title: Komission suositus (EU) 2021/2279, annettu 15 päivänä joulukuuta 2021, ympäristöjalanjälkeä koskevien menetelmien käyttämisestä tuotteiden ja organisaatioiden elinkaaren ympäristötehokkuuden mittaamiseen ja siitä tiedottamiseen

text:
               30.12.2021

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 471/1

      KOMISSION SUOSITUS (EU) 2021/2279,
      annettu 15 päivänä joulukuuta 2021,
      ympäristöjalanjälkeä koskevien menetelmien käyttämisestä tuotteiden ja organisaatioiden elinkaaren ympäristötehokkuuden mittaamiseen ja siitä tiedottamiseen
      EUROOPAN KOMISSIO, joka
      ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 191 ja 292 artiklan
      sekä katsoo seuraavaa:

                  (1)

                  Luotettavat ja paikkansa pitävät mittaukset ja tiedot tuotteiden ja organisaatioiden ympäristötehokkuudesta ovat monille toimijoille olennainen tekijä ympäristöön liittyvässä päätöksenteossa.

                  (2)

                  Tuotteen ympäristöjalanjälkeä (Product Environmental Footprint, PEF) ja organisaation ympäristöjalanjälkeä (Organisation Environmental Footprint, OEF) koskevien menetelmien, jäljempänä ’ympäristöjalanjälkeä koskevat menetelmät’, avulla yritykset voivat mitata ympäristötehokkuuttaan ja tiedottaa siitä sekä käyttää luotettavia ympäristötietoja kilpailutekijänä markkinoilla. Menetelmät sisältävät yksityiskohtaisia ohjeita tuotteiden ja organisaatioiden ympäristövaikutusten mallintamisesta ja laskemisesta. Ympäristöjalanjälkeä koskevat menetelmät perustuvat aiempiin, kansainvälisesti hyväksyttyihin käytäntöihin, indikaattoreihin ja sääntöihin.

                  (3)

                  Komissio hyväksyi vuonna 2013 suosituksen 2013/179/EU (1), jolla edistetään yhteisten menetelmien käyttämistä tuotteiden ja organisaatioiden elinkaaren ympäristötehokkuuden mittaamiseen ja siitä tiedottamiseen. Näiden menetelmien käyttämistä suositetaan jäsenvaltioille, yrityksille, yksityisille organisaatioille ja rahoitusyhteisölle, ja suosituksessa on kaksi liitettä, joissa esitetään ehdotetut menetelmät.

                  (4)

                  Komissio loi puitteet näiden menetelmien kehittämiseksi edelleen pilottivaiheessa yhdessä laajan sidosryhmäjoukon, muun muassa teollisuuden ja erityisesti pk-yritysten, kanssa.

                  (5)

                  Vuosina 2013–2018 toteutetussa pilottivaiheessa testattiin tuotteiden ympäristöjalanjälkeä koskevia tuotekohtaisia sääntöjä (Product Environmental Footprint Category Rules, PEFCR) ja organisaation ympäristöjalanjälkeä koskevia toimialakohtaisia sääntöjä (Organisation Environmental Footprint Sector Rules, OEFSR). Sidosryhmät osallistuivat testaukseen aktiivisesti ja tuloksena oli 19 PEFCR-sääntöä ja 2 OEFSR-sääntöä.

                  (6)

                  Ympäristöjalanjälkeä koskevia menetelmiä päivitettiin myös useiden teknisten näkökohtien osalta, mukaan lukien seuraavat: 1) olennaisuusperiaatteen soveltaminen (”toimitaan siellä, missä voidaan vaikuttaa”), 2) markkinoilla olevan keskimääräisen tuotteen ja organisaation eli edustavan tuotteen ja organisaation ympäristönjalanjälkiprofiilia vastaavan vertailuarvon määrittäminen, 3) yhteisymmärrys ilmastonmuutosta, sähköä, kuljetuksia, infrastruktuuria ja laitteita, pakkauksia, käytöstä poistoa ja maataloutta koskevien keskeisten näkökohtien mallintamisesta, 4) normalisoinnin ja painotuksen mukaan ottaminen, 5) ohjeet biologisen monimuotoisuuden sisällyttämisestä täydentävinä ympäristötietoina, 6) tiettyjen vaikutusarviointimenetelmien parantaminen, erityisesti myrkyllisyyttä koskevien menetelmien (”myrkyllisyys ihmiselle – syöpää aiheuttavat vaikutukset”, ”myrkyllisyys ihmiselle – muut kuin syöpää aiheuttavat vaikutukset”, ”ekotoksisuus makeassa vedessä”, ”vedenkulutus”, ”maankäyttö”, ”luonnonvarat” ja ”hiukkaset”), 7) karakterisointikertoimien määrittäminen REACH-tietojen perusteella; 8) opas ympäristöjalanjälkeä koskevien vaatimusten mukaisista data-aineistoista.

                  (7)

                  Pilottivaiheen tulokset esiteltiin vuonna 2019 julkaistussa, kestäviä tuotteita kiertotaloudessa tarkastelleessa komission yksiköiden valmisteluasiakirjassa ”Sustainable Products in a Circular Economy – Towards an EU Product Policy Framework contributing to the Circular Economy” (2). Samassa valmisteluasiakirjassa mainittiin myös ympäristöjalanjälkeä koskevien menetelmien mahdollinen käyttö politiikan kehittämisessä EU:n tasolla. Vuoden 2019 jälkeen komissio on jatkanut teollisuudelle osoitetun kiinnostuksenilmaisupyynnön perusteella uusien tuotteen ympäristöjalanjälkeä koskevien tuoteryhmäsääntöjen kehittämistä.

                  (8)

                  Lokakuussa 2019 annetuissa neuvoston päätelmissä (3) ilmaistiin tyytyväisyys EU:n ympäristöjalanjälkeä koskevan menetelmän pilotointiin sekä kaikkiin aloitteisiin, joilla tuetaan ympäristöjalanjälkeä koskevaan pilotointiin perustuvaa ympäristövaikutuksista tiedottamista.

                  (9)

                  Euroopan vihreän kehityksen ohjelman (4) tavoitteena on kannustaa teollisuutta puhtaaseen kiertotalouteen, jotta ostajat voisivat tehdä kestävämpiä päätöksiä, ja viherpesun riskiä voidaan vähentää luotettavan, vertailukelpoisen ja todennettavissa olevan tiedon avulla.

                  (10)

                  Tiedonannossaan ”Uusi kiertotalouden toimintasuunnitelma – Puhtaamman ja kilpailukykyisemmän Euroopan puolesta” (5) komissio ehdottaa, että yritykset perustelevat ympäristöväitteensä tuotteen ympäristöjalanjälkeä ja organisaation ympäristöjalanjälkeä koskevia menetelmiä käyttäen, ja sitoutuu testaamaan näiden menetelmien sisällyttämistä EU-ympäristömerkkiin.

                  (11)

                  Tiedonannossa ”Uusi kuluttaja-asioiden toimintaohjelma – Kuluttajien selviytymiskyvyn vahvistaminen kestävän elpymisen varmistamiseksi” (6) todetaan, että yritysten vapaaehtoisten toimien lisäämiseksi komissio aikoo tehdä yhteistyötä talouden toimijoiden kanssa kannustaakseen niitä esittämään vapaaehtoisia lupauksia yritysten ympäristöjalanjälkeä koskevien tietojen antamisesta kuluttajille, parantamaan yritysten kestävyyttä ja vähentämään ympäristövaikutuksia.

                  (12)

                  Joulukuussa 2020 annetuissa neuvoston päätelmissä todettiin, että tuotteen ympäristöjalanjälki saattaa olla yksi EU:n tuotepolitiikan eri välineiden ja kestäviä tuotteita koskevan kehyksen perustaksi soveltuvista menetelmistä, ottaen huomioon myös muita soveltuvia menetelmiä.

                  (13)

                  Ympäristöjalanjälkeen perustuvien menetelmien käyttöön on jo valmistauduttu EU:n politiikoissa ja lainsäädännössä, kuten muun muassa luokitusjärjestelmäasetuksessa (7), kestäviä akkuja koskevassa aloitteessa (8) ja vihreän kuluttamisen sitoumuksessa (9).

                  (14)

                  Tätä kehitystä ajatellen komission suositus 2013/179/EU olisi saatettava ajan tasalle, jotta siinä voidaan ottaa huomioon pilottivaiheessa tapahtunut tekninen kehitys, erityisesti laaditut tuoteryhmä- ja toimialasäännöt, ja siten luoda vakaa pohja tulevalle politiikan kehittämiselle ja täytäntöönpanolle. Sen olisi tarjottava yrityksille mahdollisuus laskea ympäristötehokkuutensa luotettavien, todennettavissa olevien ja vertailukelpoisten tietojen perusteella ja tarjota muille toimijoille (kuten julkishallinnolle, kansalaisjärjestöille ja liikekumppaneille) mahdollisuus saada tällaista tietoa. Sen olisi myös tehostettava ympäristöjalanjälkeä koskevan EU:n tietokannan kehittämistä.

                  (15)

                  Pk-yrityksillä ei välttämättä ole asiantuntemusta eikä resursseja täyttää elinkaaren ympäristötehokkuutta koskeville tiedoille asetettuja vaatimuksia. Siksi pk-yritysten olisi saatava tukea paitsi komissiolta myös jäsenvaltioilta ja toimialajärjestöiltä.

                  (16)

                  Uusien, kansainvälisesti sovittujen lähestymistapojen kehittyessä ympäristöjalanjälkeen perustuvia menetelmiä on tarkoitus päivittää uusien indikaattorien ja mallintamissääntöjen sisällyttämiseksi niihin. Näistä näkökohdista keskustellaan komission ympäristöjalanjälkeä käsittelevän neuvoa-antavan teknisen lautakunnan asiantuntijaryhmässä. Biologiseen monimuotoisuuteen liittyvistä vaikutuksista keskustellaan parhaillaan.

                  (17)

                  Kuten uudessa kiertotalouden toimintasuunnitelmassa ilmoitettiin, komissio aikoo tarkastella sellaisen sääntelykehyksen kehittämistä hiilipoistumien sertifiointia varten, joka perustuu luotettavaan ja läpinäkyvään hiilikirjanpitoon hiilipoistumien aitouden seuraamiseksi ja todentamiseksi. Tätä kehystä kehitetään keskinäisiä synergiaetuja edistäen ja yhdenmukaisesti ympäristöjalanjälkeä koskevien menetelmien kanssa, ja se otetaan tarvittaessa huomioon tämän suosituksen tulevissa päivityksissä.

                  (18)

                  Vaikka tämän suosituksen painopisteenä ovat ympäristövaikutukset, maailmanlaajuisesti entistä tärkeämpiä ovat myös taloudelliset ja sosioekonomiset vaikutukset sekä työmarkkinanäkökohdat. Komissio seuraa tarkasti tätä kehitystä sekä menetelmiä, joilla analysoidaan sellaisten EU:ssa kulutettujen tuotteiden ekologisia, sosiaalisia ja taloudellisia toimitusketjuvaikutuksia, joilla on myös vaikutuksia toimitusketjuihin kolmansissa maissa.

                  (19)

                  Tällä suosituksella korvataan komission suositus 2013/179/EU,

            ON ANTANUT TÄMÄN SUOSITUKSEN:
      1.   TARKOITUS JA SOVELTAMISALA

                  1.1

                  Tällä suosituksella edistetään ympäristöjalanjälkeä koskevien menetelmien käyttöä toimintapolitiikoissa ja ohjelmissa, jotka liittyvät kaikenlaisten tuotteiden (tavaroiden ja palvelujen) ja organisaatioiden elinkaaren ympäristötehokkuuden mittaamiseen ja/tai siitä tiedottamiseen.

                  1.2

                  Tämä suositus on osoitettu jäsenvaltioille sekä yksityisille ja julkisille organisaatioille, jotka mittaavat tai aikovat mitata tuotteidensa, palvelujensa tai organisaationsa elinkaaren ympäristötehokkuutta ja/tai tarjoavat tai aikovat tarjota elinkaaren ympäristötehokkuutta koskevaa tietoa jollekin yksityiselle, julkiselle tai kansalaisyhteiskunnan sidosryhmälle EU:ssa.

                  1.3

                  Tämä suositus ei vaikuta niiden sitovien EU:n säädösten täytäntöönpanoon, joissa säädetään erityisestä menetelmästä tuotteiden tai organisaatioiden elinkaaren ympäristötehokkuuden laskemiseksi. Tähän suositukseen voidaan kuitenkin viitata EU:n lainsäädännössä tai politiikoissa tuotteiden tai organisaatioiden elinkaaren ympäristötehokkuuden laskentamenetelmänä.

            2.   MÄÄRITELMÄT

      Tässä suosituksessa sovelletaan seuraavia määritelmiä:

                  a)

                  Tuotteen ympäristöjalanjälkeä koskeva menetelmä, jäljempänä ’PEF-menetelmä’: yleinen menetelmä tuotteen elinkaaren mahdollisten ympäristövaikutusten mittaamiseksi ja niistä tiedottamiseksi, kuten liitteessä I vahvistetaan.

                  b)

                  Organisaation ympäristöjalanjälkeä koskeva menetelmä, jäljempänä ’OEF-menetelmä’: yleinen menetelmä organisaation elinkaaren mahdollisten ympäristövaikutusten mittaamiseksi ja niistä tiedottamiseksi, kuten liitteessä III vahvistetaan.

                  c)

                  Tuotteen ympäristöjalanjälki: tuotteen ympäristöjalanjälkeä koskevaan menetelmään perustuvan tuotteen ympäristöjalanjälkeä koskevan tutkimuksen tulos.

                  d)

                  Organisaation ympäristöjalanjälki: organisaation ympäristöjalanjälkeä koskevaan menetelmään perustuvan organisaation ympäristöjalanjälkeä koskevan tutkimuksen tulos.

                  e)

                  Tuotteen ympäristöjalanjälkeä koskevat tuoteryhmäsäännöt, jäljempänä ’PEFCR-säännöt’: tuoteryhmäkohtaiset, elinkaareen perustuvat säännöt, joilla täydennetään PEF-tutkimuksia koskevia yleisiä menetelmäohjeita antamalla tarkempia eritelmiä tietyn tuoteryhmän tasolla. Jos tuoteryhmälle on olemassa PEFCR-säännöt, niitä olisi käytettävä kyseiseen tuoteryhmään kuuluvien tuotteiden ympäristöjalanjäljen laskemiseen.

                  f)

                  Organisaation ympäristöjalanjälkeä koskevat toimialasäännöt, jäljempänä ’OEFSR-säännöt’: toimialakohtaiset, elinkaareen perustuvat säännöt, joilla täydennetään OEF-tutkimuksia koskevia yleisiä menetelmäohjeita antamalla tarkempia eritelmiä tietyn toimialan tasolla. Jos toimialalle on olemassa OEFSR-säännöt, niitä olisi käytettävä kyseiseen toimialaan kuuluvien organisaatioiden ympäristöjalanjäljen laskemiseen.

                  g)

                  Elinkaaren ympäristötehokkuus: mahdollisen ympäristötehokkuuden määrällinen mittari, jossa otetaan huomioon tuotteen tai organisaation elinkaaren kaikki asiaankuuluvat vaiheet tuotantoketjun näkökulmasta

                  h)

                  Elinkaaren ympäristötehokkuudesta tiedottaminen: elinkaaren ympäristötehokkuutta koskevien tietojen välittäminen muun muassa liikekumppaneille, sijoittajille, julkisille elimille tai kuluttajille.

                  i)

                  Organisaatio: julkinen tai yksityinen yritys, yhtiö, viranomainen tai laitos, sen osa tai sellaisten yhdistelmä, jolla on omat toiminnot ja oma hallinto, riippumatta siitä, onko se oikeushenkilö.

                  j)

                  Ohjelma: voittoa tavoitteleva tai tavoittelematon aloite, johon osallistuu yksityisiä yrityksiä tai niiden yhdistys, julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuksia tai valtiojohtoisia tai valtiosta riippumattomia järjestöjä ja joka edellyttää elinkaaren ympäristötehokkuuden mittaamista tai siitä tiedottamista.

                  k)

                  Toimialajärjestö: organisaatio, joka edustaa yksityisiä yrityksiä, jotka ovat organisaation jäseniä, tai yksityisiä yrityksiä, jotka toimivat tietyllä alalla paikallisella, alueellisella, kansallisella tai kansainvälisellä tasolla.

                  l)

                  Rahoitusyhteisö: kaikki rahoituspalveluja (myös taloudellista neuvontaa) tarjoavat toimijat, mukaan luettuna pankit, sijoittajat ja vakuutusyhtiöt.

            3.   PEF- JA OEF-MENETELMIEN KÄYTTÖ JÄSENVALTIOIDEN TOIMINTAPOLITIIKOISSA

      Jäsenvaltioiden olisi:

                  3.1

                  tarvittaessa käytettävä PEF- tai OEF-menetelmiä ja niihin liittyviä PEFCR- ja OEFSR-sääntöjä vapaaehtoisissa toimintapolitiikoissa, joihin liittyy tuotteiden tai organisaatioiden elinkaaren ympäristötehokkuuden mittaamista tai siitä tiedottamista. Samalla on varmistettava, etteivät nämä toimintapolitiikat luo esteitä tavaroiden vapaalle liikkuvuudelle EU:ssa;

                  3.2

                  hyväksyttävä PEF- tai OEF-menetelmiin ja niihin liittyviin PEFCR- ja OEFSR-sääntöihin perustuvat elinkaaren ympäristötehokkuutta koskevat tiedot tai väittämät asiaankuuluvissa kansallisissa ohjelmissa, joihin sisältyy tuotteiden tai organisaatioiden elinkaaren ympäristötehokkuuden mittaamista tai siitä tiedottamista;

                  3.3

                  pyrittävä parantamaan korkealaatuisten elinkaaritietojen saatavuutta käynnistämällä toimia kansallisten tietokantojen kehittämiseksi, tarkistamiseksi ja saataville asettamiseksi sekä tukemalla olemassa olevia julkisia tietokantoja ympäristöjalanjälkeä koskevien vaatimusten mukaisiin data-aineistoihin sovellettavien vaatimusten pohjalta. Olisi varmistettava eri tietokantojen keskinäinen johdonmukaisuus;

                  3.4

                  tuettava komission toimia, jotka liittyvät ympäristöjalanjälkeen perustuvan menetelmän kanssa yhdenmukaisten data-aineistojen saatavuuteen;

                  3.5

                  annettava pk-yrityksille apua ja välineitä, jotta nämä voivat mitata ja parantaa tuotteidensa tai organisaationsa elinkaaren ympäristötehokkuutta PEF- ja OEF-menetelmien ja niihin liittyvien PEFCR- ja OEFSR-sääntöjen perusteella ja tiedottaa siitä. Tässä yhteydessä viranomaisten olisi vältettävä uusien välineiden kehittämistä, mikäli olemassa olevat välineet soveltuvat myös edellä mainittuihin tarkoituksiin;

                  3.6

                  edistettävä OEF-menetelmän ja siihen liittyvien OEFSR-sääntöjen käyttöä julkisten organisaatioiden elinkaaren ympäristötehokkuuden mittaamiseen tai siitä tiedottamiseen;

                  3.7

                  edistettävä ja tuettava PEF- ja OEF-menetelmien käyttöä kansainvälisellä tasolla, myös monenvälisillä foorumeilla tai elinkaaren ympäristötehokkuuden mittaamista tai siitä tiedottamista koskevissa ohjelmissa. Tässä yhteydessä viranomaisten olisi harkittava avun ja välineiden tarjoamista EU:n kumppanimaiden pk-yrityksille niiden tuottamien välituotteiden tai puolivalmisteiden elinkaaren ympäristötehokkuuden mittaamiseksi ja parantamiseksi.

            4.   PEF- JA OEF-MENETELMIEN KÄYTTÖ YRITYKSISSÄ JA MUISSA YKSITYISISSÄ ORGANISAATIOISSA

      Yritysten ja muiden yksityisten organisaatioiden, jotka päättävät mitata tuotteidensa tai organisaatioidensa elinkaaren ympäristötehokkuutta tai tiedottaa siitä, olisi:

                  4.1

                  käytettävä PEF- ja OEF-menetelmiä ja niihin liittyviä PEFCR- ja OEFSR-sääntöjä tuotteidensa tai organisaationsa elinkaaren ympäristötehokkuuden mittaamiseen tai siitä tiedottamiseen;

                  4.2

                  edistettävä julkisten tietokantojen tarkistamista ja täydennettävä niitä korkealaatuisilla elinkaaritiedoilla, jotka täyttävät ympäristöjalanjälkeä koskevien vaatimusten mukaisiin data-aineistoihin sovellettavat vaatimukset, sekä tuettava komission toimia, jotka liittyvät ympäristöjalanjälkeen perustuvan menetelmän kanssa yhdenmukaisten data-aineistojen saatavuuteen;

                  4.3

                  harkittava yritysten ja erityisesti pk-yritysten tukemista koko niiden toimitusketjun osalta PEF- ja OEF-menetelmiin ja niihin liittyviin PEFCR- ja OEFSR-sääntöihin perustuvien tietojen toimittamisessa sekä niiden organisaatioiden ja tuotteiden elinkaaren ympäristötehokkuuden parantamisessa.

            Toimialajärjestöjen olisi:

                  4.4

                  edistettävä PEF- ja OEF-menetelmien ja niihin liittyvien PEFCR- ja OEFSR-sääntöjen käyttöä jäsentensä keskuudessa;

                  4.5

                  edistettävä julkisten tietokantojen tarkistamista ja täydennettävä niitä korkealaatuisilla elinkaaritiedoilla, jotka täyttävät ympäristöjalanjälkeä koskevien vaatimusten mukaisiin data-aineistoihin sovellettavat vaatimukset, sekä tuettava komission toimia, jotka liittyvät ympäristöjalanjälkeen perustuvan menetelmän kanssa yhdenmukaisten data-aineistojen saatavuuteen;

                  4.6

                  tarjottava käyttöön yksinkertaistettuja laskentavälineitä ja asiantuntemusta, jotta voidaan auttaa pk-yrityksiä laskemaan tuotteidensa tai organisaationsa elinkaaren ympäristötehokkuus PEF- ja OEF-menetelmien ja niihin liittyvien PEFCR- ja OEFSR-sääntöjen perusteella;

                  4.7

                  edistettävä ja tuettava PEF- ja OEF-menetelmien käyttöä kansainvälisellä tasolla, myös monenvälisillä foorumeilla tai elinkaaren ympäristötehokkuuden mittaamista tai siitä tiedottamista koskevissa ohjelmissa.

            5.   PEF- JA OEF-MENETELMIEN JA NIIHIN LIITTYVIEN PEFCR- JA OEFSR-SÄÄNTÖJEN KÄYTTÄMINEN OHJELMISSA, JOTKA LIITTYVÄT ELINKAAREN YMPÄRISTÖTEHOKKUUDEN MITTAAMISEEN TAI SIITÄ TIEDOTTAMISEEN

                  5.1

                  Elinkaaren ympäristötehokkuuden mittaamiseen tai siitä tiedottamiseen liittyvissä ohjelmissa olisi käytettävä PEF- ja OEF-menetelmiä ja niihin liittyviä PEFCR- ja OEFSR-sääntöjä vertailumenetelmänä tuotteiden ja organisaatioiden elinkaaren ympäristötehokkuuden mittaamisessa tai siitä tiedottamisessa.

            6.   PEF- JA OEF-MENETELMIEN JA NIIHIN LIITTYVIEN PEFCR- JA OEFSR-SÄÄNTÖJEN KÄYTTÄMINEN RAHOITUSYHTEISÖSSÄ

      Rahoitusyhteisön jäsenten olisi tarvittaessa:

                  6.1

                  edistettävä PEF- ja OEF-menetelmien ja niihin liittyvien PEFCR- ja OEFSR-sääntöjen perusteella laskettujen elinkaaren ympäristötehokkuutta koskevien tietojen käyttöä elinkaaren ympäristötehokkuuteen liittyvien taloudellisten riskien arvioinnissa;

                  6.2

                  edistettävä OEF-tutkimuksiin perustuvien tietojen käyttöä kestävän kehityksen indeksin ympäristöosaan liittyvien suoritustasojen arvioinnissa;

                  6.3

                  edistettävä ja tuettava PEF- ja OEF-menetelmien käyttöä kansainvälisellä tasolla, myös monenvälisillä foorumeilla tai elinkaaren ympäristötehokkuuden mittaamista tai siitä tiedottamista koskevissa ohjelmissa.

            7.   TODENTAMINEN

                  7.1

                  Jos PEF- ja OEF-tutkimukset julkistetaan kolmansille osapuolille, ne olisi todennettava PEF- ja OEF-menetelmien vaatimusten sekä PEFCR- ja OEFSR-säännöissä mahdollisesti esitettyjen erityisten ohjeiden mukaisesti.

            8.   SUOSITUKSEN TÄYTÄNTÖÖNPANOA KOSKEVAT KERTOMUKSET

                  8.1

                  Jäsenvaltioita kehotetaan raportoimaan komissiolle kerran vuodessa tämän suosituksen perusteella toteutetuista toimista. Tiedot olisi toimitettava ensimmäisen kerran vuoden kuluttua tämän suosituksen hyväksymisestä. Toimitettavien tietojen olisi sisällettävä seuraavat tiedot:

                              a)

                              PEF- ja OEF-menetelmien ja niihin liittyvien PEFCR- ja OEFSR-sääntöjen käyttötapa toimintapoliittisissa aloitteissa;

                              b)

                              aloitteiden kattamien tuotteiden ja organisaatioiden määrä;

                              c)

                              elinkaaren ympäristötehokkuuteen liittyvät kannustimet;

                              d)

                              korkealaatuisten elinkaaritietojen kehittämiseen liittyvät aloitteet;

                              e)

                              pk-yrityksille annettu apu elinkaaren aikaisten ympäristötietojen toimittamisessa ja niiden elinkaaren ympäristötehokkuuden parantamisessa;

                              f)

                              menetelmien käytön aikana havaitut mahdolliset ongelmat ja pullonkaulat.

            9.   EDELLISEN SUOSITUKSEN KUMOAMINEN

      Kumotaan komission suositus 2013/179/EU. Viittauksia kumottuun suositukseen pidetään viittauksina tähän suositukseen.

         Tehty Brysselissä 15 päivänä joulukuuta 2021.

               Komission puolesta

            Virginijus SINKEVIČIUS

               Komission jäsen

         (1)  Komission suositus 2013/179/EU, annettu 9 päivänä huhtikuuta 2013, yhteisten menetelmien käyttämisestä tuotteiden ja organisaatioiden elinkaaren ympäristötehokkuuden mittaamiseen ja siitä tiedottamiseen (EUVL L 124, 4.5.2013, s. 1).

         (2)  SWD(2019)91final

         (3)  https://data.consilium.europa.eu/doc/document/ST-12791-2019-INIT/fi/pdf

         (4)  COM(2019) 640 final

         (5)  COM(2020) 98 final

         (6)  COM(2020) 696 final

         (7)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2020/852, annettu 18 päivänä kesäkuuta 2020, kestävää sijoittamista helpottavasta kehyksestä ja asetuksen (EU) 2019/2088 muuttamisesta (EUVL L 198, 22.6.2020, s. 13)

         (8)  COM(2020) 798 final

         (9)  https://ec.europa.eu/info/sites/default/files/working_document_for_the_green_consumption_pledges_0.pdf


title: Neuvoston suositus (EU) 2022/66, annettu 17 päivänä tammikuuta 2022, EU:hun suuntautuvaa muuta kuin välttämätöntä matkustamista koskevasta väliaikaisesta rajoituksesta ja sen mahdollisesta poistamisesta annetun suosituksen (EU) 2020/912 muuttamisesta

text:
                  18.1.2022

                  FI

                  Euroopan unionin virallinen lehti

                  L 11/52

         NEUVOSTON SUOSITUS (EU) 2022/66,
         annettu 17 päivänä tammikuuta 2022,
         EU:hun suuntautuvaa muuta kuin välttämätöntä matkustamista koskevasta väliaikaisesta rajoituksesta ja sen mahdollisesta poistamisesta annetun suosituksen (EU) 2020/912 muuttamisesta
         EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
         ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 77 artiklan 2 kohdan b ja e alakohdan sekä 292 artiklan ensimmäisen ja toisen virkkeen,
         sekä katsoo seuraavaa:

                     (1)

                     Neuvosto hyväksyi 30 päivänä kesäkuuta 2020 suosituksen EU:hun suuntautuvaa muuta kuin välttämätöntä matkustamista koskevasta väliaikaisesta rajoituksesta ja sen mahdollisesta poistamisesta (1), jäljempänä ’neuvoston suositus’.

                     (2)

                     Tämän jälkeen neuvosto on hyväksynyt suositukset (EU) 2020/1052 (2), (EU) 2020/1144 (3), (EU) 2020/1186 (4), (EU) 2020/1551 (5), (EU) 2020/2169 (6), (EU) 2021/89 (7), (EU) 2021/132 (8), (EU) 2021/767 (9), (EU) 2021/892 (10), (EU) 2021/992 (11), (EU) 2021/1085 (12), (EU) 2021/1170 (13), (EU) 2021/1346 (14), (EU) 2021/1459 (15), (EU) 2021/1712 (16), (EU) 2021/1782 (17), (EU) 2021/1896 (18), (EU) 2021/1945 (19), (EU) 2021/2022 (20) ja (EU) 2021/2150 (21), joilla muutettiin EU:hun suuntautuvaa muuta kuin välttämätöntä matkustamista koskevasta väliaikaisesta rajoituksesta ja sen mahdollisesta poistamisesta annettua neuvoston suositusta (EU) 2020/912.

                     (3)

                     Neuvosto hyväksyi 20 päivänä toukokuuta 2021 suosituksen (EU) 2021/816 EU:hun suuntautuvaa muuta kuin välttämätöntä matkustamista koskevasta väliaikaisesta rajoituksesta ja sen mahdollisesta poistamisesta annetun neuvoston suosituksen (EU) 2020/912 muuttamisesta (22) päivittääkseen kriteerejä, joiden perusteella arvioidaan, onko muu kuin välttämätön matkustaminen kolmansista maista turvallista ja voidaanko se hyväksyä.

                     (4)

                     Neuvoston suosituksessa todetaan, että jäsenvaltioiden olisi purettava EU:hun suuntautuvaa muuta kuin välttämätöntä matkustamista koskeva väliaikainen rajoitus koordinoidusti vaiheittain 1 päivästä heinäkuuta 2020 alkaen neuvoston suosituksen liitteessä I lueteltujen kolmansien maiden asukkaiden osalta. Neuvoston olisi joka toinen viikko tarkasteltava uudelleen ja tarvittaessa päivitettävä liitteessä I olevaa kolmansien maiden luetteloa kuultuaan tiiviisti komissiota ja asiaankuuluvia EU:n virastoja ja yksiköitä neuvoston suosituksessa tarkoitettuihin menetelmiin, kriteereihin ja tietoihin perustuvan kokonaisarvioinnin jälkeen.

                     (5)

                     Neuvostossa on käyty tämän jälkeen keskusteluja liitteessä I olevan kolmansien maiden luettelon tarkistamisesta kuullen tiiviisti komissiota ja asiaankuuluvia EU:n virastoja ja yksiköitä ja noudattaen neuvoston suosituksessa, sellaisena kuin se on muutettuna suosituksella (EU) 2021/816, esitettyjä kriteereitä ja menetelmiä. Keskustelujen perusteella liitteessä I olevaa kolmansien maiden luetteloa olisi muutettava. Erityisesti Argentiina, Australia ja Kanada olisi poistettava luettelosta.

                     (6)

                     Rajavalvonta ei ole ainoastaan niiden jäsenvaltioiden edun mukaista, joiden ulkorajoilla sitä toteutetaan, vaan myös kaikkien sisärajavalvonnan lakkauttaneiden jäsenvaltioiden edun mukaista. Jäsenvaltioiden olisi sen vuoksi varmistettava ulkorajoilla toteutettavien toimenpiteiden koordinointi Schengen-alueen moitteettoman toiminnan varmistamiseksi. Tätä varten jäsenvaltioiden olisi jatkettava 17 päivästä tammikuuta 2022 alkaen EU:hun suuntautuvaa muuta kuin välttämätöntä matkustamista koskevan väliaikaisen rajoituksen purkamista koordinoidusti neuvoston suosituksen liitteessä I, sellaisena kuin se on muutettuna tällä suosituksella, lueteltujen kolmansien maiden, erityishallintoalueiden ja muiden yhteisöjen ja alueellisten viranomaisten asukkaiden osalta.

                     (7)

                     Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyssä, Tanskan asemasta tehdyssä pöytäkirjassa N:o 22 olevien 1 ja 2 artiklan mukaisesti Tanska ei osallistu tämän suosituksen hyväksymiseen, suositus ei sido Tanskaa eikä sitä sovelleta Tanskaan. Koska tällä suosituksella kehitetään Schengenin säännöstöä, Tanska päättää mainitun pöytäkirjan 4 artiklan mukaisesti kuuden kuukauden kuluessa siitä, kun neuvosto on hyväksynyt tämän suosituksen, paneeko se suosituksen täytäntöön.

                     (8)

                     Tällä suosituksella kehitetään niitä Schengenin säännöstön määräyksiä, joihin Irlanti ei osallistu neuvoston päätöksen 2002/192/EY (23) mukaisesti; Irlanti ei sen vuoksi osallistu tämän suosituksen hyväksymiseen, suositus ei sido Irlantia eikä sitä sovelleta Irlantiin.

                     (9)

                     Islannin ja Norjan osalta tällä suosituksella kehitetään niitä Schengenin säännöstön määräyksiä, joita tarkoitetaan Euroopan unionin neuvoston sekä Islannin tasavallan ja Norjan kuningaskunnan välisessä sopimuksessa viimeksi mainittujen osallistumisesta Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen ja jotka kuuluvat neuvoston päätöksen 1999/437/EY (24) 1 artiklan A kohdassa tarkoitettuun alaan.

                     (10)

                     Sveitsin osalta tällä suosituksella kehitetään niitä Schengenin säännöstön määräyksiä, joita tarkoitetaan Euroopan unionin, Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton välisessä sopimuksessa Sveitsin valaliiton osallistumisesta Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen ja jotka kuuluvat päätöksen 1999/437/EY (25) 1 artiklan A kohdassa, luettuna yhdessä neuvoston päätöksen 2008/146/EY (26) 3 artiklan kanssa, tarkoitettuun alaan.

                     (11)

                     Liechtensteinin osalta tällä suosituksella kehitetään niitä Schengenin säännöstön määräyksiä, joita tarkoitetaan Euroopan unionin, Euroopan yhteisön, Sveitsin valaliiton ja Liechtensteinin ruhtinaskunnan välisessä pöytäkirjassa Liechtensteinin ruhtinaskunnan liittymisestä Euroopan unionin, Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton väliseen sopimukseen Sveitsin valaliiton osallistumisesta Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen ja jotka kuuluvat päätöksen 1999/437/EY (27) 1 artiklan A kohdassa, tarkasteltuna yhdessä päätöksen 2011/350/EU (28) 3 artiklan kanssa, tarkoitettuun alaan,

               ON ANTANUT TÄMÄN SUOSITUKSEN:
         Muutetaan EU:hun suuntautuvaa muuta kuin välttämätöntä matkustamista koskevasta väliaikaisesta rajoituksesta ja sen mahdollisesta poistamisesta annettu neuvoston suositus (EU) 2020/912, sellaisena kuin se on muutettuna suosituksilla (EU) 2020/1052, (EU) 2020/1144, (EU) 2020/1186, (EU) 2020/1551, (EU) 2020/2169, (EU) 2021/89, (EU) 2021/132, (EU) 2021/767, (EU) 2021/816, (EU) 2021/892, (EU) 2021/992, (EU) 2021/1085, (EU) 2021/1170, (EU) 2021/1346, (EU) 2021/1459, (EU) 2021/1712, (EU) 2021/1782, (EU) 2021/1896, (EU) 2021/1945, (EU) 2021/2022 ja (EU) 2021/2150, seuraavasti:

                     1)

                     Korvataan neuvoston suosituksen 1 kohdan ensimmäinen kappale seuraavasti:

                                 ”1.

                                 Jäsenvaltioiden olisi purettava EU:hun suuntautuvaa muuta kuin välttämätöntä matkustamista koskeva väliaikainen rajoitus koordinoidusti vaiheittain 17 päivästä tammikuuta 2022 alkaen liitteessä I lueteltujen kolmansien maiden asukkaiden osalta.”

                     2)

                     Korvataan suosituksen liite I seuraavasti:

                           ”LIITE I
                           Kolmannet maat, erityishallintoalueet ja muut yhteisöt ja alueelliset viranomaiset, joiden asukkaisiin EU:hun suuntautuvaa muuta kuin välttämätöntä matkustamista koskeva ulkorajoilla sovellettava väliaikainen rajoitus ei saisi vaikuttaa:
                           I   VALTIOT

                                       1.

                                       BAHRAIN

                                       2.

                                       CHILE

                                       3.

                                       KOLUMBIA

                                       4.

                                       INDONESIA

                                       5.

                                       KUWAIT

                                       6.

                                       UUSI-SEELANTI

                                       7.

                                       PERU

                                       8.

                                       QATAR

                                       9.

                                       RUANDA

                                       10.

                                       SAUDI-ARABIA

                                       11.

                                       ETELÄ-KOREA

                                       12.

                                       YHDISTYNEET ARABIEMIIRIKUNNAT

                                       13.

                                       URUGUAY

                                       14.

                                       KIINA (*1)

                                 II   KIINAN KANSANTASAVALLAN ERITYISHALLINTOALUEET

                           Hongkongin erityishallintoalue
                           Macaon erityishallintoalue
                           III   YHTEISÖT JA ALUEELLISET VIRANOMAISET, JOITA VÄHINTÄÄN YKSI JÄSENVALTIO EI TUNNUSTA VALTIOIKSI

                           Taiwan

                        (*1)  edellyttäen, että vastavuoroisuus vahvistetaan"

            Tehty Brysselissä 17 päivänä tammikuuta 2022.

                  Neuvoston puolesta

                  Puheenjohtaja

               J. DENORMANDIE

            (1)  EUVL L 208 I, 1.7.2020, s. 1.

            (2)  EUVL L 230, 17.7.2020, s. 26.

            (3)  EUVL L 248, 31.7.2020, s. 26.

            (4)  EUVL L 261, 11.8.2020, s. 83.

            (5)  EUVL L 354, 26.10.2020, s. 19.

            (6)  EUVL L 431, 21.12.2020, s. 75.

            (7)  EUVL L 33, 29.1.2021, s. 1.

            (8)  EUVL L 41, 4.2.2021, s. 1.

            (9)  EUVL L 165 I, 11.5.2021, s. 66.

            (10)  EUVL L 198, 4.6.2021, s. 1.

            (11)  EUVL L 221, 21.6.2021, s. 12.

            (12)  EUVL L 235, 2.7.2021, s. 27.

            (13)  EUVL L 255, 16.7.2021, s. 3.

            (14)  EUVL L 306, 31.8.2021, s. 4.

            (15)  EUVL L 320, 10.9.2021, s. 1.

            (16)  EUVL L 341, 24.9.2021, s. 1.

            (17)  EUVL L 360, 11.10.2021, s. 128.

            (18)  EUVL L 388, 3.11.2021, s. 1.

            (19)  EUVL L 397, 10.11.2021, s. 28.

            (20)  EUVL L 413, 19.11.2021, s. 37.

            (21)  EUVL L 434, 6.12.2021, s. 8.

            (22)  EUVL L 182, 21.5.2021, s. 1.

            (23)  Neuvoston päätös 2002/192/EY, tehty 28 päivänä helmikuuta 2002, Irlannin pyynnöstä saada osallistua joihinkin Schengenin säännöstön määräyksiin (EYVL L 64, 7.3.2002, s. 20).

            (24)  EYVL L 176, 10.7.1999, s. 31.

            (25)  EUVL L 53, 27.2.2008, s. 52.

            (26)  Neuvoston päätös 2008/146/EY, tehty 28 päivänä tammikuuta 2008, Euroopan unionin, Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton välisen, Sveitsin valaliiton osallistumista Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen koskevan sopimuksen tekemisestä Euroopan yhteisön puolesta (EUVL L 53, 27.2.2008, s. 1).

            (27)  EUVL L 160, 18.6.2011, s. 21.

            (28)  Neuvoston päätös 2011/350/EU, annettu 7 päivänä maaliskuuta 2011, Liechtensteinin ruhtinaskunnan liittymisestä Euroopan unionin, Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton väliseen sopimukseen, joka koskee Sveitsin valaliiton osallistumista Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen, Euroopan unionin, Euroopan yhteisön, Sveitsin valaliiton ja Liechtensteinin ruhtinaskunnan välillä tehtävän pöytäkirjan tekemisestä Euroopan unionin puolesta, siltä osin kuin kyse on tarkastusten poistamisesta sisärajoilta ja henkilöiden liikkumisesta rajojen yli (EUVL L 160, 18.6.2011, s. 19).


title: Neuvoston suositus (EU) 2022/107, annettu 25 päivänä tammikuuta 2022, koordinoidusta lähestymistavasta turvallisen vapaan liikkuvuuden helpottamiseksi covid-19-pandemian aikana ja suosituksen (EU) 2020/1475 korvaamisesta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

text:
               27.1.2022

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 18/110

      NEUVOSTON SUOSITUS (EU) 2022/107,
      annettu 25 päivänä tammikuuta 2022,
      koordinoidusta lähestymistavasta turvallisen vapaan liikkuvuuden helpottamiseksi covid-19-pandemian aikana ja suosituksen (EU) 2020/1475 korvaamisesta
      (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
      EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
      ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 21 artiklan 2 kohdan, 168 artiklan 6 kohdan ja 292 artiklan ensimmäisen ja toisen virkkeen,
      ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
      sekä katsoo seuraavaa:

                  (1)

                  Unionin kansalaisuus antaa jokaiselle unionin kansalaiselle oikeuden vapaaseen liikkuvuuteen.

                  (2)

                  Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT-sopimus) 21 artiklan 1 kohdan mukaan jokaisella unionin kansalaisella on oikeus vapaasti liikkua ja oleskella jäsenvaltioiden alueella, jollei perussopimuksissa määrätyistä ja niiden soveltamisesta annetuissa säännöksissä säädetyistä rajoituksista ja ehdoista muuta johdu. Kyseinen oikeus pannaan täytäntöön Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2004/38/EY (1). Myös Euroopan unionin perusoikeuskirjan (perusoikeuskirja) 45 artiklassa määrätään liikkumis- ja oleskeluvapaudesta. Koska unionin toiminta katsotaan tarpeelliseksi SEUT-sopimuksen 21 artiklassa vahvistetun tavoitteen saavuttamiseksi eikä perussopimuksissa muutoin ole määräyksiä tarvittavista valtuuksista, neuvosto voi hyväksyä säännöksiä, joilla helpotetaan liikkumis- ja oleskeluvapautta koskevien oikeuksien käyttämistä.

                  (3)

                  SEUT-sopimuksen 168 artiklan 1 kohdan mukaisesti kaikkien unionin politiikkojen ja toimintojen määrittelyssä ja toteutuksessa on varmistettava ihmisten terveyden suojelun korkea taso.

                  (4)

                  Maailman terveysjärjestön (WHO) pääjohtaja julisti 30 päivänä tammikuuta 2020, että koronavirustauti 2019:ää (covid-19) aiheuttavan uuden koronaviruksen maailmanlaajuinen leviäminen on kansainvälinen kansanterveysuhka. WHO arvioi 11 päivänä maaliskuuta 2020, että covid-19 voidaan määritellä pandemiaksi.

                  (5)

                  Jäsenvaltiot ovat toteuttaneet viruksen leviämisen rajoittamiseksi erilaisia toimenpiteitä, joista osa on vaikuttanut unionin kansalaisten oikeuteen liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella. Näitä ovat muun muassa maahanpääsyä koskevat rajoitukset tai vaatimukset, joiden mukaan vapaata liikkuvuutta koskevia oikeuksia käyttävien, rajatylittävien matkustajien on käytävä testissä SARS-CoV-2-infektion varalta.

                  (6)

                  Koska covid-19-pandemia on aiheuttanut ennennäkemättömän terveysuhkan, kansanterveyden suojelusta on tullut sekä EU:n että sen jäsenvaltioiden ensisijainen tavoite. Jäsenmaat voivat kansanterveyden suojelun perusteella toteuttaa toimenpiteitä, joilla rajoitetaan henkilöiden vapaata liikkumista unionissa. SEUT-sopimuksen 168 artiklan 7 kohdan mukaan kansallisten terveyspolitiikkojen sekä terveyspalvelujen ja sairaanhoidon järjestäminen ja tarjoaminen ovat jäsenvaltioiden vastuulla, minkä vuoksi ne voivat vaihdella jäsenvaltiosta toiseen. Vaikka jäsenvaltioilla on toimivalta päättää asianmukaisimmista toimenpiteistä kansanterveyden suojelemiseksi, on aiheellista varmistaa tällaisten toimenpiteiden koordinointi, jotta voidaan turvata vapaata liikkuvuutta koskevan oikeuden käyttö ja torjua covid-19:n kaltaisia vakavia rajatylittäviä terveysuhkia.

                  (7)

                  Jäsenvaltioiden olisi vapaata liikkuvuutta koskevia rajoituksia hyväksyessään ja soveltaessaan noudatettava unionin oikeuden periaatteita, erityisesti suhteellisuus- ja syrjimättömyysperiaatteita. Tämän suosituksen tarkoituksena on helpottaa näiden periaatteiden koordinoitua soveltamista covid-19-pandemian aiheuttamassa poikkeuksellisessa tilanteessa.

                  (8)

                  Tällä alalla käyttöön otettavat yksipuoliset rajoitukset voivat aiheuttaa merkittäviä häiriöitä, kun yrityksiin ja kansalaisiin kohdistuu monenlaisia toisistaan poikkeavia ja nopeasti muuttuvia toimenpiteitä. Tämä on erityisen haitallista tilanteessa, jossa virus on jo vaikuttanut merkittävästi unionin talouteen.

                  (9)

                  Koordinoidun lähestymistavan tarkoituksena on pyrkiä estämään sisärajatarkastusten palauttaminen. Rajojen sulkeminen tai yleiset matkustuskiellot sekä lentojen tai maa- ja laivaliikenteen keskeyttäminen eivät ole perusteltuja, koska kohdennetummilla ja koordinoiduilla toimenpiteillä, kuten koronatodistuksilla ja testaamisella, on riittävä vaikutus ja ne aiheuttavat vähemmän häiriöitä. Ns. vihreiden kaistojen (2) järjestelmän avulla olisi pidettävä kuljetukset käynnissä erityisesti tavaroiden ja palvelujen vapaan liikkuvuuden varmistamiseksi, jotta vältetään toimitusketjujen häiriöt.

                  (10)

                  Jäsenvaltioiden välisen koordinoinnin lisäämiseksi neuvosto antoi 13 päivänä lokakuuta 2020 suosituksen (EU) 2020/1475 (3). Kyseisessä suosituksessa vahvistettu koordinoitu lähestymistapa koski seuraavia keskeisiä seikkoja: yhteisten perusteiden ja raja-arvojen soveltaminen, kun päätetään vapaata liikkuvuutta koskevien rajoitusten käyttöönotosta, yhteisesti sovittuihin värikoodeihin perustuvan kartan laatiminen covid-19-tartuntariskistä ja koordinoitu lähestymistapa mahdollisiin toimenpiteisiin, joita voidaan tarvittaessa soveltaa alueiden välillä liikkuviin henkilöihin sen mukaan, millainen tartuntariski kyseisillä alueilla on. Neuvosto antoi 1 päivänä helmikuuta 2021 suosituksen (EU) 2020/1475 muuttamista koskevan suosituksen (EU) 2021/119 (4), koska koko unionissa havaittiin erittäin suuri määrä yhteisötartuntoja, mikä voi liittyä huolta aiheuttavien uusien SARS-CoV-2-muunnosten suurempaan tartuttavuuteen.

                  (11)

                  Euroopan parlamentti ja neuvosto hyväksyivät 14 päivänä kesäkuuta 2021 asetuksen (EU) 2021/953 (5) kehyksestä covid-19-tautiin liittyvien yhteentoimivien rokotusta, testausta ja taudista parantumista koskevien todistusten (EU:n digitaalinen koronatodistus) myöntämiseksi, todentamiseksi ja hyväksymiseksi helpottamaan vapaata liikkuvuutta covid-19-pandemian aikana. Kehys perustettiin helpottamaan EU:n digitaalisen koronatodistuksen haltijoiden vapaata liikkuvuutta koskevan oikeuden käyttämistä covid-19-pandemian aikana. Tällä asetuksella myös osaltaan helpotetaan vapaata liikkuvuutta koskevien jäsenvaltioiden rajoitusten vähittäistä purkamista koordinoidulla tavalla. Rajoitukset otettiin käyttöön unionin oikeuden vaatimuksia noudattaen SARS-CoV-2:n leviämisen rajoittamiseksi.

                  (12)

                  Asetusta (EU) 2021/953 alettiin soveltaa 1 päivänä heinäkuuta 2021. Kyseisen päivämäärän jälkeen jossakin jäsenvaltiossa rokotetuilla, testatuilla tai parantuneilla henkilöillä on oikeus saada EU:n digitaalinen koronatodistus. EU:n digitaalista koronatodistusta koskevan kehyksen hyödyntämiseksi parhaalla mahdollisella tavalla neuvosto hyväksyi 14 päivänä kesäkuuta 2021 suosituksen (EU) 2020/1475 muuttamista koskevan suosituksen (EU) 2021/961 (6).

                  (13)

                  Kesäkuun 2021 jälkeen tilanne on kehittynyt kahdella rintamalla, ja se vaikuttaa vapaaseen liikkuvuuteen unionissa. Ensinnäkin rokotuskattavuus on lisääntynyt merkittävästi, ja täyden rokotuksen saaneiden kumulatiivinen määrä unionin koko väestöstä oli yli 68 prosenttia 10 päivään tammikuuta 2022 (7) mennessä, kun se oli alle 30 prosenttia viimeisintä muutosta suositukseen (EU) 2020/1475 ja asetusta (EU) 2021/953 hyväksyttäessä (8). Huomattavasti suurempi osuus väestöstä on tällä hetkellä saatavilla olevien covid-19-rokotteiden ansiosta näin ollen paremmin suojattu covid-19-taudin aiheuttamalta vakavalta sairastumiselta ja kuolemiselta. Toiseksi EU:n digitaalisen koronatodistuksen käyttöönotto on edennyt nopeasti.
                  Jäsenvaltiot ovat tammikuuhun 2022 mennessä antaneet yli miljardi EU:n digitaalista koronatodistusta. EU:n digitaalinen koronatodistus on siten laajalti saatavilla oleva, luotettava ja hyväksytty väline vapaan liikkuvuuden helpottamiseksi covid-19-pandemian aikana. EU:n digitaalista koronatodistusta koskevaa kehystä käytetään EU:n jäsenvaltioiden lisäksi kolmessa EU:n ulkopuolisessa ETA-maassa ja Sveitsissä (9) sekä 29 muussa kolmannessa maassa ja alueella, ja lisää kolmansia maita odotetaan tulevan mukaan. Samalla unionin epidemiatilanne on edelleen haastava. Sen perusteella voidaan jatkaa kansanterveyden suojeluun tähtääviä toimenpiteitä.

                  (14)

                  Tämän kehityksen vuoksi neuvoston suosituksessa (EU) 2020/1475 vahvistettua yhteistä lähestymistapaa olisi mukautettava edelleen, kuten myös Eurooppa-neuvosto pyysi 22 päivänä lokakuuta 2021 antamissaan päätelmissä (10). Ratkaisevana tekijänä olisi oltava erityisesti se, onko henkilö rokotettu, testattu tai parantunut covid-19-taudista, mikä käy ilmi EU:n digitaalisesta koronatodistuksesta. EU:n digitaaliset koronatodistukset voidaan antaa, todentaa ja hyväksyä turvallisesti, joten matkustajiin, joilla on hallussaan voimassa oleva EU:n digitaalinen koronatodistus, ei pitäisi soveltaa vapaata liikkuvuutta koskevia lisärajoituksia, kuten SARS-CoV-2-infektion varalta tehtäviä lisätestejä. Unionissa matkustavia henkilöitä ei periaatteessa etenkään pitäisi määrätä karanteeniin, koska se tarkoittaa merkittävää vapaan liikkuvuuden rajoitusta.

                  (15)

                  Tätä tukevat WHO:n suositukset (11), joiden mukaan täysin rokotettuihin matkustajiin ja matkustajiin, jotka ovat parantuneet covid-19:stä matkustamista edeltäneiden kuuden kuukauden aikana, ei pitäisi soveltaa lisärajoituksia. Henkilöiden, jotka eivät kuulu näihin kahteen ryhmään, olisi periaatteessa voitava matkustaa, jos heillä on negatiivinen tulos SARS-CoV-2-infektion varalta tehdystä testistä.

                  (16)

                  Jotta vapaata liikkuvuutta voitaisiin helpottaa unionissa, on tarpeen päästä yhteisymmärrykseen edellytyksistä, jotka EU:n digitaalisen koronatodistuksen kolmen eri tyypin on täytettävä, jotta ne voidaan hyväksyä.

                  (17)

                  Komissio antoi 21 päivänä joulukuuta 2021 delegoidun asetuksen (EU) 2021/2288 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2021/953 liitteen muuttamisesta siltä osin kuin on kyse sellaisten EU:n digitaalisen koronatodistuksen muodossa annettujen rokotustodistusten hyväksyntäajasta, joista käy ilmi perusrokotussarjan loppuun saattaminen (12). Delegoidussa asetuksessa vahvistettiin, että matkustamista varten on hyväksyttävä vain todistukset, joista käy ilmi perusrokotussarjan loppuun saattaminen, jos kyseisen rokotussarjan viimeisimmästä annoksesta on kulunut enintään 270 päivää. Koska todistuksille, joista käy ilmi tehosteannosten antaminen, ei vielä pystytty määrittämään hyväksyntäaikaa, delegoidussa asetuksessa todettiin, että hyväksyntäaikaa ei tässä vaiheessa pitäisi soveltaa todistuksiin, joista käy ilmi tehosteannoksen antaminen.

                  (18)

                  Jäsenvaltioiden olisi välittömästi toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että rokotukset ovat niiden väestöryhmien saatavilla, joiden aiemmin saamat rokotustodistukset lähestyvät vakiohyväksyntäajan päättymispäivää, ottaen täysimääräisesti huomioon kansalliset päätökset, jotka koskevat eri väestöryhmien priorisointia aloitettaessa rokotukset kansallisen politiikan ja epidemiatilanteen valossa.

                  (19)

                  Komissiota olisi pyydettävä seuraamaan ja arvioimaan säännöllisesti hyväksyntäaikaa koskevaa lähestymistapaa sen arvioimiseksi, tarvitaanko uuden tieteellisen näytön perusteella mukautuksia tai muutoksia, mukaan lukien tehosteannoksen antamisen jälkeen annettujen todistusten hyväksyntäaika.

                  (20)

                  Vapaan liikkuvuuden yksinkertaistamiseksi unionissa testaustodistusten vakiovoimassaoloajat olisi säilytettävä. Molekulaarista nukleiinihappotestiä (NAAT) varten vaadittava näytteenotto olisi tehtävä enintään 72 tuntia ennen saapumista, jotta se olisi hyväksyttävä. Lyhempi, enintään 24 tunnin voimassaoloaika on perusteltu niiden pika-antigeenitestien osalta, jotka on lueteltu terveysturvakomitean hyväksymän EU:n yhteisen covid-19-taudin pika-antigeenitestien luettelon (13) liitteessä I, ottaen huomioon kyseisten testien saatavuus.

                  (21)

                  Parin viime kuukauden aikana pika-antigeenitestien kliininen suorituskyky on parantunut. Terveysturvakomitean perustama diagnostisten covid-19-testien tekninen työryhmä (14), jonka vastuulla on ylläpitää EU:n yhteistä luetteloa pika-antigeenitesteistä, otti toukokuussa 2021 käyttöön jäsennellymmän, johdonmukaisemman ja nopeamman menettelyn luettelon päivittämiseksi. Lisäksi tekninen työryhmä sopi 21 päivänä syyskuuta 2021 lisämääritelmistä ja -kriteereistä, jotka olisi otettava huomioon covid-19-diagnosointiin tarkoitettujen pika-antigeenitestien kliinistä suorituskykyä arvioivissa riippumattomissa validointitutkimuksissa. Ainoastaan nenä-, suunielu- tai nenänielunäytteisiin perustuvien pika-antigeenitestien tulokset voidaan hyväksyä testaustodistuksen antamista varten EU:n digitaalisessa koronatodistuksessa. Tekninen työryhmä päätti jättää luettelon ulkopuolelle pika-antigeenitestit, jotka perustuvat ainoastaan sylkinäytteeseen tai vaihtoehtoisiin näytetyyppeihin.
                  Luettelossa ei myöskään ole yhdistettyjä pika-antigeenitestejä eikä itse tehtäviä pika-antigeenitestejä, minkä ansiosta luetteloon sisältyvien testien suorituskyvyn todennäköinen yhdenmukaisuus paranee entisestään. Terveysturvakomitea hyväksyi yhteisen luettelon seitsemännen ja viimeisimmän päivityksen 10 päivänä marraskuuta 2021. Tehtyjen parannusten vuoksi kaikkien jäsenvaltioiden olisi hyväksyttävä matkustamista varten sekä NAAT-testin perusteella annetut testaustodistukset että EU:n yhteisessä luettelossa olevan pika-antigeenitestin perusteella annetut testaustodistukset.

                  (22)

                  Kun otetaan huomioon näyttöön perustuva suositus, jonka mukaan henkilöiltä, jotka ovat parantuneet laboratoriossa vahvistetusta covid-19-taudista, ei tarvitse vaatia matkustamiseen liittyviä lisätestejä SARS-CoV-2-infektion varalta eikä matkustamiseen liittyvää omaehtoista eristäytymistä tai karanteenia ainakaan ensimmäisten 180 päivän aikana ensimmäisestä positiivisesta NAAT-testistä, tällaisten parantumistodistusten haltijat olisi vapautettava saman ajanjakson aikana myös ylimääräisistä matkustusrajoituksista.

                  (23)

                  EU:n digitaalisten koronatodistusten järjestelmässä on mahdollista soveltaa validointisääntöjä automaattisesti todistusten tietojoukkoihin, mikä varmistaa sen, että matkustussääntöjä sovelletaan nopeasti, luotettavasti ja ennakoitavasti. Jotta EU:n digitaalisen koronatodistuksen validointisääntöjen soveltaminen olisi helpompaa, jäsenvaltioiden olisi hyödynnettävä EU:n digitaalisten koronatodistusten järjestelmän tarjoamaa vakioitujen menettelytapasääntöjen toimintoa (15).

                  (24)

                  Asetuksen (EU) 2021/953 antamisen jälkeen komissio on antanut useita täytäntöönpanosäädöksiä, joissa vahvistetaan, että tietyn kolmannen maan unionin kansalaisille ja heidän perheenjäsenilleen antamien covid-19-todistusten katsotaan vastaavan jäsenvaltioiden kyseisen asetuksen mukaisesti antamia todistuksia, jotta voidaan helpottaa tällaisten todistusten haltijoiden vapaata liikkuvuutta. Silloin kun tässä suosituksessa viitataan asetuksen (EU) 2021/953 mukaisesti annettuihin EU:n digitaalisiin koronatodistuksiin, tämän olisi katsottava kattavan myös täytäntöönpanosäädösten soveltamisalaan kuuluville unionin kansalaisille ja heidän perheenjäsenilleen annetut todistukset. Vapaan liikkuvuuden helpottamiseksi jäsenvaltioita olisi myös kannustettava antamaan EU:n digitaalisia koronatodistuksia asetuksen (EU) 2021/953 8 artiklan 1 kohdan mukaisesti henkilöille, joita kyseinen säännös koskee ja jotka on rokotettu kolmansissa maissa, erityisesti niissä kolmansissa maissa, joiden antamat todistukset eivät kuulu täytäntöönpanosäädösten soveltamisalaan.

                  (25)

                  Kuten asetuksen (EU) 2021/953 3 artiklan 6 kohdassa todetaan, se, että henkilöllä on EU:n digitaalinen koronatodistus, ei saa olla edellytyksenä vapaata liikkuvuutta koskevan oikeuden käyttämiselle. Henkilöitä, joilla ei ole hallussaan EU:n digitaalista koronatodistusta, ei siis saisi estää matkustamasta, vaan heiltä voisi tarvittaessa vaatia SARS-CoV-2-infektion varalta tehtävää testiä ennen saapumista tai sen jälkeen, jotta pienennettäisiin infektion tuontiriskiä.

                  (26)

                  Tämä suositus kattaa EU:n digitaalisen koronatodistuksen käytön vapaan liikkuvuuden helpottamiseksi unionissa covid-19-pandemian aikana. Tässä ei määrätä eikä kielletä koronatodistusten käyttöä sisäisiä tarkoituksia varten, kuten pääsy erilaisiin tapahtumiin tai tilaisuuksiin tai työpaikalle. Kuten asetuksen (EU) 2021/953 johdanto-osan 48 kappaleessa todetaan, jos jäsenvaltio päättää käyttää EU:n digitaalisia koronatodistuksia muihin tarkoituksiin, oikeusperustasta tällaiseen sisäiseen käyttöön on säädettävä kansallisessa lainsäädännössä, jossa on muun muassa noudatettava tietosuojavaatimuksia. Kuten asetuksen (EU) 2021/953 johdanto-osan 49 kappaleessa todetaan, jos jäsenvaltio on ottanut käyttöön covid-19-todistusten järjestelmän sisäisiä tarkoituksia varten, sen olisi varmistettava, että myös EU:n digitaalisia koronatodistuksia voidaan käyttää ja että ne hyväksytään poikkeuksetta. Tällä halutaan varmistaa, että tällaisten todistusten haltijoiden, jotka käyttävät oikeuttaan vapaaseen liikkuvuuteen ja matkustavat toiseen jäsenvaltioon, ei tarvitse hankkia sieltä kansallista lisätodistusta.

                  (27)

                  Tietyiltä matkustajaryhmiltä, jotka käyttävät oikeuttaan vapaaseen liikkuvuuteen, ei pitäisi vaatia EU:n digitaalista koronatodistusta, kun otetaan huomioon heidän erityistilanteensa tai välttämätön tehtävänsä. Samaan aikaan tämä luettelo voisi olla suppeampi kuin suosituksessa (EU) 2020/1475, koska monet matkustajat, joilla on välttämätön tehtävä tai tarve, on jo rokotettu. Sen olisi katettava kuljetusalan työntekijät tai palveluntarjoajat, pakottavista lääketieteellisistä syistä matkustavat potilaat, merenkulkijat, henkilöt, jotka ylittävät rajan päivittäin tai usein työn tai koulutuksen takia, käydäkseen lähisukulaisten luona, saadakseen terveydenhoitopalveluja tai huolehtiakseen läheisistään, sekä alle 12-vuotiaat lapset.

                  (28)

                  Kun otetaan huomioon edistyminen rokotuskattavuuden nostamisessa ja EU:n digitaalisen koronatodistuksen onnistunut käyttöönotto, covid-19:ään liittyviä matkustusrajoituksia olisi sovellettava henkilötasolla eikä aluetasolla, mikä tarkoittaa, että ratkaisevana tekijänä olisi oltava se, onko matkustaja rokotettu, testattu tai parantunut covid-19-taudista, mikä käy ilmi EU:n digitaalisesta koronatodistuksesta. Vapaata liikkuvuutta koskevaa oikeuttaan käyttäviin matkustajiin, joilla on voimassa oleva todistus, ei periaatteessa pitäisi soveltaa lisärajoituksia. Tämä lähestymistapa on perusteltu, koska virusta esiintyy edelleen kaikilla EU:n alueilla ja näiden alueiden epidemiatilanne muuttuu jatkuvasti ja nopeasti. Henkilölähtöinen lähestymistapa yksinkertaistaa huomattavasti pandemian aikana EU:ssa matkustamiseen sovellettavaa kehystä ja tarjoaa matkustajille lisää selkeyttä ja ennakoimisen mahdollisuutta sovellettavien sääntöjen suhteen.

                  (29)

                  Koska epidemiatilanteen aluetasolla kertova liikennevalokartta on hyödyllinen ja helposti ymmärrettävä väline kansalaisille ja jäsenvaltioiden viranomaisille, se olisi säilytettävä informaatiotarkoituksessa, lukuun ottamatta alueita, joilla virusta esiintyy erittäin paljon ja joilla tarvitaan lisätoimenpiteitä. Neuvoston suosituksessa (EU) 2020/1475 vahvistettuja kartan perusteita ja kynnysarvoja olisi kuitenkin mukautettava, jotta tuoreita covid-19-tapauksia painotettaisiin enemmän keskeisenä perusteena, jolla arvioidaan riskiä siitä, että matkustaja tuo mukanaan SARS-CoV-2-tartunnan. Perustetta olisi painotettava saman alueen rokotuskattavuudella, jotta voidaan ottaa huomioon se, että rokottaminen vähentää covid-19:n kansanterveydelle aiheuttamaa riskiä.
                  Tulokseksi saatavalle painotetulle arvolle olisi annettava värikoodi Euroopan tautienehkäisy- ja -valvontakeskuksen kehittämän riskinarviointimallin kynnysarvojen perusteella, lukuun ottamatta alueita, joilla testausaste on riittämätön. Kartan yksityiskohdat olisi sisällytettävä tämän suosituksen liitteeseen. Euroopan tautienehkäisy- ja -valvontakeskuksen olisi käytettävä jäsenvaltioiden toimittamia tietoja ja julkaistava kartta viikoittain.

                  (30)

                  Olisi kiinnitettävä erityistä huomiota alueisiin, joilla virusta esiintyy erittäin paljon, kun otetaan huomioon, että tapausten tuonti näiltä alueilta on entistä todennäköisempää, sekä paineet, joita näiden alueiden julkisiin terveydenhuoltojärjestelmiin voi kohdistua pitkään silloin kun tapauksia on paljon. Näiden kansanterveydellisten riskien lieventämiseksi jäsenvaltioiden olisi neuvottava kansalaisia välttämään kaikkea muuta kuin välttämätöntä matkustamista tällaisille alueille ja alueilta. Lisäksi tällaisilta alueilta saapuvia henkilöitä, joilla ei ole hallussaan rokotus- tai parantumistodistusta, olisi vaadittava käymään testissä SARS-CoV-2-infektion varalta ennen matkalle lähtöä ja karanteenia tai omaehtoista eristäytymistä saapumisen jälkeen. Välttämättömistä syistä matkustaviin henkilöihin, erityisesti kuljetusalan työntekijöihin ja palveluntarjoajiin, olisi sovellettava poikkeuksia sisämarkkinoihin kohdistuvien häiriöiden rajoittamiseksi ja vihreiden kaistojen toiminnan turvaamiseksi.

                  (31)

                  Jotta yhdessä matkustavia perheenjäseniä ei erotettaisi toisistaan, alle 12-vuotiailta lapsilta, joilla on hallussaan voimassa oleva EU:n digitaalinen koronatodistus, olipa se rokotus-, testaus- tai parantumistodistus, tai negatiivinen tulos SARS-CoV-2-infektion varalta tehdystä testistä, ei pitäisi edellyttää matkustamiseen liittyvää karanteenia tai omaehtoista eristäytymistä. Lisäksi alle 6-vuotiaat lapset olisi vapautettava vaatimuksista, jotka koskevat matkustamiseen liittyvää karanteenia tai omaehtoista eristäytymistä tai testausta SARS-CoV-2-infektion varalta.

                  (32)

                  Kuten omikronmuunnoksen ilmaantuminen on osoittanut, uusien SARS-CoV-2-muunnosten ilmaantuminen aiheuttaa edelleen huolta, ja jäsenvaltioiden olisi otettava se huomioon, kun ne rajoittavat vapaata liikkuvuutta covid-19-pandemian johdosta. Euroopan tautienehkäisy- ja -valvontakeskus arvioi säännöllisesti uutta näyttöä epidemiatietojen, sääntöihin perustuvan genomimuunnosten seulonnan tai muiden tieteellisten lähteiden avulla havaituista muunnoksista (16). Arviointi kattaa erityisesti huolta aiheuttavat muunnokset, joista on saatavilla selvää näyttöä, jonka mukaan niillä on huomattava vaikutus taudin tarttuvuuteen, vakavuuteen ja/tai immuniteettiin, ja jotka vaikuttavat todennäköisesti EU:n/ETA:n epidemiatilanteeseen. Arviointi kattaa myös seurannan alaiset muunnokset, joista on saatavilla näyttöä genomiominaisuuksista, epidemiologista näyttöä tai in vitro -näyttöä, jotka voivat viitata siihen, että niillä on huomattava vaikutus taudin tarttuvuuteen, vakavuuteen tai immuniteettiin, ja joiden vaikutus EU:n/ETA:n epidemiatilanteeseen on realistinen.
                  Lisäksi Euroopan tautienehkäisy- ja -valvontakeskus julkaisee viikoittain karttoja ja muuta dataa (17), jotta saadaan yleiskatsaus huolta aiheuttavien muunnosten ja seurannan alaisten muunnosten osuuksista EU:ssa/ETA:ssa sekä sekvensointimääristä. Jotta voidaan saada oikea-aikaista ja tarkkaa tietoa huolta aiheuttavien tai seurannan alaisten SARS-CoV-2-muunnosten ilmaantumisesta ja leviämisestä, on tärkeää, että jäsenvaltiot ylläpitävät tai saavuttavat riittävän suuren sekvensointimäärän. Riittämättömät sekvensointimäärät heikentävät kykyä havaita huolta aiheuttavat muunnokset ennen kuin niillä on vaikutusta yleiseen epidemiatilanteeseen. Samaan aikaan on tärkeää, että jäsenvaltiot ottavat huomioon erot sekvensointimäärissä, jottei korkeita sekvensointitasoja hillittäisi.

                  (33)

                  SARS-CoV-2-muunnokset alfa, delta ja omikron, josta on tulossa unionissa vallitseva muunnos, ovat osoittaneet, että uusilla SARS-CoV-2-muunnoksilla voi olla kielteinen vaikutus epidemiatilanteeseen. Vaikka muunnoksen leviämistä voi olla hyvin vaikeaa pysäyttää, kun se on havaittu unionissa, muunnosten mahdollisten vaikutusten vuoksi on kuitenkin syytä vahvistaa koordinoiduksi lähestymistavaksi hätäjarrumenettely, jonka tavoitteena on hidastaa uusien muunnosten leviämistä unionissa. Jotta voidaan varmistaa toiminnan koordinointi jäsenvaltioiden kesken, sitä olisi sovellettava myös tilanteisiin, joissa jäsenvaltiot asettavat unionin oikeuden mukaisesti rajoituksia, koska jonkin alueen epidemiatilanne heikkenee nopeasti, erityisesti alueilla, joilla tilanne oli jo erittäin huono.

                  (34)

                  Kuten asetuksessa (EU) 2021/953 vahvistetaan, jos jäsenvaltio unionin oikeuden mukaisesti vaatii EU:n digitaalisen koronatodistusten haltijoita alueelleen saapumisen jälkeen jäämään karanteeniin tai eristäytymään omaehtoisesti tai käymään testissä SARS-CoV-2-infektion varalta tai jos se asettaa tällaisten todistusten haltijoille muita rajoituksia, esimerkiksi siksi, että epidemiatilanne jossakin jäsenvaltiossa tai jonkin jäsenvaltion tietyllä alueella heikkenee nopeasti, erityisesti huolta aiheuttavan tai tehostetun seurannan alaisen SARS-CoV-2-muunnoksen takia, sen on ilmoitettava asiasta komissiolle ja muille jäsenvaltioille, mahdollisuuksien mukaan 48 tuntia ennen tällaisten uusien rajoitusten käyttöönottoa. Jäsenvaltion on tästä syystä ilmoitettava tällaisten rajoitusten syyt ja soveltamisala ja täsmennettävä, minkä todistusten haltijat kuuluvat tällaisten rajoitusten piiriin tai on vapautettu niistä, sekä tällaisten rajoitusten aloituspäivä ja kesto, ja niiden on esitettävä, miten ne noudattavat suhteellisuus- ja syrjimättömyysperiaatteita.

                  (35)

                  Hätäjarrumenettelyn voisi käynnistää joko jäsenvaltio asetuksen (EU) 2021/953 nojalla toimitettavien tietojen perusteella tai komissio Euroopan tautienehkäisy- ja-valvontakeskuksen suorittaman muunnoksia koskevan uuden näytön säännöllisen arvioinnin perusteella. Se voi johtaa komission ehdotukseen perustuvaan sopimukseen soveltaa rajoitetun ajan lisärajoituksia matkustamiseen tietyiltä alueilta, kuten matkustajille asetettavia testausta tai karanteenia / omaehtoista eristäytymistä koskevia vaatimuksia tai molempia. SARS-CoV-2-muunnoksia käsittelevän eurooppalaisen asiantuntijaryhmän (18) parhaillaan kehittämä kehys olisi otettava huomioon, sitten kun se on saatavilla, sellaisten arviointiperusteiden määrittelylle ja arvioinnille, jotka voisivat johtaa kansanterveystoimien käynnistämiseen huolta aiheuttavia virusmuunnoksia vastaan.

                  (36)

                  Vihreiden kaistojen toiminnan varmistamiseksi testausvaatimukset, joita asetetaan kuljetusalan työntekijöille ja palveluntarjoajille hätäjarrun käynnistämisen vuoksi, olisi rajoitettava pika-antigeenitesteihin, eikä heiltä saisi vaatia karanteenia tai omaehtoista eristäytymistä. Tällaisista testausvaatimuksista ei saisi aiheutua häiriöitä kuljetuksille. Jos kuljetuksissa tai toimitusketjuissa aiheutuu häiriöitä, kaikki tällaiset järjestelmälliset testausvaatimukset olisi poistettava tai kumottava välittömästi.

                  (37)

                  Kontaktien jäljitys on keskeinen osa viruksen leviämisen torjuntaa erityisesti uusien muunnosten ilmaantumisen yhteydessä. Tehokas ja oikea-aikainen kontaktien jäljitys on kuitenkin haastavampaa, kun se on suoritettava rajojen yli ja kun on kyse suurista määristä matkustajia, jotka matkustavat lähellä toisiaan. Jäljityksen helpottamiseksi on kehitetty yhteinen sähköinen matkustajatietolomake (PLF) (19), ja jäsenvaltioita olisi kannustettava käyttämään tätä yhteistä mallia matkustamisen helpottamiseksi. Jäsenvaltioita olisi myös kannustettava liittymään komission täytäntöönpanopäätöksen (EU) 2021/858 (20) nojalla perustettuun PLF-tietojenvaihtoalustaan, jotta ne voisivat parantaa rajatylittäviä kontaktien jäljitysvalmiuksiaan kaikkien liikennemuotojen osalta. PLF-tietojenvaihtoalusta mahdollistaa suojatun, oikea-aikaisen ja tehokkaan tietojenvaihdon jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten välillä, sillä toimivaltaiset viranomaiset voivat sen ansiosta vaihtaa keskenään kansallisista digitaalisista PLF-järjestelmistä saatuja tietoja ja asiaankuuluvia epidemiologisia tietoja yhteentoimivalla tavalla ja automaattisesti.

                  (38)

                  Jos PLF-lomaketta käytetään myös muihin tarkoituksiin kuin kontaktien jäljittämiseen, kuten sen määrittämiseen, onko saapuvan matkustajan käytävä testissä SARS-CoV-2-infektion varalta, PLF-lomakkeen toimittamatta jättäminen ajoissa ennen saapumista ei saisi johtaa siihen, että matkustajalta evätään pääsy asianomaiseen maahan, koska tämä rajoittaisi vakavasti vapaata liikkuvuutta. Tällaisia matkustajia voitaisiin kuitenkin tarvittaessa vaatia esimerkiksi käymään testissä saapumisen jälkeen SARS-CoV-2-infektion varalta.

                  (39)

                  Selkeä, oikea-aikainen ja kattava tiedottaminen yleisölle on edelleen ratkaisevan tärkeää, jotta voidaan rajoittaa käyttöön otettujen vapaan liikkuvuuden rajoitusten vaikutuksia ja varmistaa ennakoitavuus ja oikeusvarmuus sekä se, että kansalaiset noudattava rajoituksia. Jäsenvaltioiden olisi toimitettava tällaiset tiedot oikea-aikaisesti, myös Re-open EU -verkkoalustan kautta (21). Jäsenvaltioita olisi myös kannustettava antamaan Re-open EU-alustalla tietoa EU:n digitaalisten koronatodistusten sisäisestä käytöstä, koska tällaiset tiedot ovat tärkeitä muista jäsenvaltioista tuleville matkustajille.

                  (40)

                  Epidemiatilanteen muuttuessa ja sitä mukaa, kun uutta asiaankuuluvaa tieteellistä näyttöä tulee saataville, komission olisi Euroopan tautienehkäisy- ja -valvontakeskuksen tuella arvioitava säännöllisesti tätä suositusta ja toimitettava neuvoston tarkasteltavaksi havaintonsa sekä tarvittaessa mahdollinen ehdotus suosituksen muuttamisesta. Noudattaen tarpeellisuus- ja suhteellisuusperiaatteita, joiden mukaan rajoitukset olisi purettava heti, kun epidemiatilanne sen sallii, komissiota pyydetään seuraamaan tiiviisti epidemiologisen tilanteen kehitystä ja arvioimaan uudelleen, onko vaatimus EU:n digitaalisesta koronatodistuksesta edelleen perusteltu sen jälkeen, kun epidemiatilanne koko EU:ssa tai alueellisella tasolla on parantunut.

                  (41)

                  Koska tällä suosituksella mukautetaan ja kehitetään edelleen yhteistä lähestymistapaa turvallisen vapaan liikkuvuuden helpottamiseksi covid-19-pandemian aikana, neuvoston suositus (EU) 2020/1475 olisi korvattava tällä suosituksella.

                  (42)

                  Jotta tässä suosituksessa esitetyn koordinoidun lähestymistavan käyttöönotolle jäisi riittävästi aikaa, tätä suositusta olisi sovellettava 1 päivästä helmikuuta 2022.

                  (43)

                  Suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä suosituksessa esitettyjen mekanismien soveltamisala ja kesto olisi rajattava tiukasti tämän pandemian johdosta hyväksyttäviin rajoituksiin. Tämän suosituksen soveltaminen olisi lopetettava viimeistään silloin, kun asetuksen (EU) 2021/953 soveltaminen päättyy,

            ON ANTANUT TÄMÄN SUOSITUKSEN:

         Yleiset periaatteet

      Toteuttaessaan ja soveltaessaan toimenpiteitä kansanterveyden suojelemiseksi covid-19-pandemian johdosta jäsenvaltioiden olisi koordinoitava toimiaan seuraavien periaatteiden pohjalta:

                  1.

                  Covid-19:n leviämisen rajoittamiseksi käyttöön otettujen toimenpiteiden, jotka rajoittavat henkilöiden vapaata liikkuvuutta unionissa, olisi perustuttava tiettyihin rajattuihin yleistä etua koskeviin syihin eli kansanterveyden suojeluun. On välttämätöntä, että tällaisia rajoituksia sovellettaessa noudatetaan unionin lainsäädännön yleisiä periaatteita, erityisesti suhteellisuusperiaatetta ja syrjimättömyyttä. Toimenpiteet eivät näin ollen saisi ylittää sitä, mikä on ehdottoman välttämätöntä kansaterveyden suojelemiseksi.

                  2.

                  Rajoitukset olisi purettava heti, kun epidemiatilanne, myös tilanne sairaaloissa, sen sallii.

                  3.

                  Jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että kaikki kansalaisille ja yrityksille asetetut vaatimukset hyödyttävät konkreettisesti pandemian torjumiseksi toteutettavia kansanterveystoimia eivätkä synnytä aiheetonta ja tarpeetonta hallinnollista rasitetta.

                  4.

                  Jäsenvaltiot eivät saa soveltaa toisiinsa nähden minkäänlaista syrjintää esimerkiksi siten, että ne soveltaisivat naapurimaahansa suotuisampia matkustussääntöjä kuin johonkin toiseen jäsenvaltioon.

                  5.

                  Rajoitukset eivät saa olla syrjiviä, vaan niitä olisi sovellettava myös asianomaisen jäsenvaltion omiin kansalaisiin, jotka palaavat kotimaahansa. Rajoitukset eivät voi perustua asianomaisen henkilön kansalaisuuteen.

                  6.

                  Jäsenvaltioiden olisi aina otettava vastaan omat kansalaisensa sekä alueellaan asuvat unionin kansalaiset ja heidän perheenjäsenensä. Jäsenvaltiot eivät periaatteessa saisi evätä muista jäsenvaltioista matkustavien henkilöiden maahantuloa, ja niiden olisi helpotettava nopeaa kauttakulkua alueidensa kautta.

                  7.

                  Jäsenvaltioiden olisi kiinnitettävä erityistä huomiota raja-alueiden, syrjäisimpien alueiden, erillisalueiden ja maantieteellisesti eristyneiden alueiden erityispiirteisiin ja tarpeeseen tehdä yhteistyötä paikallis- ja aluetasolla.

                  8.

                  Jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että toimitusketjuille ja välttämättömälle matkustamiselle ei aiheudu häiriöitä, ja turvattava liikennevirtojen jatkuminen vihreiden kaistojen järjestelmän mukaisesti.

                  9.

                  Jäsenvaltioiden olisi vaihdettava säännöllisesti tietoja kaikista tämän suosituksen soveltamisalaan kuuluvista asioista ja välitettävä tietoa kansalaisille.

                  10.

                  Rajoituksiin ei saisi sisältyä tiettyihin liikennepalveluihin kohdistuvia kieltoja.

         Koordinoitu kehys turvallisen vapaan liikkuvuuden helpottamiseksi covid-19-pandemian aikana

                  11.

                  Matkustajiin, joilla on hallussaan asetuksen (EU) 2021/953 nojalla annettu 12 kohdan edellytykset täyttävä voimassa oleva EU:n digitaalinen koronatodistus, ei pitäisi soveltaa vapaata liikkuvuutta koskevia lisärajoituksia. Etenkään unionissa matkustavia henkilöitä ei pitäisi määrätä karanteeniin.
                  Ensimmäiseen alakohtaan olisi sovellettava seuraavia poikkeuksia:

                              a)

                              16 kohdassa tarkoitetut vapautukset;

                              b)

                              19 kohdassa tarkoitetut lisätoimenpiteet, jotka koskevat saapumisia alueilta, joilla virusta esiintyy erittäin paljon, minkä vuoksi ne todennäköisesti johtavat tuontitapausten merkittävään määrään;

                              c)

                              lisätoimenpiteet, joista on sovittu 25 kohdan mukaisesti huolta aiheuttavien tai seurannan alaisten uusien SARS-CoV-2-muunnosten leviämisen hidastamiseksi.

                  12.

                  EU:n digitaalinen koronatodistus olisi hyväksyttävä, jos sen aitous, voimassaolo ja eheys voidaan todentaa ja jos se täyttää seuraavat edellytykset:

                              a)

                              Asetuksen (EU) 2021/953 mukaisesti annetut, kyseisen asetuksen 5 artiklan 5 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut covid-19-rokotetta koskevat rokotustodistukset, joiden mukaan todistuksen haltija on saanut

                                          —

                                          toisen annoksen kahtena annoksena annettavasta rokotteesta;

                                          —

                                          yhtenä annoksena annettavan rokotteen;

                                          —

                                          rokotusjäsenvaltion rokotusstrategian mukaisesti yhden annoksen kahtena annoksena annettavasta rokotteesta SARS-CoV-2-tartunnan jälkeen;

                                          —

                                          tehosteannoksen perusrokotussarjan loppuun saattamisen jälkeen;

                                    edellyttäen, että asetuksessa (EU) 2021/953 vahvistettu hyväksyntäaika ei ole vielä päättynyt, ja i–iii alakohdan soveltamisalaan kuuluvien todistusten osalta, että viimeisestä annoksesta on kulunut vähintään 14 päivää.
                              Jäsenvaltiot voisivat myös hyväksyä asetuksen (EU) 2021/953 mukaisesti annetut EU:n digitaalista koronatodistusta koskevan asetuksen 5 artiklan 5 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetut covid-19-rokotetta koskevat rokotustodistukset.
                              Jäsenvaltioiden olisi varmistettava rokotusten saanti tehosteannoksella niille väestöryhmille, joiden perusrokotussarjan loppuun saattamisen ilmaisevat rokotustodistukset lähestyvät vakiohyväksyntäajan päättymispäivää ja joiden osalta kansalliset viranomaiset ovat antaneet suosituksen tehosteannoksen saamisesta.
                              Komission olisi arvioitava säännöllisesti uudelleen a alakohdassa esitettyä lähestymistapaa uuden tieteellisen näytön perusteella.

                              b)

                              Asetuksen (EU) 2021/953 mukaisesti annetut testaustodistukset, joista käy ilmi negatiivinen testitulos, joka on saatu

                                          —

                                          enintään 72 tuntia ennen saapumista, jos kyseessä on nukleiinihappotesti (NAAT-testi); tai

                                          —

                                          enintään 24 tuntia ennen saapumista, jos kyseessä pika-antigeenitesti (RAT), joka on mainittu 21 päivänä tammikuuta 2021 annetun neuvoston suosituksen (22) perusteella laaditussa yhteisessä ja päivitetyssä covid-19-pika-antigeenitestien luettelossa (23).

                                    Jäsenvaltioiden olisi hyväksyttävä molemmat testityypit vapaata liikkuvuutta koskevan oikeuden käyttämiseksi tapahtuvaa matkustamista varten.
                              Jäsenvaltioiden olisi pyrittävä varmistamaan, että testaustodistukset annetaan mahdollisimman pian näytteenoton jälkeen.

                              c)

                              Asetuksen (EU) 2021/953 mukaisesti annetut parantumistodistukset, joissa todetaan, että ensimmäisen positiivisen NAAT-tuloksen päivämäärästä on kulunut enintään 180 päivää.

                  13.

                  Jäsenvaltioiden olisi hyödynnettävä EU:n digitaalisen koronatodistusten järjestelmän tarjoamaa vakioitujen menettelytapasääntöjen toimintoa.

                  14.

                  Silloin kun tässä suosituksessa viitataan asetuksen (EU) 2021/953 mukaisesti annettuihin EU:n digitaalisiin koronatodistuksiin, tämän olisi katsottava kattavan myös todistukset, jotka kuuluvat kyseisen asetuksen 3 artiklan 10 kohdan tai 8 artiklan 2 kohdan nojalla hyväksytyn täytäntöönpanosäädöksen soveltamisalaan ja jotka kolmannet maat ovat antaneet unionin kansalaisille ja heidän perheenjäsenilleen. Jäsenvaltioita myös kannustetaan antamaan rokotustodistuksia asetuksen (EU) 2021/953 8 artiklan 1 kohdan mukaisesti.

                  15.

                  Henkilöitä, joilla ei ole hallussaan asetuksen (EU) 2021/953 mukaisesti annettua EU:n digitaalista koronatodistusta, voitaisiin vaatia tekemään yhteisessä ja päivitetyssä luettelossa mainittu NAAT- tai RAT-testi ennen saapumista tai enintään 24 tuntia sen jälkeen. Tätä ei sovelleta henkilöihin, joilta ei vaadita EU:n digitaalista koronatodistusta 16 kohdan mukaisesti.

         Poikkeukset

                  16.

                  Seuraavilta matkustajaryhmiltä ei pitäisi vaatia asetuksen (EU) 2021/953 nojalla annettua voimassa olevaa EU:n digitaalista koronatodistusta:

                              a)

                              matkustajat, joilla on välttämätön tehtävä tai tarve, kun he täyttävät tätä välttämätöntä tehtävää tai tarvetta:

                                          —

                                          kuljetusalan työntekijät tai palveluntarjoajat, mukaan lukien sellaisten kuljetusajoneuvojen kuljettajat ja miehistön jäsenet, jotka kuljettavat alueella käytettäviä tavaroita tai vain kulkevat alueen kautta

                                          —

                                          potilaat, jotka matkustavat pakottavista lääketieteellisistä syistä

                                          —

                                          merenkulkijat;

                              b)

                              raja-alueiden asukkaat, jotka matkustavat rajan yli päivittäin tai usein työnteon, liiketoiminnan, koulutuksen, perheen, terveydenhoidon tai läheisistä huolehtimisen vuoksi

                              c)

                              alle 12-vuotiaat lapset.

         EU:n liikennevalokartta ja siihen perustuvat poikkeukset ja lisätoimenpiteet

                  17.

                  Euroopan tautienehkäisy- ja valvontakeskuksen olisi julkaistava jäsenvaltioiden toimittamien tietojen perusteella alueittain jaoteltu jäsenvaltioiden kartta, joka osoittaa liikennevalojärjestelmän avulla mahdollisen riskin, jos henkilö lähtee matkalle alueelta, jolla esiintyy SARS-CoV-2-infektioita. Kartan olisi sisällettävä myös tiedot Islannista, Liechtensteinista, Norjasta ja, heti kun tilanne sen sallii (24), Sveitsin valaliitosta.
                  Liikennevalokartan olisi perustuttava liitteessä esitettyihin perusteisiin, kynnysarvoihin ja värikoodeihin.

                  18.

                  Euroopan tautienehkäisy- ja -valvontakeskuksen olisi julkaistava päivitetyt kartat ja niiden perustana olevat tiedot viikoittain.

                  19.

                  Liikennevalokartan olisi annettava kansalaisille ja jäsenvaltioiden viranomaisille tietoja epidemiatilanteen kehittymisestä koko unionin alueella. Lisäksi jäsenvaltioiden olisi liikennevalokartan perusteella sovellettava seuraavia toimenpiteitä liikkumiseen alueille ja alueilta, joilla virusta esiintyy erittäin paljon ja jotka on luokiteltu tummanpunaisiksi liitteessä olevan 3 kohdan g alakohdan mukaisesti:

                              a)

                              jäsenvaltioiden olisi hillittävä kaikkea muuta kuin välttämätöntä matkustamista näille alueille ja näiltä alueilta;

                              b)

                              henkilöitä, joilla ei ole hallussaan rokotus- tai parantumistodistusta ja jotka saapuvat näiltä alueilta, olisi vaadittava osallistumaan yhteisessä ja päivitetyssä luettelossa mainittuun NAAT- tai RAT-testiin ennen lähtöä ja jäämään karanteeniin tai eristäytymään omaehtoisesti kymmenen päivän ajaksi saapumisen jälkeen. Karanteenin tai omaehtoisen eristäytymisen olisi päätyttävä varhain, jos asianomainen henkilö tekee aikaisintaan viidentenä päivänä saapumisensa jälkeen testin SARS-CoV-2-infektion varalta, ja kyseisen testin tulos on negatiivinen.
                              Jos tällaiset henkilöt kuuluvat 16 kohdan a tai b alakohdan soveltamisalaan, heiltä ei pitäisi vaatia karanteenia tai omaehtoista eristäytymistä, mutta heiltä voidaan vaatia negatiivinen testaustodistus. Tästä poiketen kuljetusalan työntekijöiltä ja palveluntarjoajilta ei pitäisi vaatia omaehtoista eristäytymistä tai karanteenia tai negatiivista testaustodistusta heidän suorittaessaan välttämättömiä tehtäviään.
                              Tummanpunaiseksi luokitelluilta alueilta saapuvilta alle 12-vuotiailta lapsilta, joilla on hallussaan voimassa oleva EU:n digitaalinen koronatodistus tai negatiivinen tulos SARS-CoV-2-infektion varalta tehdystä testistä, ei pitäisi edellyttää karanteenia tai omaehtoista eristäytymistä. Lisäksi alle 6-vuotiailta lapsilta ei pitäisi vaatia matkustamiseen liittyvää karanteenia tai omaehtoista eristäytymistä taikka testausta SARS-CoV-2-infektion varalta.

         Puuttuminen huolta aiheuttaviin tai seurannan alaisiin muunnoksiin ja hätäjarru

                  20.

                  Jäsenvaltioiden olisi kiinnitettävä erityistä huomiota uusien huolta aiheuttavien tai seurannan alaisten SARS-CoV-2-muunnosten leviämiseen, erityisesti muunnoksiin, jotka lisäävät tarttuvuutta, taudin vakavuutta tai vaikuttavat rokotteiden tehoon. Tämän vuoksi jäsenvaltioiden olisi hyödynnettävä Euroopan tautienehkäisy- ja -valvontakeskuksen julkaisemia tietoja ja riskinarviointeja EU:ssa/ETA:ssa esiintyvistä huolta aiheuttavista tai seurannan alaisista muunnoksista.
                  Jäsenvaltioiden tukemiseksi Euroopan tautienehkäisy- ja -valvontakeskuksen olisi edelleen julkaistava huolta aiheuttavia tai seurannan alaisia SARS-CoV-2-muunnoksia koskevia tietoja ja karttoja, erityisesti sekvensointimääristä ja muunnosten jakautumisesta.

                  21.

                  Jotta jäsenvaltiot saisivat oikea-aikaista ja täsmällistä tietoa huolta aiheuttavien tai seurannan alaisten SARS-CoV-2-muunnosten ilmaantumisesta ja leviämisestä, jäsenvaltioiden olisi saavutettava tai pidettävä yllä suuria sekvensointimääriä mieluiten tasolla, joka mahdollistaa sellaisten muunnosten havaitsemisen, joiden osuus on enintään yksi prosentti esiintyvistä viruksista.
                  Jäsenvaltioiden olisi toimitettava viikoittain tiedot positiivisten SARS-CoV-2-tapausten sekvensoinnin tuloksista ja sekvensoinnin määrästä, myös aluetasolla sen varmistamiseksi, että toimenpiteitä voidaan kohdistaa alueisiin, joilla ne ovat ehdottoman välttämättömiä.

                  22.

                  Jos jäsenvaltio vaatii matkustajia, myös EU:n digitaalisen koronatodistuksen haltijoita, jotka ovat saapuneet sen alueelle, jäämään karanteeniin tai eristäytymään omaehtoisesti tai käymään testissä SARS-CoV-2-infektion varalta tai jos se asettaa tällaisten todistusten haltijoille muita rajoituksia uuden huolta aiheuttavan tai seurannan alaisen SARS-CoV-2-muunnoksen vuoksi, sen olisi ilmoitettava asiasta komissiolle ja muille jäsenvaltioille, myös toimittamalla asetuksen (EU) 2021/953 11 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut tiedot. Tällaiset tiedot olisi mahdollisuuksien mukaan annettava 48 tuntia ennen tällaisten uusien rajoitusten käyttöönottoa. Tällaiset toimenpiteet olisi mahdollisuuksien mukaan rajoitettava aluetasolle.
                  Tätä olisi sovellettava myös tilanteisiin, joissa jäsenvaltio asettaa ylimääräisiä karanteenia, omaehtoista eristäytymistä tai testausta koskevia vaatimuksia unionin lainsäädännön mukaisesti, koska jäsenvaltion tai jonkin sen alueen epidemiatilanne heikkenee nopeasti, erityisesti alueilla, jotka on jo luokiteltu tummanpunaisiksi. Tällaisessa tapauksessa toimitetuista tiedoista olisi käytävä selvästi ilmi, miksi ylimääräiset toimenpiteet ovat tarpeellisia ja oikeasuhteisia.

                  23.

                  Jos jäsenvaltio käynnistää hätäjarrun ja vaatii sen seurauksena kuljetusalan työntekijöiltä ja palveluntarjoajilta covid-19-infektion havaitsemiseksi tehtävää testiä, olisi käytettävä pika-antigeenitestejä eikä saisi vaatia karanteenia, jotta kuljetuksille ei aiheutuisi häiriöitä. Jos kuljetuksissa tai toimitusketjuissa aiheutuu häiriöitä, jäsenvaltioiden olisi välittömästi poistettava tai kumottava tällaiset järjestelmälliset testausvaatimukset, jotta voidaan turvata vihreiden kaistojen toiminta. Testejä ei pitäisi vaatia, jos hätäjarru käynnistyy 22 kohdan toisen alakohdan mukaisesti.

                  24.

                  Neuvoston olisi tarkasteltava tilannetta koordinoidusti 22 kohdan mukaisesti toimitettujen tietojen perusteella tiiviissä yhteistyössä komission kanssa ja Euroopan tautienehkäisy- ja -valvontakeskuksen tuella. Asianomaisen jäsenvaltion olisi tällaisessa koordinointikokouksessa esitettävä toimenpiteidensä perustelut.
                  Komissio voi myös ehdottaa, että neuvosto keskustelee uudesta huolta aiheuttavasta tai seurannan alaisesta SARS-CoV-2-muunnoksesta tai epidemiatilanteen nopeasta heikkenemisestä jäsenvaltiossa tai jäsenvaltion jollakin alueella, käyttäen perusteena Euroopan tautienehkäisy- ja -valvontakeskuksen suorittamaa muunnoksia koskevan uuden näytön säännöllistä arviointia ja SARS-CoV-2-muunnoksia käsittelevän eurooppalaisen asiantuntijaryhmän kehittämää kehystä, sitten kun se on saatavilla.

                  25.

                  Edellä olevan 24 kohdan mukaisen keskustelun aikana komissio voisi tarvittaessa ehdottaa, että neuvosto sopisi kyseisiltä alueilta matkustamista koskevasta koordinoidusta lähestymistavasta, jonka tavoitteena on erityisesti hidastaa muunnoksen leviämistä unionissa, kuten matkustajien testausta ja/tai karanteenia tai omaehtoista eristäytymistä koskevat vaatimukset.

                  26.

                  Tilannetta, joka johtaa tämän kohdan mukaisten toimenpiteiden hyväksymiseen, olisi tarkasteltava säännöllisesti uudelleen. Komissio tai jäsenvaltiot voivat ehdottaa uusia SARS-CoV-2-muunnoksia koskevan koordinoidun lähestymistavan mukaisesti käyttöön otettujen toimenpiteiden kumoamista.

         Matkustajatietolomake ja kontaktien jäljitys

                  27.

                  Jäsenvaltiot voivat harkita sitä, että henkilöitä, jotka saapuvat niiden alueelle joukkoliikennevälineillä, joissa on ennalta määrätty istumapaikka tai hytti, vaadittaisiin toimittamaan matkustajatietolomakkeet (PLF-lomake) tietosuojavaatimusten mukaisesti. Tätä varten jäsenvaltiot voisivat hyödyntää EU Healthy Gateways -hankkeen (25) puitteissa kehitettyä yhteistä sähköistä matkustajatietolomaketta ja liittyä PLF-tietojenvaihtoalustaan, jotta ne voisivat parantaa rajatylittäviä kontaktien jäljitysvalmiuksiaan kaikkien liikennemuotojen osalta.

                  28.

                  Jos henkilöllä ilmenee oireita hänen saapuessaan määränpäähänsä, testauksessa, diagnosoinnissa, eristämisessä ja kontaktien jäljityksessä olisi noudatettava paikallista käytäntöä eikä maahantuloa saisi evätä. Tiedot saapumisen yhteydessä havaituista tapauksista olisi kontaktien jäljittämiseksi jaettava välittömästi niiden maiden kansanterveysviranomaisille, joissa asianomainen henkilö on oleskellut edeltävien 14 päivän aikana, käyttäen mahdollisuuksien mukaan PLF-tietojenvaihtoalustaa tai muussa tapauksessa varhaisvaroitus- ja reagointijärjestelmää.

         Yleisölle tiedottaminen

                  29.

                  Asetuksen (EU) 2021/953 11 artiklan mukaisesti jäsenvaltioiden olisi mahdollisimman pian ennen uusien toimenpiteiden voimaantuloa annettava asianomaisille sidosryhmille ja suurelle yleisölle selkeää, kattavaa ja oikea-aikaista tietoa vapaata liikkuvuutta koskevaan oikeuteen vaikuttavista toimenpiteistä ja niihin mahdollisesti liittyvistä vaatimuksista, kuten tarpeesta toimittaa PLF-lomake. Nämä tiedot olisi pääsääntöisesti julkaistava vähintään 24 tuntia ennen toimenpiteiden voimaantuloa ottaen huomioon, että epidemiologiset hätätilanteet edellyttävät jonkin verran joustavuutta. Tiedot olisi julkaistava myös koneellisesti luettavassa muodossa.

                  30.

                  Jäsenvaltioiden olisi säännöllisesti päivitettävä näitä tietoja, ja ne olisi asetettava saataville myös Re-open EU -verkkoalustalla, jolla olisi oltava kartta, jonka Euroopan tautienehkäisy- ja -valvontakeskus julkaisee säännöllisesti 17 kohdan mukaisesti. Jäsenvaltioiden olisi tarvittaessa toimitettava myös Re-open EU -alustalla tiedot EU:n digitaalisten koronatodistusten käytöstä kotimaassa.

                  31.

                  Toimenpiteiden sisältö, maantieteellinen soveltamisala ja henkilöryhmät, joihin niitä sovelletaan, olisi kuvattava selkeästi.

         Loppumääräykset

                  32.

                  Komission olisi tarkasteltava tätä suositusta säännöllisesti uudelleen Euroopan tautienehkäisy- ja -valvontakeskuksen tuella. Komission olisi raportoitava tarkastelusta säännöllisesti neuvostolle.

                  33.

                  Korvataan suositus (EU) 2020/1475 tällä suosituksella.

                  34.

                  Tätä suositusta olisi sovellettava 1 päivästä helmikuuta 2022.

                  35.

                  Tämän suosituksen soveltaminen päättyy viimeistään samaan aikaan kuin asetuksen (EU) 2021/953.

         Tehty Brysselissä 25 päivänä tammikuuta 2022.

               Neuvoston puolesta

               Puheenjohtaja

            C. BEAUNE

         (1)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/38/EY, annettu 29 päivänä huhtikuuta 2004, Euroopan unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeudesta liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella, asetuksen (ETY) N:o 1612/68 muuttamisesta ja direktiivien 64/221/ETY, 68/360/ETY, 72/194/ETY, 73/148/ETY, 75/34/ETY, 75/35/ETY, 90/364/ETY, 90/365/ETY ja 93/96/ETY kumoamisesta (EUVL L 158, 30.4.2004, s. 77).

         (2)  Komission tiedonanto "liikenteen vihreiden kaistojen päivittämisestä talouden pitämiseksi käynnissä covid-19-pandemian kiihtyessä uudelleen" (COM(2020) 685 final).

         (3)  Neuvoston suositus (EU) 2020/1475, annettu 13 päivänä lokakuuta 2020, koordinoidusta lähestymistavasta vapaan liikkuvuuden rajoittamiseen covid-19-pandemian johdosta (EUVL L 337, 14.10.2020, s. 3).

         (4)  Neuvoston suositus (EU) 2021/119, annettu 1 päivänä helmikuuta 2021, koordinoidusta lähestymistavasta vapaan liikkuvuuden rajoittamiseen covid-19-pandemian johdosta annetun suosituksen (EU) 2020/1475 muuttamisesta (EUVL L 36 I, 2.2.2021, s. 1).

         (5)  EUVL L 211, 15.6.2021, s. 1.

         (6)  Neuvoston suositus (EU) 2021/961, annettu 14 päivänä kesäkuuta 2021, koordinoidusta lähestymistavasta vapaan liikkuvuuden rajoittamiseen covid-19-pandemian johdosta annetun suosituksen (EU) 2020/1475 muuttamisesta (EUVL L 213I, 16.6.2021, s. 1).

         (7)  https://vaccinetracker.ecdc.europa.eu/public/extensions/COVID-19/vaccine-tracker.html#summary-tab

         (8)  https://vaccinetracker.ecdc.europa.eu/public/extensions/COVID-19/vaccine-tracker.html#uptake-tab

         (9)  Komission täytäntöönpanopäätös (EU) 2021/1126, annettu 8 päivänä heinäkuuta 2021, Sveitsin myöntämien koronatodistusten ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2021/953 mukaisesti myönnettyjen todistusten vastaavuuden vahvistamisesta (EUVL L 243, 9.7.2021, s. 49).

         (10)  EUCO 17/21.

         (11)  WHO-2019-nCoV-Policy-Brief-Risk-based-international-travel-2021,1, saatavilla osoitteessa https://www.who.int/publications/i/item/WHO-2019-nCoV-Policy-Brief-Risk-based-international-travel-2021,1

         (12)  EUVL L 458, 22.12.2021, s. 459.

         (13)  Saatavilla osoitteessa: https://ec.europa.eu/health/sites/default/files/preparedness_response/docs/covid-19_rat_common-list_en.pdf

         (14)  https://ec.europa.eu/health/security/crisis-management/twg_covid-19_diagnostic_tests_fi

         (15)  https://ec.europa.eu/health/sites/default/files/ehealth/docs/eu-dcc_validation-rules_en.pdf

         (16)  https://www.ecdc.europa.eu/en/covid-19/variants-concern

         (17)  https://covid19-country-overviews.ecdc.europa.eu/#4_EUEEA:_variants_of_concern

         (18)  https://ec.europa.eu/transparency/expert-groups-register/screen/expert-groups/consult?lang=fi&groupId=3791&fromMeetings=true&meetingId=27935

         (19)  https://www.euplf.eu/fi/eu-dplf-fi/index.html

         (20)  Komission täytäntöönpanopäätös (EU) 2021/858, annettu 27 päivänä toukokuuta 2021, täytäntöönpanopäätöksen (EU) 2017/253 muuttamisesta siltä osin kuin on kyse rajat ylittävien vakavien terveysuhkien aiheuttamista varoituksista ja matkustajatietolomakkeiden avulla määritettyjen matkustajien kontaktien jäljityksestä (EUVL L 188, 28.5.2021, s. 106).

         (21)  https://reopen.europa.eu/fi

         (22)  Neuvoston suositus, annettu 21 päivänä tammikuuta 2021, yhteisiksi puitteiksi covid-19-taudin pika-antigeenitestien käytölle ja validoinnille sekä testitulosten vastavuoroiselle tunnustamiselle EU:ssa (EUVL C 24, 22.1.2021, s. 1).

         (23)  Saatavilla osoitteessa: https://ec.europa.eu/health/sites/default/files/preparedness_response/docs/covid-19_rat_common-list_en.pdf

         (24)  Edellyttäen että EU:n ja Sveitsin valaliiton välillä tehdään sopimus kansanterveyden alan yhteistyöstä, mukaan lukien Sveitsin valaliiton osallistumisesta Euroopan tautienehkäisy- ja -valvontakeskuksen toimintaan tautien ehkäisyn ja valvonnan eurooppalaisen keskuksen perustamisesta 21 päivänä huhtikuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 851/2004 (EUVL L 142, 30.4.2004, s. 1) mukaisesti.

         (25)  https://www.euplf.eu/fi/eu-dplf-fi/index.html

         LIITE
         EU:n liikennevalokartta

            1.
            Liikennevalokartan olisi perustuttava seuraaviin perusteisiin:

                        a)

                        ”14 vuorokauden aikana ilmoitettujen tapausten määrä” eli uusien ilmoitettujen covid-19-tapausten määrä 100 000:ta henkilöä kohti 14:n viimeksi kuluneen vuorokauden aikana alueellisella tasolla;

                        b)

                        ”rokotuskattavuus” eli täyden rokotussuojan saaneiden henkilöiden kumulatiivinen määrä koko väestössä alueellisella tasolla;

                        c)

                        ”testien määrä” eli covid-19-tartunnan havaitsemiseksi edellisen viikon aikana tehtyjen testien määrä 100 000:ta henkilöä kohti.

            2.
            Kokonaispistemäärän saamiseksi 14 vuorokauden aikana ilmoitettujen tapausten määrää (C) olisi painotettava tietyn alueen rokotuskattavuudella (V). Jos jommankumman perusteen arvoa ei ole saatavilla alueellisella tasolla, olisi käytettävä kansallisen tason arvoa.
            Tällöin olisi käytettävä seuraavaa kaavaa:

               (C+C*(100-V)/100)/2 = painotettu arvo

            3.
            Alueet olisi merkittävä liikennevalokartassa värien avulla seuraavasti:

                        d)

                        vihreä, jos painotettu arvo on pienempi kuin 40;

                        e)

                        oranssi, jos painotettu arvo on alle 100 mutta vähintään 40;

                        f)

                        punainen, jos painotettu arvo on alle 300 mutta vähintään 100;

                        g)

                        tummanpunainen, jos painotettu arvo on vähintään 300;

                        h)

                        tummanharmaa, jos painotettu arvo on enintään 600;

                        i)

                        harmaa, jos a–e alakohdan arviointiin ei ole saatavilla riittävästi tietoja.