title: Neuvoston suositus, annettu 14 päivänä heinäkuuta 2015, Bulgarian vuoden 2015 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Bulgarian vuoden 2015 lähentymisohjelmaa koskeva neuvoston lausunto

text:
               18.8.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 272/28

         NEUVOSTON SUOSITUS,
   annettu 14 päivänä heinäkuuta 2015,
   Bulgarian vuoden 2015 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Bulgarian vuoden 2015 lähentymisohjelmaa koskeva neuvoston lausunto
   (2015/C 272/08)
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,
   ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 (1) ja erityisesti sen 9 artiklan 2 kohdan,
   ottaa huomioon makrotalouden epätasapainon ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta 16 päivänä marraskuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011 (2) ja erityisesti sen 6 artiklan 1 kohdan,
   ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,
   ottaa huomioon Euroopan parlamentin päätöslauselmat,
   ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
   ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,
   ottaa huomioon talous- ja rahoituskomitean lausunnon,
   ottaa huomioon sosiaalisen suojelun komitean lausunnon,
   ottaa huomioon talouspoliittisen komitean lausunnon,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Eurooppa-neuvosto hyväksyi 26 päivänä maaliskuuta 2010 Euroopan komission ehdotuksen, jolla käynnistetään uusi kasvu- ja työllisyysstrategia, Eurooppa 2020. Strategian lähtökohtana on tehostaa talouspolitiikan koordinointia, ja siinä keskitytään avainalueisiin, joilla tarvitaan toimia, jotta voidaan parantaa Euroopan mahdollisuuksia vauhdittaa kestävää kasvua ja lisätä kilpailukykyä.

               (2)

               Neuvosto antoi 14 päivänä heinäkuuta 2015 komission ehdotusten pohjalta suosituksen jäsenvaltioiden ja unionin talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista ja hyväksyi 21 päivänä lokakuuta 2010 päätöksen jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista (3). Yhdessä nämä muodostavat ns. yhdennetyt suuntaviivat, jotka jäsenvaltioita on kehotettu ottamaan huomioon kansallisessa talous- ja työllisyyspolitiikassaan.

               (3)

               Neuvosto antoi 8 päivänä heinäkuuta 2014 suosituksen (4) Bulgarian vuoden 2014 kansallisesta uudistusohjelmasta ja lausunnon Bulgarian vuoden 2014 tarkistetusta lähentymisohjelmasta.

               (4)

               Komissio hyväksyi 28 päivänä marraskuuta 2014 vuotuisen kasvuselvityksen, mikä aloitti vuoden 2015 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson. Komissio hyväksyi samana päivänä asetuksen (EU) N:o 1176/2011 perusteella myös varoitusmekanismia koskevan kertomuksen, jossa Bulgarian katsottiin kuuluvan niihin jäsenvaltioihin, joista laadittaisiin perusteellinen tarkastelu.

               (5)

               Eurooppa-neuvosto hyväksyi 18 päivänä joulukuuta 2014 investointien edistämisen, rakenneuudistusten tehostamisen ja julkisen talouden vastuullisen ja kasvua edistävän vakauttamisen painopisteet.

               (6)

               Komissio julkaisi 26 päivänä helmikuuta 2015 Bulgariaa koskevan vuoden 2015 maaraportin. Siinä arvioitiin Bulgarian edistymistä 8 päivänä heinäkuuta 2014 hyväksyttyjen maakohtaisten suositusten noudattamisessa. Maaraportti sisältää myös asetuksen (EU) N:o 1176/2011 5 artiklan nojalla laaditun perusteellisen tarkastelun tulokset. Komissio päättelee analyysinsa perusteella, että Bulgarian makrotaloudessa on epätasapainoja. Erityisesti finanssimarkkinoiden myllerrys vuonna 2014 on herättänyt huolta kotimaisessa omistuksessa olevien pankkien toimintatavoista, joilla saattaa olla huomattavia vaikutuksia finanssialaan ja makrotalouden vakauteen yleensä. Lisäksi edelleen negatiivinen (vaikkakin paranemassa oleva) ulkoinen rahoitusasema, yritysten liiallinen vivutus ja heikko työmarkkinoiden sopeutus aiheuttavat yhä makrotalouden riskejä. Niihin on kiinnitettävä erityistä huomiota.

               (7)

               Bulgaria toimitti vuoden 2015 kansallisen uudistusohjelmansa ja vuoden 2015 lähentymisohjelmansa 30 päivänä huhtikuuta 2015. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon.

               (8)

               Bulgariaan sovelletaan vakaus- ja kasvusopimuksen ennaltaehkäisevää osiota. Hallitus suunnittelee vuoden 2015 lähentymisohjelmassa pitävänsä julkisen sektorin alijäämän 2,8 prosentissa suhteessa BKT:hen vuonna 2015. Sen jälkeen alijäämää on tarkoitus supistaa asteittain siten, että se on 1,3 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2018. Lähentymisohjelman mukaan hallitus aikoo saavuttaa keskipitkän aikavälin tavoitteen – 1 prosentin rakenteellisen alijäämän suhteessa BKT:hen – vuonna 2018. Julkisen talouden velan suhteessa BKT:hen ennakoidaan kasvavan ohjelmakaudella siten, että se on lähes 31 prosenttia vuonna 2018. Julkisen talouden kehitysarvioiden perustana oleva makrotalouden skenaario on uskottava. Toimenpiteitä, joiden avulla tuetaan suunniteltujen alijäämätavoitteiden saavuttamista vuodesta 2016 eteenpäin, ei kuitenkaan ole vielä täsmennetty riittävästi. Komission kevään 2015 talousennusteen perusteella menojen nettokasvun odotetaan vuonna 2015 vastaavan menojen kasvulle asetettua vertailuarvoa. Rakenteellisen rahoitusaseman heikkenemisen takia (1,7 % suhteessa BKT:hen vuonna 2014) on kuitenkin olemassa riski, että vaatimuksesta poiketaan hieman kaudella 2014–2015. Vuonna 2016 on olemassa merkittävän poikkeaman riski, sillä menojen nettokasvu ylittää vertailuarvon 0,9 prosentilla suhteessa BKT:hen. Sen vuoksi kumpanakin vuonna tarvitaan lisää toimenpiteitä. Neuvosto katsoo lähentymisohjelmasta tekemänsä arvioinnin ja komission kevään 2015 talousennusteen perusteella olevan vaarana, että Bulgaria ei noudata vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia.

               (9)

               Verosäännösten noudattaminen on edelleen keskeinen haaste Bulgariassa. Tarvitaan täysimittainen verosäännösten noudattamista koskeva strategia, joka perustuu kattavaan riskianalyysiin, jo toteutettujen toimenpiteiden järjestelmälliseen vaikutustenarviointiin sekä veronkantoon osallistuvien viranomaisten toiminnan tiiviiseen koordinointiin.

               (10)

               Bulgarian terveydenhuoltojärjestelmään liittyy useita haasteita, kuten heikot terveydenhuoltotulokset, vähäiset määrärahat ja vakavat puutteet resurssien käytössä. Elinajanodote on Bulgariassa huomattavasti EU:n keskiarvoa alhaisempi ja elinajanodote syntymähetkellä on EU:n alhaisimpia. Terveydenhuoltojärjestelmä painottuu edelleen ylisuureen sairaalasektoriin. Vaikka perusterveydenhuollon ja avohoidon rahoitus on nimellisinä määrinä mitattuna viime vuosina hieman lisääntynyt, se on edelleen melko vähäistä. Terveydenhuoltorahaston on sopimuksen mukaan korvattava sairaaloille niiden antama hoito ennalta määrättyjen hintojen perusteella. Tämä kannustaa sairaaloita tarjoamaan hoitoa, jota ei ole kohdennettu riittävän tarkasti. Bulgaria hyväksyi vuonna 2014 kansallisen terveysstrategian, mutta sen täytäntöönpanoa varten ei ole laadittu selkeää suunnitelmaa.

               (11)

               Pankkisektorin kuohunta kesällä 2014 toi esiin toimielinten ja valvonnan heikkoudet. Valvontaelin ei kyennyt havaitsemaan Bulgarian neljänneksi suurimman pankin (Corporate Commercial Bank, KTB) merkittäviä ongelmia, mikä viittaa siihen, että finanssisektorin valvontatavoissa on puutteita ja että keskittymäriskin valvonta on laiminlyöty. Tämä on heikentänyt pankkivalvonnan uskottavuutta, mikä puolestaan herättää epäilyjä finanssisektorin muiden osa-alueiden tilasta. Maksuvalmiuskriisi kesäkuussa 2014 sai aikaan sen, että KTB:lle suoritettiin perusteellinen tilintarkastus, joka johti KTB:n pankkitoimiluvan peruuttamiseen. Pankin suojattujen talletusten määrä oli 4,4 prosenttia suhteessa BKT:hen, ja ne maksettiin tallettajille vasta huomattavalla viipeellä.

               (12)

               Aktiivisten työmarkkinatoimenpiteiden kattavuutta ja kohdentamista ei ole kehitetty riittävästi. Työvoimapalvelujen hajanaisuus muodostaa keskeisen esteen etujen ja palvelujen tarjoamiselle työttömille ja työmarkkinoiden ulkopuolella oleville. Työvoimatoimistojen ja sosiaaliturvatoimiston välistä koordinointia ei ole suunniteltu siten, että voitaisiin varmistaa kaikkein heikoimmassa asemassa olevien auttamiseen tähtäävien toimenpiteiden tehokas ja integroitu täytäntöönpano. Työelämän ja koulutuksen ulkopuolella olevien nuorten osuus on Bulgariassa suuri. Myöskään työvoimatoimistot eivät tavoita näitä nuoria, ja he jäävät sen vuoksi myös perinteisten työvoimapoliittisten aktivointitoimien ulkopuolelle. Työttömyys on Bulgariassa etupäässä pitkäaikaista eli paremminkin rakenteellista kuin suhdannetyöttömyyttä. Vaikka Bulgarian vähimmäispalkka on nimellisarvoltaan EU:n pienimpiä, se on kasvanut merkittävästi vuodesta 2011. Lisäksi hallitus suunnittelee lähivuosina vähimmäispalkkaan merkittäviä lisäkorotuksia. Tällaiset äkilliset harkinnanvaraiset muutokset hallituksen palkanmuodostuspolitiikassa saattavat vääristää työmarkkinoiden rakennetta. Vähimmäispalkan määrittelyä varten ei myöskään ole selviä suuntaviivoja. Näin ollen järjestelmä aiheuttaa epävarmuutta siitä, löydetäänkö toisaalta työllisyyden ja kilpailukyvyn tukemisen ja toisaalta työtulon turvaamisen välille asianmukainen tasapaino. Köyhyys ja sosiaalinen syrjäytyminen ovat edelleen ongelmia, sillä aineellisessa puutteessa elävän väestön osuus on Bulgariassa EU:n suurimpia. Köyhien ja sosiaalisesti syrjäytyneiden osuus on erityisen suuri romaniväestön keskuudessa. Suurin osa romaninuorista on sekä työelämän että koulutuksen ulkopuolella. Vain harvat romanilapset käyvät esikoulua tai ovat lastentarhassa, ja lähes neljännes 7–15-vuotiaista romaneista on koulujärjestelmän ulkopuolella.

               (13)

               Koulutusjärjestelmien heikko laatu ja puutteellinen työmarkkinarelevanssi aiheuttavat sen, että talouteen on vaikeaa saada työvoimaa, jolla on tarvittavaa osaamista. Elinikäiseen oppimiseen osallistuvien aikuisten osuus on EU:n alhaisimpia. Bulgaria ei ole vuosien viivyttelyn jälkeen edelleenkään hyväksynyt kouluopetusta koskevan lain uudistamista, ja koulunkäynnin keskeyttämistä koskevan strategian täytäntöönpano on vielä alkuvaiheessa. Ammatillista koulutusta koskeva kansallinen strategia (2014–2020) ja uusi korkeakoulutusstrategia hyväksyttiin vuonna 2015. Näiden strategioiden täytäntöönpanolla on tarkoitus parantaa koulutusjärjestelmää, lisätä sen relevanssia talouden kannalta ja edistää innovointia ja työpaikkojen luomista.

               (14)

               Hallitus esitti keväällä 2015 ehdotuksen eläkejärjestelmän uudistamiseksi. Eläkejärjestelmän riittävyys ja kestävyys ovat riippuvaisia uudistuksista, joilla edistetään ja tuetaan työelämän pidentämistä ja työuran keskeytysten vähentämistä. Vuonna 2013 yhteensä 1,2 miljoonaa eläkeläistä sai eläkettä, joka oli kansallisen köyhyysrajan alapuolella. Eläkkeiden pienuus johtuu ennen kaikkea varhaisesta eläkkeelle jäämisestä ja eläkemaksukausien lyhyydestä. Bulgarian yhteiskunnan nopea ikääntyminen pahentanee tilannetta tulevaisuudessa. Bulgarian olisi sen vuoksi pyrittävä hillitsemään edelleen ikäsidonnaisten menojen kasvua, jotta julkisen talouden kestävyyttä voitaisiin kohentaa pitkällä aikavälillä, muun muassa toteuttamalla määrätietoisia eläkeuudistuksia.

               (15)

               Investointeja edistävän liiketoimintaympäristön kannalta keskeisiä ovat riippumaton, korkealaatuinen ja toimiva oikeusjärjestelmä sekä tehokkaat keinot korruption torjumiseksi. Tällä alalla suurimpia haasteita ovat kattavan koordinoinnin puute, institutionaaliset puutteet sekä vähäiset saavutukset lainvoimaisten tuomioiden antamisessa tuomioistuimissa. Näitä keskeisiä politiikan aloja on tarkoitus käsitellä yhteistyö- ja seurantamekanismia koskevassa kertomuksessa.

               (16)

               Bulgarian maksukyvyttömyysmenettelyä koskeva kehys on ollut tehoton ja lisännyt markkinatoimijoiden epävarmuutta sekä vähentänyt maan yleistä houkuttelevuutta investoijien keskuudessa. Maksukyvyttömyysmenettelyt kestävät kauemmin kuin muissa vastaavissa maissa, ja saatavien perintäaste on alhainen. Maksukyvyttömyystapausten käsittelyyn tarkoitettu tehokas kehys on tarpeen myös sen takia, että finanssialan ulkopuolisilla yrityksillä on Bulgariassa paljon velkaa ja kyseisellä kehyksellä voitaisiin edistää velan määrän vähentämistä.

               (17)

               Vuonna 2014 hyväksyttiin strategiat julkishallinnon uudistamiseksi sekä sähköisen viranomaisasioinnin käyttöönottamiseksi. Niiden täytäntöönpano edellyttää vahvaa poliittista ohjausta ja koordinointia. Aiemmista toimenpiteistä huolimatta julkisten palvelujen laatu on edelleen huono. Sähköisen viranomaisasioinnin hidas kehitys rajoittaa toimenpiteitä avoimuuden lisäämiseksi ja hallinnollisen rasituksen vähentämiseksi. Ongelmia esiintyy erityisesti julkisia hankintoja koskevissa menettelyissä, joita haittaavat usein muuttuva säädöskehys sekä puutteelliset hallinnolliset valmiudet. Tarjouskilpailumenettelyjen ennakkotarkastukset suoritetaan usein pelkästään muodollisesti. Samalla julkisia hankintoja koskeviin menettelyihin sovelletaan päällekkäisiä jälkitarkastuksia, joiden puitteissa tehdyt havainnot ovat toisinaan keskenään ristiriidassa. Avoimuuden puute tarjousmenettelyssä johtuu myös siitä, ettei sähköisiä hankintamenettelyjä koskevien alustojen asentamista ole saatu päätökseen. Julkisia hankintoja koskeviin menettelyihin liittyvien sääntöjenvastaisuuksien takia EU:n rahoittamien ohjelmien täytäntöönpano on viivästynyt huomattavasti. Lisäksi sääntöjenvastaisuudet vaikuttavat kielteisesti liiketoimintaympäristöön ja estävät erittäin tarpeelliset infrastruktuuriparannukset. Heinäkuussa 2014 hyväksytyssä monivuotisessa strategiassa, jonka tavoitteena on poistaa julkisia hankintoja koskevan järjestelmän keskeiset puutteet, esitetään selkeä aikataulu vuosina 2015 ja 2016 toteutettaville käytännön toimenpiteille. Toimenpiteet on tarpeen panna täytäntöön.

               (18)

               Komissio on eurooppalaisen ohjausjakson osana tehnyt kattavan analyysin Bulgarian talouspolitiikasta ja julkaissut sen vuoden 2015 maaraportissa. Se on arvioinut myös lähentymisohjelman ja kansallisen uudistusohjelman sekä jatkotoimenpiteet, joita on toteutettu Bulgarialle viime vuosina annettujen suositusten noudattamiseksi. Se on ottanut huomioon ei vain niiden merkityksen Bulgarian finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta vaan myös sen, ovatko ne EU:n sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska unionin yleistä talouden ohjausta on tarpeen vahvistaa antamalla EU:n tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin. Eurooppalaisen ohjausjakson yhteydessä annetut suositukset ilmenevät jäljempänä esitettävistä suosituksista 1–5.

               (19)

               Neuvosto on tutkinut lähentymisohjelman tämän arvioinnin perusteella, ja sen lausunto (5) ilmenee erityisesti jäljempänä esitettävästä suosituksesta 1.

               (20)

               Neuvosto on tutkinut kansallisen uudistusohjelman ja lähentymisohjelman komission perusteellisen tarkastelun ja tämän arvioinnin perusteella. Asetuksen (EU) N:o 1176/2011 6 artiklan nojalla annetut neuvoston suositukset ilmenevät jäljempänä esitettävistä suosituksista 1–3 ja 5,

         SUOSITTAA, että Bulgaria toteuttaa vuosina 2015 ja 2016 toimia, joilla se

               1.

               ehkäisee julkisen talouden rakenteellisen heikkenemisen vuonna 2015 ja sopeuttaa julkista taloutta 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2016; toteuttaa määrätietoisia toimenpiteitä parantaakseen veronkantoa ja torjuakseen harmaata taloutta kattavan riskinarvioinnin ja aiempien toimenpiteiden arvioinnin pohjalta; parantaa terveydenhuoltojärjestelmän kustannustehokkuutta erityisesti tarkistamalla terveydenhuollon hinnoittelua ja vahvistamalla avohoitoa ja perusterveydenhuoltoa;

               2.

               saattaa loppuun viimeistään joulukuussa 2015 koko pankkijärjestelmää koskevan riippumattoman omaisuuserien laadun tarkastelun sekä alhaalta ylöspäin suuntautuvaan lähestymistapaan perustuvan pankkisektorin stressitestin läheisessä yhteistyössä EU:n elinten kanssa; käy läpi eläkerahastojen ja vakuutussektorin lainasalkut; tarkistaa ja lujittaa pankkialan ja sen ulkopuolisen rahoitussektorin valvontaa muun muassa vahvistamalla pankkien kriisinratkaisukehystä ja talletusten vakuusjärjestelmää; parantaa rahoituksen välittäjien käyttämiä hallinnointi- ja ohjausjärjestelmiä muun muassa torjumalla keskittymäriskiä ja lähipiirin liiketoimiin liittyviä riskejä;

               3.

               kehittää integroidun lähestymistavan työmarkkinoiden marginaalissa olevia ryhmiä ja erityisesti ikääntyneitä työntekijöitä sekä työelämän ja koulutuksen ulkopuolella olevia nuoria varten; luo työmarkkinaosapuolia kuultuaan ja kansallisten käytäntöjen mukaisesti avoimen mekanismin vähimmäispalkan ja -sosiaaliturvamaksujen määrittämistä varten ottaen huomioon niiden vaikutuksen työssäkäyvien köyhyyden vähentämiseen, työpaikkojen luomiseen ja kilpailukykyyn;

               4.

               hyväksyy kouluopetusta koskevan lain uudistamisen ja lisää huono-osaisten lasten, erityisesti romanilasten, osallistumista koulutukseen parantamalla pääsyä laadukkaan opetuksen piiriin varhaisina kouluvuosina;

               5.

               valmistelee investointiympäristön parantamiseksi maksukyvyttömyysmenettelykehyksen kattavaa uudistusta ottaen huomioon kansainväliset hyvät toimintatavat ja kokemukset, jotta voidaan erityisesti tehostaa keinoja toteuttaa maksukyvyttömyyttä edeltävät sekä tuomioistuinten ulkopuolella toteutettavat uudelleenjärjestelyt.

      Tehty Brysselissä 14 päivänä heinäkuuta 2015.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         P. GRAMEGNA

      (1)  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  EUVL L 306, 23.11.2011, s. 25.

      (3)  Pidetty voimassa jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista vuodelle 2014 6 päivänä toukokuuta 2014 annetulla neuvoston päätöksellä 2014/322/EU (EUVL L 165, 4.6.2014, s. 49).

      (4)  Neuvoston suositus, annettu 8 päivänä heinäkuuta 2014, Bulgarian vuoden 2014 kansallisesta uudistusohjelmasta ja neuvoston lausunto Bulgarian vuoden 2014 lähentymisohjelmasta (EUVL C 247, 29.7.2014, s. 7).

      (5)  Asetuksen (EY) N:o 1466/97 9 artiklan 2 kohdan mukaisesti.


title: Neuvoston suositus, annettu 9 päivänä heinäkuuta 2013 , Latvian vuoden 2013 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Latvian vuosien 2012–2016 lähentymisohjelmaa koskeva neuvoston lausunto

text:
               30.7.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 217/47

      NEUVOSTON SUOSITUS,
   annettu 9 päivänä heinäkuuta 2013,
   Latvian vuoden 2013 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Latvian vuosien 2012–2016 lähentymisohjelmaa koskeva neuvoston lausunto
   2013/C 217/12
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,
   ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 (1) ja erityisesti sen 9 artiklan 2 kohdan,
   ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,
   ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
   ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,
   ottaa huomioon talous- ja rahoituskomitean lausunnon,
   ottaa huomioon sosiaalisen suojelun komitean lausunnon,
   ottaa huomioon talouspoliittisen komitean lausunnon,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Eurooppa-neuvosto hyväksyi 26 päivänä maaliskuuta 2010 komission ehdotuksen, jolla käynnistetään uusi työllisyys- ja kasvustrategia, Eurooppa 2020. Strategian lähtökohtana on tehostaa talouspolitiikan koordinointia, ja siinä keskitytään avainalueisiin, joilla tarvitaan toimia, jotta voidaan parantaa Euroopan mahdollisuuksia kestävään kasvuun ja parantaa kilpailukykyä.

               (2)

               Neuvosto antoi 13 päivänä heinäkuuta 2010 suosituksen jäsenvaltioiden ja unionin talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista (2010–2014) ja hyväksyi 21 päivänä lokakuuta 2010 päätöksen jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista (2). Yhdessä nämä muodostavat ns. yhdennetyt suuntaviivat. Jäsenvaltioita kehotettiin ottamaan yhdennetyt suuntaviivat huomioon kansallisessa talous- ja työllisyyspolitiikassaan.

               (3)

               Jäsenvaltioiden valtion- ja hallitusten päämiehet hyväksyivät 29 päivänä kesäkuuta 2012 kasvu- ja työllisyyssopimuksen, joka toimii johdonmukaisina puitteina kansallisen, EU:n ja euroalueen tason toimille kaikkia mahdollisia keinoja, välineitä ja politiikkoja käyttäen. He päättivät toimista, jotka on toteutettava jäsenvaltioiden tasolla, ja ilmaisivat erityisesti täysimääräisen sitoutumisensa Eurooppa 2020 -strategian tavoitteiden saavuttamiseen ja maakohtaisten suositusten täytäntöönpanoon.

               (4)

               Neuvosto antoi 10 päivänä heinäkuuta 2012 suosituksen (3) Latvian vuoden 2012 kansallisesta uudistusohjelmasta ja lausunnon Latvian vuosien 2012–2015 lähentymisohjelmasta.

               (5)

               Komissio hyväksyi 28 päivänä marraskuuta 2012 vuotuisen kasvuselvityksen, mikä aloitti vuoden 2013 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson. Komissio hyväksyi niin ikään 28 päivänä marraskuuta 2012 makrotalouden epätasapainon ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta 16 päivänä marraskuuta 2011 annetun asetuksen (EU) N:o 1176/2011 (4) perusteella varoitusmekanismia koskevan kertomuksen, jossa se katsoi, että Latvia ei kuulu niihin jäsenvaltioihin, joista laadittaisiin perusteellinen tarkastelu.

               (6)

               Euroopan parlamentti on asetuksen (EY) N:o 1466/97 mukaisesti osallistunut asianmukaisesti talouspolitiikan eurooppalaiseen ohjausjaksoon, ja se on 7 päivänä helmikuuta 2013 hyväksynyt päätöslauselman vuotuisen kasvuselvityksen 2013 työllisyys- ja sosiaalinäkökohdista sekä päätöslauselman osallistumisesta vuotuiseen kasvuselvitykseen 2013.

               (7)

               Eurooppa-neuvosto hyväksyi 14 päivänä maaliskuuta 2013 rahoitusvakauden varmistamisen, julkisen talouden vakauttamisen ja kasvun vauhdittamisen painopisteet. Se korosti, että on tarpeen jatkaa eriytettyä, kasvua edistävää julkisen talouden vakauttamista, palauttaa normaalit luotonannon edellytykset, edistää kasvua ja kilpailukykyä, puuttua työttömyyteen ja kriisin sosiaalisiin seurauksiin sekä nykyaikaistaa julkishallintoa.

               (8)

               Latvia toimitti vuosia 2012–2016 koskevan lähentymisohjelmansa 29 päivänä huhtikuuta 2013 ja vuoden 2013 kansallisen uudistusohjelmansa 2 päivänä toukokuuta 2013. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon.

               (9)

               Asetuksen (EY) N:o 1466/97 mukaisen lähentymisohjelman arvioinnin perusteella neuvosto katsoo, että julkisen ohjelmassa talouden kehitysarvioiden perustana oleva makrotalouden skenaario on uskottava. Talouskasvun odotetaan hidastuvan jonkin verran, noin 4 prosenttiin vuodessa ohjelmakauden ajan, mutta hintojen nousun odotetaan pysyvän maltillisena. Julkisen talouden alijäämä pieneni vuonna 2012 tasolle, joka oli selvästi alle perussopimuksen viitearvon 3 prosenttia suhteessa BKT:hen. Myös keskipitkän aikavälin tavoite saavutettiin samana vuonna eli huomattavasti aikaisemmin kuin Latvian vuosia 2012–2015 koskevassa lähentymisohjelmassa ennakoitiin. Lähentymisohjelmassa vahvistetaan aiempi keskipitkän aikavälin tavoite (–0,5 prosenttia), mikä vastaa riittävästi vakaus- ja kasvusopimuksen tavoitteita. Lähentymisohjelmassa esitetyn julkisen talouden strategian tavoitteena on nyt ylläpitää rakenteellisesti tasapainoista julkisen talouden rahoitusasemaa, joka perustuu keskipitkän aikavälin tavoitteeseen, siten että poikkeama tästä tavoitteesta rajoittuu eläkeuudistuksen lisävaikutukseen. Tähän uudistukseen liittyy rahastoivaan eläkejärjestelmään osoitettavan sosiaaliturvamaksuosuuden asteittainen nostaminen, ja se toteutetaan vuosina 2013, 2015 ja 2016. Uudelleenlaskettua rakenteellista rahoitusasemaa viitearvona käyttävän kokonaisarvion perusteella, johon sisältyy analyysi menoista, joista on vähennetty päätösperäiset toimenpiteet, näyttää kuitenkin siltä, että rakenteellinen rahoitusasema poikkeaa keskipitkän aikavälin tavoitteesta 1,0 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen vuonna 2013 eli huomattavasti eläkeuudistuksen lisävaikutusta enemmän ja vielä 0,2 prosenttiyksikköä vuonna 2014. Valtion velka jää selvästi alle 60 prosentin koko ohjelmakauden ajan. Se kasvaa 40,7 prosentista suhteessa BKT:hen vuonna 201244,5 prosenttiin vuonna 2013, kun valtio kerryttää varoja velkojen lyhennyksiä varten, ja laskee vuodesta 2014, kun nämä lyhennykset toteutuvat, 34,6 prosenttiin ohjelmakauden loppuun mennessä. Latvian parlamentti hyväksyi budjettikuria koskevan lain tammikuussa 2013, ja se tuli voimaan maaliskuussa 2013. Jos uusi laki pannaan vaikuttavasti täytäntöön, se vahvistaisi huomattavasti Latvian julkisen talouden kehystä. Se tarjoaisi tehokkaan mekanismin menojen kasvun rajoittamiseksi taloudellisesti hyvinä aikoina ja toimisi sääntöperusteisen monivuotisen budjetoinnin pohjana.

               (10)

               Latvia on alentanut työn verotusta ja aikoo jatkaa samaan tapaan vuosina 2014 ja 2015. Pienipalkkaisten työntekijöiden verokiila on kuitenkin yhä unionin suurimpia, mikä osoittaa, että veropolitiikkaa on tarkistettava heikosti koulutettujen työntekijöiden työllistämiseksi. Rakenteellista tasapainoa voitaneen parantaa myös siten, että työn verotuksesta siirrytään juokseviin omaisuusveroihin sekä luonnonvarojen ja muiden resurssien käytön verotukseen. Ympäristöverotus on edelleen suhteellisen kehittymätöntä, ja siinä selvästi vallitsevana on moottoripolttoaineiden verotus, kun taas muiden energialähteiden, ympäristön pilaamisen ja luonnonvarojen käytön verotus on alle EU:n keskitason. Veropohjan laajentaminen muihin ympäristöverolähteisiin auttaisi ympäristötavoitteiden saavuttamisessa. Hallitus on tehostanut toimiaan harmaan talouden torjumiseksi, ja näitä toimia olisi jatkettava.

               (11)

               Vaikka kriisin jälkeinen rakenteellinen sopeutus on ollut onnistunutta, koettujen voimakkaiden suhdannevaihtelujen vuoksi luotonantoa ja ulkomaisten talletusten sisäänvirtaukseen liittyvää pankkien rahoituspohjan vakautta on tulevaisuudessa valvottava asianmukaisilla mikro- ja makrotason vakautta edistävillä politiikoilla.

               (12)

               Latvia on toteuttanut lukuisia toimia pitkäaikais- ja nuorisotyöttömyyden vähentämiseksi. Aktiivisen työmarkkinapolitiikan rahoitusta ja kattavuutta lisättiin vuonna 2013 verrattuna vuoteen 2012, ja parhaillaan toteutetaan uusia toimenpiteitä, kuten työttömien profilointi ja työnvälityspalvelujen parantaminen. Siitä huolimatta pitkäaikais- ja nuorisotyöttömyys ovat yhä korkeita, työttömien ja etuuksien saajien aktivointi vähäistä ja sosiaalipalvelujen saatavuus heikkoa. On aihetta huolestua siitä, että ammatillinen koulutus ei anna työvoimalle riittäviä taitoja ja että laadukkaita työssäoppimispaikkoja on tarjolla vain vähän. On tarpeen luoda kattava ammatinvalinnanohjauspalvelu ja jatkaa ammatillisen koulutuksen uudistamista, ja myös työssäoppimisen ja oppisopimuskoulutuksen laadun ja saatavuuden parantamista.

               (13)

               Merkittävä osa Latvian väestöstä (40 %) ja erityisesti lapsista (43,6 %) on köyhyys- tai syrjäytymisvaarassa. Kaiken kaikkiaan köyhyysriskiaste kasvoi hieman vuonna 2012, mikä viittaa siihen, että kasvu ei automaattisesti vähennä köyhyyttä ja että kohdennettuja politiikkoja tarvitaan. Latvia on toteuttanut joitakin toimia työttömien henkilöiden ja lasten köyhyyden poistamiseksi. Sosiaaliturvajärjestelmän ongelmien – varsinkaan avoimuuteen ja etuuksien riittävyyteen ja kattavuuteen liittyvien ongelmien – poistamiseksi on kuitenkin toteutettu suhteellisen vähän suoria toimia, eikä etuuksien saajien aktivoimiseksi ole toteutettu riittävästi toimenpiteitä. Julkisen talouden liikkumavaran puute on johtanut siihen, että Latvia on alentanut taatun vähimmäistoimeentulon tasoa ja lopettanut valtion talousarviosta annettavan rahoituksen vähimmäistoimeentulotuelle. Nämä päätökset todennäköisesti lisäävät äärimmäistä köyhyyttä ja paikallishallinnon tasolla nykyisin esiintyvää epätasa-arvoa sosiaaliturvan piiriin pääsemisessä ja vähentävät samalla valtionhallinnon kiinnostusta panostaa politiikan kehittämiseen ja sosiaaliturvan valvontaan. On tärkeää seurata näiden päätösten vaikutuksia tilanteen heikkenemisen estämiseksi.

               (14)

               Latvia on ehdottanut kunnianhimoista korkea-asteen koulutuksen uudistusta, jonka voidaan odottaa parantavan sen laatua merkittävästi. Uudistussuunnitelmiin kuuluvat akkreditointijärjestelmän muuttaminen, yliopistojen akateemisten ja hallinnollisten tehtävien erottaminen toisistaan, uuden rahoitusmallin kehittäminen ja korkea-asteen oppilaitosten vahvistaminen. Suunnitelmat ovat kuitenkin vasta alkuvaiheessa, ja ne on pantava asianmukaisesti täytäntöön, jotta toivotut positiiviset vaikutukset toteutuisivat. Lisäksi vuonna 2013 arvioidaan tieteellisten laitosten ja niiden kehittämisstrategioiden tehokkuutta. Tämän tärkeän arvioinnin pitäisi osaltaan tukea tulevaa uudistusta ja tieteellisten laitosten rahoitusta, mikä puolestaan tukee innovaatiotoiminnan lisäämistä Latviassa.

               (15)

               Latvia on esittänyt poliittisia toimenpiteitä energiasäästöjen saamiseksi talouden pääsektoreilla. On odotettavissa, että yli 70 prosenttia energiasäästöistä saadaan tulevina vuosina rakennussektorilla. Asuntojen eristämistä koskevien hankkeiden täytäntöönpano on kuitenkin ollut hidasta, ja vain pieni osa hankkeista on saatu päätökseen suhteessa rakennuskantaan, jonka energiahukka on suuri. Tällä alalla on hyvät mahdollisuudet saada merkittäviä tehokkuushyötyjä, koska Latvian kotitalouksien energiaintensiteetti oli unionin korkein vuonna 2010. Latvia edistyi vuonna 2012 sähkömarkkinoidensa avaamisessa kilpailulle ja osallistumisessa alueellisille markkinoille. Sopimusten tekeminen suoraan energiantuottajien kanssa on toteutunut yrityssektorilla, ja samaa käytäntöä esitetään vapaaehtoispohjalta kotitalouksille. Latvia on valmis liittymään Nord Pool Spot -sähköpörssiin kesäkuussa 2013. Maakaasumarkkinoiden avaamisessa ei kuitenkaan ole edistytty, ja maa on edelleen riippuvainen yhdestä lähteestä. Viranomaisilla on edessään myös vaikeat neuvottelut kaasun varastointilaitoksen omistajuudesta ja hallinnoinnista, mikä on erittäin tärkeä alueellisten kaasumarkkinoiden asianmukaiselle toiminnalle.

               (16)

               Latvian oikeusjärjestelmää leimaa yksityisoikeuden järjestelmän tehottomuus. Sitä rasittavat useat tekijät, kuten kauan kestävät menettelyt siviili- ja kauppaoikeudellisten asioiden ratkaisemiseksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimissa ja huono asioiden käsittelyaste, mikä johtaa tuomioistuinten ruuhkautumiseen. Käsittelyajat ovat erityisen pitkiä maksukyvyttömyysmenettelyissä. Sen lisäksi monet tapaukset jäävät ratkaisematta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa, mikä johtaa viipeisiin kaikilla tasoilla korkeinta oikeutta myöten. Äskettäin on toteutettu positiivisia toimia oikeusjärjestelmän tehokkuuden ja laadun parantamiseksi, mutta on liian aikaista arvioida niiden vaikutusta. Erityisen tärkeää on kiinnittää riittävästi huomiota oikeuslaitoksen henkilöstöhallintoon. Tuomarineuvoston osallistumisen lisääminen, oikeuslaitoksen hallinnollisissa johtotehtävissä olevien aseman uudelleenarvioiminen ja tuomareiden lisäkoulutus voisivat osaltaan parantaa oikeuslaitoksen laatua. Vuoden 2012 lopulla ehdotettiin muutoksia maksukyvyttömyyslakiin. Jää kuitenkin nähtäväksi, ovatko ehdotetut muutokset riittäviä lain puutteiden korjaamiseksi kattavasti. Esimerkiksi lainsäädännön käytännön täytäntöönpanossa on havaittu ongelmia, erityisesti maksukyvyttömyysmenettelyn selvittäjien aseman osalta, heidän vastuussaan tuomareihin nähden ja omaisuuden tehokkaassa likvidaatiossa sekä yksityishenkilöiden maksukyvyttömyyteen liittyvissä kysymyksissä, jotka on myös ratkaistava.

               (17)

               Komissio on talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson osana analysoinut kattavasti Latvian talouspolitiikkaa. Se on arvioinut lähentymisohjelman ja kansallisen uudistusohjelman. Se on ottanut huomioon ei vain niiden merkityksen Latvian finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta vaan myös sen, ovatko ne EU:n sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska unionin yleistä talouden ohjausta on tarpeen tehostaa antamalla EU:n tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin. Talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson yhteydessä annetut komission suositukset on otettu huomioon jäljempänä suosituksissa 1–7.

               (18)

               Neuvosto on tutkinut lähentymisohjelman, ja sen lausunto (5) ilmenee erityisesti jäljempänä esitettävästä suosituksesta 1,

         SUOSITTAA, että Latvia toteuttaa vuosina 2013–2014 toimia, joilla se

               1.

               tehostaa julkisen talouden strategiaa sen varmistamiseksi, että poikkeama keskipitkän aikavälin tavoitteesta vastaa vain eläkeuudistuksen lisävaikutusta; vähentää tämän strategian puitteissa pienipalkkaisten työntekijöiden verotusta siirtämällä verotuksen painopistettä valmisteveroihin, juokseviin omaisuusveroihin ja/tai ympäristöveroihin; jatkaa toimia, joilla pyritään parantamaan verosäännösten noudattamista ja torjumaan harmaata taloutta; jatkaa julkisen talouden kehyksen lujittamista panemalla tehokkaasti täytäntöön budjettikuria koskevan lain ja harjoittamalla monivuotista budjetointia;

               2.

               jatkaa mikro- ja makrotason vakautta edistävien politiikkojen käyttöä sellaisten mahdollisten haavoittuvuuksien estämiseksi, joita voi nousta esiin tulevasta velkojen kasvusta ja ulkomaisesta pankkitoiminnasta;

               3.

               puuttuu pitkäaikais- ja nuorisotyöttömyyteen parantamalla aktiivisen työmarkkinapolitiikan ja kohdennettujen sosiaalipalvelujen kattavuutta ja vaikuttavuutta; parantaa nuorten työllistettävyyttä esimerkiksi nuorisotakuulla, luo kattavan ammatinvalinnanohjauspalvelun, uudistaa ammatillista koulutusta ja parantaa oppisopimuskoulutuksen laatua ja saatavuutta;

               4.

               puuttuu korkeaan köyhyysasteeseen uudistamalla sosiaaliturvaa varsinkin sen kattavuuden parantamiseksi, parantamalla etuuksien riittävyyttä ja etuuksien saajien aktivointitoimia; tehostaa toimien täytäntöönpanoa vähentääkseen tuloksellisesti lasten köyhyyttä;

               5.

               toteuttaa korkea-asteen koulutuksen suunnitellut uudistukset erityisesti luomalla laatua palkitsevan rahoitusmallin, uudistamalla akkreditointijärjestelmän, vahvistamalla oppilaitoksia ja edistämällä kansainvälistymistä; jatkaa tutkimuslaitosten uudistamista käynnissä olevan riippumattoman arvioinnin perusteella;

               6.

               jatkaa energiatehokkuuden parantamista, erityisesti asuinrakennusten ja kaukolämpöverkkojen osalta, tarjoaa kannustimia energiakustannusten vähentämiseen ja siirtää kulutusta kohti energiatehokkaita tuotteita; parantaa liitettävyyttä EU:n energiaverkkoihin ja toteuttaa toimia maakaasumarkkinoiden vapauttamiseksi, muun muassa laatimalla selkeät säännöt, jotka koskevat kolmansien osapuolten pääsyä varastokapasiteettiin;

               7.

               saattaa kesken olevat uudistukset päätökseen oikeuslaitoksen tehokkuuden ja laadun parantamiseksi, ruuhkan purkamiseksi ja menettelyjen keston lyhentämiseksi, myös maksukyvyttömyysmenettelyjen osalta; luo kattavan henkilöstöpolitiikan ja toteuttaa toimia sovittelua koskevan lainsäädännön täytäntöön panemiseksi ja välimiesoikeusmenettelyn yksinkertaistamiseksi.

      Tehty Brysselissä 9 päivänä heinäkuuta 2013.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         R. ŠADŽIUS

      (1)  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Pidetty voimassa vuodelle 2013 jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista 22 päivänä huhtikuuta 2013 annetulla neuvoston päätöksellä 2013/208/EU (EUVL L 118, 30.4.2013, s. 21).

      (3)  EUVL C 219, 24.7.2012, s. 50.

      (4)  EUVL L 306, 23.11.2011, s. 25.

      (5)  Asetuksen (EY) N:o 1466/97 9 artiklan 2 kohdan mukaisesti.


               19.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 65/174

         P7_TA(2013)0279
   Uskonnon- ja vakaumuksenvapauden edistäminen ja suojeleminen
   Euroopan parlamentin suositus neuvostolle 13. kesäkuuta 2013 luonnoksesta EU:n suuntaviivoiksi uskonnon- ja vakaumuksenvapauden edistämisestä ja suojelemisesta (2013/2082(INI))
   (2016/C 065/25)

      Euroopan parlamentti, joka

               —

               ottaa huomioon Laima Liucija Andrikienėn PPE-ryhmän puolesta esittämän ehdotuksen suositukseksi neuvostolle luonnoksesta EU:n suuntaviivoiksi uskonnon- ja vakaumuksenvapauden edistämisestä ja suojelemisesta (B7-0164/2013),

               —

               ottaa huomioon ihmisoikeuksien yleismaailmallisen julistuksen ja YK:n julistuksen uskontoon tai vakaumukseen perustuvan kaikkinaisen suvaitsemattomuuden ja syrjinnän poistamisesta,

               —

               ottaa huomioon kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia koskevan kansainvälisen yleissopimuksen ja Yhdistyneiden kansakuntien ihmisoikeuskomitean yleisen huomautuksen nro 22 (1),

               —

               ottaa huomioon Euroopan unionin perusoikeuskirjan,

               —

               ottaa huomioon neuvoston vuosina 2009 ja 2011 hyväksymät päätelmät uskontoon tai vakaumukseen perustuvasta suvaitsemattomuudesta, syrjinnästä ja väkivallasta (2),

               —

               ottaa huomioon neuvoston 25. kesäkuuta 2012 hyväksymän ihmisoikeuksia ja demokratiaa koskevan EU:n strategiakehyksen sekä ihmisoikeuksia ja demokratiaa koskevan EU:n toimintasuunnitelman (3),

               —

               ottaa huomioon 12. joulukuuta 2011 laaditun komission yhteisen tiedonannon Euroopan parlamentille ja neuvostolle ”Ihmisoikeudet ja demokratia keskeisenä osana EU:n ulkoisia toimia – kohti tehokkaampaa lähestymistapaa” (COM(2011)0886),

               —

               ottaa huomioon ihmisoikeuksista vastaavasta Euroopan unionin erityisedustajasta 13. kesäkuuta 2012 antamansa suosituksen neuvostolle (4) sekä ihmisoikeuksista vastaavan Euroopan unionin erityisedustajan nimittämisestä 25. heinäkuuta 2012 tehdyn neuvoston päätöksen 2012/440/YUTP (5),

               —

               ottaa huomioon 13. joulukuuta 2012 antamansa päätöslauselman EU:n ihmisoikeusstrategian tarkistamisesta (6),

               —

               ottaa huomioon EU:n vuosikertomuksesta ihmisoikeuksista ja demokratiasta maailmassa ja Euroopan unionin toiminnasta tällä alalla antamansa päätöslauselmat (7),

               —

               ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 36 artiklan,

               —

               ottaa huomioon luonnoksen EU:n suuntaviivoiksi uskonnon- ja vakaumuksenvapauden edistämisestä ja suojelemisesta, jäljempänä ”suuntaviivat”,

               —

               ottaa huomioon työjärjestyksen 121 artiklan 3 kohdan,

               —

               ottaa huomioon ulkoasiainvaliokunnan mietinnön (A7-0203/2013),

               A.

               katsoo, että Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 21 artiklan mukaisesti demokratia, oikeusvaltio, ihmisoikeuksien ja perusvapauksien yleismaailmallisuus ja jakamattomuus, ihmisarvon kunnioittaminen, tasa-arvo ja yhteisvastuu sekä Yhdistyneiden kansakuntien peruskirjan periaatteiden ja kansainvälisen oikeuden noudattaminen ovat periaatteita, jotka ohjaavat kaikkea EU:n ulkoista toimintaa;

               B.

               katsoo, että oikeus uskonnon- ja vakaumuksenvapauteen, mukaan lukien teistiset, ei-teistiset ja ateistiset uskomukset, oikeus uskonnottomuuteen sekä oikeus vaihtaa uskontoa tai vakaumusta ovat yleismaailmallinen ihmisoikeus ja kuuluvat jokaisen ihmisen perusvapauksiin ja liittyvät muihin ihmisoikeuksiin sekä perusvapauksiin siten kuin ne on kirjattu ihmisoikeuksien yleismaailmallisen julistuksen 18 artiklaan;

               C.

               toteaa vaatineensa toistuvasti toimivia välineitä, joilla voidaan edistää oikeutta uskonnon- ja vakaumuksenvapauteen osana EU:n ulkopolitiikkaa;

               D.

               toteaa suhtautuneensa tässä yhteydessä myönteisesti EU:n sitoumukseen kehittää uskonnon- ja vakaumuksenvapautta koskevia suuntaviivoja ihmisoikeuksia ja demokratiaa koskevan EU:n toimintasuunnitelman mukaisesti; toteaa korostaneensa tarvetta ottaa parlamentti ja kansalaisjärjestöt mukaan näiden suuntaviivojen laatimiseen;

               E.

               toteaa, että kansainvälisen oikeuden vaatimusten mukaisesti kaikilla valtioilla on velvollisuus suojella tehokkaasti kaikkia kansalaisiaan ja muita lainkäyttöalueensa piirissä olevia henkilöitä; ottaa huomioon, että joidenkin henkilöiden ja heidän perheidensä, yhteisöjensä, uskonnonharjoituspaikkojensa ja instituutioidensa vainosta heidän uskontonsa, vakaumuksensa taikka heidän uskontonsa tai vakaumuksensa oikeutetun julkisen ilmaisemisen vuoksi on raportoitu laajasti joillakin alueilla maailmassa; toteaa, että uskontoon tai vakaumukseen perustuvaa syrjintää esiintyy edelleen kaikkialla maailmassa, myös Euroopassa ja sen naapurialueilla, ja että tiettyihin uskontokuntiin kuuluvilta henkilöiltä, myös uskonnollisilta vähemmistöiltä ja ei-uskovilta, evätään edelleen ihmisoikeudet ja he joutuvat säännöllisesti syrjityiksi, pidätetyiksi, tuomituiksi ja useissa maissa heitä jopa teloitetaan uskontonsa tai vakaumuksensa vuoksi;

               1.

               suosittaa neuvostolle seuraavaa:

         Toiminnan peruste

               a)

               EU:n ulkopolitiikassa on ensisijaisesti edistettävä oikeutta uskonnon- ja vakaumuksenvapauteen ja estettävä tämän oikeuden rikkominen.

               b)

               Uskonnollisiin yhteisöihin ja vähemmistöihin kuuluviin henkilöihin sekä henkilöihin, joilla on ei-uskonnollinen vakaumus, kohdistuu edelleen monissa maailman osissa väkivaltaa, vainoa ja syrjintää. Uskonnollisen suvaitsevaisuuden puute ja haluttomuus käydä vuoropuhelua sekä ekumeenisen rinnakkainelon puute johtavat usein poliittisiin levottomuuksiin, väkivaltaan ja avoimiin aseellisiin konflikteihin, jolloin ihmisten henki on uhattuna ja alueellinen vakaus vaarassa järkkyä. Euroopan unionin olisi uskonnon- ja vakaumuksenvapautta koskevassa politiikassaan lähtökohtaisesti ja välittömästi tuomittava kaikenlainen väkivalta ja syrjintä. Olisi kiinnitettävä erityistä huomiota uskontoa tai vakaumusta vaihtavien henkilöiden tilanteeseen, koska käytännössä he joutuvat monissa maissa usein sosiaalisen painostuksen, uhkailun tai suoranaisen väkivallan kohteeksi.

         Tarkoitus ja soveltamisala

               c)

               EU:n suuntaviivojen tarkoituksena ja soveltamisalana olisi oltava uskonnon- ja vakaumuksenvapauden edistäminen ja suojelu kolmansissa maissa, uskonnon- ja vakaumuksenvapauden huomioon ottaminen kaikessa EU:n ulkoisessa toiminnassa ja ihmisoikeuspolitiikassa sekä selkeiden vertailuarvojen, kriteerien, vaatimusten ja käytäntöjen kehittäminen, jotta voidaan edistää uskonnon- ja vakaumuksenvapautta unionin ja jäsenvaltioiden virkamiesten toiminnassa ja siten lisätä johdonmukaisuutta, tehokkuutta ja näkyvyyttä EU:n ulkosuhteissa.

         Määritelmät

               d)

               Suuntaviivojen täytäntöönpanon onnistuminen edellyttää sitä, että niissä käytetään selkeitä määritelmiä ja niillä suojellaan kansainvälistä oikeutta noudattaen asianmukaisesti ja täysimääräisesti oikeutta uskonnon- ja vakaumuksenvapauteen siten, että se kattaa uskonnon tai vakaumuksen yksityisen ja julkisen ilmaisun sekä sen yksilöllisen, kollektiivisen ja institutionaalisen ulottuvuuden. Tähän sisältyy muun muassa oikeus uskontoon tai uskonnottomuuteen, oikeus vaihtaa uskontoa tai vakaumusta, sananvapaus, kokoontumis- ja yhdistymisvapaus, sekä vanhempien oikeus antaa lapsilleen heidän moraalista – uskonnollista tai ei-uskonnollista – vakaumustaan vastaava kasvatus. Myös uskonnollisten ja vakaumuksellisten ryhmien oikeushenkilöllisyyden tunnustamista ja niiden itsemääräämisoikeuden kunnioittamista, oikeutta kieltäytyä asepalveluksesta omantunnon syistä, turvapaikkaoikeutta, oikeutta pitää lepopäiviä ja viettää juhlapyhiä ja järjestää seremonioita uskonnon tai vakaumuksen sääntöjen mukaisesti sekä perusoikeutta omaisuuden suojaan koskevissa asioissa tarvitaan selkeät määritelmät ja täysimääräinen suoja.

         Toiminnalliset suuntaviivat

               e)

               Suuntaviivojen olisi perustuttava kansainväliseen oikeuteen sekä kansainvälisen yhteisön tunnustamiin ja ratifioimiin sopimuksiin.

         Oikeasuhteisuus

               f)

               Kuten suuntaviivoja koskevassa luonnoksessa todetaan, kansainvälisen yhteisön hyväksymien periaatteiden mukaisesti ei voida rajoittaa vapautta säästyä uskontoa tai sen omaksumista koskevalta pakottamiselta taikka vanhempien ja huoltajien vapautta varmistaa uskonnollinen ja moraalinen opetus. Muunlaiseen uskonnon- ja vakaumuksenvapautta koskevan oikeuden ilmaisuun on sovellettava vain sellaisia rajoituksia, joista on säädetty laissa ja jotka ovat tarpeen yleisen turvallisuuden, järjestyksen, terveyden tai moraalin taikka muiden ihmisten perusoikeuksien ja -vapauksien suojelemiseksi (8). Samanaikaisesti rajoituksia on tulkittava tiukasti ja niiden on oltava suorassa yhteydessä ja oikeassa suhteessa muiden ihmisten suojeltuihin oikeuksiin, ja niissä on saavutettava oikea tasapaino. Sen vuoksi suuntaviivoissa olisi korostettava oikeasuhteisuuden vaatimusta.

         Ilmaisunvapaus

               g)

               Vaikka uskonnon- ja vakaumuksenvapaus sekä ilmaisunvapaus ovat toisiaan tukevia oikeuksia, silloin kun näitä kahta oikeutta käytetään toisiaan vastaan, EU:n olisi pidettävä mielessä, että nykyaikaiset tiedotusvälineet mahdollistavat kulttuurien ja uskontojen läheisemmän yhteyden. Sen vuoksi on ryhdyttävä toimiin, jotta ilmaisunvapauden käyttö arvostelu- ja erityisesti pilkkatarkoituksessa ei synnyttäisi kulttuurienvälistä väkivaltaa. EU:n olisi tässä yhteydessä autettava vähentämään tällaisia jännitteitä esimerkiksi edistämällä keskinäistä ymmärtämystä ja vuoropuhelua ja tuomittava yksiselitteisesti kaikenlaiset väkivallanteot, joita toteutetaan tällaisten puheiden vuoksi, ja sen olisi päättäväisesti vastustettava kaikkia pyrkimyksiä kriminalisoida uskonnollisiin näkökohtiin liittyvä sananvapaus, esimerkiksi kun kyseessä ovat jumalanpilkkalait.

         Uskonnon- ja vakaumuksenvapauden kollektiivinen ulottuvuus

               h)

               Suuntaviivoissa olisi korostettava, että oikeus tunnustaa uskontoaan tai uskoaan yksin tai yhdessä muiden kanssa on erottamaton osa jokaisen henkilön uskonnon- ja vakaumuksenvapautta. Tähän sisältyy:

                           —

                           vapaus harjoittaa uskontoa ja kokoontua uskonnon tai vakaumuksen johdosta sekä perustaa ja ylläpitää tiloja ja uskonnonharjoituspaikkoja näitä tarkoituksia varten;

                           —

                           vapaus olla osallistumatta uskonnolliseen toimintaan ja tilaisuuksiin;

                           —

                           vapaus perustaa ja ylläpitää asianmukaisia uskonnollisia, tiedotusvälineisiin liittyviä, koulutuksellisia ja yhteiskunnallisia instituutioita sekä hyväntekeväisyysjärjestöjä ja humanitaarisia instituutioita;

                           —

                           vapaus hakea ja vastaanottaa vapaaehtoista rahoitusta ja muuta tukea yksityishenkilöiltä ja instituutioilta;

                           —

                           vapaus kouluttaa, nimittää, valita tai nimittää virkaan asianmukaiset johtajat uskonnon tai vakaumuksen vaatimusten ja normien perusteella;

                           —

                           vapaus järjestää ja ylläpitää viestintää yksityishenkilöiden ja yhteisöjen kanssa uskontoa ja vakaumusta koskevissa asioissa kansallisella ja kansainvälisellä tasolla; vastaavasti suuntaviivoissa olisi otettava huomioon, että oikeutta harjoittaa uskontoa yhdessä muiden kanssa (minkä yhteydessä on aina kunnioitettava ihmisten yksilönvapauksia) ei tulisi tarpeettomasti rajoittaa virallisiin uskonnonharjoituspaikkoihin ja että EU:n tulisi tuomita kaikenlainen kohtuuton kokoontumisvapauden rajoittaminen; suuntaviivoissa olisi korostettava, että valtioilla on velvollisuus pysyä puolueettomana ja riippumattomana uskonnollisia ryhmiä kohtaan myös silloin, kun kyseessä on symbolinen tai taloudellinen tuki.

               i)

               Sekularismi, joka määritellään uskonnollisten ja poliittisten elinten tiukaksi erillään pitämiseksi, merkitsee, että torjutaan kaikenlainen uskonnollinen vaikutus valtion toimintaan tai kaikenlainen julkinen puuttuminen uskonnollisiin asioihin, paitsi jos tämä on tarpeen turvallisuutta ja yleistä järjestystä koskevien sääntöjen ylläpitämisen vuoksi (mukaan lukien toisten vapauksien kunnioittaminen), ja että taataan kaikille – uskoville, agnostikoille ja ateisteille – yhtäläinen omantunnonvapaus.

         Rekisteröintivaatimukset

               j)

               EU:n olisi puututtava asiaan, jos uskonnollisia tai vakaumuksellisia järjestöjä koskevat rekisteröintivaatimukset rajoittavat kohtuuttomasti uskonnon- ja vakaumuksenvapautta. Rekisteröintiä ei saisi pitää edellytyksenä uskonnon- ja vakaumuksenvapautta koskevan ihmisoikeuden toteuttamiselle, koska tällainen oikeus ei voi olla riippuvainen hallinnollisista tai oikeudellisista vaatimuksista. EU:n olisi vaadittava kaikenlaisten lainsäädännöllisten toimien, kuten henkilön uskonnon pakollinen rekisteröinti virkatodistuksiin, poistamista, jos tällä lainsäädännöllä syrjitään henkilöitä, joilla on ei-uskonnollinen vakaumus tai jotka ovat vaihtaneet uskontoaan tai vakaumustaan.

         Koulutus

               k)

               Kansainvälisesti hyväksyttyjen vaatimusten mukaisesti lapsen vanhemmilla tai laillisilla holhoojilla on oikeus varmistaa, että heidän lapsensa saavat sellaista uskonnollista tai moraalista opetusta, joka vastaa heidän omaa vakaumustaan, ja lasta ei voida pakottaa uskonnolliseen tai vakaumukselliseen opetukseen, jos lapsen vanhemmat tai huoltajat vastustavat sitä. Lisäksi toimintaa ohjaavana periaatteena on aina pidettävä lapsen etua. Vanhempien oikeuteen tarjota lapsilleen uskonnollista ja ei-uskonnollista vakaumustaan vastaavaa opetusta sisältyy oikeus olla suostumatta valtiollisten tai valtioista riippumattomien toimijoiden aiheettomaan puuttumiseen lasten opetukseen tavalla, joka ei vastaa heidän uskonnollista tai ei-uskonnollista vakaamustaan. Suuntaviivoissa olisi korostettava näitä uskonnon- ja vakaumuksenvapauden näkökulmia ja niillä olisi myös varmistettava julkisen opetuksen sekularisointi, ja EU:n edustustojen olisi ryhdyttävä asianmukaisesti toimiin, jos mainittua periaatetta rikotaan.

         Perhe- ja sosiaalioikeus

               l)

               EU:n olisi kiinnitettävä erityisesti huomiota uskontoon tai vakaumukseen perustuvaan syrjintään perhe- ja sosiaalioikeuden alalla kolmansissa maissa ja erityisesti muttei pelkästään avioliittoa ja lapsen huoltoa koskevien oikeuksien yhteydessä.

         Oikeus kieltäytyä asepalveluksesta omantunnon syistä

               m)

               Suuntaviivoihin olisi sisällytettävä myös oikeus kieltäytyä asepalveluksesta omantunnon syistä, joka on perusteltu tapa käyttää oikeutta ajatuksen, omantunnon ja uskonnon vapauteen. EU:n olisi kehotettava valtioita, joissa on pakollinen asepalvelus, tarjoamaan vaihtoehtoinen siviilipalvelumahdollisuus, joka on yleisen edun mukainen mutta ei rangaistuksen luonteinen, ja luopumaan rangaistusten, myös vankeusrangaistusten, määräämisestä henkilöille, jotka omantunnon syistä kieltäytyvät suorittamasta asepalvelusta.

         Turvapaikka-asiat

               n)

               EU:n olisi kannustettava kolmansia maita vastaanottamaan pakolaisia, joita vainotaan uskonnon tai vakaumuksen vuoksi, ja tarjoamaan turvapaikka erityisesti sellaisille pakolaisille, joita uhkaa kuolema tai väkivalta. EU:n jäsenvaltioiden olisi tehokkaammin vastaanotettava pakolaisia, joita vainotaan uskonnon tai vakaumuksen vuoksi.

         Tuki kansalaisyhteiskunnalle ja sen osallistuminen

               o)

               Tuki erilaisille kansalaisjärjestöille, myös ihmisoikeusjärjestöille sekä uskonnollisille ja vakaumukseen perustuville ryhmille, ja niiden osallistuminen suuntaviivojen täytäntöönpanoon on äärimmäisen tärkeää uskonnon- ja vakaumuksenvapauden edistämiseksi ja suojelemiseksi. Sen vuoksi EU:n edustustojen ihmisoikeuksien yhteyspisteiden olisi pidettävä jatkuvasti yhteyttä näihin järjestöihin, jotta asianomaisissa maissa syntyvät uskonnon- ja vakaumuksenvapauteen liittyvät ongelmat voidaan tunnistaa mahdollisimman varhain.

         Seuranta ja arviointi

               p)

               Unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan alaisuudessa toimivan Euroopan ulkosuhdehallinnon vastuulla on varmistaa, että uskonnon- ja vakaumuksenvapaustilannetta maailmassa seurataan ja arvioidaan asianmukaisesti ja jatkuvasti. Lisäksi EU:n vuosikertomukseen ihmisoikeuksista maailmassa olisi tätä varten edelleen sisällytettävä osio sekä asiaa koskevia parannusehdotuksia. Uskonnon- ja vakaumuksenvapauden alan tilanteen seuraamisen pitäisi olla yksi keskeisistä ihmisoikeuksiin ja perusvapauksiin liittyvistä näkökohdista EU:n suhteissa kolmansiin maihin etenkin Euroopan naapuruuspolitiikassa. Tämä olisi otettava huomioon kaikissa sopimuksissa ja myös tietojen tarkastelua ja raportointia koskevissa asiakirjoissa. Ihmisoikeuksista vastaavan EU:n erityisedustajan olisi kaikessa toiminnassaan kiinnitettävä erityistä huomiota kysymyksiin, jotka liittyvät uskonnon- ja vakaumuksenvapauden edistämiseen ja suojeluun, ja hänellä olisi oltava näkyvä rooli tämän vapauden edistämisessä EU:n ulkosuhteissa. Erityisedustajan olisi myös pidettävä yhteyttä Euroopan parlamenttiin ja sen asianomaisiin valiokuntiin huolenaiheisiin ja saavutettuun edistykseen liittyen, ja hänen olisi myös oltava yhteydessä asianomaisiin kansalaisjärjestöihin.

               q)

               Olisi hyväksyttävä joukko välineitä, jotka koskevat EU:n suuntaviivojen seurantaa, arviointia ja tukemista. Siinä olisi keskityttävä toiminnallisiin välineisiin, jotta voitaisiin ottaa entistä paremmin huomioon suuntaviivoissa mainitut ensisijaiset toiminta-alueet, ja siinä pitäisi erityisesti

                           —

                           esittää yksityiskohtainen tilannearviota koskeva tarkistusluettelo, jonka avulla tilannetta voidaan seurata ja valvoa uskonnon- ja vakaumuksenvapautta koskevan oikeuden osalta asianomaisessa maassa edistyksen tai taantumisen havaitsemiseksi;

                           —

                           edellyttää, että EU:n edustustojen päälliköt tiedottavat säännöllisesti uskonnon- ja vakaumuksenvapauteen liittyvistä kysymyksistä ja antavat yksityiskohtaisia tilannearvioita, kertovat uskonnon- ja vakaumuksenvapauden loukkauksista ja tämän vapauden puolustajien tai muiden henkilöiden kokemasta sorrosta sekä tuovat esiin erityistapauksia, joissa oikeutta uskonnon- ja vakaumuksenvapauteen on selvästi loukattu; nämä EU:n edustustojen päälliköiden kertomukset olisi standardoitava mahdollisimman pitkälle, jotta niitä voidaan vertailla;

                           —

                           korostaa konkreettisia toimia kansainvälisillä foorumeilla tai kehitysyhteistyötoimissa, joilla on ollut keskeinen asema uskonnon- ja vakaumuksenvapautta koskevan oikeuden suojelemisessa ja edistämisessä, mukaan lukien onnistunut toiminta yksittäisissä uskontoon tai vakaumuksen perustuvissa syrjinnän tai vainon tapauksissa (yksilöt, ryhmät, vähemmistöt, instituutiot);

                           —

                           muistuttaa, että on monia mahdollisuuksia antaa tukea uskonnon tai vakaumuksen vuoksi syrjintää tai vainoa kokeville, ja uhreja voidaan esimerkiksi kutsua EU:n toimielimiin kertomaan tilanteestaan.

         Tämä välineiden joukko (kiertokirje) olisi laadittava sidosryhmiä kuullen, ja sen olisi oltava valmis ennen vuoden 2013 loppua.

         Ulkoisen toiminnan rahoitusvälineiden käyttö

               r)

               EU:n ulkoisen toiminnan rahoitusvälineitä olisi käytettävä sekä kannustimina että pelotteina (esim. varojen jäädyttäminen) tietyssä maassa, koska uskonnon- ja vakaumuksenvapaus on olennainen osa maan koko ihmisoikeustilanteen arviointia. Jos ihmisoikeustilanne, mukaan lukien uskonnon- ja vakaumuksenvapaus, heikentyy vakavasti, EU:n olisi sovellettava voimassa olevia ihmisoikeuslausekkeita unionin ulkoisissa sopimuksissa kyseisen valtion kanssa. Ihmisoikeuslausekkeiden käytön EU:n ulkoisissa sopimuksissa olisi oltava sitovaa, ja ne olisi sisällytettävä järjestelmällisesti kaikkiin EU:n kolmansien maiden kanssa tekemiin sopimuksiin, kuten parlamentti on jo useasti todennut.

         EU:n toiminta monenvälisillä foorumeilla

               s)

               EU:n olisi jatkettava aloitteitaan eri monenvälisillä foorumeilla uskonnon- ja vakaumuksenvapauden edistämiseksi ja suojelemiseksi. EU:n olisi tarvittaessa ja pyydettäessä avustettava kolmansia maita uskonnon- ja vakaumuksenvapautta edistävän ja suojelevan lainsäädännön laadinnassa.

         Arviointi

               t)

               Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 36 artiklan mukaisesti Euroopan parlamentin tulisi osallistua suuntaviivojen täytäntöönpanon arviointiin, joka olisi tehtävä viimeistään kolme vuotta suuntaviivojen voimaantulon jälkeen. Arvioinnin olisi perustuttava analyysiin, jossa selvitetään EU:n toimintaa konkreettisissa tilanteissa, jotka koskevat uskonnon- ja vakaumuksenvapauden rikkomista kolmansissa maissa. Euroopan parlamentille olisi säännöllisesti tiedotettava EU:n edustustojen havaitsemista huolenaiheista tai kehityksestä. Parlamentin asianomaisten valiokuntien on saatava yksityiskohtaista tietoa.

               2.

               kehottaa puhemiestä välittämään tämän suosituksen neuvostolle sekä unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkealle edustajalle ja tiedoksi komissiolle.

      (1)  YK:n ihmisoikeuskomitea hyväksyi yleisen huomautuksen kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia koskevan kansainvälisen yleissopimuksen 40 artiklan 4 kohdan nojalla, CCPR/C/21/Rev.1/Add.4, 27. syyskuuta 1993.

      (2)  Euroopan unionin neuvosto, 24. marraskuuta 2009 ja 21. helmikuuta 2011.

      (3)  Euroopan unionin neuvosto, 11855/12.

      (4)  Hyväksytyt tekstit, P7_TA(2012)0250.

      (5)  EUVL L 200, 27.7.2012, s. 21.

      (6)  Hyväksytyt tekstit, P7_TA(2012)0504.

      (7)  Hyväksytyt tekstit, P7_TA(2010)0489, P7_TA(2012)0126, P7_TA(2012)0503.

      (8)
   YK:n julistuksen uskontoon tai uskoon perustuvan kaikkinaisen suvaitsemattomuuden ja syrjinnän poistamisesta 1 artiklan 3 kohta, A/RES/36/55.


Tärkeä oikeudellinen huomautus

|

52007SC0972

Komission suositus Neuvostolle ehdotuksista, jotka tehdään Euroopan yhteisön puolesta yhdessä jäsenvaltioiden kanssa pysyviä orgaanisia yhdisteitä koskevan Tukholman yleissopimuksen liitteen A muuttamiseksi  /* SEK/2007/0972 lopull. */

	[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |Bryssel 11.7.2007SEK(2007)972 lopullinenKOMISSION SUOSITUS NEUVOSTOLLEehdotuksista, jotka tehdään Euroopan yhteisön puolesta yhdessä jäsenvaltioiden kanssa pysyviä orgaanisia yhdisteitä koskevan Tukholman yleissopimuksen liitteen A muuttamiseksiA. PERUSTELUT1.  Pysyviä orgaanisia yhdisteitä koskeva Tukholman yleissopimus (jäljempänä ’yleissopimus’) tuli voimaan 17 päivänä toukokuuta 2004. Yleissopimuksen tavoitteena on suojella ihmisten terveyttä ja ympäristöä pysyviltä orgaanisilta yhdisteiltä. Yleissopimus muodostaa ennalta varautumiseen perustuvat puitteet, joiden avulla pyritään kahdentoista ensisijaisen pysyvän orgaanisen yhdisteen tuotannon, käytön, tuonnin ja viennin lopettamiseen, yhdisteiden turvallisen käsittelyn ja loppukäsittelyn varmistamiseen ja tiettyjen tahattomasta tuotannosta aiheutuvien päästöjen vähentämiseen tai poistamiseen.2.  Euroopan yhteisö ja useimmat sen jäsenvaltioista ovat yleissopimuksen osapuolia[1].3.  Yleissopimuksen 8 artiklan mukaisesti osapuoli voi toimittaa sihteeristölle ehdotuksen kemikaalin sisällyttämisestä yleissopimuksen liitteisiin. Teknisen tarkastelun tulosten perusteella tämä menettely voi johtaa osapuolten konferenssin päätökseen kemikaalin sisällyttämisestä ja valvontatoimenpiteiden yksilöimisestä yleissopimuksen liitteisiin näiden muuttamiseen liittyvässä 22 artiklan 4 kohdassa esitetyn menettelyn mukaisesti. Koska yhteisön on tehtävä tiivistä yhteistyötä esiintyessään kansainvälisissä yhteyksissä, yhteisön ja jäsenvaltioiden on toimitettava ehdotukset yhdessä.4.  Aloittaakseen yleissopimuksen liitteiden muuttamisneuvotteluihin tähtäävät menettelyt komissio on, yhteisön toimivaltaan kuuluvana asiana, toimittanut vuosina 2005 ja 2006 yhteisön puolesta ja yhdessä yleissopimuksen osapuolina olevien jäsenvaltioiden kanssa yleissopimuksen toimeenpanevalle sihteeristölle ehdotuksen yleissopimuksen liitteiden muuttamiseksi lisäämällä niihin seuraavat aineet: heksabromibifenyyli, klordekoni, oktabromidifenyylieetteri, pentaklooribentseeni ja lyhytketjuiset klooratut parafiinit.5.  Saatavilla olevien tutkimustulosten ja arviointiraporttien perusteella ja ottaen huomioon yleissopimuksen liitteen D, endosulfaanilla ja trifluraliinilla on pysyvien orgaanisten yhdisteiden ominaisuuksia. Näitä kahta ainetta on arvioitu kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta annetun neuvoston direktiivin 91/414/ETY[2] nojalla. Tämän tuloksena endosulfaania sisältävät kasvinsuojelutuotteet on kokonaan ja lopullisesti vedettävä markkinoilta joulukuuhun 2007 mennessä[3], ja trifluraliinia sisältävät kasvinsuojelutuotteet on kokonaan ja lopullisesti vedettävä markkinoilta joulukuuhun 2008 mennessä[4]. Koska nämä kemikaalit voivat kaukokulkeutua ympäristössä, kansallisella tai yhteisön tasolla toteutetut toimenpiteet eivät riitä turvaamaan ympäristön ja ihmisten terveyden suojelun korkeaa tasoa, vaan tämä edellyttää laajempia kansainvälisiä toimia. Siksi on aiheellista, että yhteisö ja jäsenvaltiot, jotka ovat yleissopimuksen osapuolia, ehdottavat yleissopimuksen vastaavien liitteiden muuttamista siten, että niihin lisätään nämä aineet.B. SUOSITUSEdellä esitetyn perusteella komissio suosittaa seuraavaa:- Pysyviä orgaanisia yhdisteitä koskevan Tukholman yleissopimuksen liitteiden muuttamisneuvotteluihin tähtäävien menettelyjen aloittamiseksi neuvosto valtuuttaa komission toimittamaan, yhteisön toimivaltaan kuuluvana asiana, Tukholman yleissopimuksen toimeenpanevalle sihteeristölle hyvissä ajoin ennen pysyvien orgaanisten yhdisteiden arviointikomitean seuraavaa kokousta marraskuussa 2007 yhteisön puolesta ja yhdessä yleissopimuksen osapuolina olevien jäsenvaltioiden kanssa ehdotuksen yleissopimuksen liitteiden muuttamiseksi lisäämällä niihin seuraavat aineet:- endosulfaani- trifluraliini- Komissio varmistaa yhdessä jäsenvaltioiden kanssa, että sihteeristölle toimitetaan asianmukaiset ehdotuksia tukevat tiedot.[1] Komissio muistutti mieliin 9.1.2007 järjestetyssä kansainvälisiä ympäristökysymyksiä käsittelevän työryhmän kokouksessa, että jäsenvaltioiden olisi ratifioitava Tukholman yleissopimus mahdollisimman pian, koska yhteisön olisi esiinnyttävä yhtenäisesti kansainvälisissä yhteyksissä.[2] EYVL L 230, 19.8.1991, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 2005/58/EY (EUVL L 246, 2.9.2005, s. 27).[3] EUVL L 317, 3.12.2005, s. 25.[4] Komission päätös trifluraliinin sisällyttämättä jättämisestä neuvoston direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I on odotettavissa piakkoin.


title: Neuvoston suositus, annettu 12 päivänä heinäkuuta 2011 , Espanjan vuoden 2011 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä vuosia 2011–2014 koskevaa Espanjan tarkistettua vakausohjelmaa koskevan neuvoston lausunnon antamisesta

text:
               19.7.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 212/1

         NEUVOSTON SUOSITUS,
   annettu 12 päivänä heinäkuuta 2011,
   Espanjan vuoden 2011 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä vuosia 2011–2014 koskevaa Espanjan tarkistettua vakausohjelmaa koskevan neuvoston lausunnon antamisesta
   2011/C 212/01
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,
   ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 (1) ja erityisesti sen 5 artiklan 3 kohdan,
   ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,
   ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
   ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,
   on kuullut talous- ja rahoituskomiteaa,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Eurooppa-neuvosto hyväksyi 26 päivänä maaliskuuta 2010 komission ehdotuksen, jolla käynnistetään uusi työllisyys- ja kasvustrategia, Eurooppa 2020, joka perustuu talouspolitiikan koordinoinnin tehostamiseen ja keskittyy avainalueisiin, joilla tarvitaan toimia Euroopan kestävän kasvun vauhdittamiseksi ja kilpailukyvyn lisäämiseksi.

               (2)

               Neuvosto antoi 13 päivänä heinäkuuta 2010 suosituksen jäsenvaltioiden ja unionin talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista (2010–2014) ja hyväksyi 21 päivänä lokakuuta 2010 päätöksen jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista (2), jotka yhdessä muodostavat ns. yhdennetyt suuntaviivat. Jäsenvaltioita kehotettiin ottamaan yhdennetyt suuntaviivat huomioon kansallisessa talous- ja työllisyyspolitiikassaan.

               (3)

               Komissio hyväksyi 12 päivänä tammikuuta 2011 ensimmäisen vuotuisen kasvuselvityksen, joka tarkoitti uuden talouden ohjauksen ja hallinnan jakson alkua EU:ssa ja ensimmäistä politiikan yhdennetyn etukäteiskoordinoinnin EU-ohjausjaksoa, jonka perusta on Eurooppa 2020 -strategiassa.

               (4)

               Eurooppa-neuvosto hyväksyi 25 päivänä maaliskuuta 2011 julkisen talouden vakauttamisen ja rakenneuudistuksen painopisteet (jotka ovat 15 päivänä helmikuuta ja 7 päivänä maaliskuuta 2011 annettujen neuvoston päätelmien ja komission vuotuisen kasvuselvityksen mukaisia). Se korosti, että etusijalle on asetettava talousarvioiden tervehdyttäminen ja julkisen talouden kestävyyden palauttaminen, työttömyyden vähentäminen työmarkkinauudistusten avulla sekä uudet kasvua edistävät toimet. Se kehotti kaikkia jäsenvaltioita toteuttamaan näihin painopisteisiin perustuvia konkreettisia toimenpiteitä, jotka sisällytetään niiden vakaus- tai lähentymisohjelmiin ja kansallisiin uudistusohjelmiin.

               (5)

               Lisäksi Eurooppa-neuvosto kehotti 25 päivänä maaliskuuta 2011 Euro Plus -sopimukseen osallistuvia jäsenvaltioita esittämään sitoumuksensa riittävän ajoissa, jotta ne voidaan sisällyttää vakaus- tai lähentymisohjelmiin ja kansallisiin uudistusohjelmiin.

               (6)

               Espanja toimitti vuoden 2011 tarkistetun vakausohjelmansa, joka koskee vuosia 2011–2014, ja vuoden 2011 kansallisen uudistusohjelmansa 29 päivänä huhtikuuta 2011. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon.

               (7)

               Talouskriisillä oli ankarat vaikutukset Espanjan talouteen, ja vuosina 2008 ja 2009 jouduttiin toteuttamaan jyrkkiä sopeutustoimia. Vuoden 2008 alun ja vuoden 2010 lopun välisenä aikana BKT:n määrä supistui 4,3 prosenttia ja työllisyysaste aleni yli 10 prosenttia. Tämän seurauksena työttömyysprosentti nousi vuoden 2010 lopulla 20,1 prosenttiin, joka on korkein taso koko EU:ssa. Espanjan taantuman pahimmat haittavaikutukset kohdistuivat nuorisoon (työttömyysprosentti 41,6) ja matalan koulutustason työntekijöihin (työttömyysprosentti 26,4). Valtion liikkeelle laskemien joukkovelkakirjojen korot nousivat valtionvelkojen kehittyessä euroalueella epäsuotuisalla tavalla, ja asuntokuplan puhjettua ja rakennussektorin supistuttua jyrkästi pankkijärjestelmään, varsinkin säästöpankkeihin, kohdistui painetta. Meneillään oleva nousukauden aikana kehittyneiden suurten makroekonomisten epätasapainotekijöiden hallitsemiseen liittyvä prosessi jatkuu vielä jonkin aikaa. Vastauksena näihin haasteisiin Espanjan hallitus on käynnistänyt kunnianhimoisen uudistusohjelman, joka kattaa julkisen talouden vakauttamisen, valtion eläkejärjestelmän uudistamisen, säästöpankkien rakenneuudistuksen sekä työmarkkina- ja tuotemarkkinauudistuksia.

               (8)

               Neuvosto katsoo asetuksen (EY) N:o 1466/97 mukaisen tarkistetun vakausohjelman arvioinnin perusteella, että vakausohjelman julkisen talouden ennusteiden perustana oleva makrotalouden skenaario on vuosien 2011 ja 2012 osalta suotuisa. Vakausohjelman mukaan julkisen talouden alijäämä on tarkoitus supistaa alle 3 prosentin viitearvon vuoteen 2013 mennessä neuvoston huhtikuussa 2009 antamien suositusten mukaisesti ja edelleen 2,1 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2014. Vakausohjelmassa ei ennakoida, että keskipitkän aikavälin tavoite, joka on edelleen tasapainoinen rahoitusasema, saavutettaisiin vakausohjelman loppuun mennessä. Tämä sopeutusura on asianmukainen. Rakenteellisen rahoitusaseman on tarkoitus parantua vuosittain keskimäärin 1,5 prosenttia suhteessa BKT:hen vuosina 2010–2013, mikä vastaa neuvoston suositusta, ja vielä 0,3 prosenttia lisää suhteessa BKT:hen vuonna 2014. Julkisen velan suhteessa BKT:hen ennustetaan nousevan 60,1 prosentista vuonna 2010 69,3 prosenttiin vuonna 2013 ja laskevan hieman vuonna 2014. Taustalla oleviin makroekonomisiin oletuksiin liittyvään vakauttamisuraan sekä julkisen talouden tavoitteiden noudattamiseen alueellisella tasolla kohdistuu riskejä. Alueiden osuus julkisen talouden kokonaismenoista on suuri, ja 9 aluetta 17:stä ei pysynyt finanssipoliittisissa tavoitteissaan vuonna 2010. Alueellisten viranomaisten käytössä olevia alijäämän ja julkisen velan hallintamekanismeja on kuitenkin jo vahvistettu, ja Espanjan hallitus on sitoutunut ryhtymään lisätoimenpiteisiin, jos se on tarpeen julkisen talouden tavoitteiden saavuttamiseksi.

               (9)

               Julkisen talouden vakauttaminen suunnitellusti vuosina 2011 ja 2012 edellyttää, että alueellisia viranomaisia varten luotuja alijäämän ja julkisen velan hallintamekanismeja sovelletaan tiukasti. Jos makroekonominen kehitys ja julkisen talouden kehitys kääntyvät odotettua huonompaan suuntaan vuosina 2011 ja 2012, julkista taloutta koskeviin tavoitteisiin pääseminen edellyttää lisätoimenpiteitä, joiden toteuttamiseen Espanjan hallitus on sitoutunut. Menojen tarkistamista koskevassa suunnitelmassa määritetään vuodeksi 2013 muutamia toimenpiteitä, joilla tuetaan julkisen talouden tavoitteiden saavuttamista. Komission viimeisimmän arvion mukaan julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyteen liittyvät riskit vaikuttavat suurilta.

               (10)

               Espanjan keskipitkän aikavälin julkisen talouden kehyksellä on ollut keskeinen merkitys monivuotisen julkisen talouden suunnittelun edistämiselle, ja tulokset ovat kaiken kaikkiaan hyvät. Talouskriisi on kuitenkin koetellut tätä kehystä, ja on käynyt ilmi, että julkisen talouden vakautta ja finanssipolitiikan ennaltaehkäisevää puolta on tarpeen lujittaa. Tämä tehostuisi, jos käyttöön otettaisiin menosääntö, joka perustuu keskipitkän aikavälin nimelliseen BKT:n kasvuun EU:n uuden talouden ohjauskehyksen mukaisesti. Espanjan viranomaisten vakausohjelmassa ehdottama sääntö sitoisi automaattisesti keskushallintoa ja aluehallintoja. Hallitus suunnittelee myös pyrkivänsä siihen, että finanssi- ja rahoituspolitiikan neuvostossa päästäisiin yhteisymmärrykseen säännön soveltamisesta itsehallintoalueisiin.

               (11)

               Ellei uudistusta toteuteta, väestön ikääntymisestä Espanjan julkiseen talouteen todennäköisesti aiheutuvat pitkän aikavälin vaikutukset olisivat EU:n keskiarvoa suuremmat. Tämä johtuu ennen kaikkea siitä, että eläkemenojen ennustetaan tulevina vuosikymmeninä kasvavan huomattavasti suhteessa BKT:hen. Väestön ikääntyminen johtaa pitkällä aikavälillä siihen, että eläkeläisten määrä suhteessa työntekijöiden määrään kasvaa merkittävästi. Työmarkkinaosapuolten kanssa sovittu Espanjan hallituksen esitys eläkeuudistukseksi parantaa julkisen talouden kestävyyttä merkittävästi ja lisää työmarkkinoille osallistumisen kannustimia. Uudistukselle on kuitenkin vielä saatava parlamentin hyväksyntä, ja siihen saatetaan tehdä vielä vähäisiä muutoksia.

               (12)

               Espanja on toteuttanut merkittäviä toimia pankkijärjestelmänsä lujittamiseksi kohdistamalla sille julkista tukea ja ryhtymällä toimenpiteisiin, joilla uudistetaan säästöpankkien rakennetta, vahvistetaan pankkien vakavaraisuutta ja parannetaan niiden taseiden läpinäkyvyyttä. Pankkisektorilla on tapahtunut huomattavaa vakautumista tämän seurauksena, mikä koskee erityisesti säästöpankkeja, joiden osalta on havaittavissa myönteistä kehitystä niiden keskimääräisen koon, liiallisen konttori- ja työntekijämäärän vähentymisen, taseiden vahvistumisen, pääomasijoitusten sekä tehokkuuden ja kannattavuuden parantumisen kannalta. Äskettäin annetulla lainsäädännöllä on puututtu ongelmiin, jotka aiheutuvat paikallisviranomaisten roolista säästöpankkien hallinnossa, sillä useimmat niistä siirtävät varansa ja vastuunsa liikepankeille. Espanjan hallitus on sitoutunut saattamaan rakenneuudistusprosessin pääosan päätökseen syyskuun 2011 loppuun mennessä. Stressitestien seuraavan kierroksen kattavuus tulee jälleen olemaan yksi laajimmista EU:ssa.

               (13)

               Espanjassa käynnissä olevaa työmarkkinauudistusta on tarpeen täydentää muuttamalla nykyistä tehotonta kollektiivista palkkaneuvottelujärjestelmää perinpohjaisesti. Maakunnallisten ja toimialakohtaisten sopimusten vallitseva asema jättää vain vähän tilaa yritystason neuvotteluille. Työehtosopimusten automaattinen jatkaminen, uusimatta jätettyjen sopimusten voimassaoloaika sekä inflaation perusteella jälkikäteen sovellettavien indeksointilausekkeiden käyttö edistävät palkkarakenteiden jäykkyyttä ja estävät palkkajouston, jota tarvittaisiin talouden sopeutumisen nopeuttamiseksi ja kilpailukyvyn palauttamiseksi. Espanjan hallitus on pyytänyt työmarkkinaosapuolia sopimaan kollektiivisen neuvottelujärjestelmän uudistuksesta kevään 2011 aikana. Koska sopimukseen ei päästy, hallitus hyväksyi 10 päivänä kesäkuuta kuninkaan asetuksen, joka on tullut välittömästi voimaan mutta joka parlamentin on vielä hyväksyttävä.

               (14)

               Hyvin laajan työttömyyden vuoksi Espanjassa käynnistettiin työmarkkinauudistus syyskuussa 2010 annetulla lailla. Lain tavoitteena on vähentää työmarkkinoiden kaksijakoisuutta ja nuorisotyöttömyyttä, parantaa heikommassa asemassa olevien väestöryhmien työllistettävyyttä, lisätä yritystason joustoa ja parantaa työnvälityksen tehokkuutta työmarkkinoilla. Helmikuussa 2010 hyväksyttiin aktiivisen työmarkkinapolitiikan uudistus, johon sisältyy myös toimenpiteitä työllisyyspalvelujen neuvonta- ja ohjaustehtävien vahvistamiseksi ja niiden koordinoimiseksi kansallisella ja alueellisella tasolla. Tässä vaiheessa on liian aikaista arvioida täysin, onko uudistus riittävä työmarkkinoiden lohkoutumisen vähentämiseksi sekä nuoriso- ja pitkäaikaistyöttömyyden supistamiseksi, sillä joitakin toimenpiteistä ei ole vielä toteutettu. Espanjan hallitus on sitoutunut toteuttamaan lisätoimia lokakuuhun 2011 mennessä.

               (15)

               Espanjan hinta- ja kustannuskilpailukyky ovat heikentyneet, joskin sen osuus vientimarkkinoilla on suhteellisen hyvä, ja tämä osuus on vahvistunut talouskriisin aikana ja sen jälkeen. Muuta euroaluetta nopeampi palkkojen nousu ja alhaisempi tuotannon kasvu sekä puuttuva kilpailu eräillä tuotemarkkinoilla ovat osaltaan johtaneet jatkuvasti korkeampaan inflaatioon Espanjassa. Kilpailukykyä voitaisiin parantaa etsimällä mahdollisuuksia lisätä verotuksen tehokkuutta. Edelleen vahvistuva kilpailu tuotemarkkinoilla ja kollektiivisen neuvottelujärjestelmän uudistaminen sen varmistamiseksi, että palkkojen nousu heijastaa paremmin tuottavuuden kehitystä yritystasolla, auttavat lisäämään kilpailukykyä.

               (16)

               Koulunkäynnin keskeyttämisen yleisyys Espanjassa (31,2 prosenttia vuonna 2009) on erityisen huolestuttavaa, sillä se heikentää ammattitaitoisen työvoiman määrää, vaikuttaa kyseisten henkilöiden työllistymismahdollisuuksiin ja supistaa mahdollista kasvua. Kestävää taloutta koskeva laki, joka hyväksyttiin 15 päivänä helmikuuta 2011, sisältää toimenpiteitä, joiden tavoitteena on lisätä inhimillisen pääoman laatua ja määrää yleisellä koulutuksella ja ammattikoulutuksella. On kuitenkin epävarmaa, miten tehokkaasti näillä uusilla toimenpiteillä pystytään vähentämään koulunkäynnin keskeyttämistä ja parantamaan ammattikoulutusta, ja myös toimenpiteiden toteutus kaikilla hallinnon tasoilla saattaa osoittautua vaikeaksi.

               (17)

               Espanja on merkittävästi edistynyt kilpailuedellytysten parantamisessa tuote- ja palvelumarkkinoilla, ja näin puuttunut yhteen tuottavuuden hitaan kasvun syistä. Palveludirektiivin saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä on edistynyt Espanjassa hyvin ja se on toteutettu kunnianhimoisesti, mutta asiantuntijapalvelujen avaamista on tarpeen jatkaa edelleen. Kestävää taloutta koskevaan lakiin sisältyy laaja kirjo toimenpiteitä, joilla pyritään parantamaan liiketoimintaympäristöä, lujittamaan kilpailua ja edistämään ympäristön kestävyyttä. Tehokas täytäntöönpano edellyttää lisää ponnisteluja kaikilla hallinnon tasoilla ja asianmukaista koordinointia.

               (18)

               Espanja on tehnyt useita sitoumuksia Euro Plus -sopimuksen nojalla. Julkisen talouden alalla Espanja sitoutuu laatimaan menosäännön julkisen talouden vakauden ja sen myötä kestävyyden parantamiseksi. Tukeakseen rahoitusjärjestelmän vakautta Espanja sitoutui saattamaan rahoitusalan rakenneuudistuksen päätökseen 30 päivään syyskuuta mennessä. Työllisyyden alalla toteutettavat toimenpiteet kohdistuvat ennen kaikkea aktiivista työmarkkinapolitiikkaa koskevien säädösten ja ammattikoulutuksen alan säännösten täytäntöönpanoon sekä epäviralliseen työhön puuttumiseen. Kilpailukykyyn liittyvät toimenpiteet kohdistuvat ennen kaikkea kollektiivisen neuvottelujärjestelmän uudistamiseen, säänneltyihin ammatteihin, kilpailukykyä käsittelevän neuvoa-antavan komitean perustamiseen sekä konkurssilainsäädännön uudistamiseen. Edellä mainitut sitoumukset koskevat sopimuksen kaikkia neljää osa-aluetta. Ne tuovat käynnissä olevalle uudistusohjelmalle jatkuvuutta, sillä niiden myötä tiettyjen uudistusten toteuttamiselle määritetään sitovat määräajat sekä varmistetaan jo toteutettujen uudistusten täysimääräinen täytäntöönpano. Nämä sitoumukset on arvioitu ja otettu huomioon suosituksissa.

               (19)

               Komissio on arvioinut vakausohjelman ja kansallisen uudistusohjelman sekä Euro Plus -sopimuksen nojalla tehdyt sitoumukset. Se on ottanut huomioon niiden merkityksen Espanjan finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta ja lisäksi arvioinut, ovatko ne EU:n sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska talouden ohjausta ja hallintaa on tarpeen tehostaa EU:ssa kokonaisuudessaan antamalla EU:n tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin. Tämä huomioon ottaen komissio katsoo, että Espanjan hallituksen laatimat julkisen talouden vakauttamissuunnitelmat vastaavat edellytettyjä tavoitteita, mutta että joitakin riskejä on edelleen olemassa. Julkisten menojen kasvu olisi pidettävä BKT:n keskipitkän aikavälin kasvua alhaisempana ja eläkeuudistus on hyväksyttävä. Jatkotoimet vuosina 2011 ja 2012 olisi kohdistettava ennen kaikkea rahoitusjärjestelmän vakaudesta huolehtimiseen (säästöpankkien rakenneuudistuksen ja vakauttamisen loppuunsaattamisella) ja kotimaisten kasvulähteiden lujittamiseen; tämä olisi toteutettava puuttumalla tämänhetkiseen työttömyysaaltoon erityisesti uudistamalla kollektiivisia neuvotteluja ja jatkamalla työmarkkinoiden käynnissä olevien uudistusten toteuttamista samalla seuraten ja arvioiden tarkasti niiden tehokkuutta. Palvelusektoria, elinkeinoja ja ammatteja olisi avattava kilpailulle suuremmassa määrin, ja yritysten hallinnollista rasitetta olisi vähennettävä.

               (20)

               Neuvosto on tutkinut Espanjan vuoden 2011 tarkistetun vakausohjelman edellä esitetyn arvioinnin perusteella ja ottaen huomioon myös Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 126 artiklan 7 kohdan nojalla 2 päivänä kesäkuuta 2010 annetun neuvoston suosituksen, ja neuvoston lausunto (3) esitetään alla erityisesti 1 suosituksessa. Neuvosto on tutkinut Espanjan kansallisen uudistusohjelman ottaen huomioon 25 päivänä maaliskuuta 2011 hyväksytyt Eurooppa-neuvoston päätelmät,

         SUOSITTAA, että Espanja toteuttaa vuosina 2011 ja 2012 toimia, joilla se

               1.

               toteuttaa julkisen talouden strategiaa vuosina 2011 ja 2012 sekä korjaa liiallisen alijäämän vuonna 2013 neuvoston liiaallista alijäämää koskevan menettelyn nojalla antaman suosituksen mukaisesti varmistamalla alijäämätavoitteiden saavuttamisen kaikilla hallinnon tasoilla, myös soveltamalla alueellisia viranomaisia koskevia voimassa olevia alijäämän ja julkisen velan hallintamekanismeja tiukasti; ryhtyy lisätoimenpiteisiin, elleivät julkisen talouden kehitys ja talouskehitys toteudu odotetulla tavalla; hyödyntää kaikki tilaisuudet, mukaan lukien taloudellisen tilanteen parantumisen myötä tarjoutuvat tilaisuudet, alijäämän supistamisen nopeuttamiseksi; esittää vuosia 2013 ja 2014 koskevien tavoitteiden tueksi konkreettisia toimenpiteitä, joiden olisi johdettava julkisen talouden korkea velkasuhde laskusuuntaan ja taattava riittävä edistyminen kohti keskipitkän aikavälin tavoitetta; pitää julkisten menojen kasvun BKT:n keskipitkän aikavälin kasvua alhaisempana ottamalla suunnitelmien mukaisesti käyttöön kaikkia hallinnon tasoja koskevan sitovan menosäännön; parantaa edelleen tietojen antamista alue- ja paikallishallintojen talousarvioista ja niiden toteuttamisesta;

               2.

               hyväksyy ehdotetun eläkeuudistuksen, jolla lakisääteistä eläkeikää nostetaan ja eläkkeiden laskemisessa käytettävien työvuosien määrää lisätään suunnitelmien mukaisesti; tarkastelee säännöllisesti uudelleen eläkejärjestelmän tekijöitä suhteessa elinajanodotteen muutoksiin suunnitelmien mukaisesti ja kehittää lisätoimenpiteitä elinikäisen oppimisen mahdollisuuksien parantamiseksi ikääntyneiden työntekijöiden osalta;

               3.

               seuraa tarkasti käynnissä olevaa rahoitusalan rakennemuutosta erityisesti säästöpankkien osalta, jotta se saataisiin suunnitelmien mukaisesti päätökseen 30 päivään syyskuuta 2011 mennessä;

               4.

               tutkii mahdollisuuksia parantaa verotusjärjestelmän tehokkuutta, esimerkiksi siirtymällä työn verottamisesta kulutus- ja ympäristöveroihin varmistaen samalla valtiontalouden vakauttamissuunnitelmien toteutumisen;

               5.

               työmarkkinaosapuolten kuulemisen jälkeen ja kansallisen käytännön mukaisesti hyväksyy ja toteuttaa kollektiivisen neuvottelujärjestelmän ja palkkojen indeksointijärjestelmän kattavan uudistuksen, jolla huolehditaan siitä, että palkkojen kasvu vastaa paremmin tuottavuuden kehitystä sekä paikallisia ja yritystason olosuhteita, ja jolla yrityksille myönnetään riittävästi joustoa, jotta ne voivat sisäisesti mukauttaa työehtoja ja -oloja taloudellisen ympäristön muutoksiin;

               6.

               arvioi vuoden 2011 loppuun mennessä syyskuussa 2010 toteutettujen työmarkkinauudistusten ja helmikuussa 2011 toteutetun aktiivisen työmarkkinapolitiikan uudistuksen vaikutuksia, ja täydentää arviota tarvittaessa ehdotuksilla, jotka koskevat työmarkkinoiden lohkoutumisen vähentämiseen ja nuorten työllistymismahdollisuuksien parantamiseen tähtääviä lisäuudistuksia; huolehtii siitä, että seurataan tarkasti kansallisessa uudistusohjelmassa esitettyjen, koulunkäynnin keskeyttämisen vähentämiseen (muun muassa ennalta ehkäisevillä toimintalinjoilla) tähtäävien toimenpiteiden tehokkuutta, ja helpottaa siirtymistä ammatilliseen koulutukseen;

               7.

               jatkaa asiantuntijapalvelujen avaamista ja hyväksyy suunnitellun lainsäädännön, jolla on tarkoitus uudistaa sääntelykehys ja poistaa tämänhetkisiä kilpailun, tehokkuuden ja innovoinnin rajoituksia; panee kaikilla hallintotasoilla täytäntöön kestävää taloutta koskevan lain, erityisesti toimenpiteet, joilla pyritään parantamaan liiketoimintaympäristöä ja lisäämään kilpailua tuote- ja palvelumarkkinoilla; ja parantaa aluehallintojen ja kansallisen keskushallinnon välistä koordinointia yritysten hallinnollisen rasitteen vähentämiseksi.

      Tehty Brysselissä 12 päivänä heinäkuuta 2011.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         J. VINCENT-ROSTOWSKI

      (1)  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Pidetään vuonna 2011 voimassa jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista 19 päivänä toukokuuta 2011 annetulla neuvoston päätöksellä 2011/308/EU (EUVL L 138, 26.5.2011, s. 56).

      (3)  Lausunto, jota tarkoitetaan asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 3 kohdassa.