				|

		52013DC0384

			Suositus NEUVOSTON SUOSITUS liiallisen alijäämän tilanteen lopettamiseksi Ranskassa /* COM/2013/0384 final - 2013/ () */

			   	Suositus
NEUVOSTON SUOSITUS
liiallisen alijäämän tilanteen lopettamiseksi
Ranskassa
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta
tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 126 artiklan 7 kohdan,
ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)       Euroopan unionin toiminnasta
tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 126 artiklan mukaan
jäsenvaltioiden on vältettävä liiallisia julkisen talouden alijäämiä.
(2)       Vakaus- ja kasvusopimuksen
tavoitteena on terve julkinen talous, jolla pyritään vahvistamaan hintavakauden
edellytyksiä ja saavuttamaan uusien työpaikkojen syntyä edistävä vahva ja
kestävä kasvu.
(3)       Neuvosto teki 27 päivänä
huhtikuuta 2009 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, jäljempänä ’EY:n perustamissopimus’,
104 artiklan 6 kohdan mukaisen päätöksen, jonka mukaan Ranskassa oli liiallinen
alijäämä, ja antoi EY:n perustamissopimuksen 104 artiklan 7 kohdan ja
liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn täytäntöönpanon nopeuttamisesta ja
selkeyttämisestä 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o
1467/97[1]
3 artiklan mukaisesti suosituksen, jonka mukaan liiallinen alijäämä olisi
korjattava viimeistään vuonna 2012.[2]
(4)       Neuvosto teki 2 päivänä
joulukuuta 2009 SEUT-sopimuksen 126 artiklan 7 kohdan mukaisesti päätöksen,
jossa se katsoi, että Ranskan viranomaiset olivat toteuttaneet tuloksellisia
toimia, mutta odottamattomat taloudelliset tapahtumat olivat vaikuttaneet
erityisen epäsuotuisasti julkiseen talouteen suosituksen antamisen jälkeen. Sen
vuoksi neuvosto suositti, että Ranska korjaisi liiallisen alijäämänsä
viimeistään vuonna 2013. Jotta julkisen talouden alijäämä saataisiin
uskottavalla ja kestävällä tavalla alle 3 prosentin suhteessa BKT:hen,
suositettiin, että Ranskan viranomaiset a) toteuttaisivat
vakauttamistoimenpiteitä suunnitellulla tavalla vuonna 2010 ja tehostaisivat
julkisen talouden toimia vuodesta 2011 eteenpäin; b) varmistaisivat, että
julkisen talouden toimien vaikutus on vuosittain keskimäärin yli 1 prosentti
suhteessa BKT:hen vuosina 2010–2013; ja c) määrittäisivät toimenpiteet, joita
tarvittaisiin liiallisen alijäämän korjaamiseksi suhdannekehityksen sen
salliessa viimeistään vuonna 2013 ja alijäämän supistumisen
nopeuttamiseksi, jos taloudelliset tai finanssipoliittiset edellytykset
osoittautuisivat paremmiksi kuin suosituksen antamishetkellä odotettiin. Suosituksissaan
neuvosto vahvisti 2 päivän kesäkuuta 2010 määräajaksi, johon mennessä
tuloksellisia toimia on toteutettava asetuksen (EY) N:o 1467/97 3 artiklan 4
kohdan säännösten mukaisesti.
(5)       Komissio totesi 15 päivänä
kesäkuuta 2010 komission yksiköiden kevään 2010 talousennusteen perusteella,
että Ranska oli toteuttanut tuloksellisia toimia neuvoston 2 päivänä joulukuuta
2009 antaman suosituksen mukaisesti saadakseen julkisen talouden alijäämänsä
alle 3 prosentin viitearvon suhteessa BKT:hen, ja katsoi, ettei liiallista
alijäämää koskevassa menettelyssä näin ollen tarvittu lisätoimia.
(6)       Neuvosto voi asetuksen (EY)
N:o 1467/97 3 artiklan 5 kohdan mukaisesti päättää komission suosituksesta
hyväksyä SEUT-sopimuksen 126 artiklan 7 kohdan mukaisen tarkistetun
suosituksen, jos tuloksellisia toimia on toteutettu, mutta odottamattomat
haitalliset taloudelliset tapahtumat ovat vaikuttaneet erityisen epäsuotuisasti
julkiseen talouteen suosituksen antamisen jälkeen. Sitä, onko ollut julkiseen
talouteen erityisen epäsuotuisasti vaikuttavia odottamattomia taloudellisia
tapahtumia, on arvioitava neuvoston suosituksen perustana oleva talousennuste
huomioon ottaen.
(7)       Neuvoston on annettava
SEUT-sopimuksen 126 artiklan 7 kohdan ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1467/97 3
artiklan mukaisesti asianomaiselle jäsenvaltiolle suosituksia, joiden
tavoitteena on liiallisen alijäämän tilanteen lopettaminen tietyn ajan
kuluessa. Suosituksessa on vahvistettava enintään kuuden kuukauden määräaika,
jonka kuluessa kyseisen jäsenvaltion on toteutettava tuloksellisia toimia
liiallisen alijäämän korjaamiseksi. Alijäämän korjaamista koskevassa
suosituksessa neuvoston olisi kehotettava saavuttamaan vuotuiset julkisen
talouden tavoitteet, jotka suosituksen perustana olevan ennusteen mukaan
johtavat rakenteellisen rahoitusaseman (eli suhdannekorjatun rahoitusaseman,
jossa ei ole otettu huomioon kertaluonteisia eikä muita väliaikaisia
toimenpiteitä) vuotuiseen vähimmäisparannukseen määrällä, jonka ohjearvona on
vähintään 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen.
(8)       Komission yksiköiden syksyn
2009 talousennusteessa, joka oli neuvoston SEUT-sopimuksen 126 artiklan 7
kohdan mukaisesti 2 päivänä joulukuuta 2009 antaman suosituksen perustana,
Ranskan talouden odotettiin kasvavan 1,2 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna
2010 ja 1,5 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2011. Vuodet 2012 ja 2013 eivät
sisältyneet ennustejaksoon, mutta olettaen, että huomattava negatiivinen
tuotantokuilu sulkeutuisi vähitellen viimeistään vuonna 2015, vuosiksi 2012 ja
2013 ennakoitiin vuotta 2011 nopeampaa kasvua. BKT:n kasvu vuonna 2010 ylitti
huomattavasti sen, mitä komission yksiköiden syksyn 2009 ennusteessa
arvioitiin. Vuonna 2011 kasvu oli hiukan enemmän kuin ennakoitu 1,5 prosenttia,
mutta vuonna 2012 Ranskan talouden kasvu pysähtyi.
(9)       Komission yksiköiden kevään
2013 ennusteessa BKT:n odotetaan supistuvan 0,1 prosenttia vuoden 2013 aikana,
mikä merkitsisi huomattavasti huonompaa skenaariota myös tälle vuodelle kuin
se, joka oli vuoden 2009 neuvoston suosituksen perustana. Kotitalouksien
käytettävissä olevien reaalitulojen heikkoutta, johon liittyy erityisesti
työttömyyden kasvu ja veronkorotukset, lieventää ainoastaan osittain inflaation
hidastuminen, ja yritysten luottamuksen puutteen vuoksi investointien odotetaan
supistuvan edelleen. Ulkomaankaupan lievän elpymisen ennustetaan johtavan
toimeliaisuuden hienoiseen piristymiseen vuoden jälkipuoliskolla. Luottamuksen
vähittäisen lisääntymisen ja käytettävissä olevien reaalitulojen kasvun
ansiosta vuonna 2014 päästäneen positiiviseen kasvuun (1,1 %), jollei
uusia vakautustoimenpiteitä tarvita. Huolimatta hallituksen yrityksistä tukea
erityisesti nuorten ja ikääntyneiden työntekijöiden työllisyyttä työttömyyden
odotetaan edelleen kasvavan 10,6 prosenttiin vuonna 2013 ja 10,9 prosenttiin
vuonna 2014. Inflaation odotetaan hidastuvan 1,2 prosenttiin vuonna 2013
energiahintojen alenemisen ansiosta, mutta nopeutuvan taas vuonna 2014 muun muassa
suunniteltujen alv-korotusten vuoksi.
(10)     Talouskriisi on vaikuttanut
voimakkaasti myös julkisen talouden rahoitusasemaan. Alijäämä, joka oli ollut
3,3 prosenttia suhteessa BKT:hen eli varsin korkea jo vuonna 2008, nousi vuonna
2009 ennennäkemättömän suureksi eli 7,5 prosenttiin suhteessa BKT:hen, mikä
johtui automaattisten vakauttajien toiminnasta ja viranomaisten osana Euroopan
talouden elvytyssuunnitelmaa toteuttamasta päätösperäisestä
finanssipoliittisesta elvytyksestä. Vuonna 2010 julkisen talouden alijäämä
supistui 7,1 prosenttiin suhteessa BKT:hen, mihin vaikuttivat toisaalta
suhdanteet ja toisaalta rakenteellisen rahoitusaseman paraneminen (jota tosin
alijäämää lisäävät kertaluonteiset toimenpiteet vesittivät). Rakenteellinen
rahoitusasema parani 0,3 prosenttia suhteessa BKT:hen. Vuonna 2011 alijäämä
supistui huomattavasti 5,3 prosenttiin suhteessa BKT:hen. Kun BKT kasvoi samaa
1,7 prosentin vuosivauhtia kuin vuonna 2010, tämä parannus johtui pääasiassa
siitä, että vakauttamistoimia tehostettiin ja Euroopan talouden
elvytyssuunnitelman mukaiset toimet lopetettiin vähitellen kokonaan. Julkisen
talouden toimien vaikutus rakenteelliseen rahoitusasemaan oli 1,2 prosenttia
suhteessa BKT:hen. Vuonna 2012 julkisen sektorin alijäämä oli 4,8 prosenttia suhteessa
BKT:hen. Uusien toimenpiteiden laajuudesta huolimatta viranomaisten asettamaan
4,5 prosentin alijäämätavoitteeseen ei siis päästy. Erotus aiheutui osittain
Dexia-pankkiryhmän pelastamiskustannuksista (0,1 prosenttia suhteessa BKT:hen).
Rakenteellinen rahoitusasema parani 1,1 prosenttia suhteessa BKT:hen.
(11)     Komission yksiköiden kevään
2013 talousennusteen mukaan julkisen talouden alijäämän odotetaan edelleen
supistuvan tämän vuoden aikana muun muassa talousarvion yhteydessä
hyväksyttyjen toimenpiteiden ansiosta. Tulopuolella välitöntä verotusta ja
sosiaaliturvamaksuja kiristetään edelleen. Nykyisten (keskushallintoa ja
terveydenhuoltoa koskevien) menosääntöjen soveltamista jatketaan, mikä
hillitsee edelleen osaltaan menoja. Menojen kurissa pitämistä helpottavat myös
ennustetta hitaampi inflaatio ja työmarkkinaosapuolten kanssa sovittu toisen
pilarin eläkkeiden indeksoinnin osittainen keskeyttäminen. Toisaalta BKT:n
kasvun ennustetaan jäävän alle potentiaalin, mikä heikentää
kokonaisrahoitusasemaa. Vuoden 2013 alijäämän odotetaan olevan 3,9 prosenttia
suhteessa BKT:hen. Rakenteellisen rahoitusaseman odotetaan kohenevan 1,3
prosenttia suhteessa BKT:hen. Vuonna 2014 alijäämän odotetaan nousevan 4,2
prosenttiin suhteessa BKT:hen, kun oletuksena on, että politiikka ei muutu.
Tämä tarkoittaa, että otetaan huomioon vain sellaiset toimenpiteet, jotka ovat
riittävän yksityiskohtaisesti tiedossa. Erityisesti osa toimenpiteistä, joilla
rahoitetaan äskettäin käyttöön otettua, kilpailukykyä ja työllisyyttä edistävää
yritysverohyvitystä, on vielä yksilöimättä. Lisäksi useiden kertaluonteisten
verotulojen kerääminen päättyy vuoden 2013 lopussa. Kaiken kaikkiaan
rakenteellisen rahoitusaseman odotetaan pysyvän suurin piirtein ennallaan ensi
vuonna.
(12)     Komission yksiköiden
laatimassa kevään 2013 ennusteessa arvioidaan, että rakenteellinen alijäämä
supistuu 2,2 prosenttiin suhteessa BKT:hen. Kun alijäämä oli 6,1 prosenttia
vuonna 2009, tämä tarkoittaa sitä, että alijäämän supistuminen viitejakson
2010–2013 aikana on keskimäärin 1,0 prosenttia vuodessa. Kun potentiaalista
tuotannon kasvua (+0,1 % suhteessa BKT:hen) ja odottamattomia tuloja (–0,2 %
suhteessa BKT:hen) tarkistetaan alaspäin neuvoston suosituksen
antamisajankohtaan verrattuna, julkisen talouden toimien keskimääräinen
vuotuinen vaikutus on 0,9 prosenttia suhteessa BKT:hen, mikä on hiukan alle
suosituksen (yli 1 prosentti). Ranskan viranomaiset ovat kuitenkin toteuttaneet
vuosina 2010–2013 myös päätösperäisiä toimenpiteitä. Kattavan arvioinnin
perusteella näiden toimenpiteiden yhteisvaikutus on noin 5¼ prosenttia eli
keskimäärin 1,3 prosenttia vuodessa suhteessa BKT:hen. Sen lisäksi, että
yksittäiset päätösperäiset toimenpiteet ovat parantaneet rakenteellista
rahoitusasemaa, ne ovat tarkastelujakson aikana tasoittaneet julkisten menojen
kasvua, jonka syynä ovat väestön ikääntymisen kaltaiset riippumattomat tekijät.
Näin ollen alhaalta ylös ‑tarkastelu tuottaa myönteisemmän tuloksen kuin
rakenteelliseen rahoitusasemaan perustuva ylhäältä alas ‑tarkastelu.
Toteutettuihin toimenpiteisiin kuuluvat henkilö- ja yritystuloverotuksen
huomattava kiristäminen sekä sitä täydentävät välillisten verojen ja
sosiaaliturvamaksujen korotukset, virkamiesten peruspalkkojen jäädyttäminen ja
säästöt, jotka perustuvat julkisten politiikanalojen yleisarviointiin (RGPP),
vuoden 2010 eläkeuudistukseen sekä kansallisten terveydenhuollon
säästötavoitteiden (ONDAM) järjestelmälliseen saavuttamiseen ja ylittämiseen.
Edellä esitetyn perusteella voidaan katsoa, että Ranskan viranomaiset ovat toteuttaneet
tuloksellisia toimia.
(13)     Julkisen talouden
BKT-velkasuhde, joka oli 79,2 prosenttia vuonna 2009, ylitti 90 prosentin rajan
vuonna 2012. Komission yksiköiden kevään 2013 ennusteen mukaan velkasuhde
kasvaa edelleen koko ennustejakson ajan, nousten 94,0 prosenttiin vuonna 2013
ja 96,2 prosenttiin vuonna 2014. Samaan aikaan julkisen talouden alijäämä pysyy
verraten korkeana ja BKT:n nimelliskasvu on heikkoa. Velkakannan korjauserät,
mukaan lukien Euroopan vakausmekanismiin suoritettavat maksut ja euroalueen
ohjelmamaille myönnettävät suorat lainat, kasvattavat osaltaan julkista velkaa.
(14)     Julkisen talouden
rahoitusasema on heikentynyt merkittävästi, mikä johtuu siitä, että yleinen
talouden tila on heikompi kuin arvioitiin vuoden 2009 neuvoston suositusta
laadittaessa. Sen vuoksi on vakaus- ja kasvusopimuksen sääntöjen mukaisesti
perusteltua tarkistaa SEUT-sopimuksen 126 artiklan 7 kohdan mukaista, Ranskaa
koskevaa suositusta ja pidentää määräaikaa liiallisen alijäämän korjaamiseksi.
(15)     Kun otetaan huomioon talouden
ja julkisen talouden kehitykseen liittyvät suuret epävarmuustekijät, julkisen
talouden tavoite korjausjakson viimeiseksi vuodeksi olisi asetettava viitearvoa
selvästi alhaisemmalle tasolle, jotta varmistetaan korjaustavoitteen tuloksellinen
ja pysyvä saavuttaminen pyydetyssä määräajassa.
(16)     Liiallisen alijäämän
korjaamiselle asetetun määräajan pidentäminen ainoastaan yhdellä vuodella
edellyttäisi, että vuonna 2014 toteutetaan julkisen talouden sopeuttamistoimia,
jotka ylittävät selvästi neuvoston 2 päivänä joulukuuta 2009 suosittaman
keskimääräisen vuotuisen sopeutuksen vuosina 2010–2013, mikä heikentäisi
merkittävästi ensi vuodeksi ennustettua talouden elpymistä. Määräajan
pidentäminen kahdella vuodella mahdollistaisi julkisen sektorin alijäämän
supistamisen alle 3 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2015 ja rajoittaisi
samalla sopeuttamistoimien vaikutusta kasvuun vuosina 2014 ja 2015. Kahden
lisävuoden myöntäminen Ranskalle mahdollistaisi julkisen sektorin alijäämän
supistamisen 3,9 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2013, 3,6 prosenttiin
vuonna 2014 ja 2,8 prosenttiin vuonna 2015. Tällöin rakenteellinen
rahoitusasema paranisi 1,3 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2013 ja 0,8
prosenttia vuosina 2014 ja 2015. Kun otetaan huomioon myös rakenteellisen
rahoitusaseman mahdollinen trendinmukainen heikkeneminen, tämä merkitsisi, että
vuosina 2014 ja 2015 olisi toteutettava päätösperäisiä toimia, joiden vaikutus
on yli 1 prosentin suhteessa BKT:hen.
(17)     Julkisen talouden tavoitteiden
saavuttamiseksi on välttämätöntä, että viranomaiset toteuttavat
kokonaisuudessaan toimenpiteet, jotka on jo hyväksytty vuodeksi 2013
(tämänhetkisen arvion mukaan 1½ prosenttia suhteessa BKT:hen), sekä
määrittävät, hyväksyvät ja toteuttavat nopeasti menosäästöjä ja/tai tulopuolen
toimenpiteitä, joiden vaikutus on yli 1 prosentin suhteessa BKT:hen vuosina
2014 ja 2015 (tähän mennessä vuosiksi 2014–2015 hyväksyttyjen ja riittävästi
täsmennettyjen toimenpiteiden kokonaisvaikutus on vain vähäinen). Erityisesti
olisi vielä täsmennettävä valtaosaa niistä säästöistä, jotka tukevat vuosia
2014–2015 koskevien säästötavoitteiden saavuttamista. Peruspalkkojen
jäädyttämisen jatkamista kaikkien julkisen hallinnon alojen osalta vuoden 2013
jälkeen ei ole erikseen vahvistettu. Julkisten menojen arviointi (MAP, modernisation
de l’action publique) on käynnissä, mutta on epäselvää, johtaako se
tuntuviin (ja helposti mitattaviin) säästöihin. Eläkejärjestelmän suunnitellun
uudistuksen perustana olevia toimenpiteitä ei ole vielä julkistettu. Paikallishallinnon
menojen hillitsemistä koskevia suunnitelmia ei myöskään ole täsmennetty. Tulopuolella
useiden kertaluonteisten verotulojen kerääminen päättyy vuoden 2013 lopussa.
Toistaiseksi ei ole ilmoitettu yksilöidyistä toimenpiteistä niiden menettämisen
korvaamiseksi. Ranskan viranomaisten esittämään vuotta 2014 koskevaan
makrotalouden skenaarioon kohdistuu selviä heikkenemisriskejä. Vaikka
BKT-kasvuennuste 1,2 prosenttia on hyvin lähellä komission kevään 2012
ennustetta (1,1 prosenttia), sen perustana oleva julkisen talouden skenaario on
erilainen: Ranskan ennusteeseen on laskettu mukaan rakenteellisten toimien
vaikutuksena 1 prosentti vuonna 2014, kun taas komission ennuste perustuu
rakenteellisen rahoitusaseman hienoiseen heikkenemiseen. Myös vastaperustettu
veroneuvosto (Haut Conseil des finances publiques) on pitänyt vuotta
2014 koskevan tämänhetkisen alijäämätavoitteen perustana olevaa
makrotaloudellista skenaariota huomattavan optimistisena. Kaiken kaikkiaan
tilannetta on seurattava tiiviisti, ja viranomaisten on oltava valmiina
toteuttamaan korjaustoimia, jos syntyy menoylityksiä tai tulovajauksia.
(18)     Komission laatiman, julkisen
talouden kestävyyttä koskevan vuoden 2012 kertomuksen mukaan Ranskaa ei
lyhyellä aikavälillä uhkaa julkisen talouden rahoituspaine. Keskipitkällä
aikavälillä riskit näyttävät keskisuurilta ja pitkällä aikavälillä vähäisiltä.
Huolestuttavampaa on kuitenkin viimeaikaisen kehityksen vaikutus
eläkejärjestelmään. Erityisesti eläkkeitä käsittelevän neuvoa-antavan neuvoston
(Conseil d’orientation des retraites) uusimpien ennusteiden mukaan
eläkejärjestelmä pysyy alijäämäisenä vuoteen 2020. Tämä vahvistaa sen, että
eläkejärjestelmää on kiireellisesti uudistettava, jotta julkisen talouden
pitkäaikainen kestävyys palautuisi täysin.
(19)     Ranska täyttää liiallisia
alijäämiä koskevan menettelyn täytäntöönpanon nopeuttamisesta ja
selkeyttämisestä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1467/97 3 artiklan 5
kohdan mukaiset edellytykset liiallisen julkisen talouden alijäämän korjaamiselle
asetetun määräajan pidentämiseksi,
ON ANTANUT TÄMÄN SUOSITUKSEN:
(1)
Ranskan olisi lopetettava nykyinen julkisen
talouden liiallisen alijäämän tilanne viimeistään vuonna 2015.
(2)
Ranskan olisi saavutettava julkisen talouden
alijäämätavoitteet, jotka ovat BKT:hen suhteutettuna 3,9 prosenttia vuonna
2013, 3,6 prosenttia vuonna 2014 ja 2,8 prosenttia vuonna 2015, mikä vastaa
rakenteellisen rahoitusaseman paranemista 1,3 prosenttia suhteessa BKT:hen
vuonna 2013, 0,8 prosenttia vuonna 2014 ja 0,8 prosenttia vuonna 2005,
komission yksiköiden kevään 2013 jatketun talousennusteen mukaisesti.
(3)
Ranskan olisi toteutettava vuodeksi 2013 hyväksytyt
toimenpiteet (1½ prosenttia suhteessa BKT:hen) kokonaisuudessaan sekä
määritettävä, hyväksyttävä ja toteutettava nopeasti vuosina 2014 ja 2015
tarvittavat vakauttamistoimenpiteet, jotta rakenteellinen rahoitusasema
paranisi suosituksen mukaisesti, ja jatkettava suunnitellulla tavalla kaikkia
julkisen hallinnon alasektoreita, mukaan lukien sosiaaliturvaa ja
paikallishallintoa, koskevien menoluokkien tarkistuksia.
(4)
Ranskan olisi käytettävä kaikki odottamattomat
tulot alijäämän korjaamiseen. Julkisen talouden rakenteellisen rahoitusaseman
pysyvä paraneminen olisi varmistettava julkisen talouden
vakauttamistoimenpiteillä kasvua edistävällä tavalla.
(5)
Neuvosto vahvistaa 1 päivän lokakuuta 2013
määräajaksi, johon mennessä Ranskan olisi toteutettava tuloksellisia toimia ja
esitettävä neuvoston asetuksen (EY) N:o 1467/97 3 artiklan 4 a kohdan
mukaisesti yksityiskohtainen selvitys tavoitteiden saavuttamiseksi
suunnitellusta vakauttamisstrategiasta.
Lisäksi Ranskan viranomaisten olisi
vahvistettava eläkejärjestelmän pitkän aikavälin kestävyyttä mukauttamalla
edelleen kaikkia olennaisia parametreja. Erityisesti olisi hyväksyttävä
suunniteltu uudistus vuoden loppuun mennessä, kuten tällä hetkellä on
tarkoitus, ja tasapainotettava eläkejärjestelmä kestävällä tavalla viimeistään
vuonna 2020 siten, että vältetään työvoimakustannusten kasvun jatkuminen. Jotta
julkisen talouden vakauttamisstrategian onnistuminen voitaisiin varmistaa,
olisi lisäksi tärkeää tukea julkisen talouden vakauttamista kattavilla
rakenteellisilla uudistuksilla niiden suositusten mukaisesti, jotka neuvosto on
antanut Ranskalle EU-ohjausjakson ja erityisesti makrotalouden epätasapainoa
koskevan menettelyn yhteydessä.
Suosituksessa 5 mainitun selvityksen antamisen
lisäksi Ranskan viranomaisten olisi raportoitava näiden suositusten
täytäntöönpanossa saavutetusta edistymisestä vähintään kuuden kuukauden välein
sekä erillisenä kohtana vakausohjelmassa siihen asti, että liiallinen alijäämä
on korjattu kokonaisuudessaan.
Tämä suositus on osoitettu Ranskan
tasavallalle.
Tehty Brysselissä
                                                                       Neuvoston
puolesta
                                                                       Puheenjohtaja
[1]               EYVL L 209, 2.8.1997, s. 6.
[2]               Kaikki asiakirjat, jotka liittyvät Ranskan liiallista
alijäämää koskevaan menettelyyn, ovat osoitteessa
http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/deficit/countries/france_en.htm.


title: Neuvoston suositus, annettu 21 päivänä maaliskuuta 2013 , Euroopan kehitysrahaston (kahdeksas EKR) toimien toteuttamisen osalta komissiolle myönnettäväksi vastuuvapaudeksi varainhoitovuodelta 2011

text:
               26.3.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 88/1

         NEUVOSTON SUOSITUS,
   annettu 21 päivänä maaliskuuta 2013,
   Euroopan kehitysrahaston (kahdeksas EKR) toimien toteuttamisen osalta komissiolle myönnettäväksi vastuuvapaudeksi varainhoitovuodelta 2011
   2013/C 88/01
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
   ottaa huomioon Loméssa 15 päivänä joulukuuta 1989 allekirjoitetun neljännen AKT–ETY-yleissopimuksen (1), jota on muutettu Mauritiuksessa 4 päivänä marraskuuta 1995 allekirjoitetulla sopimuksella (2),
   ottaa huomioon neuvostossa kokoontuneiden jäsenvaltioiden hallitusten edustajien sisäisen sopimuksen neljännen AKT–EY-yleissopimuksen toisen rahoituspöytäkirjan mukaisesta yhteisön tukien rahoituksesta ja hoidosta (3), jäljempänä ’sisäinen sopimus’, jolla on muun muassa perustettu kahdeksas Euroopan kehitysrahasto (kahdeksas EKR), ja erityisesti sen 33 artiklan 3 kohdan,
   ottaa huomioon neljänteen AKT–EY-yleissopimukseen perustuvaan kehitysrahoitusyhteistyöhön sovellettavan 16 päivänä kesäkuuta 1998 annetun varainhoitoasetuksen (4) ja erityisesti sen 66–74 artiklan,
   on tutkinut kahdeksannen EKR:n toimiin liittyvät tulostilin ja taseen, jotka on päätetty 31 päivänä joulukuuta 2011, ja tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomuksen kahdeksannesta, yhdeksännestä ja kymmenennestä Euroopan kehitysrahastosta (EKR) rahoitetuista toimista varainhoitovuodelta 2011 (5) sekä mainittuun vuosikertomukseen sisältyvät komission vastaukset,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Sisäisen sopimuksen 33 artiklan 3 kohdan nojalla Euroopan parlamentti myöntää neuvoston suosituksesta komissiolle vastuuvapauden kahdeksannen EKR:n varainhoidosta.

               (2)

               Komissio on toteuttanut kahdeksannen EKR:n toimet varainhoitovuoden 2011 aikana kokonaisuudessaan tyydyttävällä tavalla,

         SUOSITTAA, että Euroopan parlamentti myöntää komissiolle vastuuvapauden kahdeksannen EKR:n toimien toteuttamisen osalta varainhoitovuodelta 2011.

      Tehty Brysselissä 21 päivänä maaliskuuta 2013.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         P. HOGAN

      (1)  EYVL L 229, 17.8.1991, s. 3.

      (2)  EYVL L 156, 29.5.1998, s. 3.

      (3)  EYVL L 156, 29.5.1998, s. 108.

      (4)  EYVL L 191, 7.7.1998, s. 53.

      (5)  EUVL C 344, 12.11.2012, s. 243.


Avis juridique important

|

31997H0822

97/822/EY: Komission suositus, annettu 3 päivänä marraskuuta 1997, yhteensovitetusta yhteisön valvontaohjelmasta vuodelle 1998 tiettyjen kasviperäisten tuotteiden, hedelmät ja vihannekset mukaan lukien, torjunta-ainejäämien enimmäismäärien noudattamisen varmistamiseksi

Virallinen lehti nro L 337 , 09/12/1997 s. 0014 - 0017

KOMISSION SUOSITUS,annettu 3 päivänä marraskuuta 1997,yhteensovitetusta yhteisön valvontaohjelmasta vuodelle 1998 tiettyjen kasviperäisten tuotteiden, hedelmät ja vihannekset mukaan lukien, torjunta-ainejäämien enimmäismäärien noudattamisen varmistamiseksi (97/822/EY) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon torjunta-ainejäämien enimmäismäärien vahvistamisesta tietyille kasvikunnasta peräisin oleville tuotteille, mukaan lukien hedelmät ja vihannekset, 27 päivänä marraskuuta 1990 annetun neuvoston direktiivin 90/642/ETY (1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 97/41/EY (2), ja erityisesti sen 4 artiklan 2 kohdan b alakohdan,sekä katsoo, ettädirektiivin 90/642/ETY 4 artiklan 2 kohdan b alakohdassa edellytetään, että komissio toimittaa pysyvälle kasvinsuojelukomitealle kunkin vuoden syyskuun 30 päivään mennessä suosituksen yhteensovitetusta yhteisön valvontaohjelmasta seuraavalle vuodelle mainitun direktiivin liitteessä II säädettyjen torjunta-ainejäämien enimmäismäärien noudattamisen varmistamiseksi,direktiivin 90/642/ETY liitettä II on täydennetty tiettyjen torjunta-ainejäämien enimmäismäärien luetteloilla neuvoston direktiiveillä 93/58/ETY (3), 94/30/EY (4), 95/38/EY (5) ja 96/32/EY (6) ja muutettu neuvoston direktiivillä 95/61/EY (7),vuodelle 1998 olisi yhteensovitettava kaikkien jäsenvaltioiden erityinen ohjelma; tämä on kolmas suositus tällaiseksi erityiseksi yhteensovitetuksi ohjelmaksi ja viittaukset tulevaisuudessa vuosittaisiin erityisiin yhteensovitettuihin ohjelmiin sisällytettäviin tuotteisiin ovat tärkeitä jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten suunnittelutyön kannalta; tuotteita ei tavallisesti oteta uudestaan erityisiin yhteensovitettuihin ohjelmiin kolmen vuoden kuluessa,on tarpeen omaksua järjestelmällinen tilastollinen lähestymistapa erityisessä yhteensovitetussa ohjelmassa otettavien näytteiden määrään; Codex Alimentarius -komissio (8) on vahvistanut tällaisen lähestymistavan ja osoittanut, että yhteensä 459 näytteen tutkiminen antaa 99 prosentin luotettavuusasteen yhden torjunta-ainejäämiä sisältävän näytteen löytämiseksi, jos oletetaan, että 1 prosentti kasviperäisistä tuotteista sisältää jäämiä; jäsenvaltioiden ottamien näytteiden kokonaismäärä olisi suhteutettava väestön ja kuluttajien määrään siten, että vuosittain otetaan vähintään 12 näytettä tuotetta kohti, ja kokonaismäärä olisi ilmoitettava liitteessä I B,direktiivin 90/642/ETY 4 artiklan 2 kohdan a alakohdassa jäsenvaltioita vaaditaan yksilöimään kansallisten tarkastusohjelmiensa laadinnassa soveltamansa perusteet, kun ne toimittavat komissiolle tiedot edellisen vuoden ohjelmien täytäntöönpanosta; kyseisiin tietoihin olisi sisällyttävä perusteet, joita sovelletaan päätettäessä otettavien näytteiden ja tehtävien analyysien määrästä, sekä sovelletut ilmoitusten kynnysrajat ja perusteet, joiden mukaan kyseiset rajat on vahvistettu; virallista elintarvikkeiden tarkastusta koskevista lisätoimenpiteistä 29 päivänä lokakuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin 93/99/EY (9) mukaisesti tapahtuvan analyyseja tekevien laboratorioiden hyväksymisen yksityiskohdat olisi ilmoitettava,tiedot valvontaohjelmien tuloksista ja suunniteltujen kansallisten valvontaohjelmien yksityiskohdista soveltuvat erityisen hyvin käsiteltäviksi, tallennettaviksi ja välitettäviksi sähköisillä tai tietojenkäsittelyjärjestelmillä; on kehitetty muotoja, joilla komissio voi toimittaa jäsenvaltioille tietoja levykkeellä; jäsenvaltioilla olisi sen vuoksi oltava valmius lähettää kertomuksensa ja suunnitellut kansalliset valvontaohjelmansa komissiolle vakiomuodossa; kyseisen vakiomuodon edelleen kehittäminen tapahtuu tehokkaimmin kehittämällä komission suuntaviivoja, jatässä suosituksessa säädetyt toimenpiteet ovat pysyvän kasvinsuojelukomitean lausunnon mukaiset,SUOSITTELEE, ETTÄ JÄSENVALTIOT:1) erityisenä vuoden 1998 ohjelmana ottavat näytteitä ja analysoivat liitteessä I A vahvistettuja tuote/torjunta-ainejäämä -yhdistelmiä liitteessä I B jäsenvaltioille kunkin tuotteen osalta jaettujen näytteiden määrän mukaisesti ottaen tarvittaessa huomioon kansallisen, yhteisön ja kolmansien maiden osuuden jäsenvaltion markkinoista sekä laativat tuloksista kertomuksen, johon sisältyvät käytetyt analyysimenetelmät ja toteutuneet ilmoitusten kynnysrajat, viimeistään 31 päivään elokuuta 1999 mennessä,2) toimittavat komissiolle kaikki direktiivin 90/642/ETY 4 artiklan 3 kohdassa vaaditut vuoden 1997 valvontaohjelmaa koskevat tiedot 31 päivään elokuuta 1998 mennessä, jotta varmistetaan, että torjunta-ainejäämien enimmäismäärien noudattamista valvotaan vähintään tarkastusnäytteitä ottamalla, mukaan lukien:2.1) - direktiivin 90/642/ETY liitteessä II lueteltuja torjunta-aineita koskevien kansallisten ohjelmiensa tulokset verrattuina yhdenmukaistettuihin määriin, ja jos näitä määriä ei ole vielä vahvistettu yhteisön tasolla, voimassa oleviin kansallisiin määriin;2.2) - otettujen näytteiden ja tehtyjen analyysien määriä koskevat kansallisten ohjelmien laadinnassa sovelletut perusteet;2.3) - ilmoitusten kynnysrajojen määrittämisessä ja vahvistamisessa sovelletut perusteet;2.4) - analyyseja tekevien laboratorioiden direktiivin 93/99/EY 3 artiklan säännösten mukaisesti tapahtuvaa hyväksymistä koskevat yksityiskohdat ja, silloin kun hyväksyntää ei ole vielä myönnetty, näissä laboratorioissa laadunvarmistustoimenpiteiden vahvistamisessa sovelletut perusteet.Tämä suositus on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 3 päivänä marraskuuta 1997.Komission puolestaFranz FISCHLERKomission jäsen(1) EYVL L 350, 14.12.1990, s. 71(2) EYVL L 184, 12.7.1997, s. 33(3) EYVL L 211, 23.8.1993, s. 6(4) EYVL L 189, 23.7.1994, s. 70(5) EYVL L 197, 22.8.1995, s. 14(6) EYVL L 144, 18.6.1996, s. 96(7) EYVL L 292, 17.12.1995, s. 27(8) Codex Alimentarius, Torjunta-ainejäämät elintarvikkeissa, Rooma 1994, ISBN 92-5-203271-1, vol. 2, s. 367.(9) EYVL L 290, 24.11.1993, s. 14LIITE I A Tämän suosituksen 1 kohdassa vahvistetut vuoden 1998 erityisohjelmassa valvottavat jäämien enimmäismäärät >TAULUKON PAIKKA>LIITE I B Jäsenvaltioiden kustakin tuotteesta ottamien näytteiden määrä >TAULUKON PAIKKA>


Avis juridique important

|

31999H0026

1999/26/EY: Komission suositus, annettu 22 päivänä joulukuuta 1998, virallista elintarvikkeiden tarkastusta koskevasta yhteensovitetusta ohjelmasta vuodeksi 1999 (tiedoksiannettu numerolla K(1998) 4501)

Virallinen lehti nro L 007 , 13/01/1999 s. 0034 - 0045

KOMISSION SUOSITUS,annettu 22 päivänä joulukuuta 1998,virallista elintarvikkeiden tarkastusta koskevasta yhteensovitetusta ohjelmasta vuodeksi 1999 (tiedoksiannettu numerolla K(1998) 4501) (1999/26/EY) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon virallisesta elintarvikkeiden tarkastuksesta 14 päivänä kesäkuuta 1989 annettu neuvoston direktiivin 89/397/ETY (1) ja erityisesti sen 14 artiklan 3 kohdan,on kuullut pysyvää elintarvikekomiteaa,sekä katsoo, ettäsisämarkkinoiden moitteettoman toiminnan vuoksi on tarpeen luoda yhteensovitettuja elintarvikkeiden tarkastusohjelmia yhteisön tasolla,kyseisissä ohjelmissa painotetaan yhteisön lainsäädännön noudattamista, kansanterveyden suojelemista, kuluttajansuojaa sekä reilun kaupankäynnin turvaamista, jakansallisten ohjelmien ja yhteensovitettujen ohjelmien samanaikaisesta täytäntöönpanosta voidaan saada tietoa ja kokemusta, johon tulevat tarkastustoimet voidaan perustaa,SUOSITTELEE, ETTÄjäsenvaltioiden olisi otettava vuonna 1999 näytteitä ja/tai tehtävä tarkastuksia sekä suoritettava laboratorioanalyysejä, jos niitä määrätään, koskien:a) kahvin sisältämää okratoksiini A:tab) elintarvikkeiden lisäaineita.1. Vaikka näytteenottotiheyksiä ei ole määrätty, jäsenvaltioiden suositellaan varmistavan otettujen näytteiden riittävyys yleiskäsityksen saamiseen käsiteltävänä olevasta asiasta kussakin jäsenvaltiossa. Analyysimenetelmiä ehdotetaan.2. Jäsenvaltioiden suositellaan toimittavan pyydetyt tiedot liitteissä esitettyjen lomakkeiden muodossa tulosten vertailukelpoisuuden parantamiseksi.3. Kahvin sisältämä okratoksiini A Tämän ohjelman osan tarkoituksena on koota tietoja jäsenvaltioiden toteuttamista toimenpiteistä, kun on havaittu sellaisen vaarallisen aineen liian korkeita pitoisuuksia, jonka osalta ei ole määritelty ylärajaa. Yhteisön ja jäsenvaltioiden lainsäädännön mukaisesti ihmisten ravinnoksi tarkoitettujen elintarvikkeiden on oltava turvallisia, ja erityisesti neuvoston asetuksen (ETY) N:o 315/93 (2) 2 artiklassa kielletään kansanterveyden ja erityisesti toksikologian kannalta liian suuria määriä vieraita aineita sisältävien elintarvikkeiden saattaminen markkinoille.Okratoksiini A:ta pidetään voimakkaasti nefrotoksisena ja syöpää aiheuttavana aineena, jolla on genotoksisia ominaisuuksia. Kahvin sisältämälle okratoksiini A:lle ei ole vahvistettu tarkkaa ylärajaa Euroopan yhteisön tasolla eikä myöskään useimmissa jäsenvaltioissa.Nykyisestä tieteellisestä aineistosta ei käy selvästi ilmi, miten erilaiset käsittelytavat kuten paahtaminen vaikuttavat okratoksiinipitoisuuteen. Lisäksi raakakahvia myydään jonkin verran suoraan kuluttajille. Siksi kaikenlaisen kahvin (raakakahvin ja paahdetun, jauhetun tai pikakahvin) okratoksiini A -pitoisuutta olisi valvottava.Näytteenotossa olisi noudatettava maapähkinöissä ja niistä valmistetuissa tuotteissa olevien aflatoksiinien virallista tarkastusta varten komission direktiivissä 98/53/EY (3) säädettyjä menetelmiä.4. Elintarvikkeiden lisäaineet Lisäaineiden käyttöä elintarvikkeissa säännellään useilla direktiiveillä: makeutusaineita koskevalla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 94/35/EY (4); sellaisena kuin se on muutettu direktiivillä 96/83/EY (5); väriaineita koskevalla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 94/36/EY (6); muita lisäaineita kuin väriaineita ja makeutusaineita koskevalla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 95/2/EY (7), sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 98/72/EY (8).Tämän ohjelman osan tarkoituksena on selvittää, missä määrin edellä mainittuja direktiivejä noudatetaan jäsenvaltioissa hiljattain toteutetun kyseisten aineiden käyttöedellytyksiä koskevan yhdenmukaistamisen jälkeen, ja mitä toimenpiteitä jäsenvaltiot ovat toteuttaneet, jos lainsäädäntöä ei ole noudatettu.Valvontaan pitäisi kuulua tarkastukset elintarvikkeiden tuotantolaitoksissa (valmistusohjeiden tarkistaminen) ja markkinoilta tai elintarvikkeiden tuotantolaitoksista otettujen näytteiden analyysi.Tarkastusten ja analyysien tulokset on kirjattava liitteessä oleviin lomakkeisiin. Lomakkeet on laadittu siihen muotoon, jossa jäsenvaltioiden vuosittaisten tarkastusohjelmien tilastotiedot on toimitettava.Tutkimuksessa olisi käytännön syistä keskityttävä rajattuun määrään lisäaineita. Tutkittaviksi olisi valittava sellaiset lisäaineet, joiden käyttöä koskevissa jäsenvaltioiden arvioinneissa tulee ilmi riski sallitun päivittäisen saannin ylittymisestä.Liitteen lisäaineluettelo on tarkoitettu ohjeelliseksi valittaessa ensisijaisesti tutkittavia aineita, ja jäsenvaltiot voivat lisätä tutkimusraporttiin muita lisäaineita, jotka ovat niille merkityksellisiä.Liitteessä esitetyt tuoteryhmät on valittava ryhmiksi, joista lisäaineita etsitään, sillä ne ovat ne tuoteryhmät, joista tutkittavia lisäaineita pääasiassa saadaan. Muita tuotteita ei kuitenkaan suljeta pois.Tehty Brysselissä 22 päivänä joulukuuta 1998.Komission puolestaMartin BANGEMANNKomission jäsen(1) EYVL L 186, 30.6.1989, s. 23(2) EYVL L 37, 13.2.1993, s. 1(3) EYVL L 201, 17.7.1998, s. 93(4) EYVL L 237, 10.9.1994, s. 3(5) EYVL L 48, 19.2.1997, s. 16(6) EYVL L 237, 10.9.1994, s. 13(7) EYVL L 61, 18.3.1995, s. 1(8) EYVL L 295, 4.11.1998, s. 18LIITE 1. KAHVIN SISÄLTÄMÄ OKRATOKSIINI A Taulukko 1.1 - Tuotelaji: vihreät kahvipavut (raakakahvi) >KAAVION ALKU>>KAAVION LOOPU>Taulukko 1.2 - Tuotelaji: paahdettu kahvi (papuina tai jauhettuna; tavallinen tai kofeiiniton) >KAAVION ALKU>>KAAVION LOOPU>Taulukko 1.3 - Tuotelaji: pikakahvi (tavallinen tia kofeiiniton) >KAAVION ALKU>>KAAVION LOOPU>2. ELINTARVIKKEIDEN LISÄAINEET Taulukko 2.1 - Lisäaineiden käyttöä koskevat tarkastukset laitoksissa >KAAVION ALKU>>KAAVION LOOPU>Taulukko 2.2 - Lisäainenäytteet ja -analyysit >KAAVION ALKU>>KAAVION LOOPU>


title: 2004/704/EY:Komission suositus, tehty 11 päivänä lokakuuta 2004, rehuissa esiintyvien dioksiinien ja dioksiinin kaltaisten PCB-yhdisteiden aiheuttaman taustakuormituksen seurannasta (tiedoksiannettu numerolla K(2004) 3461)ETA:n kannalta merkityksellinen teksti

text:
               22.10.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 321/38

      KOMISSION SUOSITUS,
   tehty 11 päivänä lokakuuta 2004,
   rehuissa esiintyvien dioksiinien ja dioksiinin kaltaisten PCB-yhdisteiden aiheuttaman taustakuormituksen seurannasta
   (tiedoksiannettu numerolla K(2004) 3461)
   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
   (2004/704/EY)
   EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 211 artiklan toisen luetelmakohdan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Haitallisista aineista eläinten rehuissa 7 päivänä toukokuuta 2002 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2002/32/EY (1) säädetään rehuissa ja rehuseoksissa esiintyvien dioksiinien enimmäismääristä.

               (2)

               Vaikka toksikologiselta kannalta raja-arvoja olisi sovellettava dioksiineihin, furaaneihin ja dioksiinin kaltaisiin PCB:ihin, enimmäismäärät on asetettu ainoastaan dioksiineille ja furaaneille eikä siis dioksiinin kaltaisille PCB:ille, koska jälkimmäisten esiintymisestä on saatavilla hyvin vähän tietoa. Edellä mainitun direktiivin mukaan enimmäismääriä tarkistetaan ensimmäisen kerran ennen 31 päivää joulukuuta 2004 dioksiinien ja dioksiinien kaltaisten PCB:iden esiintymisestä saatujen uusien tietojen perusteella, erityisesti enimmäismäärien vahvistamiseksi myös dioksiinin kaltaisille PCB:ille.

               (3)

               Lisäksi direktiivissä 2002/32/EY säädetään, että enimmäismääriä tarkistetaan uudelleen ennen 31 päivää joulukuuta 2006, minkä tavoitteena on alentaa niitä huomattavasti.

               (4)

               On välttämätöntä hankkia koko yhteisön alueelta luotettavaa tietoa dioksiinin kaltaisten PCB:iden esiintymisestä mahdollisimman useantyyppisissä eläinten rehuksi tarkoitetuissa tuotteissa (sellaisina kuin ne määritellään direktiivissä 2002/32/EY), jotta saadaan selkeä kuva näiden aineiden esiintymisestä eläinten rehuksi tarkoitetuissa tuotteissa eri aikoina.

               (5)

               Dioksiinien, furaanien, dioksiinin kaltaisten PCB:iden ja muiden kuin dioksiinin kaltaisten PCB:iden esiintymisen välinen suhde on merkityksellinen mutta suureksi osaksi tuntematon tekijä. Siksi on asianmukaista mahdollisuuksien mukaan analysoida valitut näytteet myös muiden kuin dioksiinin kaltaisten PCB:iden varalta.

               (6)

               Dioksiinien, furaanien ja PCB:iden vähentämisestä rehuissa ja elintarvikkeissa 4 päivänä maaliskuuta 2002 annetussa komission suosituksessa 2002/201/EY (2), suositetaan, että jäsenvaltioiden olisi suhteessa tuottamiensa, käyttämiensä ja kuluttamiensa eläinten rehuksi tarkoitettujen tuotteiden määriin seurattava satunnaisesti dioksiinien ja niiden kaltaisten PCB:iden esiintymistä eläinten rehuksi tarkoitetuissa tuotteissa. Seuranta olisi toteutettava elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevän pysyvän komitean vahvistamien yksityiskohtaisten ohjeiden mukaisesti. Näiden ohjeiden olisi sisällettävä määräyksiä muun muassa tulosten raportoinnin vähimmäistiheydestä ja muodosta, jotta asiaa koskevat toimet voidaan yhdenmukaistaa mahdollisimman pitkälle Euroopan unionissa.

               (7)

               On tärkeää, että nämä tiedot raportoidaan komissiolle säännöllisin väliajoin. Komissio aikoo varmistaa, että tiedot kerätään tietokantaan, joka saatetaan yleisesti saataville.

               (8)

               Tšekki, Viro, Kypros, Latvia, Liettua, Unkari, Malta, Puola, Slovenia ja Slovakia liittyivät Euroopan yhteisöön 1 päivänä toukokuuta 2004. On asianmukaista, että uudet jäsenvaltiot osallistuvat seurantaohjelmaan mahdollisimman pian. Uusien jäsenvaltioiden osalta olisi kuitenkin aiheellista säätää siirtymäjärjestelystä antamatta tässä vaiheessa yksityiskohtaisia suosituksia näytteenoton vähimmäistiheydestä rehuissa esiintyvien dioksiinien, furaanien ja dioksiinin kaltaisten PCB:iden satunnaista seurantaa varten,

         SUOSITTELEE:

               1)

               Jäsenvaltiot toteuttavat vuodesta 2004 lähtien 31 päivään joulukuuta 2006 asti eläinten rehuksi tarkoitetuissa tuotteissa esiintyvien dioksiinien, furaanien ja dioksiinin kaltaisten PCB:iden aiheuttaman taustakuormituksen seurannan noudattaen suositettua vuosittaista näytteenoton vähimmäistiheyttä, josta annetaan ohjeet liitteen I taulukossa. Näytteenottotiheyttä olisi vuosittain tarkistettava saatujen kokemusten perusteella.

               2)

               Tšekki, Viro, Kypros, Latvia, Liettua, Unkari, Malta, Puola, Slovenia ja Slovakia osallistuvat mahdollisimman pian rehuissa esiintyviä dioksiineja, furaaneja ja dioksiinin kaltaisia PCB:itä koskevaan seurantaohjelmaan. Tšekin, Viron, Kyproksen, Latvian, Liettuan, Unkarin, Maltan, Puolan, Slovenian ja Slovakian osalta vuosittainen näytteenottotiheys vahvistetaan vuodesta 2005 lähtien.

               3)

               Jäsenvaltiot toimittavat komissiolle säännöllisin väliajoin liitteen II tiedot siinä esitetyssä muodossa, jotta ne voidaan kerätään yhteen tietokantaan. On aiheellista toimittaa myös viimeksi kuluneiden vuosien tiedot, jotka on saatu käyttämällä analyysimenetelmää, joka on rehujen dioksiinipitoisuuksien ja dioksiinin kaltaisten PCB-yhdisteiden pitoisuuksien määrittämistä koskevista vaatimuksista 26 päivänä heinäkuuta 2002 annetun komission direktiivin 2002/70/EY (3) vaatimusten mukainen, ja jotka antavat kuvan taustakuormituksesta.

               4)

               Jäsenvaltiot analysoivat mahdollisuuksien mukaan samoista näytteistä myös muita kuin dioksiinin kaltaisia PCB:itä.

      Tehty Brysselissä 11 päivänä lokakuuta 2004.

            Komission puolesta

         David BYRNE

            Komission jäsen

      (1)  EYVL L 140, 30.5.2002, s. 10. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 31 päivänä lokakuuta 2003 annetulla komission direktiivillä 2003/100/EY (EUVL L 285, 1.11.2003, s. 33).

      (2)  EYVL L 67, 9.3.2002, s. 69.

      (3)  EYVL L 209, 6.8.2002, s. 15.

      LIITE I

         Taulukko: yleiskatsaus suositetusta vuosittain analysoitavien rehunäytteiden vähimmäismäärästä. Näytteiden jakautuminen perustuu tuotantoon ja/tai käyttöön kussakin maassa. Erityistä huomiota kiinnitetään rehuaineisiin ja -seoksiin, joissa esiintyvien dioksiinien, furaanien ja dioksiinin kaltaisten PCB:iden aiheuttaman taustakuormituksen odotetaan vaihtelevan suuresti.

                  Suositeltu näytteiden kokonaismäärä maittain

                  Rehuaineet, lisäaineet, esiseokset

                  Rehuseokset

                  Kasviperäiset

                  Kivennäiset

                  Hivenaineet, sidonta-, aineet ja paakkuuntumisenestoaineet

                  Esiseokset — kaikki lajikkeet

                  Eläinperäiset

                  Yht.

                  Maaeläimet

                  Kalat

                  Yht.

                  Maa (1)

                  Lukumäära

                  Viljat ja jyvät, niistä saatavat tuotteet ja sivutuotteet

                  Öljykasvien siemenet ja öljypitoiset hedelmät, niistä saatavat tuotteet ja sivutuotteet/palkokasvien siemenet, niistä saatavat tuotteet ja sivutuotteet

                  Nurmi ja korsirehut

                  Muut kasviperäiset rehuaineet

                  Elinrasva/eläinperäiset tuotteet (myös maitojauho ja munatuotteet)

                  Kalaöljy

                  Kalajauho

                  Karja

                  Siat

                  Siipikarja

                  Muut (kanit, hevoset, ja lemmikkieläimet)

                  Kalat

                  Belgia

                  60

                  5

                  5

                  5

                  3

                  3

                  3

                  3

                  4

                  3

                  3

                  37

                  4

                  10

                  5

                  2

                  2

                  23

                  Tanska

                  107

                  5

                  5

                  5

                  3

                  3

                  3

                  4

                  3

                  24

                  23

                  78

                  4

                  10

                  3

                  2

                  10

                  29

                  Saksa

                  163

                  20

                  12

                  11

                  9

                  9

                  9

                  8

                  10

                  3

                  3

                  94

                  24

                  19

                  14

                  4

                  8

                  69

                  Kreikka

                  53

                  5

                  5

                  3

                  2

                  2

                  2

                  3

                  3

                  4

                  3

                  32

                  2

                  2

                  2

                  1

                  14

                  21

                  Espanja

                  135

                  8

                  6

                  5

                  7

                  8

                  8

                  8

                  6

                  5

                  9

                  70

                  12

                  21

                  14

                  8

                  10

                  65

                  Ranska

                  232

                  28

                  19

                  28

                  11

                  11

                  11

                  12

                  7

                  4

                  5

                  136

                  15

                  19

                  32

                  15

                  15

                  96

                  Irlanti

                  56

                  5

                  3

                  5

                  2

                  3

                  3

                  3

                  3

                  3

                  3

                  33

                  7

                  3

                  3

                  3

                  5

                  21

                  Italia

                  117

                  10

                  7

                  12

                  5

                  5

                  5

                  7

                  5

                  4

                  3

                  63

                  12

                  6

                  14

                  7

                  15

                  54

                  Luxemburg

                  33

                  3

                  3

                  3

                  2

                  1

                  1

                  2

                  2

                  1

                  1

                  19

                  3

                  3

                  3

                  2

                  3

                  14

                  Alankomaat

                  111

                  5

                  5

                  5

                  7

                  8

                  8

                  7

                  5

                  3

                  3

                  56

                  14

                  19

                  13

                  6

                  3

                  55

                  Itävalta

                  47

                  5

                  5

                  5

                  2

                  2

                  2

                  3

                  3

                  3

                  3

                  33

                  3

                  3

                  3

                  2

                  3

                  14

                  Portugali

                  50

                  3

                  5

                  5

                  2

                  3

                  3

                  3

                  3

                  3

                  3

                  33

                  4

                  3

                  5

                  2

                  3

                  17

                  Suomi

                  48

                  5

                  3

                  5

                  2

                  3

                  3

                  3

                  3

                  3

                  3

                  33

                  3

                  3

                  3

                  2

                  4

                  15

                  Ruotsi

                  49

                  5

                  3

                  6

                  2

                  3

                  3

                  3

                  3

                  3

                  3

                  34

                  4

                  3

                  3

                  2

                  3

                  15

                  Yhdistynyt kuningaskunta

                  158

                  10

                  10

                  10

                  6

                  6

                  6

                  10

                  4

                  10

                  8

                  80

                  15

                  7

                  13

                  10

                  33

                  78

                  EU yhteensä

                  1 417

                  122

                  96

                  113

                  65

                  70

                  70

                  79

                  64

                  76

                  76

                  831

                  126

                  131

                  130

                  68

                  131

                  586

                  Islanti

                  67

                  3

                  3

                  3

                  2

                  1

                  1

                  2

                  3

                  19

                  16

                  53

                  3

                  3

                  3

                  2

                  3

                  14

                  Norja

                  127

                  5

                  5

                  5

                  3

                  3

                  3

                  5

                  3

                  13

                  15

                  60

                  3

                  3

                  3

                  2

                  56

                  67

                  ETA yhteensä

                  1 611

                  130

                  104

                  121

                  70

                  74

                  74

                  86

                  70

                  108

                  107

                  944

                  132

                  137

                  136

                  72

                  190

                  667

         (1)  Tšekki, Viro, Kypros, Latvia, Liettua, Unkari, Malta, Puola, Slovenia ja Slovakia liittyivät Euroopan yhteisöön 1 päivänä toukokuuta 2004. On asianmukaista, että uudet jäsenvaltiot osallistuvat seurantaohjelmaan mahdollisimman pian. Olisi kuitenkin aiheellista säätää uusien jäsenvaltioiden osalta siirtymäjärjestelystä, mistä syystä näille maille ei suositeta yksityiskohtaista vähimmäistiheyttä rehuissa esiintyvien dioksiinien, furaanien ja dioksiinin kaltaisten PCB:iden satunnaista seurantaa varten.

      LIITE II
      A.   Selittäviä huomautuksia rehuissa esiintyvistä dioksiineista, furaaneista, dioksiinin kaltaisista PCB:istä ja muista PCB:istä saatuja analyysituloksia koskevaan lomakkeeseen
      1.   Yleistä tietoa analysoiduista näytteistä
      Maa: jäsenvaltio, jossa seuranta on toteutettu.
      Vuosi: vuosi, jona seuranta on toteutettu.
      Tuote: analysoitu rehutyyppi – rehuaineiden osalta on mahdollisuuksien mukaan käytettävä rehuaineiden liikkuvuudesta 29. huhtikuuta 1996 annetussa neuvoston direktiivissä 1996/25/EY (1) säädettyä käsitteistöä. Rehuseosten tapauksessa koostumus on erittäin tärkeä tieto.
      Kaupan pitäminen: paikka, jossa tuote (näyte) on kerätty.
      Tulosten ilmoittaminen: tulokset on esitettävä tuotekohtaisesti. Tulokset on ilmoitettava enimmäismäärien vahvistamisessa käytetyn tason mukaan (laskettu sellaisen rehuaineen osalta, jonka kosteuspitoisuus on 12 prosenttia – direktiivi 2002/32/EY). On erittäin suositeltavaa käyttää tätä samaa tasoa myös ilmoitettaessa muiden kuin dioksiinin kaltaisten PCB:iden määrät.
      Näytteenottotyyppi: satunnainen näytteenotto – myös kohdennetun näytteenoton tulokset voidaan ilmoittaa, mutta tällöin on osoitettava selkeästi, että kyseessä on kohdennettu näytteenotto, joka ei välttämättä kuvaa tavallista taustakuormitusta.
      Menetelmät: käytetty menetelmä.
      Hyväksyntä: ilmoitetaan, onko analyysimenetelmä hyväksytty vai ei.
      Epävarmuustekijät (%): analyysimenetelmään liittyvien epävarmuustekijöiden prosenttiosuus.
      2.   Erityistietoa analysoiduista näytteistä
      Näytteiden lukumäärä: samasta tuotteesta analysoitujen näytteiden lukumäärä. Jos tulokset on saatu useammista näytteistä kuin lomakkeeseen on merkitty palstoja, lomakkeen loppuun lisätään numeroituja palstoja.
      Tuotantotapa: perinteinen/luonnonmukainen (selitetään mahdollisimman tarkasti)
      Alue: mikäli oleellista, ilmoitetaan alue, jolta näyte on kerätty, ja mahdollisesti maininta siitä, onko kyseessä maaseutu, kaupunkialue, teollisuusalue, satama, avomeri, jne. Esim. Bryssel – kaupunkialue, Välimeri – avomeri
      Osanäytteiden lukumäärä: jos analysoitu näyte on yhdistetty näyte, ilmoitetaan osanäytteiden (yksittäisten näytteiden) lukumäärä. Jos analyysin tulos perustuu ainoastaan yhteen näytteeseen, merkitään ”1”. Koska osanäytteiden lukumäärä voi vaihdella erilaisissa yhdistetyissä näytteissä, lukumäärä on ilmoitettava kunkin näytteen osalta erikseen.
      Rasvapitoisuus (%): näytteen rasvapitoisuus prosentteina.
      Kosteuspitoisuus (%): näytteen kosteuspitoisuus prosentteina (jos tiedossa).
      3.   Tulokset
      Dioksiinit, furaanit ja dioksiinin kaltaiset PCB:t: kunkin yhdisteen tulokset ilmoitetaan seuraavilla yksiköillä: ppt – nanogramma/kilo (ng/kg).
      Muut kuin dioksiinin kaltaiset PCB:t: kunkin yhdisteen tulokset ilmoitetaan seuraavilla yksiköillä: ppb – mikrogramma/kilo (μg/kg).
      Määritysraja (LOQ): ilmoitetaan seuraavasti: ng/kg tai μg/kg (muut kuin dioksiinin kaltaiset PCB:t)
      Toteamisraja (LOD): ilmoitetaan seuraavasti: ng/kg tai μg/kg (muut kuin dioksiinin kaltaiset PCB:t)
      Toteamisrajan alle jäävien analysoitujen yhdisteiden tulokset merkitään seuraavasti: < LOD (toteamisraja ilmoitetaan arvona). Määritysrajan alle jäävien analysoitujen yhdisteiden tulokset merkitään seuraavasti: < LOQ (määritysraja ilmoitetaan arvona).
      Jos PCB-7:n ja dioksiinin kaltaisten PCB:iden lisäksi on analysoitu muita PCB-yhdisteitä, lomakkeeseen lisätään kunkin tällaisen PCB-yhdisteen numero (esim. 31, 99, 110). Jos näytteestä on analysoitu useampia PCB-yhdisteitä kuin lomakkeeseen on merkitty rivejä, lomakkeen loppuun lisätään rivejä
      4.   Huomiot
      Tässä tilassa voidaan ilmoittaa rasvan uuttamisessa käytetyn menetelmän lisäksi muita asianomaisia huomioita toimitetuista tiedoista.
      B.   Rehuissa esiintyvien dioksiini- ja furaaniyhdisteiden, dioksiinin kaltaisten PCB-yhdisteiden ja muiden PCB-yhdisteiden analyysitulosten ilmoituslomake

         (1)  EYVL L 125, 23.5.1996, s. 35. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 806/2003 (EUVL L 122, 16.5.2003, s. 1).


Avis juridique important

|

31998H0133

98/133/EY: Komission suositus, annettu 2 päivänä helmikuuta 1998, virallista elintarvikkeiden tarkastusta koskevasta yhteensovitetusta ohjelmasta vuodeksi 1998

Virallinen lehti nro L 036 , 10/02/1998 s. 0010 - 0013

KOMISSION SUOSITUS,annettu 2 päivänä helmikuuta 1998,virallista elintarvikkeiden tarkastusta koskevasta yhteensovitetusta ohjelmasta vuodeksi 1998 (98/133/EY) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon virallisesta elintarvikkeiden tarkastuksesta 14 päivänä kesäkuuta 1989 annetun neuvoston direktiivin 89/397/ETY (1) ja erityisesti sen 14 artiklan 3 kohdan,on kuullut pysyvää elintarvikekomiteaa,sekä katsoo, ettäsisämarkkinoiden moitteettoman toiminnan vuoksi on tarpeen luoda yhteensovitettuja elintarvikkeiden tarkastusohjelmia yhteisön tasolla,tarkastusohjelmissa on korostettava yhteisön lainsäädännön noudattamista sekä kansanterveyden, kuluttajien etujen ja reilun kaupankäynnin turvaamista,kansallisten ohjelmien ja yhteensovitettujen ohjelmien samanaikaisesta täytäntöönpanosta voidaan saada tietoa ja kokemusta, johon tulevat tarkastustoimet voidaan perustaa,kokemukset ovat osoittaneet, että kolmansista maista tuodut aflatoksiinia sisältävät pähkinät muodostavat terveysriskin,pähkinöistä aflatoksiinia näyttää useimmiten esiintyvän maapähkinöissä ja pistaasipähkinöissä,elintarvikkeissa olevia vieraita aineita koskevista yhteisön menettelyistä 8 päivänä helmikuuta 1993 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 315/93 (2) 2 artiklassa kielletään sellaisten elintarvikkeiden myynti, jotka sisältävät liian suuria määriä vieraita aineita ihmisten terveyden kannalta ja erityisesti toksikologiselta kannalta,on tarpeen soveltaa samanaikaista ja samanlaista tuontivalvontaa,kolmansista maista tuotavien tuotteiden tuoteturvallisuutta koskevien säännösten mukaisuuden tarkastamisesta 8 päivänä helmikuuta 1993 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 339/93 (3) 2 artiklassa säädetään, että jos tulliviranomaiset suorittaessaan vapaaseen liikkeeseen luovutettaviksi ilmoitettujen tavaroiden tarkastuksia löytävät tuotteita, jotka saattavat vahingoittaa kuluttajia, ne peruuttavat kyseisen tuotteen tai tuote-erän luovuttamisen ja ilmoittavat asiasta viipymättä markkinoiden valvonnasta vastaaville kansallisille toimivaltaisille viranomaisille,on tarpeen tietää, miten tehokkaasti tullin ja täytäntöönpanosta vastaavien viranomaisten välinen yhteistyö toimii,virallista elintarvikkeiden tarkastusta koskevista lisätoimenpiteistä 29 päivänä lokakuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin 93/99/ETY (4) 6 artiklan mukaisesti jokaiseen jäsenvaltioon on nimetty virallinen yhdyselin, jaon tärkeää tiedottaa jäsenvaltioille mahdollisimman nopeasti yhteensovitetussa ohjelmassa havaituista rikkomuksista, jotka koskevat liiallisia aflatoksiinimääriä,SUOSITTELEE, ETTÄjäsenvaltioiden olisi analysoitava vuonna 1998 maapähkinöiden ja pistaasipähkinöiden aflatoksiinipitoisuudet. Näytteet olisi otettava maahantulopaikassa tai maahantuojan tiloissa, missä maapähkinät ja pistaasipähkinät tarkastetaan, ennen kuin ne luovutetaan vapaaseen liikkeeseen yhteisöön.Yhteensovitetun tarkastusohjelman tavoitteena on kokeilla uutta järjestelmällistä menettelyä, jota sovelletaan kolmansista maista tuotujen tuotteiden tarkastuksiin, ja tutkia jäsenvaltioiden toteuttamia toimenpiteitä, kun vieraita aineita sisältäviä tuotteita tuodaan maahan.1. Aflatoksiinit maapähkinöissä ja pistaasipähkinöissäAflatoksiinit ovat ryhmä myrkyllisiä aineita, joita tuottavat pääasiassa kaksi homesienilajia, Aspergillus flavus ja Aspergillus parasiticus, mutta myös harvinainen laji A. nominus. Aflatoksiinit ovat ryhmä rakenteellisesti toisiinsa liittyviä difuranokumariinijohdoksia, joista on tunnistettu noin 20 tyyppiä. Yleisimmät ovat aflatoksiini B1, B2, G1, G2 ja M1. Maapähkinöissä ja muissa pähkinöissä esiintyy yleisimmin aflatoksiini B1. Aflatoksiineja on löydetty monenlaisista elintarvikkeista eri puolilla maailmaa ja erityisesti maissa, joissa ilmasto tai huonot varastointiolosuhteet suosivat homesienen kasvua.Tuodut maapähkinät ja pistaasipähkinät voivat sisältää liian suuria määriä aflatoksiineja erilaisten valmistus- ja varastointiolosuhteiden vuoksi. Useimmissa jäsenvaltioissa on erityissäännöksiä tällaisen tuotteen aflatoksiinipitoisuuksista.2. Vaikka näytteenoton laajuudesta ei anneta ohjeita, jäsenvaltioiden olisi varmistettava riittävä näytteiden otto, jotta kussakin jäsenvaltiossa kyseessä olevasta aiheesta voidaan saada yleiskuva. Näytteenotto- ja analysointimenetelmistä tehdään ehdotuksia.3. Jäsenvaltioiden olisi toimitettava tiedot rikkomuksista välittömästi yhdyselimelle ja komissiolle liitteessä I olevan mallin mukaisesti tiedon antamiseksi muiden jäsenvaltioiden tarkastusviranomaisille.4. Jäsenvaltioiden olisi toimitettava tiedot pyydetyssä muodossa käyttäen liitteessä II annettuja lomakkeita tulosten vertailukelpoisuuden parantamiseksi.Tehty Brysselissä 2 päivänä helmikuuta 1998.Komission puolestaMartin BANGEMANNKomission jäsen(1) EYVL L 186, 30.6.1989, s. 23(2) EYVL L 37, 13.2.1993, s. 1(3) EYVL L 40, 17.2.1993, s. 1(4) EYVL L 290, 24.11.1993, s. 14LIITE I >KAAVION ALKU>YHTEENSOVITETTU TARKASTUSOHJELMA VUODEKSI 1998AFLATOKSIINIT PÄHKINÖISSÄ (MAAPÄHKINÄT JA PISTAASIPÄHKINÄT)VÄLITÖN ILMOITUS YHDYSELIMILLE(direktiivin 93/99/ETY 6 artikla) JA KOMISSIOLLE (faksi +32-2-296 47 36)Ilmoituspäivä:Jäsenvaltio:Alkuperämaa:Yhteyshenkilö:Tiedot:- erästä/lähetyksestä:- kontista:- kuljetustavasta:Tuotteen kuvaus:- CN-numero (yhdistetty tulliluettelo):- paino:Analysointitulokset:Toteutetut toimenpiteet:Lisätiedot:>KAAVION LOOPU>LIITE II >KAAVION ALKU>AFLATOKSIINIT MAAPÄHKINÖISSÄ/PISTAASIPÄHKINÖISSÄ (1)>KAAVION LOOPU>


Euroopan parlamentin suositus neuvostolle 21. kesäkuuta 2007 rasismin ja muukalaisvihan vastaisesta toiminnasta tehtävää puitepäätöstä käsittelevien neuvottelujen etenemisestä (2007/2067(INI))


Avis juridique important

|

32003H0091

Komission suositus, annettu 10 päivänä helmikuuta 2003, neuvoston direktiivin 95/53/EY mukaisista rehujen yhteensovitetuista tarkastusohjelmista vuodeksi 2003 (tiedoksiannettu numerolla K(2003) 450)

Virallinen lehti nro L 034 , 11/02/2003 s. 0020 - 0025

Komission suositus,annettu 10 päivänä helmikuuta 2003,neuvoston direktiivin 95/53/EY mukaisista rehujen yhteensovitetuista tarkastusohjelmista vuodeksi 2003(tiedoksiannettu numerolla K(2003) 450)(2003/91/EY)EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon rehujen virallisen valvonnan järjestämistä koskevista periaatteista 25 päivänä lokakuuta 1995 annetun neuvoston direktiivin 95/53/EY(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2001/46/EY(2), ja erityisesti sen 22 artiklan 3 kohdan,sekä katsoo seuraavaa:(1) Direktiivissä 95/53/EY säädetään, että Euroopan komissio esittää yhteenvetona kokonaiskertomuksen yhteisön tasolla tehtyjen tarkastusten tuloksista. Kokonaiskertomus, joka on laadittu rehuihin liittyvistä tarkastuksista jäsenvaltioilta vuoden 2001 tarkastusohjelmien täytäntöönpanosta saatujen tietojen perusteella, ei kuitenkaan anna aihetta lopullisiin päätelmiin.(2) Seuraavat kolme aihetta on kuitenkin todettu ensisijaisiksi perusteiksi toteuttaa yhteensovitettu tarkastusohjelma vuonna 2003: eläinperäisten tuotteiden käyttöä rehuissa koskevien rajoitusten noudattamisen seuranta, dioksiinien esiintyminen rehunvalmistuksen ainesosana käytettävissä sivutuotteissa sekä kasvunedistäjinä kiellettyjen antibioottien esiintyminen rehuissa.(3) On tärkeää varmistaa, että eläinperäisten tuotteiden käyttöä rehuissa koskevat rajoitukset, sellaisina kuin niistä säädetään asiaa koskevassa yhteisön lainsäädännössä, on pantu tosiasiallisesti täytäntöön.(4) Rehuaineeksi tarkoitetut tietyt teollisuuden sivutuotteet voivat prosessoinnin yhteydessä altistua dioksiinikontaminaatiolle.(5) On tärkeää varmistaa, että kiellettyjä antibiootteja ei käytetä kasvunedistäjinä eläinten rehussa,(6) Tässä suosituksessa annetut toimenpiteet ovat elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset,SUOSITTELEE:1. Suositellaan, että jäsenvaltiot toteuttavat vuoden 2003 aikana yhteensovitetun seurantaohjelman, jolla tarkastetaan:a) eläinperäisten tuotteiden tuotantoa ja käyttöä koskevien rajoitusten täytäntöönpano liitteen I mukaisesti;b) tiettyjen teollisuuden sivutuotteiden dioksiinikontaminaatio prosessoinnin yhteydessä liitteen II mukaisesti;c) kasvunedistäjinä käytettävien kiellettyjen antibioottien esiintyminen liitteen III mukaisesti.2. Suositellaan, että jäsenvaltiot liittävät edellä 1 kohdassa tarkoitetun yhteensovitetun seurantaohjelman tulokset direktiivin 95/53/EY 22 artiklan mukaisesti erilliseksi luvuksi tarkastuksia koskevaan vuosittaiseen raporttiinsa, joka niiden on toimitettava 1 päivään huhtikuuta 2004 mennessä.Tehty Brysselissä 10 päivänä helmikuuta 2003.Komission puolestaDavid ByrneKomission jäsen(1) EYVL L 265, 8.11.1995, s. 17.(2) EYVL L 234, 1.9.2001, s. 55.LIITE IEläinperäisten tuotteiden tuotantoa ja käyttöä koskevat rajoituksetRajoittamatta direktiivin 95/53/EY 3-13 artiklan ja 15 artiklan soveltamista, jäsenvaltioiden olisi vuoden 2003 aikana toteutettava yhteensovitettu tarkastusohjelma, jolla tarkastetaan, onko eläinperäisten rehuaineiden tuotantoa ja käyttöä koskevia rajoituksia noudatettu.Erityisesti sen varmistamiseksi, että neuvoston päätöksessä 2000/766/EY(1) ja komission päätöksessä 2001/9/EY(2), sellaisina kuin ne ovat viimeksi muutettuina komission päätöksellä 2002/248/EY(3), säädettyä prosessoitujen eläinperäisten proteiinien syöttämistä tietyille eläimille koskevaa kieltoa noudatetaan käytännössä, jäsenvaltioiden olisi otettava erityinen kohdennettuihin tarkastuksiin perustuva valvontaohjelma käyttöön. Edellä tarkoitetun valvontaohjelman taustalla olisi direktiivin 95/53/EY 4 artiklan mukaisesti oltava riskiperusteinen strategia, jossa otetaan huomioon kaikki vaiheet ja tilat, joissa rehua tuotetaan, käsitellään ja hallinnoidaan. Jäsenvaltioiden olisi kiinnitettävä erityistä huomiota niiden perusteiden määrittelyyn, joihin riskin voidaan katsoa liittyvän. Kunkin perusteen painotuksen olisi oltava oikeassa suhteessa riskiin. Tarkastustiheyden ja tiloissa analysoitavien näytteiden lukumäärän olisi oltava oikeassa suhteessa kyseisille tiloille annettujen painotusten yhteenlasketun määrän kanssa.Valvontaohjelmaa laadittaessa olisi otettava huomioon seuraavat ohjeelliset tilat ja perusteet:>TAULUKON PAIKKA>Vaihtoehtoisesti jäsenvaltiot voivat toimittaa omat riskiarvionsa komissiolle 31 päivään maaliskuuta 2003 mennessä.Näytteenotto olisi kohdennettava eriin tai tilanteisiin, joissa ristikontaminaatio kiellettyjen prosessoitujen proteiinien kanssa on todennäköisintä (esimerkiksi ensimmäinen erä sellaisen rehukuljetuksen jälkeen, joka on sisältänyt siinä erässä kiellettyjä eläinproteiineja, tuotantolinjan teknisten ongelmien tai muutosten yhteydessä, irtorehun varastosäiliöiden tai siilojen muutosten yhteydessä).Jokaisessa jäsenvaltiossa olisi suoritettava vuosittain vähintään 10 tarkastusta 100000 tonnia tuotettua rehuseosta kohti. Virallisia näytteenottoja olisi jokaisessa jäsenvaltiossa suoritettava vähintään 20 vuosittain 100000 tonnia tuotettua rehuseosta kohti. Ennen vaihtoehtoisten menetelmien hyväksymistä näytteiden analysoinnissa olisi käytettävä eläinperäisten ainesosien mikroskooppisen tutkimuksen ja arvioinnin suuntaviivoista rehujen virallista tarkastusta varten annetussa komission direktiivissä 98/88/EY(4) säädettyä mikroskooppista tutkimusta ja arviointia. Kiellettyjen eläinperäisten ainesosien pieniäkin pitoisuuksia rehuissa olisi pidettävä rehukiellon rikkomisena.Tarkastusohjelmista saatavat tulokset olisi toimitettava komissiolle seuraavia malleja käyttäen:YHTEENVETO TARKASTUKSISTA, JOIDEN AIHEENA OLIVAT RAJOITUKSET ELÄINPERÄISEN REHUN KÄYTÖLLE ELÄINTEN RUOKINNASSA (KIELLETTYJEN PROSESSOITUJEN ELÄINPERÄISTEN PROTEIINIEN KÄYTTÄMINEN RUOKINNASSA)A. Dokumentoidut tarkastukset>PIC FILE= "L_2003034FI.002201.TIF">B. Rehuaineiden ja rehuseosten näytteenotto ja testaus prosessoitujen eläinperäisten proteiinien esiintymisen toteamiseksi>PIC FILE= "L_2003034FI.002301.TIF">C. Yhteenveto märehtijöille tarkoitetuissa rehuissa esiintyneistä kielletyistä prosessoiduista eläinperäisistä proteiineista>PIC FILE= "L_2003034FI.002302.TIF">(1) EYVL L 306, 7.12.2000, s. 32.(2) EYVL L 2, 5.1.2001, s. 32.(3) EYVL L 84, 28.3.2002, s. 71.(4) EYVL L 318, 27.11.1998, s. 45.LIITE IIKuivaamisesta tai muusta prosessoinnista johtuva tiettyjen teollisuuden sivutuotteiden dioksiinikontaminaatioUseita elintarvikkeiden jalostuksen sivutuotteita käytetään rehuaineena. Olisi kiinnitettävä erityistä huomiota näiden sivutuotteiden kontaminaatioon, jota voi esiintyä tuotantoprosessin tietyissä vaiheissa, erityisesti sellaisten kemiallisten aineiden kuten katalyyttien, liuottimien, pelletointiapuvälineiden, happamuudensäätöaineiden tai suodatuksen apuaineiden käytön yhteydessä.Orgaanisia liuottimia käytetään joskus myös uuttamisprosesseissa uutettaessa öljyä öljynsiemenistä, palmunytimistä tai kookospähkinätuotteista. Dioksiinien käyttö liuottavina vieraina aineina ja dioksiiniseosten mahdollinen syntyminen liuottimena käytetyn aineen ja rehuaineiden kemiallisen reaktion seurauksena saattaa johtaa kyseisten rehuaineina käytettävien öljyteollisuuden sivutuotteiden (öljykakkujen) saastumiseen.Erityistä huomiota olisi kiinnitettävä myös sivutuotteiden kuivatusprosessissa käytettäviin menetelmiin. Sivutuotteiden/rehuaineiden, kuten viherrehun, sokerijuurikasjätemassan tai sitrushedelmämassan kuivattamisessa saatetaan käyttää ilmavirtaa tai muusta kuin saastuttavasta lähteestä, esim. sähkölämmityksestä tai lämmönsiirtimestä generoitua kuumaa ilmaa. Tällöin dioksiinikontaminaation vaara on epätodennäköinen. Muut kuivatustekniikat, joissa rehuaine ja suoralla palamisprosessilla kuumennettavia palamistuotteita (kaasuja, savua) mukanaan kuljettava ilmavirta ovat suorassa kosketuksessa, saattavat käytetystä polttoaineesta riippuen aiheuttaa huomattavaa saastumista. Luonnonkaasua pidetään puhtaana energialähteenä, mutta muut lähteet (kuten öljy sekä lisäaineita sisältävät johdannaiset, kivihiili ja puu) saattavat palamisprosessin yhteydessä generoida dioksiineja, erityisesti jos palaminen jää epätäydelliseksi. Kuivatussa viherrehussa on raportoitu korkeita dioksiinipitoisuuksia, joiden syyksi on selvinnyt kemiallisesti (maalilla, pentakloorifenolilla (PCP)) käsitellyn jätepuun käyttö polttoaineena.On siis asianmukaista lisätä edellä tarkoitettujen "riskin sisältävien" rehuaineiden valvontaa. Kohonneita pitoisuuksia havaittaessa on ryhdyttävä lisätarkastuksiin, jotta kontaminaatiolähde voidaan tunnistaa tarkasti (ks. Euroopan komission suositus 2002/201/EY, annettu 4 päivänä maaliskuuta 2002, dioksiinien, furaanien ja PCB:iden vähentämisestä rehuissa ja elintarvikkeissa(1)).A. Yhteenveto sivutuotteiden dioksiinikontaminaatiosta>PIC FILE= "L_2003034FI.002402.TIF">(1) EYVL L 67, 9.3.2002, s. 69.LIITE IIIKASVUNEDISTÄJINÄ KÄYTETTYJEN KIELLETTYJEN ANTIBIOOTTIEN ESIINTYMINENRehussa saa lain mukaan esiintyä antibiootteja, jos eläinlääkäri on niitä määrännyt taudin ehkäisyyn tai hoitoon. Neuvoston direktiivissä 90/167/ETY säädetään lääkkeitä sisältävien rehujen valmistusta, markkinoille saattamista ja käyttöä koskevista vaatimuksista(1).Antibiootteja saa lain mukaan esiintyä myös silloin, kun ne ovat saaneet rehujen lisäaineista 23 päivänä marraskuuta annetussa neuvoston direktiivissä 70/524/ETY(2) tarkoitetun luvan ja ne on tarkoitettu kokkidien ehkäisyyn tai kasvun edistämiseen. Viimeksi mainittuun tarkoitukseen käytetyistä antibiooteista luvallisia ovat tällä hetkellä ainoastaan monensiininatrium, salinomysiininatrium, flavofosfolipoli ja avilamysiini.Kaikki muu antibioottien käyttö rehuissa on luvatonta.Eräät jäsenvaltiot löysivät luvattomien antibioottien pitoisuuksia vuoden 2001 aikana huomattavan suuresta määrästä rehunäytteitä.Rehujen valvontaa on siksi lisättävä. Asianmukaisen valvontastrategian kehittämistä varten on suoritettava lisätutkimuksia antibioottipitoisuuksien syyn selvittämiseksi silloin, kun rehussa havaitaan luvattomia antibiootteja.A. Yhteenveto rehunäytteistä löydetyistä kasvunedistäjinä käytetyistä kielletyistä antibiooteista>PIC FILE= "L_2003034FI.002502.TIF">(1) EYVL L 92, 7.4.1990, s. 42.(2) EYVL L 270, 14.12.1970, s. 1.


Suositus: 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 3 kohdan mukainen neuvoston lausunto Saksan tarkistetusta vakausohjelmasta vuosiksi 2003–2007


title: Suositus: neuvoston lausunto 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 9 artiklan 3 kohdan mukaisesti - Ruotsin tarkistetusta lähentymisohjelmasta vuosiksi 2002-2004

text: ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---


title: EFTAn valvontaviranomaisen suositus N:o 143/06/KOL annettu 11 päivänä toukokuuta 2006 , valvontaohjelmasta vuodeksi 2006 viljoissa ja niiden pinnalla sekä tietyissä kasviperäisissä tuotteissa ja niiden pinnalla olevien torjunta-ainejäämien enimmäismäärien noudattamisen varmistamiseksi ja kansallisista valvontaohjelmista vuodeksi 2007

text:
               21.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 366/87

      EFTAN VALVONTAVIRANOMAISEN SUOSITUS

   N:o 143/06/KOL
   annettu 11 päivänä toukokuuta 2006,
   valvontaohjelmasta vuodeksi 2006 viljoissa ja niiden pinnalla sekä tietyissä kasviperäisissä tuotteissa ja niiden pinnalla olevien torjunta-ainejäämien enimmäismäärien noudattamisen varmistamiseksi ja kansallisista valvontaohjelmista vuodeksi 2007
   EFTAN VALVONTAVIRANOMAINEN, JOKA
   ottaa huomioon Euroopan talousalueesta (ETA) tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 109 artiklan ja pöytäkirjan 1,
   ottaa huomioon EFTA-valtioiden sopimuksen valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamisesta ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan b alakohdan ja pöytäkirjan 1,
   ottaa huomioon ETA-sopimuksen liitteessä II olevan XII luvun 38 kohdassa tarkoitetun säädöksen (Neuvoston direktiivi 86/362/ETY, annettu 24 päivänä heinäkuuta 1986, viljojen torjunta-ainejäämien enimmäismääristä) (1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna ja mukautettuna ETA-sopimukseen sopimuksen pöytäkirjalla 1, ja erityisesti sen 7 artiklan 2 kohdan b alakohdan,
   ottaa huomioon ETA-sopimuksen liitteessä II olevan XII luvun 54 kohdassa tarkoitetun säädöksen (Neuvoston direktiivi 90/642/ETY, annettu 27 päivänä marraskuuta 1990, torjunta-ainejäämien enimmäismäärien vahvistamisesta tietyille kasvikunnasta peräisin oleville tuotteille, mukaan lukien hedelmät ja vihannekset) (2), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna ja mukautettuna ETA-sopimukseen sopimuksen pöytäkirjalla 1, ja erityisesti sen 4 artiklan 2 kohdan b alakohdan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               EFTAn valvontaviranomaisen olisi pyrittävä asteittain järjestelmään, jossa voidaan arvioida elintarvikkeiden välityksellä tapahtuva todellinen altistuminen torjunta-aineille. Jotta realististen arvioiden tekeminen olisi mahdollista, olisi käytettävissä oltava torjunta-ainejäämien valvontatiedot useiden sellaisten elintarvikkeiden osalta, jotka muodostavat eurooppalaisen ruokavalion perustan. Yleisesti ajatellaan, että eurooppalaisen ruokavalion perusta koostuu 20–30 elintarvikkeesta.
               Torjunta-ainejäämien valvontaa varten EFTAn jäsenvaltioissa käytettävissä olevilla resursseilla voidaan koordinoidussa valvontaohjelmassa analysoida vuosittain ainoastaan kahdeksan tuotteen näytteet. Torjunta-aineiden käytössä tapahtuu muutoksia noin kolmen vuoden välein. Sen vuoksi kutakin torjunta-ainetta olisi yleensä valvottava 20–30 elintarvikkeessa kolmen vuoden jaksoissa.

               (2)

               Vuonna 2006 olisi valvottava kaikkien tämän suosituksen soveltamisalaan kuuluvien torjunta-aineiden jäämiä. Näin näitä tietoja voidaan käyttää arvioitaessa sitä, kuinka kyseisille torjunta-aineille on tosiasiassa altistuttu ruokavalion kautta.

               (3)

               Kussakin valvontaohjelmassa otettavien näytteiden lukumäärään on tarpeen omaksua järjestelmällinen tilastollinen lähestymistapa. Codex Alimentarius -komissio on vahvistanut tällaisen lähestymistavan (3). Binomiaalisen todennäköisyysjakauman avulla voidaan laskea, että yhteensä 613 näytteen tutkiminen antaa yli 99 prosentin luotettavuuden siitä, että todetaan ainakin yksi näyte, jonka torjunta-ainejäämät ylittävät havaitsemisrajan (LOD), kun alle prosentti kasviperäisistä tuotteista sisältää jäämiä kyseistä raja-arvoa enemmän. Näytteiden keruu olisi suhteutettava Euroopan talousalueella väestön ja kuluttajien määrän mukaan siten, että kustakin tuotteesta otetaan vuosittain vähintään 12 näytettä.

               (4)

               Euroopan komissio on julkaissut verkkosivuillaan torjunta-ainejäämien määrityksen laadunvalvontamenetelmiä koskevat uudet ohjeet (4). On sovittu, että EFTA-valtioiden analyysilaboratoriot panevat tämän ohjeen täytäntöön mahdollisimman täydellisenä ja että sitä tarkistetaan jatkuvasti valvontaohjelmista saatujen kokemusten perusteella.

               (5)

               ETA-sopimuksen liitteessä II olevan XII luvun 54zz kohdassa tarkoitetussa säädöksessä (Komission direktiivi 2002/63/EY, annettu 11 päivänä heinäkuuta 2002, yhteisön näytteenottomenettelyistä kasvi- ja eläinperäisten tuotteiden torjunta-ainejäämien virallisessa tarkastuksessa ja direktiivin 79/700/ETY kumoamisesta) (5) vahvistettuihin näytteenottomenetelmiin ja –menettelyihin sisältyvät Codex Alimentarius -komission suosittelemat menetelmät ja menettelyt.

               (6)

               Direktiivin 90/642/ETY 4 artiklan 2 kohdan a alakohdassa ja direktiivin 86/362/ETY 7 artiklan 2 kohdan a alakohdassa EFTA-valtioita vaaditaan yksilöimään perusteet, joita ne ovat soveltaneet kansallisten tarkastusohjelmiensa laadinnassa. Kyseisiin tietoihin olisi sisällyttävä perusteet, joita sovelletaan päätettäessä otettavien näytteiden ja tehtävien määritysten lukumäärästä, sekä sovelletut ilmoitusten kynnysrajat ja perusteet, joiden mukaan kyseiset rajat on vahvistettu, sekä ETA-sopimuksen liitteessä II olevan XII luvun 54n kohdassa tarkoitetun säädöksen (Neuvoston direktiivi 93/99/ETY, annettu 29 päivänä lokakuuta 1993, virallista elintarvikkeiden tarkastusta koskevista lisätoimenpiteistä) (6), sellaisena kuin se on muutettuna, mukaisesti tapahtuvan analyysilaboratorioiden hyväksymisen yksityiskohtaiset edellytykset. Rikkomisten lukumäärä ja luonne sekä toteutetut toimet olisi myös ilmoitettava.

               (7)

               Lastenruoissa sallittujen jäämien enimmäismäärät on vahvistettu ETA-sopimuksen liitteessä II olevan XII luvun 54a kohdassa tarkoitetun säädöksen (Komission direktiivi 91/321/ETY, annettu 14 päivänä toukokuuta 1991, äidinmaidonkorvikkeista ja vieroitusvalmisteista) (7), sellaisena kuin se on muutettuna, 6 artiklan sekä ETA-sopimuksen liitteessä II olevan XII luvun 54zl kohdassa tarkoitetun säädöksen (Komission direktiivi 96/5/EY, annettu 16 päivänä helmikuuta 1996, imeväisille ja pikkulapsille tarkoitetuista viljapohjaisista valmisruoista ja muista lastenruoista) (8), sellaisena kuin se on muutettuna, 6 artiklan mukaisesti.

               (8)

               Tiedot valvontaohjelmien tuloksista soveltuvat erityisen hyvin käsiteltäviksi, tallennettaviksi ja välitettäviksi sähköisillä järjestelmillä. Tietojen toimittamista varten EY:n jäsenvaltioista komissiolle sähköpostitse on kehitetty formaatteja. EFTA-valtiot voisivat käyttää samaa formaattia, jolloin ne voisivat lähettää kertomuksensa EFTAn valvontaviranomaiselle vakiomuodossa. Kyseistä vakiomuotoista formaattia voidaan parhaiten kehittää edelleen laatimalla ohjeita.

               (9)

               Tässä suosituksessa säädetyt toimenpiteet ovat EFTAn valvontaviranomaista avustavan EFTAn elintarvikekomitean lausunnon mukaiset,

         SUOSITTAA, ETTÄ EFTA-VALTIOT:

               1.

               Ottavat näytteitä ja analysoivat tämän suosituksen liitteessä I vahvistettuja tuotteen ja torjunta-ainejäämän yhdistelmiä kunkin tuotteen osalta käyttäen sellaista näytemäärää, joka parhaiten kuvastaa kulloinkin kyseessä olevaa kansallista, ETA-maan tai kolmannen maan osuutta asianomaisen EFTAn jäsenvaltion markkinoista.
               Näytteenottomenettelyn, yksikköjen määrä mukaan luettuna, on oltava ETA-sopimuksen liitteessä II olevan XII luvun 54zz kohdassa tarkoitetun säädöksen (direktiivi 2002/63/EY) mukainen.

               2.

               Akuutin riskin aiheuttavien torjunta-aineiden osalta eli sellaisten aineiden osalta, joille on vahvistettu akuutin altistumisen viiteannos (esimerkiksi organofosfaattiesterit, endosulfaani ja N-metyylikarbamaatit), olisi otettava kaksi laboratorionäytettä. Jos ensimmäinen laboratorionäyte sisältää havaittavissa olevan määrän tutkittavaa torjunta-ainetta, toisen näytteen yksiköt on analysoitava erikseen. Tämä koskee seuraavia tuotteita:

                           —

                           munakoisot

                           —

                           viinirypäleet (9)

                           —

                           banaanit

                           —

                           Piper-sukuinen pippuri.

                     Näistä tuotteista otetun kohtuullisen näytemäärän osalta olisi lisäksi analysoitava erikseen toisen laboratorionäytteen yksiköt, jos ensimmäisessä näytteessä havaitaan kyseisiä torjunta-aineita ja erityisesti jos kyseessä ovat yhden tuottajan tuotteet.

               3.

               Kunkin EFTA-valtion olisi otettava ja analysoitava liitteen I mukaisten näytteiden kokonaismäärästä:

                           a)

                           vähintään kymmenen näytettä lastenruoista, jotka on valmistettu pääasiassa vihanneksista, hedelmistä tai viljoista;

                           b)

                           näytteitä (vähintään yksi näyte saatavuuden mukaan) luonnonmukaisesti tuotetuista tuotteista suhteessa kyseisten tuotteiden markkinaosuuteen asianomaisessa EFTA-valtiossa.

               4.

               Toimittavat viimeistään 31 päivänä elokuuta 2007 tämän suosituksen liitteessä vahvistettujen tuote/torjunta-ainejäämäyhdistelmien osalta analysoitujen näytteiden määrityksen tuloksista kertomuksen, jossa ilmoitetaan:

                           a)

                           käytetyt määritysmenetelmät ja toteutuneet ilmoitusten kynnysrajat torjunta-ainejäämien määrityksen laadunvalvontamenetelmien mukaisesti;

                           b)

                           rikkomisten lukumäärä ja luonne sekä toteutetut toimet.

               5.

               Kertomus on laadittava muodossa (myös sähköisesti), joka vastaa valvontaohjelmista annettujen suositusten täytäntöönpanosta ETA-valtioille annettuja suuntaviivoja (10).
               Luonnonmukaisesti tuotetuista tuotteista otettujen näytteiden tulokset olisi ilmoitettava erillisessä lomakkeessa.

               6.

               Toimittavat EFTAn valvontaviranomaiselle ja muille EFTA-valtioille viimeistään 31 päivänä elokuuta 2006 kaikki direktiivin 86/362/ETY 7 artiklan 3 kohdassa ja direktiivin 90/642/ETY 4 artiklan 3 kohdassa vaaditut vuoden 2005 valvontaohjelmaa koskevat tiedot sen varmistamiseksi, että torjunta-ainejäämien enimmäismäärien noudattamista valvotaan vähintään pistokokein, erityisesti:

                           a)

                           torjunta-ainejäämiä koskevien omien kansallisten ohjelmiensa tulokset;

                           b)

                           tiedot laboratorioidensa laadunvalvontamenetelmistä ja erityisesti niistä torjunta-ainejäämien määrityksen laadunvalvontamenetelmiä koskevista ohjeista, joita ne eivät ole voineet soveltaa tai joiden soveltamisessa on ollut vaikeuksia;

                           c)

                           tiedot määritykset tekevien laboratorioiden direktiivin 93/99/ETY 3 artiklan säännösten mukaisesta hyväksymisestä (hyväksymistyyppi, hyväksynnän antanut elin ja hyväksymistodistuksen jäljennös mukaan luettuina);

                           d)

                           tiedot pätevyystesteistä ja yhteistutkimuksista (ring test), joihin laboratorio on osallistunut.

               7.

               Esittävät EFTAn valvontaviranomaiselle viimeistään 30 päivänä syyskuuta 2006 kansallisen ohjelmansa, jolla ne aikovat valvoa direktiiveissä 90/642/ETY ja 86/362/ETY vahvistettuja torjunta-ainejäämien enimmäistasoja vuonna 2007. Siinä on ilmoitettava seuraavat tiedot:

                           a)

                           perusteet, joita sovelletaan päätettäessä otettavien näytteiden ja tehtävien määritysten lukumäärästä;

                           b)

                           sovelletut ilmoitusten kynnysrajat ja perusteet, joiden mukaan kyseiset rajat on vahvistettu;

                           c)

                           neuvoston direktiivin 93/99/ETY mukaisesti tapahtuvaa analyysilaboratorioiden hyväksymistä koskevat yksityiskohtaiset tiedot.

      Tämä suositus on osoitettu Islannille, Liechtensteinille ja Norjalle.
      Tehty Brysselissä 11 päivänä toukokuuta 2006

            EFTAn valvontaviranomaisen puolesta

         Kristján Andri STEFÁNSSON

            Kollegion jäsen

         Niels FENGER

            Johtaja

      (1)  EYVL L 221, 7.8.1986, s. 37. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 2006/92/EY (EUVL L 311, 10.11.2006, s. 31).

      (2)  EYVL L 350, 14.12.1990, s. 71. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 2006/92/EY.

      (3)  Codex Alimentarius, Pesticide Residues in Foodstuffs, Rooma 1994, ISBN 92-5-203271-1; osa 2, sivu 372.

      (4)  Asiakirja SANCO/10476/2003, http://europa.eu.int/comm/food/fs/ph_ps/pest/index_en.htm.

      (5)  EYVL L 187, 16.7.2002, s. 30.

      (6)  EYVL L 290, 24.11.1993, s. 14. Direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 1882/2003 (EUVL L 284, 31.10.2003, s. 1).

      (7)  EYVL L 175, 4.7.1991, s. 35. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2003/14/EY (EYVL L 41, 14.2.2003, s. 37).

      (8)  EYVL L 49, 28.2.1996, s. 1. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2003/13/EY (EYVL L 41, 14.2.2003, s. 33)

      (9)  Viinirypäleiden osalta yksikkönä (eli standardikokoisena terttuna) pidetään noin 555 grammaa viinirypäleitä.

      (10)  Suuntaviivat esitellään vuosittain elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevälle pysyvälle komitealle, joka ottaa ne huomioon.

      LIITE I
      Valvottavat tuote/torjunta-aineyhdistelmät

                  Analysoitava torjunta-ainejäämä

                  2006

                  2007 (1)

                  2008 (1)

                  Asefaatti

                      (4)

                      (5)

                      (3)

                  Asetamipridi

                      (5)

                      (3)

                  Aldikarbi

                      (4)

                      (5)

                      (3)

                  Atsinfossimetyyli

                      (4)

                      (5)

                      (3)

                  Atsoksistrobiini

                      (4)

                      (5)

                      (3)

                  Benomyyli-ryhmä

                      (4)

                      (5)

                      (3)

                  Bifentriini

                      (4)

                      (5)

                      (3)

                  Bromopropylaatti

                      (4)

                      (5)

                      (3)

                  Bupirimaatti

                      (4)

                      (5)

                      (3)

                  Buprofetsiini

                      (5)

                      (3)

                  Kaptaani + Folpetti
                  Kaptaani
                  Folpetti

                      (4)

                      (5)

                      (3)

                  Karbaryyli

                      (4)

                      (5)

                      (3)

                  Klormekvatti (2)

                      (4)

                      (5)

                      (3)

                  Klorotaloniili

                      (4)

                      (5)

                      (3)

                  Klooriprofami

                      (4)

                      (5)

                      (3)

                  Klorpyrifossi

                      (4)

                      (5)

                      (3)

                  Klorpyrifossi-metyyli

                      (4)

                      (5)

                      (3)

                  Kypermetriini

                      (4)

                      (5)

                      (3)

                  Syprodiniili

                      (4)

                      (5)

                      (3)

                  Deltametriini

                      (4)

                      (5)

                      (3)

                  Diatsinoni

                      (4)

                      (5)

                      (3)

                  Diklofluanidi

                      (4)

                      (5)

                      (3)

                  Diklorvossi

                      (5)

                      (3)

                  Dikofoli

                      (4)

                      (5)

                      (3)

                  Dimetoaatti + Ometoaatti
                  Dimetoaatti
                  Ometoaatti

                      (4)

                      (5)

                      (3)

                  Difenyyliamiini

                      (4)

                      (5)

                      (3)

                  Endosulfaani

                      (4)

                      (5)

                      (3)

                  Fenheksamidi

                      (4)

                      (5)

                      (3)

                  Fenitrotioni

                      (5)

                      (3)

                  Fludioksiniili

                      (4)

                      (5)

                      (3)

                  Imatsaliili

                      (4)

                      (5)

                      (3)

                  Imidaklopridi

                      (4)

                      (5)

                      (3)

                  Indoksakarbi

                      (5)

                      (3)

                  Iprodioni

                      (4)

                      (5)

                      (3)

                  Iprovalikarbi

                      (5)

                      (3)

                  Kresoksiimi-metyyli

                      (4)

                      (5)

                      (3)

                  Lambda-syhalotriini

                      (4)

                      (5)

                      (3)

                  Malationi

                      (4)

                      (5)

                      (3)

                  Manebi-ryhmä

                      (4)

                      (5)

                      (3)

                  Mepanipyriimi

                      (5)

                      (3)

                  Metamidofossi

                      (4)

                      (5)

                      (3)

                  Metalaksyyli

                      (4)

                      (5)

                      (3)

                  Metidationi

                      (4)

                      (5)

                      (3)

                  Metiokarbi

                      (4)

                      (5)

                      (3)

                  Metomyyli

                      (4)

                      (5)

                      (3)

                  Myklobutaniili

                      (4)

                      (5)

                      (3)

                  Oksidemetoni-metyyli

                      (4)

                      (5)

                      (3)

                  Parationi

                      (4)

                      (5)

                      (3)

                  Penkonatsoli

                      (5)

                      (3)

                  Fosaloni

                      (4)

                      (5)

                      (3)

                  Pirimikarbi

                      (4)

                      (5)

                      (3)

                  Pirimifossimetyyli

                      (4)

                      (5)

                      (3)

                  Prokloratsi

                      (5)

                      (3)

                  Prosymidoni

                      (4)

                      (5)

                      (3)

                  Profenofossi

                      (5)

                      (3)

                  Propargiitti

                      (4)

                      (5)

                      (3)

                  Pyretriini

                      (4)

                      (5)

                      (3)

                  Pyrimetaniili

                      (4)

                      (5)

                      (3)

                  Pyriproksifeeni

                      (5)

                      (3)

                  Quenoksifeeni

                      (5)

                      (3)

                  Spiroksamiini

                      (4)

                      (5)

                      (3)

                  Tebukonatsoli

                      (5)

                      (3)

                  Tebufenotsidi

                      (5)

                      (3)

                  Tiabendatsoli

                      (4)

                      (5)

                      (3)

                  Tolklofossi-metyyli

                      (4)

                      (5)

                      (3)

                  Tolyylifluanidi

                      (4)

                      (5)

                      (3)

                  Triadimefoni + Triadimenoli Triadimefoni Triadimenoli

                      (4)

                      (5)

                      (3)

                  Vinklotsoliini

                      (4)

                      (5)

                      (3)

         (1)  Ohjeellinen vuosille 2007 ja 2008; riippuu näille vuosille suositeltavista ohjelmista.

         (2)  Klormekvatti olisi määritettävä vain päärynöistä ja viljoista.

         (3)  Päärynät, pavut (tuoreet tai jäädytetyt), perunat, porkkanat, appelsiinit tai mandariinit, pinaatti (tuore tai jäädytetty), riisi ja kurkku.

         (4)  Kukkakaali, paprika, vehnä, munakoiso, viinirypäleet, herneet (jäädytetyt tai tuoreet, määritys ilman palkoja), banaanit ja appelsiinimehu. Appelsiinimehun osalta EFTA-valtioiden on ilmoitettava, mistä mehu on valmistettu (tiivisteet vai tuoreet hedelmät).

         (5)  Omenat, tomaatit, salaatti, mansikat, purjo, keräkaali, ruis tai kaura ja persikat (myös nektariinit ja muut vastaavat risteymät).