ilmoitettava valvontaviranomaiselle liitteessä I olevaa vakioilmoituslomaketta käyttäen. Kaikkiin ilmoitettuihin toimenpide-ehdotuksiin olisi sisällytettävä seuraavat tiedot soveltuvin osin:

                           a)

                           merkitykselliset tuote- tai palvelumarkkinat ja erityisesti niiden tuotteiden ja palvelujen kuvaus, jotka sisällytetään merkityksellisiin markkinoihin tai jätetään niiden ulkopuolelle kysynnän ja tarjonnan korvattavuuden perusteella;

                           b)

                           merkitykselliset maantieteelliset markkinat, mukaan luettuna kilpailuedellytysten perusteltu analyysi kysynnän ja tarjonnan korvattavuuden perusteella;

                           c)

                           tärkeimmät merkityksellisillä markkinoilla toimivat yritykset;

                           d)

                           merkityksellisiä markkinoita koskevan analyysin tulokset, erityisesti havainnot todellisen kilpailun esiintymisestä tai puuttumisesta perusteluineen. Toimenpide-ehdotuksen pitäisi tätä varten sisältää eri yritysten markkinaosuuksien analyysi ja tarpeen mukaan viittaus muihin merkityksellisiin perusteisiin, joita voivat olla esimerkiksi esteet markkinoille pääsylle, mittakaavaedut ja/tai laajuusedut, vertikaalinen integraatio, vaikeasti toisinnettavan infrastruktuurin hallinta, teknologinen etulyöntiasema tai ylivoimaisuus, tasoittavan ostovoiman puuttuminen tai vähäisyys, pääoman/rahoituksen helppo tai etuoikeutettu saatavuus, yrityksen kokonaiskoko, tuote-/palveluvalikoiman monipuolisuus, erittäin kehittynyt jakelu- ja myyntiverkosto, mahdollisen kilpailun puute ja laajentumisen esteet;

                           e)

                           tarvittaessa yritykset, joilla katsotaan olevan yksin tai yhdessä direktiivin 2002/21/EY (puitedirektiivi) 14 artiklassa tarkoitettu huomattava markkinavoima, ja perustelut, todisteet ja muut merkitykselliset tosiseikat, jotka tukevat tätä määrittelyä;

                           f)

                           kansallisen sääntelyviranomaisen toteuttaman julkisen kuulemisen tulokset;

                           g)

                           kansallisen kilpailuviranomaisen mahdollisesti antama lausunto;

                           h)

                           näyttöä siitä, että tehtäessä ilmoitusta valvontaviranomaiselle on toteutettu asianmukaisia toimenpiteitä toimenpide-ehdotuksesta ilmoittamiseksi muiden EFTA-valtioiden kansallisille sääntelyviranomaisille, jos valvontaviranomaisen ylläpitämä sähköinen järjestelmä ei takaa tällaista ilmoittamista;

                           i)

                           jos ilmoitus koskee toimenpide-ehdotusta, joka kuuluu direktiivin 2002/19/EY (käyttöoikeusdirektiivi) 5 tai 8 artiklan tai ETA-sopimuksen liitteessä XI olevassa 5cm kohdassa mainitun säädöksen Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/22/EY yleispalvelusta ja käyttäjien oikeuksista sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen alalla (9) (yleispalveludirektiivi), sellaisena kuin se on mukautettuna ETA-sopimuksen pöytäkirjalla 1, 16 artiklan soveltamisalaan, merkityksellisten markkinoiden todellisen kilpailun puuttumisen korjaamiseksi ehdotetut erityiset sääntelyvelvoitteet tai ehdotetut toimenpiteet velvollisuuksien poistamiseksi, jos merkityksellisillä markkinoilla havaitaan todellista kilpailua ja kyseiset velvoitteet on jo asetettu.

               9.

               Jos toimenpide-ehdotuksessa määritellään markkina-analyysia varten merkitykselliset markkinat, jotka eroavat merkityksellisistä markkinoista annetussa suosituksessa luetelluista markkinoista, kansallisten sääntelyviranomaisten olisi perusteltava riittävästi kriteerit, joita kyseisessä markkinamääritelmässä on käytetty.

               10.

               Direktiivin 2002/19/EY (käyttöoikeusdirektiivi) 8 artiklan 3 kohdan toisen alakohdan mukaisesti tehdyissä ilmoituksissa olisi myös perusteltava riittävästi, miksi huomattavan markkinavoiman operaattoreille olisi asetettava muita kuin direktiivin 2002/19/EY (käyttöoikeusdirektiivi) 9–13 artiklassa lueteltuja velvoitteita.

               11.

               Ilmoituksissa, jotka kuuluvat direktiivin 2002/19/EY (käyttöoikeusdirektiivi) 8 artiklan 5 kohdan soveltamisalaan, olisi perusteltava riittävästi, miksi ehdotetut toimenpiteet ovat välttämättömiä kansainvälisten sitoumusten noudattamiseksi.

               12.

               Vakioilmoitusmenettelyä noudattaen tehdyt ilmoitukset, joihin sisältyvät 8 kohdassa tarkoitetut soveltuvat tiedot, katsotaan täydellisiksi. Jos ilmoituksen sisältämät tiedot, asiakirjat mukaan luettuina, ovat olennaiselta osin puutteelliset, valvontaviranomainen ilmoittaa tästä kansalliselle sääntelyviranomaiselle viiden työpäivän kuluessa ja määrittelee, miltä osin ilmoitus on puutteellinen. Ilmoitusta ei kirjata ennen kuin kansallinen sääntelyviranomainen on toimittanut tarvittavat tiedot. Tällaisissa tapauksissa ilmoitus tulee voimaan direktiivin 2002/21/EY (puitedirektiivi) 7 artiklan mukaisesti päivänä, jona valvontaviranomainen vastaanottaa täydelliset tiedot.

               13.

               Ilmoituksen kirjaamisen jälkeen valvontaviranomainen voi pyytää direktiivin 2002/21/EY (puitedirektiivi) 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti lisätietoja tai selvennyksiä kyseiseltä kansalliselta sääntelyviranomaiselta, tämän kuitenkaan rajoittamatta 8 kohdan soveltamista. Kansallisten sääntelyviranomaisten olisi pyrittävä toimittamaan pyydetyt tiedot kolmen työpäivän kuluessa, jos tiedot ovat valmiiksi saatavilla.

               14.

               Valvontaviranomainen tarkastaa, kuuluuko lyhyttä ilmoituslomaketta käyttäen ilmoitettu toimenpide-ehdotus 6 kohdassa lueteltuihin kategorioihin. Jos valvontaviranomainen katsoo, että näin ei ole, se ilmoittaa tästä kansalliselle sääntelyviranomaiselle viiden työpäivän kuluessa ja pyytää tätä toimittamaan toimenpide-ehdotuksen vakioilmoitusmenettelyä käyttäen.

               15.

               Jos valvontaviranomainen tekee direktiivin 2002/21/EY (puitedirektiivi) 7 artiklan 3 kohdan mukaisesti huomautuksia, se ilmoittaa tästä kyseiselle kansalliselle sääntelyviranomaiselle sähköisesti ja julkaisee huomautukset verkkosivuillaan.

               16.

               Jos kansallinen sääntelyviranomainen tekee direktiivin 2002/21/EY (puitedirektiivi) 7 artiklan 3 kohdan mukaisesti huomautuksia, se toimittaa sähköisesti kyseiset huomautukset valvontaviranomaisille ja muille kansallisille sääntelyviranomaisille.

               17.

               Jos valvontaviranomainen katsoo direktiivin 2002/21/EY (puitedirektiivi) 7 artiklan 4 kohtaa soveltaessaan, että toimenpide-ehdotus muodostaisi esteen ETA-sopimuksen toiminnalle, tai sillä on vakavia epäilyjä sen yhteensopivuudesta ETA-lainsäädännön ja erityisesti niiden tavoitteiden kanssa, jotka mainitaan direktiivin 2002/21/EY (puitedirektiivi) 8 artiklassa, tai se myöhemmin peruuttaa huomautuksensa taikka tekee päätöksen, jonka mukaan kansallisen sääntelyviranomaisen on peruutettava toimenpide-ehdotus, se ilmoittaa tästä kyseiselle kansalliselle sääntelyviranomaiselle sähköisesti ja julkaisee asiasta ilmoituksen verkkosivuillaan.

               18.

               Direktiivin 2002/19/EY (käyttöoikeusdirektiivi) 8 artiklan 3 kohdan toisen alakohdan mukaisesti tehtyjen ilmoitusten osalta valvontaviranomainen, joka toimii direktiivin 2002/19/EY (käyttöoikeusdirektiivi) 14 artiklan 2 kohdan mukaisesti, tekee yleensä enintään kolmen kuukauden kuluessa päätöksen, jossa se antaa kansalliselle sääntelyviranomaiselle luvan toteuttaa ehdotettu toimenpide tai estää toimenpiteen toteuttamisen. Valvontaviranomainen voi pidentää tätä määräaikaa kahdella kuukaudella mahdollisesti havaittujen ongelmien vuoksi.

               19.

               Kansallinen sääntelyviranomainen voi koska tahansa peruuttaa ilmoitetun toimenpide-ehdotuksen, jolloin kyseinen toimenpide poistetaan rekisteristä. Valvontaviranomainen julkaisee tästä ilmoituksen verkkosivuillaan.

               20.

               Jos kansallinen sääntelyviranomainen toteuttaa ehdotetun toimenpiteen sen jälkeen, kun se saanut direktiivin 2002/21/EY (puitedirektiivi) 7 artiklan 3 kohdan mukaisia huomautuksia valvontaviranomaiselta tai toiselta kansalliselta sääntelyviranomaiselta, sen on ilmoitettava valvontaviranomaiselle ja muille kansallisille sääntelyviranomaisille tavasta, jolla se on ottanut tehdyt huomautukset täysin huomioon.

               21.

               Valvontaviranomainen keskustelee epävirallisesti toimenpide-ehdotuksesta ennen ilmoituksen tekemistä, jos kansallisen sääntelyviranomainen sitä pyytää.

               22.

               Direktiivissä 2002/21/EY (puitedirektiivi) tai tässä suosituksessa mainitut määräajat lasketaan seuraavasti:

                           a)

                           jos päivinä, viikkoina tai kuukausina ilmaistu määräaika lasketaan jonkin tapahtuman toteutumisesta lukien, päivää, jonka aikana tapahtuma toteutuu, ei lueta kyseiseen määräaikaan;

                           b)

                           viikkoina tai kuukausina ilmaistu määräaika päättyy määräajan viimeisen viikon tai kuukauden sen päivän päätyttyä, joka nimeltään tai järjestysnumeroltaan vastaa sen tapahtuman toteutuspäivää, josta määräaika on laskettava. Jos kuukausina ilmaistun määräajan viimeisessä kuukaudessa ei ole päivää, jona määräajan tulisi päättyä, määräaika päättyy kyseisen kuukauden viimeisen päivän päättyessä;

                           c)

                           määräaikoihin luetaan yleiset vapaapäivät, lauantait ja sunnuntait, jollei niitä nimenomaisesti ole jätetty ulkopuolelle tai jos määräajat on ilmaistu työpäivinä. Yleisillä vapaapäivillä tarkoitetaan asianomaisen EFTA-valtion tai valvontaviranomaisen sellaiseksi määrittelemiä päiviä;

                           d)

                           työpäivillä tarkoitetaan kaikkia muita päiviä kuin yleisiä vapaapäiviä, sunnuntaipäiviä ja lauantaipäiviä.

                     Jos määräaika päättyisi lauantaina, sunnuntaina tai yleisenä vapaapäivänä, sitä pidennetään ensimmäiseksi seuraavan työpäivän loppuun.
               Valvontaviranomainen julkaisee vuosittain luettelon EFTA-valtioiden ja valvontaviranomaisen määrittelemistä yleisistä vapaapäivistä Euroopan unionin virallisen lehden ETA-täydennysosassa. EFTA-valtioiden on pyydettäessä toimitettava valvontaviranomaiselle luettelo yleisistä vapaapäivistä.

               23.

               Valvontaviranomainen arvioi yhdessä kansallisten sääntelyviranomaisten kanssa tämän suosituksen uudelleentarkastelun tarvetta sen päivämäärän jälkeen, joka on asetettu uuden sääntelykehyksen, sellaisena kuin se on sisällytettynä ETA-lainsäädäntöön, saattamiseksi osaksi EFTA-valtioiden kansallista lainsäädäntöä.

               24.

               Tämä suositus on osoitettu EFTA-valtioille.

      Tehty Brysselissä 2 päivänä joulukuuta 2009.

            EFTAn valvontaviranomaisen puolesta

         Per SANDERUD

            Puheenjohtaja

         Kurt JÄGER

            Kollegion jäsen

      (1)  Jäljempänä ’valvontaviranomainen’.

      (2)  Jäljempänä ’ETA-sopimus’.

      (3)  EYVL L 108, 24.4.2002, s. 33, direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 717/2007, EUVL L 171, 29.6.2007, s. 32.

      (4)  EYVL L 108, 24.4.2002, s. 7.

      (5)  Päätös 193/04/KOL, EUVL L 113, 27.4.2006, s. 10.

      (6)  EFTAn valvontaviranomaisen suositus, annettu 5 päivänä marraskuuta 2008, ETA-sopimuksen liitteessä XI olevassa 5cl kohdassa tarkoitetun säädöksen (Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/21/EY sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen yhteisestä sääntelyjärjestelmästä), sellaisena kuin se on mukautettuna ETA-sopimuksen pöytäkirjalla 1, mukaisesti ennakkosääntelyn alaisiksi tulevista merkityksellisistä tuote- ja palvelumarkkinoista sähköisen viestinnän alalla, jäljempänä ’merkityksellisiä markkinoita koskeva suositus’. Suositus annettiin päätöksellä 688/08/KOL, tehty 5 päivänä marraskuuta 2008, suosituksen antamisesta ennakkosääntelyn alaisiksi tulevista merkityksellisistä tuote- ja palvelumarkkinoista sähköisen viestinnän alalla, ja julkaistiin EUVL:ssä C 156, 9.7.2009, s. 18, sekä ETA-täydennysosassa N:o 36, 9.7.2009, s. 1.

      (7)  EYVL L 200, 30.7.2002, s. 38, päätös sellaisena kuin se on muutettuna.

      (8)  Ks. alaviite 5.

      (9)  EYVL L 108, 24.4.2002, s. 51.

      LIITE I

         Toimenpide-ehdotuksista direktiivin 2002/21/EY (puitedirektiivi) 7 artiklan mukaisesti tehtäviin ilmoituksiin liittyvä vakiolomake

      (Vakioilmoituslomake)

         JOHDANTO

      Vakioilmoituslomakkeessa esitetään tiivistelmätiedot, jotka kansalliset sääntelyviranomaiset toimittavat valvontaviranomaiselle ilmoittaessaan toimenpide-ehdotuksista vakioilmoitusmenettelyä käyttäen direktiivin 2002/21/EY (puitedirektiivi) 7 artiklan mukaisesti.
      Valvontaviranomainen aikoo keskustella kansallisten sääntelyviranomaisten kanssa kysymyksistä, jotka liittyvät 7 artiklan täytäntöönpanoon, erityisesti ilmoituksen tekemistä edeltävissä kokouksissa. Kansallisia sääntelyviranomaisia kehotetaan kuulemaan valvontaviranomaista kaikista vakioilmoituslomakkeeseen liittyvistä seikoista ja erityisesti siitä, minkälaisia tietoja niitä pyydetään toimittamaan, tai mahdollisuudesta välttyä velvollisuudelta toimittaa tiettyjä direktiivin 2002/21/EY (puitedirektiivi) 15 ja 16 artiklan mukaisesti tehtyyn markkina-analyysiin liittyviä tietoja.

         OIKEAT JA TÄYDELLISET TIEDOT

      Kansallisten sääntelyviranomaisten toimittamien tietojen olisi oltava oikeita ja täydellisiä, ja ne olisi esitettävä tiivistetysti jäljempänä esitetyllä vakioilmoituslomakkeella. Vakioilmoituslomakkeen tarkoituksena ei ole korvata ilmoitettua toimenpide-ehdotusta, vaan sen tavoitteena on auttaa valvontaviranomaista ja muiden ETA-valtioiden kansallisia sääntelyviranomaisia todentamaan vakiolomaketietojen perusteella, että ilmoitettu toimenpide-ehdotus todella sisältää kaikki tiedot, jotka valvontaviranomainen tarvitsee suorittaakseen direktiivin 2002/21/EY (puitedirektiivi) 7 artiklan mukaiset tehtävänsä säädetyssä määräajassa.
      Edellytetyt tiedot on esitettävä vakioilmoituslomakkeen jaksoissa ja kappaleissa ja niissä on oltava viittaukset toimenpide-ehdotuksen kohtiin, joista tiedot löytyvät.

         KIELI

      Vakioilmoituslomake olisi täytettävä englannin kielellä.

         1   jakso

         Markkinoiden määrittely

      Ilmoittakaa soveltuvin osin:

                  1.1

                  Merkitykselliset tuote- ja palvelumarkkinat. Mainitaanko markkinat merkityksellisiä markkinoita koskevassa suosituksessa?

                  1.2

                  Merkitykselliset maantieteelliset markkinat.

                  1.3

                  Lyhyt tiivistelmä mahdollisesta kansallisen kilpailuviranomaisen lausunnosta.

                  1.4

                  Lyhyt selostus ehdotetusta markkinamääritelmästä pidetyn julkisen kuulemisen tähänastisista tuloksista (esim. kuinka monta huomautusta on saatu, ketkä vastaajista olivat samaa mieltä ehdotetusta markkinamääritelmästä, ketkä vastaajista olivat eri mieltä).

                  1.5

                  Jos merkitykselliset markkinat eroavat merkityksellisiä markkinoita koskevassa suosituksessa luetelluista markkinoista, tiivistelmä tärkeimmistä syistä, joilla ehdotettu markkinamääritelmä perustellaan markkina-analyysiä ja huomattavan markkinavoiman arvioimista varten 14. heinäkuuta 2004 annettujen valvontaviranomaisen ohjeiden (1) 2 jakson sekä merkityksellisiä markkinoita koskevan suosituksen johdanto-osan 6–14 kappaleessa mainittujen kolmen perusteen ja vastaavaan merkityksellisiä markkinoita koskevaan komission suositukseen liitetyn perusteluosan (2) 2.2 kohdan pohjalta.

         2   jakso

         Huomattavan markkinavoiman yritysten nimeäminen

      Ilmoittakaa soveltuvin osin:

                  2.1

                  Sellaisten yritysten nimet, joilla on todettu olevan yksin tai yhdessä huomattava markkinavoima.
                  Sellaisten yritysten nimet, joilla ei katsota enää olevan huomattavaa markkinavoimaa.

                  2.2

                  Perusteet, joita on käytetty pääteltäessä, onko yrityksellä yksin tai yhdessä huomattava markkinavoima.

                  2.3

                  Merkityksellisillä markkinoilla toimivien tärkeimpien yritysten (kilpailijoiden) nimet.

                  2.4

                  Edellä mainittujen yritysten markkinaosuudet ja markkinaosuuksien laskentaperuste (esim. liikevaihto, tilaajien lukumäärä).

            Esittäkää lyhyesti:

                  2.5

                  Kansallisen kilpailuviranomaisen mahdollisesti antama lausunto.

                  2.6

                  Huomattavan markkinavoiman yritysten nimeämistä koskevan julkisen kuulemisen tähänastiset tulokset (esim. saatujen huomautusten kokonaismäärä, samaa/eri mieltä olevien määrä).

         3   jakso

         Sääntelyvelvoitteet

      Ilmoittakaa soveltuvin osin:

                  3.1

                  Asetettavien, säilytettävien, muutettavien tai kumottavien velvollisuuksien oikeusperusta (direktiivin 2002/19/EY (käyttöoikeusdirektiivi) 9–13 artikla).

                  3.2

                  Syyt, joiden vuoksi yrityksiä koskevien velvollisuuksien asettaminen, säilyttäminen tai muuttaminen katsotaan oikeasuhteiseksi ja perustelluksi direktiivin 2002/21/EY (puitedirektiivi) 8 artiklassa säädettyjen tavoitteiden perusteella. Vaihtoehtoisesti ilmoittakaa toimenpide-ehdotuksen kappaleet, jaksot tai sivut, joilta tai joista kyseiset tiedot löytyvät.

                  3.3

                  Jos ehdotetut korjaustoimenpiteet ovat muita kuin direktiivin 2002/19/EY (käyttöoikeusdirektiivi) 9–13 artiklassa säädettyjä toimenpiteitä, ilmoittakaa mitkä ovat 8 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut ”poikkeustilanteet”, joiden perusteella tällaisia korjaustoimenpiteitä voidaan toteuttaa. Vaihtoehtoisesti ilmoittakaa toimenpide-ehdotuksen kappaleet, jaksot tai sivut, joilta tai joista kyseiset tiedot löytyvät.

         4   jakso

         Kansainvälisten velvoitteiden noudattaminen

      Ilmoittakaa direktiivin 2002/19/EY (käyttöoikeusdirektiivi) 8 artiklan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan kolmanteen luetelmakohtaan liittyen soveltuvin osin:

                  4.1

                  Onko ehdotetun toimenpiteen tarkoituksena asettaa, muuttaa tai kumota markkinoilla toimivia yrityksiä koskevia velvollisuuksia direktiivin 2002/19/EY (käyttöoikeusdirektiivi) 8 artiklan 5 kohdan mukaisesti.

                  4.2

                  Kyseisten yritysten nimet.

                  4.3

                  Mitä EFTA-valtioiden antamia kansainvälisiä sitoumuksia on noudatettava.

         (1)  EFTAn valvontaviranomaisen ohjeet, annettu 14. heinäkuuta 2004, markkina-analyysiä ja huomattavan markkinavoiman arvioimista varten sähköisen viestinnän verkkoja ja palveluja koskevassa Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen liitteessä XI vahvistetussa sääntelyjärjestelmässä. Annettu päätöksellä 194/04/KOL, EUVL C 101, 27.4.2006, s. 1, ja ETA-täydennysosa N:o 21, 27.4.2006, s. 1.

         (2)  Sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen yhteisestä sääntelyjärjestelmästä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/21/EY mukaisesti ennakkosääntelyn alaisiksi tulevista merkityksellisistä tuote- ja palvelumarkkinoista sähköisen viestinnän alalla annettuun komission suositukseen liittyvä perusteluosa, SEC(2007) 1483 lopullinen.

      LIITE II

         Toimenpide-ehdotuksista direktiivin 2002/21/EY (puitedirektiivi) 7 artiklan mukaisesti tehtäviin ilmoituksiin liittyvä lyhyt lomake

      (Lyhyt ilmoituslomake)

         JOHDANTO

      Lyhyessä ilmoituslomakkeessa esitetään tiivistelmätiedot, jotka kansalliset sääntelyviranomaiset toimittavat valvontaviranomaiselle ilmoittaessaan toimenpide-ehdotuksista lyhyttä ilmoitusmenettelyä käyttäen direktiivin 2002/21/EY (puitedirektiivi) 7 artiklan mukaisesti.
      Toimenpide-ehdotuksesta ei tarvitse toimittaa jäljennöstä eikä lyhyeen ilmoituslomakkeeseen tarvitse liittää muitakaan asiakirjoja. Lyhyessä ilmoituslomakkeessa on kuitenkin ilmoitettava internetosoite, josta toimenpide-ehdotus on saatavissa.

                              1.

                              Yhdet tai useammat markkinat, jotka on poistettu merkityksellisiä markkinoita koskevasta suosituksesta tai joita ei ole aiemmin sisällytetty suositukseen, on todettu kilpailluiksi tai eivät täytä kolmea perustetta

                  Kuvailkaa lyhyesti ilmoitetun toimenpide-ehdotuksen sisältö. Ilmoittakaa erityisesti merkitykselliset markkinat ja perusteet, joiden nojalla arvioitte, että markkinoilla vallitsee todellinen kilpailu tai että markkinat eivät täytä kolmea perustetta.

                  Antakaa viite aiemmin 7 artiklan mukaisesti ilmoitettuihin toimenpide-ehdotuksiin.

                  Onko kansallinen kilpailuviranomainen samaa mieltä toimenpide-ehdotuksesta merkityksellisten markkinoiden analyysin osalta?

                  Kyllä
                  
                  Jos ei, kuvailkaa lyhyesti syyt:

                  Ei
                  

                  Internetosoite, josta toimenpide-ehdotus on saatavilla:

                  Kommentteja:

                              2.

                              Yhdet tai useammat markkinat, jotka edellisessä markkina-analyysissä todettiin kilpailluksi, ovat edelleen kilpaillut

                  Kuvailkaa lyhyesti ilmoitetun toimenpide-ehdotuksen sisältö ja ilmoittakaa merkitykselliset markkinat.

                  Antakaa viite aiemmin 7 artiklan mukaisesti ilmoitettuihin toimenpide-ehdotuksiin.

                  Onko markkinamääritelmä muuttunut edellisiin ilmoitettuihin toimenpide-ehdotuksiin verrattuna?

                  Kyllä
                  
                  Jos kyllä, kuvailkaa lyhyesti:

                  Ei
                  

                  Onko kansallinen kilpailuviranomainen samaa mieltä toimenpide-ehdotuksesta merkityksellisten markkinoiden analyysin osalta?

                  Kyllä
                  
                  Jos ei, kuvailkaa lyhyesti syyt:

                  Ei
                  

                  Internetosoite, josta toimenpide-ehdotus on saatavilla:

                  Kommentteja:

                              3.

                              Aikaisemmin käyttöön otettujen korjaavien toimien teknisiä yksityiskohtia koskevat muutokset

                  Kuvailkaa lyhyesti korjaavien toimien ilmoitetut muutokset ja ilmoittakaa merkitykselliset markkinat.

                  Perustelkaa kantanne, jonka mukaan toimenpide-ehdotus koostuu korjaavan toimen teknisen yksityiskohdan muuttamisesta tai se ei muuta korjaavan toimenpiteen yleisluonnetta.

                  Antakaa viite aiemmin 7 artiklan mukaisesti ilmoitettuihin toimenpide-ehdotuksiin.

                  Internetosoite, josta toimenpide-ehdotus on saatavilla:

                  Kommentteja:

                              4.

                              Joidenkin operaattoreiden osalta jo analysoitujen ja ilmoitettujen korjaavien toimien asettaminen muille operaattoreille, jotka ovat samankaltaisia asiakaskuntansa tai kokonaisliikevaihtonsa osalta televiestintämarkkinoilla, muuttamatta kansallisen sääntelyviranomaisen edellisessä ilmoituksessa soveltamia periaatteita

                  Kuvailkaa lyhyesti ilmoitetun toimenpide-ehdotuksen sisältö ja ilmoittakaa merkitykselliset markkinat.

                  Antakaa viite aiemmin 7 artiklan mukaisesti ilmoitettuihin toimenpide-ehdotuksiin.

                  Luetelkaa operaattorit, joille tällä toimenpide-ehdotuksella asetetaan velvoitteita.

                  Onko kansallinen kilpailuviranomainen samaa mieltä toimenpide-ehdotuksesta merkityksellisten markkinoiden analyysin osalta?

                  Kyllä
                  
                  Jos ei, kuvailkaa syyt:

                  Ei
                  

                  Internetosoite, josta toimenpide-ehdotus on saatavilla:

                  Kommentteja:


title: Euroopan keskuspankin suositus, annettu 13 päivänä marraskuuta 2006 , — Euroopan unionin neuvostolle Banco de Españan ulkopuolisista tilintarkastajista (EKP/2006/18)

text:
               21.11.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 283/16

      EUROOPAN KESKUSPANKIN SUOSITUS,
   annettu 13 päivänä marraskuuta 2006,
   Euroopan unionin neuvostolle Banco de Españan ulkopuolisista tilintarkastajista
   (EKP/2006/18)
   (2006/C 283/10)
   EUROOPAN KESKUSPANKIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännön ja erityisesti sen 27.1 artiklan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Euroopan keskuspankin (EKP) neuvoston suosittelemat ja Euroopan unionin neuvoston hyväksymät riippumattomat ulkopuoliset tilintarkastajat tarkastavat EKP:n ja eurojärjestelmään kuuluvien kansallisten keskuspankkien tilit.

               (2)

               Banco de Españan itsemääräämisoikeudesta annetun lain 4 §:n 2 momentin ja sen työjärjestyksen 29 §:n 3 momentin ja 31 §:n mukaan Banco de Españan tilit tarkastavat riippumattomat ulkopuoliset tilintarkastajat siten kuin perussäännön 27 artiklassa määrätään ja tilien tarkastamisesta annetun lain 19/1988 (1) tilintarkastajien hyväksymistä, toimikautta ja kiertoa koskevia säännöksiä noudattaen.

               (3)

               Banco de Españan nykyisten ulkopuolisten tilintarkastajien toimikausi päättyy tilivuoden 2005 tilintarkastuksen jälkeen. Tämän vuoksi on tarpeen nimittää uudet ulkopuoliset tilintarkastajat tilivuodesta 2006 alkaen.

               (4)

               Banco de España on valinnut Deloitte, S.L.:n ulkopuolisiksi tilintarkastajiksi tilivuosiksi 2006—2008 siten, että toimikausi on tämän jälkeen jatkettavissa vuosittain tilivuoteen 2012 saakka,

         SUOSITTELEE
   että Deloitte, S.L. nimitetään Banco de Españan ulkopuolisiksi tilintarkastajiksi tilivuosiksi 2006—2008 siten, että toimikausi on tämän jälkeen jatkettavissa vuosittain tilivuoteen 2012 saakka.

      Annettu Frankfurt am Mainissa 13 päivänä marraskuuta 2006.

            EKP:n puheenjohtaja

         Jean-Claude TRICHET

      (1)  Sellaisena kuin se on muutettuna rahoitusjärjestelmän uudistamistoimista annetulla lailla 44/2002.


				|

		52012DC0312

			Suositus NEUVOSTON SUOSITUS Suomen vuoden 2012 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Suomen vuosien 2012–2015 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto /* COM/2012/0312 final */

			   	Suositus
NEUVOSTON SUOSITUS
Suomen vuoden 2012 kansallisesta
uudistusohjelmasta
sekä samassa yhteydessä annettu Suomen vuosien 2012–2015 vakausohjelmaa koskeva
neuvoston lausunto
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta
tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja
148 artiklan 4 kohdan,
ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman
valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta
7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY)
N:o 1466/97[1]
ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan,
ottaa huomioon makrotalouden epätasapainon
ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta 16 päivänä marraskuuta 2011
annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011[2] ja erityisesti sen 6 artiklan 1
kohdan,
ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen[3],
ottaa huomioon Euroopan parlamentin
päätöslauselmat[4],

ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,
on kuullut talous- ja rahoituskomiteaa,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)(1)   Eurooppa-neuvosto hyväksyi 26 päivänä maaliskuuta 2010 Euroopan
komission ehdotuksen, jolla käynnistetään uusi työllisyys- ja kasvustrategia,
Eurooppa 2020. Strategian lähtökohtana on tehostaa talouspolitiikan koordinointia.
Strategia keskitetään avainalueisiin, joilla tarvitaan toimia Euroopan kestävän
kasvun vauhdittamiseksi ja kilpailukyvyn lisäämiseksi.
(2)(2)   Neuvosto antoi 13 päivänä heinäkuuta 2010 suosituksen
jäsenvaltioiden ja unionin talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista
(2010–2014) ja hyväksyi 21 päivänä lokakuuta 2010 päätöksen jäsenvaltioiden
työllisyyspolitiikan suuntaviivoista[5].
Yhdessä nämä muodostavat ns. yhdennetyt suuntaviivat. Jäsenvaltioita
kehotettiin ottamaan yhdennetyt suuntaviivat huomioon kansallisessa talous- ja
työllisyyspolitiikassaan.
(3)(3)   Neuvosto antoi 12 päivänä heinäkuuta 2011 suosituksen Suomen
kansallisesta uudistusohjelmasta vuodelta 2011 ja lausunnon Suomen
tarkistetusta vakausohjelmasta vuosiksi 2011–2014.
(4)(4)   Komissio hyväksyi 23 päivänä marraskuuta 2011 toisen vuotuisen
kasvuselvityksen. Tästä alkoi toinen politiikan yhdennetyn
etukäteiskoordinoinnin EU-ohjausjakso, jonka perusta on Eurooppa 2020
-strategiassa. Komissio hyväksyi 14 päivänä helmikuuta 2012 asetuksen (EU) N:o
1176/2011 perusteella varoitusmekanismia koskevan kertomuksen[6], jossa se katsoi, että Suomi
kuuluu niihin jäsenvaltioihin, joista laadittaisiin perusteellinen tarkastelu.
(5)(5)   Eurooppa-neuvosto hyväksyi 2 päivänä maaliskuuta 2012
rahoitusvakauden turvaamisen, julkisen talouden vakauttamisen ja kasvun
vauhdittamisen painopisteet. Se korosti tarvetta edistää eriytettyjä
strategioita kasvua edistävän julkisen talouden vakauttamiseksi, palauttaa
talouden normaali luotottaminen, edistää kasvua ja kilpailukykyä, puuttua
työttömyyteen ja kriisin sosiaalisiin seurauksiin sekä nykyaikaistaa
julkishallintoa.
(6)(6)   Lisäksi Eurooppa-neuvosto kehotti 2 päivänä maaliskuuta 2012 Euro
Plus ‑sopimukseen osallistuvia jäsenvaltioita esittämään sitoumuksensa
niin ajoissa, että ne voidaan sisällyttää vakaus- tai lähentymisohjelmiin ja
kansallisiin uudistusohjelmiin.
(7)(7)   Suomi toimitti vuosia 2012–2015 koskevan vakausohjelmansa sekä
vuoden 2012 kansallisen uudistusohjelmansa 19 päivänä huhtikuuta 2012. Ohjelmat
on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa
huomioon. Komissio on myös arvioinut asetuksen (EU) N:o 1176/2011 5 artiklassa
tarkoitetussa perusteellisessa tarkastelussa, onko Suomessa makrotalouden
epätasapaino. Komissio totesi perusteellisessa tarkastelussaan[7], että Suomessa on ulkoinen
epätasapaino, mutta se ei ole liiallinen.
(8)(8)   Neuvosto on neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 1
kohdan mukaisen vuoden 2012 vakausohjelman arvioinnin perusteella sitä mieltä,
että julkisen talouden ennusteiden perustana oleva makrotalouden skenaario on
vuosien 2012–2013 osalta uskottava ja ohjelman mukainen BKT:n kasvu vastaa
komission kevään 2012 talousennustetta. Ennusteet ovat realistisia myös vuosien
2014 ja 2015 osalta. Niissä BKT:n kasvun ennustetaan olevan huomattavasti
hitaampaa kuin ennen kriisejä ja hitaampaa kuin elpymisvuosina 2010–2011.
Suomen vuoden 2012 vakausohjelman tärkein julkista taloutta koskeva tavoite on
valtiontalouden alijäämän vähentäminen rajoittamalla menoja ja kasvattamalla
tuloja. Koska valtion talousarvio on tärkein julkisen talouden alijäämän
aiheuttaja, siihen tehdyt parannukset vaikuttavat osaltaan julkisen talouden
rahoitusaseman tasapainottamiseen. Julkisen talouden keskipitkän aikavälin
tavoite, joka on 0,5 prosentin rakenteellinen ylijäämä suhteessa BKT:hen,
vastaa riittävästi vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia. Suomi on (uudelleen
lasketun) rakenteellisen rahoitusaseman[8]
perusteella saavuttanut tavoitteen vuonna 2011, mutta se tulee poikkeamaan
tavoitteesta hieman vuosina 2012–2015. Julkisten menojen kasvuvauhti, jossa on
otettu huomioon päätösperusteiset tulopuolen toimenpiteet, vastaa vakaus- ja
kasvusopimuksessa menojen kasvulle asetettua viitearvoa kaikkina muina vuosina
paitsi vuonna 2015. Ohjelmassa pyritään tasapainottamaan julkisen talouden
rahoitusasema vuoteen 2015 mennessä ja saamaan se ylijäämäiseksi vuodesta 2016
alkaen. Velkasuhde on reilusti alle 60 prosenttia suhteessa BKT:hen, ja
ohjelman mukaan velka on suurimmillaan lähellä 52 prosenttia suhteessa BKT:hen
vuonna 2014, minkä jälkeen se alkaa supistua. Suomen julkisessa taloudessa on
edelleen merkittävä kestävyysvaje, joka johtuu huoltosuhteen nopeasta
heikkenemisestä väestön ikääntyessä. Julkisen talouden kestävyysvajetta on
seurattava jatkuvasti, ja toimenpiteitä on mukautettava tarpeen mukaan. Suomen
julkisen talouden kehys perustuu monivuotisiin menokattoihin, mutta niitä ei
sovelleta kuntasektorilla.
(9)(9)   Julkisten palvelujen tuottavuus on ollut laskussa viimeisen
vuosikymmenen ajan. Suomen viranomaiset ovat jo toteuttaneet useita uudistuksia
asian korjaamiseksi, mutta niiden täytäntöönpano on ollut hidasta, erityisesti
kuntatasolla. Lisäksi käynnissä on koko maan laajuinen kuntauudistus ja
valtionhallinnon tuottavuusohjelma. Tuottavuutta voitaisiin edelleen parantaa
ja kustannuksissa säästää lisäämällä kilpailua suojatuilla yksityisten ja
julkisten palvelujen aloilla purkamalla edelleen tuote- ja työmarkkinoiden
sääntelyä.
(10)(10)           Suomen hallitus on kuluneen vuoden aikana ottanut
käyttöön uusia toimenpiteitä nuoriso- ja pitkäaikaistyöttömyyden
vähentämiseksi. Näitä ovat esimerkiksi määräaikainen kokeiluhanke
pitkäaikaistyöttömyyden vähentämiseksi ja nuorten yhteiskuntatakuu.
Toimenpiteet ovat kunnianhimoisia ja merkityksellisiä, ja ne on nyt
toteutettava keskittyen selkeästi kohderyhmien osaamisen ja työmarkkina-aseman
parantamiseen. Ikääntyvien työntekijöiden työllisyysasteen nostaminen on
väestörakenteen muutosten vuoksi tärkeää, jotta voidaan varmistaa julkisen
talouden kestävyys ja vastata tulevaisuuden työvoimatarpeisiin. Elinajanodote
on kasvanut nopeammin kuin vuoden 2005 eläkeuudistuksen yhteydessä ennakoitiin,
ja siksi nykyiset lakisääteiset eläkeiät saattavat osoittautua liian mataliksi.
Nykyinen hallitus on hallitusohjelmassaan sitoutunut nostamaan todellisen
eläkkeellesiirtymisiän vuoteen 2025 mennessä 62,4 vuoteen. Maaliskuussa 2012
työmarkkinaosapuolet sopivat useista toimenpiteistä työurien pidentämiseksi.
Hallitus on sitoutunut toteuttamaan eläkeuudistuksen 1 päivään tammikuuta 2017
mennessä. Nyt on tärkeää keskittyä sovitun toimintalinjan toteuttamiseen
lyhyellä aikavälillä.
(11)(11)           [Suositus 4] Sääntelystä johtuvat esteet ovat Suomen
palvelusektorilla yhä rajoittavia, ja markkinat ovat erittäin keskittyneet
vähittäiskaupan lisäksi myös tuotannossa. Elintarvikekaupan vähittäismarkkinat
ovat Suomessa Euroopan keskittyneimmät ja ruoan hinnat Euroopan korkeimmat.
Kilpailuoikeudelliset sakot ovat Suomessa olleet perinteisesti hyvin pieniä,
mikä asettaa niiden pelotevaikutuksen kyseenalaiseksi. Kilpailupolitiikkaa on
joiltakin osin kehitetty esimerkiksi säätämällä uusi kilpailulaki ja uusi laki
maankäytöstä ja rakentamisesta. Hallitus on myös sitoutunut käynnistämään uuden
kilpailunedistämisohjelman. Se olisi esitettävä viipymättä, jotta tuote- ja palvelumarkkinoiden
kilpailupuitteita voidaan edelleen vahvistaa.
(12)(12)           Tuottavuuden kasvu on Suomessa pysähtynyt, ja
suomalaiset vientiyritykset ovat viime vuosina menettäneet markkinaosuuksiaan
ulkomaanmarkkinoilla. Yksikkötyökustannukset ovat kasvaneet, joskaan eivät
teollisuudessa. Tällä hetkellä merkittävien teollisuudenalojen kasvu näyttää
erityisesti elektroniikka- ja paperiteollisuudessa saavuttaneen huippunsa, ja
teollisuuden osuus BKT:stä on yleisesti ottaen pienentymässä. Suomi vie
välituotteita ja tuotantohyödykkeitä lähinnä kypsille, hitaasti kasvaville
markkinoille. Sen tuotteiden läsnäolo kehittyvillä markkinoilla on vähäistä.
Suomen talouden on tarpeen monipuolistua sekä yritysten että vientimarkkinoiden
osalta, jotta maassa olisi tulevaisuudessa useita vahvoja viejiä. Suomen
T&K- ja innovaatiosuorituskyky on aiemmin ollut vahva, mutta maa saattaa
menettää asemiaan EU:n innovointijohtajana, ellei innovatiivisten
kasvuyritysten määrä lisäänny merkittävästi. Tämän vuoksi on helpotettava
innovointia, mahdollistettava siirtyminen tutkimus- ja kehitysvaiheesta
myyntikelpoisiin tuotteisiin ja kannustettava yrityksiä menemään nopeasti
kasvaville vientimarkkinoille. Lyhyellä aikavälillä laajan tieto- ja
viestintäteknisen osaamisen hyödyntäminen ja sen levittäminen Suomessa muille
teollisuudenaloille sekä julkiselle sektorille on myös keskeistä.
Palkkakehityksen osalta vuonna 2011 sovittu kolmikantasopimus luo perustaa
kohtuullisille palkankorotuksille vuonna 2012 ja 2013, minkä pitäisi parantaa
Suomen asemaa suhteessa tärkeimpiin kauppakumppaneihin.
(13)(13)            Suomi on
tehnyt useita sitoumuksia Euro Plus -sopimuksen nojalla. Vuonna 2011 esitetyt
sitoumukset liittyvät kilpailukyvyn lisäämiseen, työllisyysasteen nostamiseen,
julkisen talouden kestävyyden parantamiseen, rahoitusjärjestelmän vakauden
vahvistamiseen ja verokoordinoinnin varmistamiseen. Komissio on arvioinut Euro
Plus -sopimukseen perustuvien sitoumusten täytäntöönpanoa. Arvioinnin
tulokset on otettu huomioon suosituksissa.
(14)(14)           Komissio on laatinut EU-ohjausjakson puitteissa kattavan
analyysin Suomen talouspolitiikasta. Se on arvioinut sekä vakausohjelman että
kansallisen uudistusohjelman ja esittänyt perusteellisen tarkastelun. Se on
ottanut huomioon niiden merkityksen Suomen finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja
talouspolitiikan kestävyyden kannalta ja arvioinut, ovatko ne EU:n sääntöjen ja
ohjeiden mukaisia ottaen huomioon, että Euroopan unionin yleistä talouden
ohjausta on tarpeen tehostaa antamalla EU:n tason panos tuleviin kansallisiin
päätöksiin. EU-ohjausjakson yhteydessä annetut komission suositukset on otettu
huomioon jäljempänä esitettävissä suosituksissa 1–5.
(15)(15)           Neuvosto on tutkinut Suomen vakausohjelman edellä
esitetyn arvioinnin perusteella, ja se antaa lausuntonsa[9] erityisesti jäljempänä esitettävässä
suosituksessa 1.
(16)(16)           Neuvosto on tutkinut Suomen vuoden 2012 kansallisen
uudistusohjelman ja sen vakausohjelman komission perusteellisen tarkastelun ja
tämän arvioinnin perusteella. Se antaa asetuksen (EU) N:o 1176/2011 6 artiklan
nojalla erityisesti jäljempänä esitettävän suosituksen 5,
SUOSITTAA, että Suomi toteuttaisi
vuosina 2012–2013 toimia, joilla se
1.           säilyttää julkisen talouden
rahoitusaseman vakauden vuonna 2012 ja sitä seuraavina vuosina korjaamalla
mahdolliset poikkeamat keskipitkän aikavälin tavoitteesta, jolla varmistetaan
julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyys; vahvistaa vuodeksi 2013 ja sen
jälkeiseksi ajaksi laadittua julkisen talouden strategiaa, jota riittävästi
täsmennetyt toimenpiteet tukevat, ja toteuttaa strategian tinkimättä sekä
saavuttaa menojen kasvulle asetetun viitearvon; jatkaa väestön ikääntymiseen
liittyvän kestävyysvajeen suuruuden vuotuisten arviointien tekemistä ja
sopeuttaa julkisia tuloja ja menoja pitkäaikaisten tavoitteiden ja tarpeiden
mukaisesti; yhdistää kuntasektorin paremmin monivuotisten menokattojen
järjestelmään;
2.           toteuttaa lisätoimenpiteitä,
myös rakenteita koskevia muutoksia ja tehokkuutta lisääviä alueellisia
hallintouudistuksia, joilla parannetaan tuottavuutta ja saadaan aikaan
kustannussäästöjä julkisten palvelujen tarjonnassa ja joilla voidaan myös
vastata väestön ikääntymisen aiheuttamiin haasteisiin;
3.           toteuttaa käynnissä olevat
toimenpiteet nuorten ja pitkäaikaistyöttömien työmarkkina-aseman parantamiseksi
keskittyen erityisesti osaamisen kehittämiseen; toteuttaa lisätoimia
ikääntyneiden työntekijöiden työllisyysasteen nostamiseksi, myös vähentämällä
kanavia, joiden kautta voi siirtyä varhain pois työelämästä; toteuttaa
toimenpiteitä lakisääteisen eläkeiän korottamiseksi kasvaneen elinajanodotteen
mukaisesti;
4.           jatkaa kilpailun lisäämistä
tuote- ja palvelumarkkinoilla ja erityisesti vähittäiskaupan alalla
varmistamalla uuden kilpailulain ja uuden tervettä kilpailua edistävän ohjelman
tehokkaan täytäntöönpanon; jatkaa kuntien palveluhankintojen avaamista
tarjouskilpailuille ja varmistaa kilpailuneutraliteetin yksityisten ja
julkisten yritysten välillä; toteuttaa lisätoimia, joilla varmistetaan, että
kilpailuoikeudellisilla sakoilla on riittävä pelotevaikutus;
5.           jatkaa toimia yritysrakenteen
monipuolistamiseksi erityisesti nopeuttamalla suunniteltujen,
innovaatioperustaa laajentavien toimenpiteiden käyttöönottoa, jotta
tuottavuuden kasvua ja ulkoista kilpailukykyä voidaan vahvistaa, ja samalla
jatkaa palkkakehityksen saattamista tuottavuuden kehitystä vastaavaksi.
Tehty Brysselissä
                                                                       Neuvoston
puolesta
                                                                       Puheenjohtaja
[1]               EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.
[2]               EUVL L 306, 23.11.2011, s. 25.
[3]               COM(2012) 312 final.
[4]               P7_TA(2012)0048 ja P7_TA(2012)0047.
[5]               Neuvoston päätös 2012/238/EU, annettu 26 päivänä huhtikuuta
2012.
[6]               COM(2012) 68 final.
[7]               SWD(2012) 154 final.
[8]               Suhdannetasoitettu rahoitusasema ilman kertaluonteisia
ja muita väliaikaisia toimenpiteitä, komission yksiköiden uudelleenlaskemana
ohjelmien tietojen perusteella yhteisesti sovittuja menetelmiä käyttäen.
[9]               Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 2 kohdan
mukaisesti.


title: Euroopan Keskuspankin suositus, annettu 3 päivänä huhtikuuta 2009 , Euroopan unionin neuvostolle De Nederlandsche Bankin ulkopuolisista tilintarkastajista (EKP/2009/8)

text:
               22.4.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 93/1

      EUROOPAN KESKUSPANKIN SUOSITUS,
   annettu 3 päivänä huhtikuuta 2009,
   Euroopan unionin neuvostolle De Nederlandsche Bankin ulkopuolisista tilintarkastajista
   (EKP/2009/8)
   2009/C 93/01
   EUROOPAN KESKUSPANKIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännön ja erityisesti sen 27.1 artiklan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Euroopan keskuspankin (EKP) neuvoston suosittelemat ja Euroopan unionin neuvoston hyväksymät riippumattomat ulkopuoliset tilintarkastajat tarkastavat Euroopan keskuspankin ja kansallisten keskuspankkien tilit.

               (2)

               Josephus Andreas Nijhuis, rekisteröity tilintarkastaja ja PricewaterhouseCoopers Accountants N.V.:n (”PWC”) hallituksen puheenjohtaja, nimitettiin 12 päivänä heinäkuuta 2005 De Nederlandsche Bankin (”DNB”) ulkopuoliseksi tilintarkastajaksi tilikaudesta 2005 alkaen siten, että hän toimii omissa nimissään ja että hänen toimikautensa on pituudeltaan määrittelemätön.

               (3)

               Josephus Andreas Nijhuis erosi PWC:n palveluksesta 1 päivästä lokakuuta 2008 lukien. Sen vuoksi DNB:lle on tarpeen nimittää uudet tilintarkastajat.

               (4)

               DNB haluaa valita PWC:n ulkopuolisiksi tilintarkastajikseen tilikausiksi 2008–2011,

         SUOSITTELEE
   PricewaterhouseCoopers Accountants N.V.:n nimittämistä De Nederlandsche Bankin ulkopuolisiksi tilintarkastajiksi tilikausiksi 2008–2011.

      Annettu Frankfurt am Mainissa, 3 päivänä huhtikuuta 2009.

            EKP:n puheenjohtaja

         Jean-Claude TRICHET