				|

		52015PC0099

			Suositus NEUVOSTON SUOSITUS jäsenvaltioiden ja unionin talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista /* COM/2015/099 final - 2015/ () */

			   	PERUSTELUT
Euroopan unionin toiminnasta
tehdyssä sopimuksessa määrätään, että jäsenvaltiot pitävät talouspolitiikkaansa
ja työllisyyden edistämistä yhteistä etua koskevina asioina ja sovittavat
toimensa yhteen neuvostossa. Perussopimuksen kahdessa eri artiklassa määrätään,
että neuvosto hyväksyy talouspolitiikan laajat suuntaviivat (121 artikla) ja
työllisyyspolitiikan suuntaviivat (148 artikla). Työllisyyspolitiikan
suuntaviivojen on oltava laajojen suuntaviivojen mukaisia. Tämän oikeusperustan
vuoksi työllisyyspolitiikan ja talouspolitiikan suuntaviivat esitetään kahtena
erillisenä mutta tiiviisti toisiinsa kytkeytyvänä oikeudellisena asiakirjana,
jotka ovat
·
neuvoston suositus jäsenvaltioiden ja unionin
talouspolitiikan laajoiksi suuntaviivoiksi – yhdennettyjen suuntaviivojen I
osa;
·
neuvoston päätös jäsenvaltioiden
työllisyyspolitiikan suuntaviivoista – yhdennettyjen suuntaviivojen II osa.
Suuntaviivat hyväksyttiin
ensimmäisen kerran yhdessä (nk. yhdennetty paketti) vuonna 2010 Eurooppa 2020
-strategian tueksi. Vuonna 2010 päätettiin myös, että yhdennettyjen
suuntaviivojen olisi pysyttävä kohtuullisen vakaina vuoteen 2014 asti. Vaikka
talouspolitiikan laajat suuntaviivat pysyvät voimassa toistaiseksi,
työllisyyspolitiikan suuntaviivat on laadittava joka vuosi.
Suuntaviivat tarjoavat puitteet
jäsenvaltioiden politiikan koordinoinnin laajuudelle ja suunnalle mutta myös
perustan maakohtaisille suosituksille eri aloilla.
Nykyisillä yhdennetyillä
suuntaviivoilla on tarkoitus tukea Eurooppa 2020 -strategiaa hyödyntämällä
talouspolitiikan uutta lähestymistapaa, joka perustuu investointeihin,
rakenneuudistuksiin ja finanssipoliittiseen vastuuseen, kuten vuotta 2015
koskevassa komission vuotuisessa kasvuselvityksessä todetaan. Samalla
yhdennetyillä suuntaviivoilla on tarkoitus tukea älykästä, kestävää ja
osallistavaa kasvua ja talouspolitiikan EU-ohjausjakson tavoitteita.
Yhdennetyt suuntaviivat ovat seuraavat:
Suuntaviiva 1: Investointien tukeminen
Suuntaviiva 2:             Kasvun
vahvistaminen toteuttamalla rakenneuudistukset
Suuntaviiva 3:             Kasvun ja
työllisyyden keskeisten esteiden poistaminen EU:n tasolla
Suuntaviiva 4:             Julkisen talouden
kestävyyden ja kasvuystävällisyyden parantaminen
Suuntaviiva 5:             Työvoiman kysynnän
lisääminen
Suuntaviiva 6:             Työvoiman tarjonnan
ja osaamisen parantaminen
Suuntaviiva 7:             Työmarkkinoiden
toiminnan parantaminen
Suuntaviiva 8:             Oikeudenmukaisuuden varmistaminen, köyhyyden
torjuminen ja yhdenvertaisten mahdollisuuksien edistäminen

Suositus
NEUVOSTON SUOSITUS
jäsenvaltioiden ja unionin talouspolitiikan
laajoista suuntaviivoista
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta
tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan,
ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,
ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät
sekä katsoo seuraavaa:
(1) Jäsenvaltioiden olisi pidettävä
talouspolitiikkaansa yhteistä etua koskevana asiana ja sovitettava ne yhteen
neuvostossa. Neuvoston olisi vahvistettava työllisyyspolitiikan suuntaviivat ja
talouspolitiikan laajat suuntaviivat ohjaamaan jäsenvaltioiden ja unionin
politiikkaa.
(2) Unioni on perussopimuksen määräysten
mukaisesti kehittänyt ja pannut täytäntöön politiikan yhteensovittamisvälineitä
finanssipolitiikan alalla ja makrotalous- ja rakennepolitiikan alalla. Talouspolitiikan
EU-ohjausjakso yhdistää nämä eri välineet talouden ja julkisen talouden
monenvälisen yhdennetyn valvonnan kehykseen. EU-ohjausjakson järkeistäminen ja
vahvistaminen, jota esitetään vuotta 2015 koskevassa komission vuotuisessa
kasvuselvityksessä, parantaa entisestään sen toimintaa.
(3) Rahoitus- ja talouskriisi paljasti ja
korosti merkittäviä heikkouksia unionin ja jäsenvaltioiden taloudessa. Kriisi
toi myös esiin jäsenvaltioiden talouksien ja työmarkkinoiden tiiviin
keskinäisen riippuvuuden. Keskeisenä haasteena on saada unioni siirtymään
tilaan, jossa kasvu on vahvaa, kestävää ja osallisuutta edistävää ja jossa
luodaan työpaikkoja. Tämä edellyttää koordinoituja ja kunnianhimoisia toimia
sekä unionin että jäsenvaltioiden tasolla perussopimuksen määräysten ja unionin
talouden ohjausjärjestelmän mukaisesti. Näissä toimissa olisi yhdistettävä
tarjonta- ja kysyntäpuolen toimenpiteitä, ja niihin olisi sisällyttävä
investointien edistäminen, sitoutuminen rakenneuudistuksiin ja vastuullisen
finanssipolitiikan harjoittaminen.
(4) Jäsenvaltioiden ja unionin olisi
puututtava myös kriisin sosiaalisiin vaikutuksiin ja pyrittävä rakentamaan
yhteenkuuluvuutta lisäävä yhteiskunta, jossa ihmiset pystyvät ennakoimaan ja
hallitsemaan muutosta ja osallistumaan aktiivisesti yhteiskunta- ja
talouselämään. Olisi taattava, että kaikille on tarjolla mahdollisuuksia ja
että köyhyys ja sosiaalinen syrjäytyminen vähenevät, etenkin varmistamalla
työmarkkinoiden ja sosiaaliturvajärjestelmien tehokas toiminta ja poistamalla
tekijöitä, jotka estävät työmarkkinoille osallistumista. Jäsenvaltioiden olisi
myös varmistettava, että talouskasvun hyödyt saavuttavat kaikki kansalaiset ja
kaikki alueet.
(5) Suuntaviivojen mukaiset toimet ovat
merkittävässä asemassa pyrittäessä saavuttamaan Eurooppa 2020 -strategian
tavoitteet. Suuntaviivat muodostavat yhdennetyt eurooppalaiset ja kansalliset
toimintalinjat, jotka jäsenvaltioiden ja unionin olisi pantava täytäntöön,
jotta saadaan aikaan myönteisiä heijastusvaikutuksia koordinoiduista
rakenneuudistuksista ja asianmukainen talouspolitiikkayhdistelmä ja jotta
eurooppalaisella politiikalla vaikutetaan johdonmukaisemmin Eurooppa 2020
-strategian tavoitteisiin.
(6) Vaikka nämä suuntaviivat on osoitettu
jäsenvaltioille ja unionille, ne olisi pantava täytäntöön yhdessä kansallisten,
alueellisten ja paikallisten viranomaisten kanssa kumppanuudessa, jossa
parlamentit, työmarkkinaosapuolet ja kansalaisyhteiskunnan edustajat ovat
tiiviisti mukana.
(7) Talouspolitiikan laajoissa suuntaviivoissa
annetaan jäsenvaltioille uudistusten täytäntöönpanoon liittyviä ohjeita, joissa
otetaan huomioon keskinäinen riippuvuus. Ne ovat vakaus- ja kasvusopimuksen
mukaisia. Suuntaviivojen olisi muodostettava perusta maakohtaisille
suosituksille, joita neuvosto voi antaa jäsenvaltioille,
ON ANTANUT TÄMÄN SUOSITUKSEN:
(1) Jäsenvaltioiden ja aiheellisilta osin
Euroopan unionin olisi otettava talouspolitiikassaan huomioon liitteessä
esitetyt suuntaviivat. Suuntaviivat ovat osa yhdennettyjä suuntaviivoja.
Tehty Brysselissä
                                                                       Neuvoston
puolesta
                                                                       Puheenjohtaja


Avis juridique important

|

32003H0670

Komission suositus, annettu 19 päivänä syyskuuta 2003, eurooppalaisesta ammattitautiluettelosta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (tiedoksiannettu numerolla K(2003) 3297)

Virallinen lehti nro L 238 , 25/09/2003 s. 0028 - 0034

Komission suositus,annettu 19 päivänä syyskuuta 2003,eurooppalaisesta ammattitautiluettelosta(tiedoksiannettu numerolla K(2003) 3297)(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)(2003/670/EY)EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO,ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 211 artiklan,sekä katsoo seuraavaa:(1) Ammattitauteja koskevan eurooppalaisen luettelon hyväksymisestä 22 päivänä toukokuuta 1990 annettua komission suositusta(1) on sovellettu laajasti jäsenvaltioissa, jotka ovat toteuttaneet merkittäviä toimenpiteitä erityisesti mukautuakseen suosituksen liitteen I säännöksiin, kuten ammattitauteja koskevasta eurooppalaisesta luettelosta vuonna 1996 annetussa komission tiedonannossa(2) todettiin.(2) Suosituksen 90/326/ETY antamisesta kuluneena aikana tapahtuneen tieteellisen ja teknisen kehityksen ansiosta tiettyjen ammattitautien ilmenemismekanismit ja syy-seuraussuhteet tunnetaan paremmin. Kehityksestä johtuvat muutokset olisi siis sisällytettävä uuteen suositukseen sekä eurooppalaiseen ammattitautiluetteloon ja täydentävään luetteloon.(3) Suosituksen 90/326/ETY seurannan yhteydessä jäsenvaltioissa vuodesta 1990 lähtien hankittu kokemus on tuonut esiin erilaisia näkökohtia, joita voitaisiin kehittää, jotta suosituksen tavoitteet voitaisiin saavuttaa tehokkaammin varsinkin ennaltaehkäisemisen ja tietojen keräämisen ja vertailtavuuden osalta.(4) Komission tiedonannossa(3) "Työn ja yhteiskunnan muutoksiin sopeutuminen: Yhteisön uusi työterveys- ja työturvallisuusstrategia vuosiksi 2002-2006" ammattitautien entistä voimakkaampaa ennaltaehkäisyä pidetään erittäin tärkeänä. Tämän suosituksen olisi oltava ensisijainen väline yhteisön tason ennaltaehkäisyssä.(5) Kyseisessä tiedonannossa korostetaan, että kaikkien toimijoiden - muun muassa viranomaisten ja työmarkkinaosapuolten - on osallistuttava työterveyden ja työturvallisuuden edistämiseen kaikkien osallistumiseen perustuvan hyvän hallintotavan puitteissa eurooppalaisesta hallintotavasta annetun valkoisen kirjan(4) mukaisesti. Tässä yhteydessä jäsenvaltioita olisi syytä kehottaa ottamaan kaikki asiaankuuluvat toimijat aktiivisesti mukaan ammattitautien ennaltaehkäisytoimenpiteiden kehittämiseen.(6) Tiedonannossa todetaan myös, että jäsenvaltioiden olisi asetettava määrällisiä tavoitteita, jotta voitaisiin vähentää tunnustettujen ammattitautien esiintymistä.(7) Yhteisön uudesta työterveys- ja työturvallisuusstrategiasta vuosiksi 2002-2006 3 päivänä kesäkuuta 2002 annetussa neuvoston päätöslauselmassa(5) jäsenvaltioita kehotetaan "kehittämään ja panemaan täytäntöön koordinoituja ennaltaehkäiseviä politiikkoja, jotka ovat johdonmukaisia ja soveltuvat kunkin jäsenvaltion tilanteeseen, sekä tässä yhteydessä asettamaan työtapaturmien ja ammattitautien vähentämisen tasolla mitattavissa olevia tavoitteita erityisesti niillä toimialoilla, joilla niiden esiintymisaste on keskimääräistä korkeampi".(8) Neuvoston asetuksella (EY) N:o 2062/94 perustetun Euroopan työturvallisuus- ja työterveysviraston(6) tehtävänä on muun muassa "toimittaa yhteisön laitoksille ja jäsenvaltioille puolueettomia teknisiä, tieteellisiä ja taloudellisia tietoja, joita tarvitaan työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden suojelemista koskevien tarkoituksenmukaisten ja tehokkaiden politiikkojen muotoilemiseen ja toteuttamiseen" ja "kerätä ja jakaa jäsenvaltioissa teknisiä, tieteellisiä ja taloudellisia tietoja". Viraston on siis myös oltava merkittävässä asemassa ammattitautien ennaltaehkäisyä koskevien tietojen, kokemusten ja hyvien toimintatapojen vaihdossa.(9) Kansalliset terveydenhuoltojärjestelmät voivat vaikuttaa huomattavalla tavalla ammattitautien tehokkaampaan ennaltaehkäisyyn erityisesti lisäämällä lääkintähenkilöstölle suunnattua valistusta, jolla parannetaan tietämystä ammattitaudeista ja niiden diagnosointia,ON ANTANUT TÄMÄN SUOSITUKSEN:1 artiklaRajoittamatta suotuisampia kansallisia lakeja tai asetuksia suositellaan, että jäsenvaltiot1) sisällyttävät mahdollisimman pian suosituksen liitteessä I olevan eurooppalaisen luettelon tieteellisesti työperäisiksi tunnustettuja, korvauskelpoisia ja ehkäisytoimenpiteitä vaativia ammattitauteja koskeviin lakeihin, asetuksiin ja hallinnollisiin määräyksiin;2) ottavat käyttöön laeissaan, asetuksissaan ja hallinnollisissa määräyksissään ammattitautien korvausoikeuden niiden työntekijöiden osalta, jotka kärsivät sairaudesta, jota ei ole mainittu liitteessä I olevassa luettelossa, mutta jonka työperäisyys ja työhön liittyminen voidaan vahvistaa, erityisesti jos tämä sairaus on mainittu liitteessä II;3) kehittävät ja parantavat liitteen I luettelossa mainittuja ammattitauteja koskevia tehokkaita ennaltaehkäisytoimenpiteitä ottaen aktiivisesti mukaan kaikki toimijat ja turvautuen tarvittaessa tiedon, kokemusten ja hyvien toimintatapojen vaihtoon Euroopan työturvallisuus- ja työterveysviraston välityksellä;4) asettavat määrällisiä tavoitteita tunnustettujen ammattitautien ja erityisesti liitteessä I olevassa eurooppalaisessa luettelossa mainittujen ammattitautien esiintymisen vähentämiseksi;5) varmistavat, että kaikki ammattitautitapaukset ilmoitetaan, muuttavat ammattitautitilastonsa vähitellen yhteensopiviksi liitteessä I olevan eurooppalaisen luettelon kanssa sekä eurooppalaisten ammattitautitilastojen yhdenmukaistamisjärjestelmää koskevien toimien mukaisesti niin, että kunkin ammattitautitapauksen aiheuttajaa tai syytä, lääketieteellistä diagnosointia ja potilaan sukupuolta koskevat tiedot ovat saatavilla;6) perustavat liitteessä II kuvattujen tautien tai kaikkien ammattiin liittyvien sairauksien epidemiologiaa koskevan tiedonkeräysjärjestelmän;7) edistävät tutkimusta, joka liittyy työperäisiin sairauksiin, erityisesti liitteessä II lueteltuihin sairauksiin sekä työhön liittyviin psykososiaalisiin sairauksiin;8) varmistavat, että kansallisiin luetteloihin sisältyvien ammattitautien diagnosointia tukevia asiakirjoja levitetään laajasti, ottaen huomioon erityisesti komission julkaisemat ohjeet ammattitautien diagnosoinnin helpottamiseksi;9) toimittavat komissiolle ja saattavat - erityisesti Euroopan työturvallisuus- ja työterveysviraston perustaman tietoverkon kautta - kaikkien asiasta kiinnostuneiden osapuolien käyttöön kansallisella tasolla tunnustettuja ammattitauteja koskevat tilastotiedot ja epidemiologiset tiedot;10) edistävät kansallisten terveydenhuoltojärjestelmien aktiivista osallistumista ammattitautien ennaltaehkäisemiseen erityisesti lisäämällä lääkintähenkilöstölle suunnattua valistusta, jolla parannetaan tietämystä näistä sairauksista ja niiden diagnosointia.2 artiklaJäsenvaltiot vahvistavat itse kunkin ammattitaudin tunnustamista koskevat perusteet voimassaolevan kansallisen lainsäädäntönsä tai voimassaolevien kansallisten käytäntöjensä mukaisesti.3 artiklaTämä suositus korvaa suosituksen 90/326/ETY.4 artiklaJäsenvaltioita kehotetaan ilmoittamaan viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2006 komissiolle toimenpiteistä, jotka ne ovat toteuttaneet tämän suosituksen perusteella.Tehty Brysselissä 19 päivänä syyskuuta 2003.Komission puolestaAnna DiamantopoulouKomission jäsen(1) EYVL L 160, 26.6.1990, s. 39.(2) KOM(96) 454 lopullinen.(3) KOM(2002) 118 lopullinen.(4) KOM(2001) 428 lopullinen.(5) EYVL C 161, 5.7.2002, s. 1.(6) EYVL L 216, 20.8.1994, s. 1.LIITE IEurooppalainen ammattitautiluetteloTässä luettelossa kuvattujen sairauksien on liityttävä suoraan harjoitettavaan ammattiin. Komissio vahvistaa tunnistamiskriteerit kullekin jäljempänä luetellulle sairaudelle:1 Seuraavien kemiallisten tekijöiden aiheuttamat sairaudet:100 akryylinitriili101 arseeni ja sen yhdisteet102 beryllium (glusinium) ja sen yhdisteet103.01 hiilimonoksidi103.02 hiilioksikloridi104.01 syaanivety104.02 syanidi ja syanidiyhdisteet104.03 isosyanaatit105 kadmium ja sen yhdisteet106 kromi ja sen yhdisteet107 elohopea ja sen yhdisteet108 mangaani ja sen yhdisteet109.01 typpihappo109.02 typen oksidit109.03 ammoniakki110 nikkeli ja sen yhdisteet111 fosfori ja sen yhdisteet112 lyijy ja sen yhdisteet113.01 rikin oksidit113.02 rikkihappo113.03 rikkihiili114 vanadiini ja sen yhdisteet115.01 kloori115.02 bromi115.04 jodi115.05 fluori ja sen yhdisteet116 alifaattiset ja alisykliset hiilivedyt, jotka sisältävät liuotinbensiiniä ja bensiiniä117 alifaattiset ja alisykliset halogeenihiilivedyt118 butanoli, metanoli ja isopropanoli119 etyleeniglykoli, dietyleeniglykoli, 1,4-butaanidioli ja glykolien ja glyserolin nitrojohdannaiset120 metyylieetteri, etyylieetteri, isopropyylieetteri, vinyylieetteri, dikloori-isopropyylieetteri, guajakoli ja etyleeniglykolin metyyli- ja etyylieetteri121 asetoni, klooriasetoni, bromiasetoni, heksafluoriasetoni, metyylietyyliketoni, metyyli-n-butyyliketoni, metyyli-isobutyyliketoni, diasetonialkoholi, mesityylioksidi ja 2-metyylisykloheksanomi122 organofosfaattiesterit123 orgaaniset hapot124 formaldehydi125 alifaattiset nitrojohdannaiset126.01 bentseeni ja sen homologit (rakennekaava: CnH2n-6)126.02 naftaleeni ja sen homologit (rakennekaava: CnH2n-12)126.03 vinyylibentseeni ja divinyylibentseeni127 aromaattisten hiilivetyjen halogeenijohdannaiset128.01 fenolit ja niiden homologit sekä näiden halogeenijohdannaiset128.02 naftolit ja niiden homologit sekä näiden halogeenijohdannaiset128.03 alkyyliaryylioksidien halogeenijohdannaiset128.04 alkyyliaryylisulfonaattien halogeenijohdannaiset128.05 bentsokinonit129.01 aromaattiset amiinit ja hydratsiinit sekä näiden halogeeni-, fenoli-, nitratoidut, nitratut ja sulfonaattijohdannaiset129.02 alifaattiset amiinit ja niiden halogeenijohdannaiset130.01 aromaattisten hiilivetyjen nitrojohdannaiset130.02 fenolien ja niiden homologien nitrojohdannaiset131 antimoni ja sen johdannaiset132 typpihapon esterit133 rikkivety135 muihin ryhmiin kuulumattomien orgaanisten liuottimien aiheuttamat enkefalopatiat136 muihin ryhmiin kuulumattomien orgaanisten liuottimien aiheuttamat polyneuropatiat2 Muihin ryhmiin kuulumattomien aineiden ja tekijöiden aiheuttamat ihotaudit201 Ihotaudit ja -syövät, joiden aiheuttaja on:201.01 noki201.03 terva201.02 bitumi201.04 piki201.05 antraseeni ja sen yhdisteet201.06 mineraaliöljyt ja muut öljyt201.07 parafiini201.08 karbatsoli ja karbatsoliyhdisteet201.09 kivihiilitislauksen sivutuotteet202 Muihin ryhmiin kuulumattomien tieteellisesti tunnustettujen allergeenien tai ärsyttävien aineiden aiheuttamat työperäiset ihotaudit3 Muihin ryhmiin kuulumattomien aineiden ja tekijöiden hengittämisestä aiheutuvat taudit:301 Hengityselinten taudit ja syövät301.11 silikoosi301.12 silikotuberkuloosi301.21 asbestoosi301.22 asbestipölyn aiheuttama mesoteliooma301.31 silikaattipölyn aiheuttamat pneumokonioosit302 keuhkosyöpä asbestin komplikaationa303 sintrattujen metallipölyjen aiheuttamat hengityselinsairaudet304.01 ulkosyntyiset allergiset alveoliitit304.02 puuvilla-, pellava-, hamppu-, juutti-, sisal- ja sokeriruokopölyn ja -kuitujen aiheuttamat keuhkosairaudet304.04 koboltti-, tina-, barium- ja grafiittipölyn aiheuttamat hengityselinsairaudet304.05 sideroosi305.01 puupölyn aiheuttama ylempien hengitysteiden syöpä304.06 allergeeneiksi johdonmukaisesti todettujen aineiden hengittämisestä aiheutuvat työperäiset allergiset astmat304.07 allergeeneiksi johdonmukaisesti todettujen aineiden hengittämisestä aiheutuvat työperäiset allergiset nuhat306 asbestin aiheuttamat keuhkosairaudet, joihin liittyy hengityselinten restriktio307 kaivostyöläisten obstruktiivinen krooninen bronkiitti tai emfyseema308 asbestipölyn hengittämisestä aiheutuva keuhkosyöpä309 alumiinin tai alumiiniyhdisteiden pölyn tai höyryn aiheuttamat hengityselinten sairaudet310 tuomaskuonan aiheuttamat hengityselinten taudit4 Infektio- ja loistaudit:401 eläinten ja eläinten jätösten aiheuttamat infektio- ja loistaudit402 jäykkäkouristus403 luomistauti404 virushepatiitti405 tuberkuloosi406 ameebatauti407 muut työperäiset tartuntataudit henkilöillä, jotka vastaavat ennaltaehkäisystä, terveydenhoidosta, kotiavusta ja muusta samankaltaisesta toiminnasta, jossa on osoitettu olevan tartuntavaara5 Seuraavat fysikaalisten tekijöiden aiheuttamat taudit:502.01 lämpösäteilyn aiheuttama harmaakaihi502.02 ultraviolettisäteilyn aiheuttamat sidekalvon sairaudet503 melun aiheuttama huonokuuloisuus tai kuurous504 ilmanpaineen tai paineenlaskun aiheuttamat sairaudet505.01 mekaanisen tärinän aiheuttamat käsien ja ranteiden luusto- ja nivelsairaudet505.02 mekaanisen tärinän aiheuttamat hermostollisiin verisuonihäiriöihin liittyvät (angioneuroottiset) sairaudet506.10 puristuksen aiheuttamat limapussitulehdukset506.11 polvilumpion edessä sijaitsevan limapussin tulehdus (prepatellaaribursiitti) ja polvilumpion alaisen limapussin tulehdus (subpatellaaribursiitti)506.12 kyynärlisäkkeen limapussitulehdus506.13 olkapään limapussitulehdus506.21 ylikuormituksesta johtuvat jännetupen tulehdukset506.22 ylikuormituksesta johtuvat jänteen ympäryskudoksen tulehdukset506.23 ylikuormituksesta johtuvat jänteen tai lihaksen kiinnittymiskohtien tulehdukset506.30 pitkäkestoisen polvillaan tai kyykyssä työskentelyn aiheuttamat nivelkierukkavauriot506.40 hermoston puristumisesta aiheutuva halvaus506.45 rannekanavaoireyhtymä507 kaivostyöläisen silmävärve508 ionisoivan säteilyn aiheuttamat sairaudetLIITE IITäydentävä luettelo sairauksista, joita epäillään ammattitaudeiksi, joista olisi tehtävä ilmoitus ja joiden sisällyttämistä liitteessä I olevaan eurooppalaiseen luetteloon voidaan harkita tulevaisuudessa2.1 Seuraavien kemiallisten tekijöiden aiheuttamat sairaudet2.101 otsoni2.102 muut kuin liitteen I kohdassa 1.116 tarkoitetut alifaattiset hiilivedyt2.103 difenyyli2.104 dekaliini2.105 aromaattiset hapot - aromaattiset anhydridit tai niiden halogeenijohdannaiset2.106 difenyylioksidi2.107 tetrahydrofuraani2.108 tiofeeni2.109 metakrylonitriiliasetonitriili2.111 tioalkoholit2.112 merkaptaanit ja tioeetterit2.113 tallium ja sen yhdisteet2.114 muut kuin liitteen I kohdassa 1.118 tarkoitetut alkoholit ja niiden halogeenijohdannaiset2.115 muut kuin liitteen I kohdassa 1.119 tarkoitetut glykolit ja niiden halogeenijohdannaiset2.116 muut kuin liitteen I kohdassa 1.120 tarkoitetut eetterit ja niiden halogeenijohdannaiset2.117 muut kuin liitteen I kohdassa 1.121 tarkoitetut ketonit ja niiden halogeenijohdannaiset2.118 muut kuin liitteen I kohdassa 1.122 tarkoitetut esterit ja niiden halogeenijohdannaiset2.119 furfuraali2.120 tiofenolit ja niiden vastineet ja niiden halogeenijohdannaiset2.121 hopea2.122 seleeni2.123 kupari2.124 sinkki2.125 magnesium2.126 platina2.127 tantaali2.128 titaani2.129 terpeenit2.130 boraanit2.140 helmiäispölyn hengittämisestä aiheutuvat sairaudet2.141 hormoniaineiden aiheuttamat sairaudet2.150 suklaa-, sokeri- ja jauhoteollisuudessa työskentelystä aiheutuva hampaiden karies2.160 piioksidi2.170 muihin ryhmiin kuulumattomat polysykliset aromaattiset hiilivedyt2.190 dimetyyliformamidi2.2 Muihin ryhmiin kuulumattomien aineiden ja tekijöiden aiheuttamat ihotaudit2.201 liitteeseen I kuulumattomat allergiset ja välittömästä voimakkaasta ärsytyksestä aiheutuneet ihotaudit2.3 Muihin ryhmiin kuulumattomien aineiden hengittämisestä aiheutuvat sairaudet2.301 eurooppalaiseen luetteloon kuulumattomista metalleista aiheutuvat keuhkofibroosit2.303 hengityselinten sairaudet ja syövät, jotka johtuvat altistumisesta seuraaville:- noki- terva- bitumi- piki- antraseeni tai sen yhdisteet- mineraaliöljyt ja muut öljyt2.304 keinotekoisten mineraalikuitujen aiheuttamat hengityselinten sairaudet2.305 synteettisten kuitujen aiheuttamat hengityselinten sairaudet2.307 liitteeseen I kuulumattomien ärsyttävien aineiden aiheuttamat hengityselinten sairaudet, varsinkin astma2.308 asbestipölyn hengittämisestä aiheutuva kurkunpääsyöpä2.4 Infektio- ja loistaudit, joita ei ole mainittu liitteessä I2.401 loistaudit2.402 trooppiset taudit2.5 Fysikaalisten tekijöiden aiheuttamat sairaudet2.501 okahaarakkeen ylirasittumisesta aiheutunut repeäminen2.502 koko kehoon kohdistuvan toistuvan vertikaalisen tärinän aiheuttamat lannerangan välilevysairaudet2.503 työhön liittyvän jatkuvan äänenkäytön aiheuttamat äänihuulten kyhmyt


Avis juridique important

|

E2002C0912(01)

EFTAn valvontaviranomaisen suositus, annettu 5 päivänä maaliskuuta 2002, elintarvikkeiden virallista tarkastusta koskevasta yhteensovitetusta ohjelmasta vuonna 2002

Virallinen lehti nro C 216 , 12/09/2002 s. 0004 - 0008

EFTAN valvontaviranomaisen suositus,annettu 5 päivänä maaliskuuta 2002,elintarvikkeiden virallista tarkastusta koskevasta yhteensovitetusta ohjelmasta vuonna 2002(2002/C 216/05)EFTAN VALVONTAVIRANOMAINEN, jokaOTTAA HUOMIOON Euroopan talousalueesta (ETA) tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 109 artiklan ja pöytäkirjan 1,OTTAA HUOMIOON EFTAn jäsenvaltioiden välisen, valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamista koskevan sopimuksen ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan b alakohdan ja pöytäkirjan 1,OTTAA HUOMIOON ETA-sopimuksen liitteessä II olevan XII luvun 50 kohdassa mainitun säädöksen (virallisesta elintarvikkeiden tarkastuksesta 14 päivänä kesäkuuta 1989 annettu neuvoston direktiivi 89/397/ETY)(1), ja erityisesti sen 14 artiklan 3 kohdan,ON KUULLUT EFTAn valvontaviranomaista avustavaa EFTAn elintarvikekomiteaa,SEKÄ KATSOO SEURAAVAA:(1) Euroopan talousalueen moitteettoman toiminnan takaamiseksi on tarpeen luoda ETA:ssa toteutettavia yhteensovitettuja elintarvikkeiden tarkastusohjelmia ETA:an kuuluvien maiden suorittamien virallisten tarkastusten tehostamiseksi.(2) Kyseisissä ohjelmissa korostetaan ETA-sopimuksen nojalla voimassa olevan elintarvikelainsäädännön noudattamista, kansanterveyden suojelua, kuluttajansuojaa ja hyvän kauppatavan mukaista kauppaa.(3) ETA-sopimuksen liitteessä II olevan XII luvun 54 n kohdassa mainitun säädöksen (virallista elintarvikkeiden tarkastusta koskevista lisätoimenpiteistä 29 päivänä lokakuuta 1993 annettu neuvoston direktiivi 93/99/ETY)(2) 3 artiklassa edellytetään, että direktiivin 89/397/ETY 7 artiklassa tarkoitetut laboratoriot noudattavat eurooppalaisen standardin EN 45000-sarjan kriiteereitä. Kyseinen sarja korvattiin sittemmin EN ISO 17025:2000-sarjalla.(4) Kansallisten ohjelmien ja yhteensovitettujen ohjelmien samanaikaisesta toimeenpanosta voidaan saada tietoja ja kokemuksia, joihin tuleva tarkastustoiminta voidaan perustaa.(5) Euroopan komissio on virallista elintarvikkeiden tarkastusta koskevasta yhteensovitetusta ohjelmasta vuodeksi 2002 antamassaan suosituksessa suositellut Euroopan unionin jäsenvaltioille vastaavan tarkastusohjelman soveltamista. Yhteisön tarkastusohjelma sisältää kuitenkin myös toimenpiteitä, joilla seurataan, noudattavatko jäsenvaltiot yhteisön sääntöjä, jotka koskevat sellaisia ainesosia mahdollisesti sisältävien elintarvikkeiden merkintöjä, jotka voivat sisältää geneettisesti muunnettuja organismeja (GMO) tai jotka koostuvat tai valmistetaan niistä. Tätä osaa yhteisön ohjelmasta ei ole sisällytetty EFTA-valtioille annettuun suositukseen, koska kyseisiä merkintäsääntöjä ei ole vielä liitetty ETA-sopimukseen,SUOSITTELEE, ETTÄ EFTAN JÄSENVALTIOT1. Toteuttavat vuonna 2002 tarkastuksia, joihin sisältyy soveltuvin osin näytteiden ottaminen ja niiden laboratorioanalyysi tavoitteena- arvioida leikattujen tuoreiden hedelmien ja vihannesten sekä idätettyjen siementen bakteriologista turvallisuutta ja- arvioida hedelmä- ja vihannesmehujen bakteriologista turvallisuutta.2. Vaikka näytteiden oton ja/tai tarkastusten tiheyttä ei ole tässä suosituksessa määrätty, varmistavat, että se on riittävä yleiskäsityksen saamiseksi tarkastelun kohteesta.3. Toimittavat pyydetyt tiedot tämän suosituksen liitteinä olevien lomakkeiden muodossa tulosten vertailukelpoisuuden parantamiseksi. Nämä tiedot perusteluineen on lähetettävä EFTAn valvontaviranomaiselle 1 päivään toukokuuta 2003 mennessä.4. Tämän ohjelman mukaisesti analysoitavaksi annettavat elintarvikkeet on toimitettava direktiivin 93/99/ETY 3 artiklan säännösten mukaisiin laboratorioihin.OHJELMAN ALA JA MENETELMÄTA. Leikattujen tuoreiden hedelmien ja vihannesten sekä idätettyjen siementen bakteriologinen turvallisuus1. Ohjelman alaETA:n tasolla ei ole säädetty tuoreita hedelmiä ja vihanneksia koskevista mikrobiologisista erityisvaatimuksista. Kokemus on osoittanut mahdolliseksi, että useat tällaiset tuotteet joutuvat mikro-organismien, myös ihmisen patogeenien, saastuttamiksi. Useimmilla ilmoitetuista tautitapauksista on ollut yhteys bakteerikontaminaatioon; erityisesti kyse on ollut enterobakteereista (Salmonella spp., Escherichia coli O157:H7).Tietyt tekijät edesauttavat patogeenien aiheuttamaa mikrobiologista kontaminaatiota erityisesti silloin, kun hedelmiä ja vihanneksia syödään kypsentämättöminä. Patogeenit voivat olla peräisin viljelymenetelmistä tai muista prosesseista tuotantoketjussa. Toinen kuluttajien mikrobiriskiin vaikuttava tekijä on, että uusien tuotteitten (esimerkiksi idätettyjen siementen), hedelmien ja syötävien kasvien kulutus kasvaa, kun niitä ryhdytään tuomaan maahan kaupan globaalistuessa. Kun kasveja lisäksi leikataan, viipaloidaan, kuoritaan ja hienonnetaan, käsittelemättömän kasvin luontaiset suojamekanismit eivät pysty toimimaan, jolloin kontaminanteille saattaa syntyä suotuisa kasvualusta.Hyvien viljely- ja jalostusmenetelmien käyttö voi auttaa pitämään kurissa mikrobien aiheuttamat vaarat kaikissa tuoreiden hedelmien ja vihannesten tuotantovaiheissa alkutuotannosta pakkaamiseen ja myyntiin. Toinen tärkeä hedelmien ja vihannesten turvallisuutta varmistava seikka on HACCP-periaatteiden (vaarojen analysointi ja kriittiset kohdat niiden hallitsemiseksi) tehokas soveltaminen elintarvikehygieniasta annetun neuvoston direktiivin 93/43/ETY(3) mukaisesti.Ohjelman tämän osan tavoitteena on arvioida leikattujen tuoreiden hedelmien ja vihannesten sekä idätettyjen siementen mikrobiologista turvallisuutta ja valvoa mahdollisia riskejä ihmisen terveydelle. Sitä varten suositellaan, että varmistetaan elintarvikealan toimijoiden noudattavan HACCP-periaatteita silloin kun se on aiheellista ja testataan tuotteita tiettyjen sellaisten patogeenien kuin Salmonella spp., toksigeeninen E. coli (erityisesti E. coli O157:H7) ja Listeria monocytogenes varalta.2. Näytteenotto ja analyysimenetelmäTarkastukset olisi kohdistettava syömävalmiisiin tuoreisiin hedelmiin ja vihanneksiin, jotka on kuorittu tai leikattu tai joiden alkuperäistä muotoa on jotenkin muutoin fyysisesti muutettu ja jotka on tarkoitettu syötäviksi kypsentämättöminä, samoin kuin idätettyihin siemeniin.EFTA-maiden toimivaltaisten viranomaisten olisi tehtävä tarkastuksia tuotantolaitoksissa ja/tai vähittäismyyntipaikoilla varmistaakseen HACCP-periaatteiden soveltamisen ja otettava tarvittaessa näytteitä analysoitaviksi. Kunkin näytteen on oltava vähintään sadan gramman painoinen, ja tuote on säilytettävä alkuperäispakkauksessa. Näytteet on pantava kylmäsäiliöihin ja lähettävä välittömästi analysoitavaksi laboratorioon.EFTA-valtioiden toimivaltaiset viranomaiset voivat päättää näytteenoton laajuudesta.Laboratoriot voivat käyttää haluamaansa menetelmää, kunhan sen tehokkuus vastaa tavoitteita. Salmonellan osoittamiseen suositellaan kuitenkin viimeisintä versiota standardista ISO 6579, toksigeenisen E. colin osoittamiseen viimeisintä versiota standardista EN/ISO 16654 sekä Listeria monocytogenesin osoittamiseen ja lukumäärän määrittämiseen viimeisimpiä versioita standardeista EN/ISO 11290-1 ja EN/ISO 11290-2. Myös muita vastaavia toimivaltaisten viranomaisten hyväksymiä menetelmiä voidaan käyttää.Tarkastusten tulokset olisi kirjattava tämän suosituksen liitteessä I olevaa mallia käyttäen.B. Hedelmä- ja vihannesmehujen bakteriologinen turvallisuus1. Ohjelman alaSen enempää kuin tuoreille hedelmille ja vihanneksille myöskään mehuille ei ole ETA:n lainsäädännössä vahvistettu mikrobiologisia standardeja. Elintarvikehygieniasta annetussa neuvoston direktiivissä 93/43/ETY edellytetään, että mehu valmistetaan hygieenisellä tavalla ja että elintarvikealan toimijat soveltavat HACCP-periaatteita varmistaakseen tuotteittensa turvallisuuden ja terveellisyyden. Elintarvikealan toimijoita kehotetaan myös laatimaan ja panemaan vapaaehtoisesti täytäntöön menettelytapaohjeet, joissa kartoitetaan keinoja minimoida hedelmien saastuminen kasvun, sadonkorjuun, varastoinnin ja mehustuksen aikana samoin kuin hedelmämehutiivisteen saastuminen varastoinnin, kuljetuksen ja juotavaksi mehuksi muuntamisen aikana.Kokemus on osoittanut, että kaikki mehut (hedelmä- ja vihannesmehut) voivat hyvinkin saastua niin, että siitä aiheutuu mikrobiologinen vaara. Erityisesti tämä koskee mehuja, joita ei ole lämpökäsitelty millään tavalla. Vaikka mehun saastuminen vaarallisten patogeenien vaikutuksesta onkin epätodennäköistä, sen vaikutukset voisivat olla riskiryhmissä vakavia. Useimmat ilmoitetut tautitapaukset ovat liittyneet sellaisiin patogeeneihin kuin Salmonella spp. ja Escherichia coli O157:H7.Ohjelman tämän osan tavoitteena on arvioida hedelmä- ja vihannesmehujen bakteriologista turvallisuutta ja valvoa mahdollisia riskejä ihmisen terveydelle. Sitä varten suositellaan, että varmistetaan elintarvikealan toimijoiden noudattavan HACCP-periaatteita silloin kun se on aiheellista ja testataan tuotteita sellaisten patogeenien kuin Salmonella spp., toksigeeninen E. coli (erityisesti E. coli O157:H7) ja Listeria monocytogenes varalta.2. Näytteenotto ja analyysimenetelmäTarkastukset olisi kohdistettava hedelmä- ja vihannesmehuihin ja erityisesti pastöroimattomiin omena- ja sitrusmehuihin.EFTA-maiden toimivaltaisten viranomaisten olisi tehtävä tarkastuksia tuotantolaitoksissa ja/tai vähittäismyyntipaikoilla varmistaakseen HACCP-periaatteiden soveltamisen ja otettava tarvittaessa näytteitä analysoitaviksi. Näytteenoton ja analyysimenetelmien osalta suositellaan, että käytetään samoja perusteita kuin tuoreita hedelmiä ja vihanneksia koskevan A kohdan 2 alakohdassa luetellut.Tarkastusten tulokset olisi kirjattava tämän suosituksen liitteessä II olevaa mallia käyttäen.Tämä suositus on osoitettu Islannille, Liechtensteinille ja Norjalle.Tehty Brysselissä 5 päivänä maaliskuuta 2002.EFTAn valvontaviranomaisen puolestaBernd HammermannKollegion jäsenPeter DyrbergJohtaja(1) EYVL L 186, 30.6.1989, s. 23. Jäljempänä "direktiivi 89/397".(2) EYVL L 290, 24.11.1993, s. 14. Jäljempänä "direktiivi 93/99".(3) EYVL L 175, 19.7.1993, s. 1.LIITE I>PIC FILE= "C_2002216FI.000702.TIF">LIITE II>PIC FILE= "C_2002216FI.000802.TIF">


title: Neuvoston suositus, annettu 31 päivänä toukokuuta 2007 , vammojen ehkäisystä ja turvallisuuden edistämisestä ETA:n kannalta merkityksellinen teksti

text:
               18.7.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 164/1

      NEUVOSTON SUOSITUS,
   annettu 31 päivänä toukokuuta 2007,
   vammojen ehkäisystä ja turvallisuuden edistämisestä
   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
   (2007/C 164/01)
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 152 artiklan 4 kohdan,
   ottaa huomioon komission ehdotuksen,
   ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon, (1)

   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Vuosittain noin 235 000 yhteisön kansalaista kuolee onnettomuuksien tai väkivallan seurauksena. Sydän- ja verisuonitautien, syövän ja hengityselinten sairauksien jälkeen vammat ovat neljänneksi yleisin kuolinsyy jäsenvaltioissa.

               (2)

               Lasten, nuorten ja nuorten aikuisten osalta onnettomuudet ja vammat ovat tärkein kuolinsyy.

               (3)

               Monille vakavasti loukkaantuneille jää elinikäisiä vammoja. Onnettomuudet ja vammat ovat nuorten ihmisten tärkein pitkäaikaisen työkyvyttömyyden syy, ja seurauksena on useiden terveiden elinvuosien menetys, joka voisi suurelta osin olla vältettävissä.

               (4)

               Keskimäärin vammojen vuoksi joutuu sairaalahoitoon 6,8 miljoonaa ihmistä vuodessa. Määrä on 11 prosenttia kaikista Euroopan unionissa sairaalahoitoon otetuista potilaista.

               (5)

               Vammat ovat valtava taloudellinen rasite terveydenhuolto- ja sosiaaliturvajärjestelmille, sillä ne aiheuttavat noin 20 prosenttia sairauslomista ja ovat merkittävä tuottavuutta alentava tekijä.

               (6)

               Vammautumisriski jakautuu epätasaisesti jäsenvaltioittain ja sosiaaliryhmittäin ja vaihtelee myös iän ja sukupuolen mukaan. Jäsenvaltiossa, jossa vammautumisten määrä on suurin, vammoihin menehtymisen riski on viisinkertainen verrattuna jäsenvaltioon, jossa määrä on alhaisin.

               (7)

               Toisin kuin monia muita sairauksien tai ennenaikaisen kuoleman syitä vammoja voidaan torjua tekemällä elinympäristömme sekä käyttämämme tuotteet ja palvelut turvallisemmiksi. Onnettomuuksien ehkäisyyn liittyvien toimenpiteiden tehokkuudesta on runsaasti näyttöä, mutta ne eivät silti ole laajalti käytössä kaikkialla yhteisössä.

               (8)

               Useimmat tällaisista toimenpiteistä ovat osoittautuneet kustannustehokkaiksi, koska terveydenhuoltojärjestelmille ennaltaehkäisystä koituvat edut ovat usein moninkertaisesti suuremmat kuin tällaisen toiminnan kustannukset.

               (9)

               Monissa turvallisuuskysymyksissä, kuten liikenteen ja työpaikkojen turvallisuudessa, on saavutettu merkittävää edistystä, jonka tulisi jatkua. Huomiota olisi lisäksi kiinnitettävä muihin aloihin, joilla tilanne ei ole tähän mennessä ollut yhtä hyvä ja joista mainittakoon onnettomuudet kotona sekä vapaa-aikana ja urheilun parissa sekä lapsiin ja vanhuksiin kohdistuva ennaltaehkäisevä toiminta.

               (10)

               Olisi myös tarkasteltava yhteyttä alkoholin ja huumeiden kulutuksen ja toisaalta vammojen ja tapaturmien määrän välillä unohtamatta tahallisesti aiheutettuja vammoja, erityisesti naisiin ja lapsiin kohdistuvaa perheväkivaltaa.

               (11)

               Vaikuttaakin siltä, että on tarpeen käyttää paremmin hyödyksi olemassa olevia tietoja ja luoda tarvittaessa vammautumisten seuranta- ja raportointijärjestelmä, jotta voidaan varmistaa sellainen yhteensovitettu jäsenvaltioiden toiminta, jolla kehitetään ja luodaan kansallisia toimintalinjoja vammojen ehkäisemiseksi sekä parhaiden toimintatapojen vaihtamiseksi. Tällainen järjestelmä voitaisiin luoda yhteisön kansanterveysohjelman (2), sitä seuraavien ohjelmien tai muiden asiaankuuluvien yhteisön ohjelmien puitteissa ja sen perustana olisi käytettävä edustavia kansallisia vammojen seuranta- ja raportointivälineitä, joita kehitetään johdonmukaisesti ja täydentävästi.

               (12)

               Jotta yhteisön kansanterveysohjelman ja muiden asiaankuuluvien yhteisön ohjelmien resursseja voitaisiin tehostaa ja vammojen ehkäiseminen voitaisiin toteuttaa mahdollisimman tehokkaasti, on nimetty seuraavat painopistealat: lasten ja nuorten turvallisuus, vanhusten turvallisuus, riskialttiiden tienkäyttäjien turvallisuus, urheilu- ja vapaa-ajan vammojen ehkäisy, tuotteiden ja palveluiden aiheuttamien vammojen ehkäisy, tarkoituksellisen itsensä vahingoittamisen ehkäisy ja väkivallan, erityisesti naisiin ja lapsiin kohdistuvan perheväkivallan ehkäisy. Nämä painopistealueet on määritelty ottamalla huomioon vammojen yhteiskunnallinen vaikutus niiden määrän ja vakavuuden osalta, torjuntatoimien tehokkuutta koskeva näyttö sekä toimien onnistuneen toteuttamisen mahdollisuudet jäsenvaltioissa,

         SUOSITTAA:
   Kansanterveyden korkean tason saavuttamiseksi jäsenvaltioiden olisi

               (1)

               käytettävä paremmin hyväksi olemassa olevia tietoja ja luotava tarvittaessa edustavat kansalliset vammojen seuranta- ja raportointivälineet, joilla saadaan vertailukelpoisia tietoja, seurataan vammautumisriskien kehitystä ja ehkäisytoimenpiteiden vaikutusta ajan myötä sekä arvioidaan, ovatko lisäaloitteet tarpeen tuotteiden ja palveluiden turvallisuuden osalta tai muilla aloilla;

               (2)

               laadittava onnettomuuksien ja vammojen ehkäisemistä koskevat kansalliset suunnitelmat tai vastaavat toimenpiteet, yleisen turvallisuustietoisuuden edistäminen mukaan lukien. Tällaisilla suunnitelmilla ja toimenpiteillä olisi voitava käynnistää hallinnonalojen välinen ja kansainvälinen yhteistyö ja edistää niitä, sekä käyttää ehkäisytoimintaan ja turvallisuuden edistämiseen tarkoitettuja rahoitusmahdollisuuksia tehokkaasti. Toimien täytäntöönpanossa olisi kiinnitettävä erityistä huomiota sukupuolinäkökohtiin sekä riskialttiisiin ryhmiin, kuten lapsiin, vanhuksiin, vammaisiin, riskialttiisiin tienkäyttäjiin, sekä toisaalta urheilu- ja vapaa-ajan vammoihin, tuotteiden ja palveluiden aiheuttamiin vammoihin, väkivaltaan ja itsensä vahingoittamiseen;

               (3)

               edistettävä vammojen ehkäisyn ja turvallisuuden edistämisen huomioimista terveysalan ja muiden alojen ammattilaisten oppilaitoksissa ja koulutuksessa, jotta nämä ryhmät voivat olla päteviä toimijoita ja neuvonantajia vammojen ehkäisemisessä.

         KEHOTTAA KOMISSIOTA:

               (1)

               keräämään ja käsittelemään kansallisiin vammojen seurantavälineisiin perustuvia yhteisön laajuisia vammautumisia koskevia tietoja sekä raportoimaan niistä;

               (2)

               helpottamaan hyviä käytäntöjä ja toimintatapoja koskevaa tietojenvaihtoa nimetyillä painopistealoilla ja tällaisen tiedon levittämistä asiaankuuluville sidosryhmille;

               (3)

               tukemaan jäsenvaltioita vammojen ehkäisyä koskevan osaamisen sisällyttämisessä terveysalan ja muiden alojen ammattilaisten koulutukseen;

               (4)

               toteuttamaan edellä esiteltyjä yhteisön toimia käyttäen yhteisön kansanterveysohjelman ja sitä seuraavien ohjelmien sekä kuluttajapolitiikkaa tukevien yhteisön toimien rahoitusta koskevien yleisten puitteiden (3), tutkimuksen puiteohjelman (4) sekä muiden asianmukaisten yhteisön ohjelmien tarjoamia voimavaroja;

               (5)

               laatimaan arviointikertomuksen neljä vuotta tämän suosituksen antamisen jälkeen, jotta voidaan selvittää, toimivatko ehdotetut toimenpiteet tehokkaasti, sekä arvioimaan lisätoimien tarvetta.

      Tehty Brysselissä 31 päivänä toukokuuta 2007.

            Neuvoston puolesta

         F. MÜNTEFERING

            Puheenjohtaja

      (1)  Ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä.

      (2)  Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 1786/2002/EY yhteisön kansanterveysalan toimintaohjelman (2003–2008) hyväksymisestä, EYVL L 271, 9.10.2002, s. 1.

      (3)  Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 20/2004/EY, tehty 8 päivänä joulukuuta 2003, kuluttajapolitiikkaa tukevien yhteisön toimien rahoitusta koskevista yleisistä puitteista vuosille 2004–2007, EUVL L 5, 9.1.2004, s. 1.

      (4)  Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 1513/2002/EY, tehty 27 päivänä kesäkuuta 2002, eurooppalaisen tutkimusalueen toteuttamista ja innovointia tukevasta Euroopan yhteisön kuudennesta tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja esittelyn puiteohjelmasta (2002–2006) (EYVL L 232, 29.8.2002, s. 1).


title: Neuvoston suositus, annettu 14 päivänä heinäkuuta 2015, Slovenian vuoden 2015 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Slovenian vuoden 2015 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto

text:
               18.8.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 272/6

         NEUVOSTON SUOSITUS,
   annettu 14 päivänä heinäkuuta 2015,
   Slovenian vuoden 2015 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Slovenian vuoden 2015 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto
   (2015/C 272/02)
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,
   ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 (1) ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan,
   ottaa huomioon makrotalouden epätasapainon ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta 16 päivänä marraskuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011 (2) ja erityisesti sen 6 artiklan 1 kohdan,
   ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,
   ottaa huomioon Euroopan parlamentin päätöslauselmat,
   ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
   ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,
   ottaa huomioon talous- ja rahoituskomitean lausunnon,
   ottaa huomioon sosiaalisen suojelun komitean lausunnon,
   ottaa huomioon talouspoliittisen komitean lausunnon,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Eurooppa-neuvosto hyväksyi 26 päivänä maaliskuuta 2010 Euroopan komission ehdotuksen, jolla käynnistetään uusi kasvu- ja työllisyysstrategia, Eurooppa 2020. Strategian lähtökohtana on tehostaa talouspolitiikan koordinointia, ja siinä keskitytään avainalueisiin, joilla tarvitaan toimia, jotta voidaan parantaa Euroopan mahdollisuuksia vauhdittaa kestävää kasvua ja lisätä kilpailukykyä.

               (2)

               Neuvosto antoi 14 päivänä heinäkuuta 2015 komission ehdotusten pohjalta suosituksen jäsenvaltioiden ja unionin talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista ja hyväksyi 21 päivänä lokakuuta 2010 päätöksen jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista (3). Yhdessä nämä muodostavat ns. yhdennetyt suuntaviivat, jotka jäsenvaltioita on kehotettu ottamaan huomioon kansallisessa talous- ja työllisyyspolitiikassaan.

               (3)

               Neuvosto antoi 8 päivänä heinäkuuta 2014 suosituksen (4) Slovenian vuoden 2014 kansallisesta uudistusohjelmasta ja lausunnon Slovenian vuoden 2014 tarkistetusta vakausohjelmasta. Komissio esitti 28 päivänä marraskuuta 2014 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 473/2013 (5) mukaisesti lausuntonsa Slovenian alustavasta talousarviosuunnitelmasta vuodeksi 2015.

               (4)

               Komissio hyväksyi 28 päivänä marraskuuta 2014 vuotuisen kasvuselvityksen, mikä aloitti vuoden 2015 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson. Komissio hyväksyi samana päivänä asetuksen (EU) N:o 1176/2011 perusteella myös varoitusmekanismia koskevan kertomuksen, jossa se katsoi, että Slovenia kuuluu niihin jäsenvaltioihin, joista laadittaisiin perusteellinen tarkastelu.

               (5)

               Eurooppa-neuvosto hyväksyi 18 päivänä joulukuuta 2014 investointien edistämisen, rakenneuudistusten tehostamisen ja julkisen talouden vastuullisen ja kasvua edistävän vakauttamisen painopisteet.

               (6)

               Komissio julkaisi 26 päivänä helmikuuta 2015 Sloveniaa koskevan vuoden 2015 maaraportin. Maaraportissa arvioitiin edistymistä 8 päivänä heinäkuuta 2014 hyväksyttyjen maakohtaisten suositusten noudattamisessa. Slovenian osalta maaraportti sisältää myös asetuksen (EU) N:o 1176/2011 5 artiklan nojalla laaditun perusteellisen tarkastelun tulokset. Komissio päättelee analyysinsa perusteella, että Slovenian makrotaloudessa on epätasapainoja, jotka edellyttävät määrätietoisia politiikkatoimia ja erityisseurantaa. Tasapainottaminen on meneillään, ja määrätietoiset politiikkatoimet sekä vientimenestyksen ja kasvuolosuhteiden parantuminen ovat vähentäneet erityisesti ulkoiseen kestävyyteen liittyviä riskejä viime vuodesta. Riskejä rahoitusvakaudelle ja kasvulle aiheuttavat kuitenkin yritysjohdon heikko valvonta, valtion omistamien yritysten suuri osuus, yritysten voimakas velkavivutus ja lisääntyvä julkinen velka, ja näihin riskeihin on syytä kiinnittää erityistä huomiota. Epätasapainoja ei sen vuoksi enää katsota liiallisiksi, mutta niihin on edelleen kiinnitettävä erityistä huomiota.

               (7)

               Slovenia toimitti vuoden 2015 kansallisen uudistusohjelmansa ja vuoden 2015 vakausohjelmansa 30 päivänä huhtikuuta 2015. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon.

               (8)

               Sloveniaan sovelletaan tällä hetkellä vakaus- ja kasvusopimuksen korjaavaa osiota. Hallitus suunnittelee vuoden 2015 vakausohjelmassa liiallisen alijäämän korjaamista neuvoston asettaman määräajan mukaisesti vuoteen 2015 mennessä ja keskipitkän aikavälin tavoitteen – rakenteellisesti tasapainoisen julkisen talouden rahoitusaseman – saavuttamista vuoteen 2020 mennessä, toisin sanoen vuosi ohjelmakauden jälkeen. Hallituksen suunnitelmien mukaan julkisen sektorin alijäämä supistetaan vähitellen 2,9 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2015 ja edelleen niin, että se on 0,9 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2019. Vakausohjelmassa julkisen talouden velan odotetaan olevan suurimmillaan, 81,6 prosenttia suhteessa BKT:hen, vuonna 2015 ja alkavan sitten supistua. Julkisen talouden kehitysarvioiden perustana oleva makrotalouden skenaario on uskottava. Komission kevään 2015 talousennusteen mukaan on odotettavissa, että liiallinen alijäämä korjataan oikea-aikaisesti ja kestävästi vuoteen 2015 mennessä. Samaan aikaan julkisen talouden toimet jäävät rakenteellisen rahoitusaseman ja toteutettujen harkinnanvaraisten toimenpiteiden perusteella vähäisemmiksi kuin mitä neuvosto suosittelee. Jos liiallinen alijäämä korjataan oikea-aikaisesti suunnitelmien mukaan, Sloveniaan sovelletaan vakaus- ja kasvusopimuksen ennaltaehkäisevää osiota vuodesta 2016. Toimenpiteitä, joiden avulla tuetaan suunniteltujen alijäämätavoitteiden saavuttamista vuodesta 2016 eteenpäin, ei ole vielä täsmennetty riittävästi. Näin ollen komission kevään 2015 talousennusteen perusteella näyttää siltä, että on olemassa riski, että Slovenia poikkeaa merkittävästi vaaditusta sopeutuksesta kohti keskipitkän aikavälin tavoitetta vuonna 2016, ja lisätoimia tarvitaan. Neuvosto katsoo vakausohjelmasta tekemänsä arvioinnin ja komission kevään 2015 talousennusteen perusteella olevan vaarana, että Slovenia ei noudata vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia. Slovenian parlamentti hyväksyi finanssipoliittisten sääntöjen osalta vuonna 2013 perustuslaillisen perustan julkisen talouden rakenteellista rahoitusasemaa/ylijäämää koskevalle säännölle. Tarvittavaa täytäntöönpanolainsäädäntöä ei ole kuitenkaan vielä hyväksytty. Julkista taloutta koskevan lain tarkistusten odotetaan tarjoavan tarvittavan oikeusperustan finanssipoliittisia sääntöjä koskevan lain taustalla olevien menettelykysymysten osalta.

               (9)

               Slovenia on ryhtynyt toimiin helpottaakseen eläkejärjestelmän keskipitkän aikavälin kestävyyteen kohdistuvia paineita, mutta keskeisiä parametreja on vielä mukautettava, jotta varmistetaan sen kestävyys vuoden 2020 jälkeisenä aikana. Vuoden 2013 eläkeuudistuksella on ollut myönteinen vaikutus, ja demografiarahaston perustamista koskeva säädös on tarkoitus hyväksyä vuoden 2015 loppuun mennessä. Eläkkeiden pitkän aikavälin kestävyyden varmistaminen edellyttää kuitenkin lisäuudistuksia. Pitkäaikaishoidon uudistamisessa ei ole edistytty. Vuoden 2013 lopussa hallitus hyväksyi hahmotelman pitkäaikaishoidon uudistamiseksi, mutta uudistuksen toteuttamista koskevan lainsäädännön hyväksymistä on lykätty vuoden 2015 loppuun, jotta tätä ennen voidaan tehdä sairausvakuutusuudistusta ja muun muassa yleisen terveydenhuollon ja pitkäaikaishoidon rahoituslähteitä koskevat päätökset. Ikäsidonnaisia pitkäaikaishoidon menoja voidaan hillitä kohdistamalla etuudet niitä eniten tarvitseviin ja siirtämällä painopiste laitoshoidosta kotihoitoon.

               (10)

               Tammikuussa 2015 tehtiin työmarkkinasopimus, jossa määrätään, että julkisen sektorin palkkojen kasvu jää jälkeen yksityisen sektorin palkkakehityksestä. Vähimmäispalkkojen muodostuminen ja indeksikorjaus eivät kuulu tämän sopimuksen soveltamisalaan. Vähimmäispalkka on vielä suhteellisen suuri verrattuna keskipalkkaan, mutta se on noussut viime aikoina vain vähän. Vuoden 2013 työmarkkinauudistuksen arviointi osoittaa, että työmarkkinarajoitukset ovat vähentyneet, mutta pitkäaikaistyöttömyyteen ja alhaisen osaamistason työntekijöiden ja ikääntyvien työntekijöiden matalaan työllisyysasteeseen liittyy edelleen rakenteellisia ongelmia. Slovenia on toteuttanut joitakin toimia ammattitaidon tarjonnan ja kysynnän kohtaamattomuuden ratkaisemiseksi, ja useita muita toimenpiteitä on suunnitteilla vuoteen 2020 saakka.

               (11)

               Pankkisektori on vakautunut edelleen Abankan ja Banka Celjen vuonna 2014 toteutetun pääomapohjan vahvistamisen myötä. Pankkeja koskeva kattava toimintaohjelma on saatu valmiiksi ja toimitettu pääministerin kansliaan tammikuussa 2015. Slovenian keskuspankki on huolehtinut vuonna 2013 toteutetussa omaisuuserien laadun tarkastelussa havaittuja puutteita koskevista jatkotoimista ja jatkaa paikalla tehtäviä tarkastuksia vuoden 2015 ensimmäisen neljänneksen aikana selvittääkseen, ovatko pankit panneet suositukset täytäntöön. Suurimmat pankit ovat organisoituneet uudelleen ja vahvistaneet selvitys- ja uudelleenjärjestely-yksiköitään. Pankkisektorin tervehdyttämiseksi on kuitenkin tarpeen lisätä pitkän aikavälin kannattavuutta ja supistaa järjestämättömien lainojen määrää yrityssektorilla. Yritysten uudelleenjärjestelyä koskeva yleissuunnitelma on laadittu, ja yritysten uudelleenjärjestelyä käsittelevä keskitetty työryhmä on perustettu. Edellytykset yksityisten investointien piristymiselle voisivat palautua, jos yrityssektorin velkavivun purkamista jatketaan, muun muassa pankkien varainhoitoyhtiön kautta ja panemalla uusi maksukyvyttömyyslainsäädäntö kaikilta osin täytäntöön. Pankkien luotonantotoiminta jatkaa supistumistaan, mikä vaikuttaa pääasiassa pk-yrityksiin. Pankkialan pääomapohjan äskettäisen vahvistamisen tulosten odotetaan näkyvän kokonaisuudessaan vasta vuonna 2016. Pankkien vähäinen luotonanto ja korkeat korot rasittavat pk-yritysten rahoituskapasiteettia. Vaikka hylättyjen lainahakemusten osuus on laskenut viimeksi kuluneiden kuuden vuoden aikana, aiempaa huomattavasti useammat pk-yritykset raportoivat pankkien lainanmyöntämishalukkuuden heikenneen, ja tällaisten yritysten määrä on unionin suurimpia.

               (12)

               Yksityistämisohjelma etenee, vaikkakin viiveellä. Valtion omistamien viiden suuren pankin rakenneuudistus ja kahden pienemmän kotimaisen pankin toiminnan lopettaminen etenee aikataulussa. Slovenian valtion holdingyhtiö, joka vastaa valtion omaisuuden hallinnoinnista ja myynnistä, on nyt täysin toimintakykyinen. Luonnos omaisuudenhoitostrategiaksi on vielä hyväksyttävä parlamentissa, minkä jälkeen odotettavissa on useita tarkoin kohdennettuja valtion omaisuuseriä koskevan divestointisuunnitelman julkistaminen. Slovenian valtion holdingyhtiö hyväksyi joulukuussa 2014 uudet hallinnointi- ja ohjausjärjestelmää koskevat säännökset, ja tammikuussa 2015 nimitettiin säännösten noudattamista valvova virkamies.

               (13)

               Tuomioistuinten tehokkuus parani edelleen vuonna 2014, vaikkakin aiempaa hitaammin. Oikeudenkäyntien keston lyhentäminen ensimmäisessä oikeusasteessa käsiteltävissä siviili- ja kauppaoikeudellisissa asioissa edistyi jossakin määrin, myös maksukyvyttömyyslainsäädännön piiriin kuuluvien asioiden osalta, mutta oikeudenkäyntien kesto ja ratkaisemattomien tapausten ruuhka on edelleen huomattava.

               (14)

               Slovenian liiketoimintaympäristön tarjoama tuki on heikkoa, mikä on keskeinen syy maan liikeyritysten vähäisiin investointeihin. Lisäksi lakien suuri määrä ja lukuisat lainsäädännön muutokset vaikeuttavat liiketoiminnan harjoittamista ja paikallisen sääntelyn noudattamista. Säänneltyjen ammattien määrä on vähentynyt 323:sta 242:een mutta on edelleen korkea. Hallinnollisen rasituksen vähentämistä koskevaan yhtenäiseen asiakirjaan sisältyvistä toimenpiteistä on toteutettu noin 25 prosenttia. Kilpailuviranomaiselle on annettu riittävä taloudellinen ja institutionaalinen riippumattomuus.

               (15)

               Uusi hallitus on vahvistanut sitoumuksensa torjua korruptiota, ja se hyväksyi tammikuussa 2015 uuden kaksivuotisen ohjelman, johon sisältyy 11 monivuotista toimenpidettä. Läpinäkyvyyden ja vastuuvelvollisuuden parantamisessa on edistytty jonkin verran. Valmisteilla on kattava julkisen sektorin uudistus. Tulosarviointia ja laadunvalvontamenettelyjä koskevan raportoinnin osalta ei ole edistytty.

               (16)

               Komissio on eurooppalaisen ohjausjakson osana analysoinut kattavasti Slovenian talouspolitiikkaa ja julkaissut analyysinsa vuoden 2015 maaraportissa. Se on arvioinut myös vakausohjelman ja kansallisen uudistusohjelman sekä jatkotoimenpiteet, joita on toteutettu Slovenialle viime vuosina annettujen suositusten noudattamiseksi. Se on ottanut huomioon niiden merkityksen Slovenian finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta mutta myös sen, ovatko ne EU:n sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska unionin yleistä talouden ohjausta on tarpeen tehostaa antamalla EU:n tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin. Eurooppalaisen ohjausjakson yhteydessä annetut suositukset ilmenevät jäljempänä esitettävistä suosituksista 1–4.

               (17)

               Neuvosto on tutkinut kansallisen uudistusohjelman ja vakausohjelman komission perusteellisen tarkastelun ja tämän arvioinnin perusteella. Asetuksen (EU) N:o 1176/2011 6 artiklan nojalla annetut neuvoston suositukset ilmenevät jäljempänä esitettävistä suosituksista 1–4.

               (18)

               Komissio on eurooppalaisen ohjausjakson osana analysoinut myös koko euroalueen talouspolitiikkaa. Neuvosto on antanut tämän analyysin perusteella erityisiä suosituksia jäsenvaltioille, joiden rahayksikkö on euro (6). Koska Slovenian rahayksikkö on euro, sen olisi myös varmistettava, että kyseiset suositukset pannaan täytäntöön täysimääräisesti ja oikea-aikaisesti,

         SUOSITTAA, että Slovenia toteuttaa vuosina 2015 ja 2016 toimia, joilla se

               1.

               varmistaa liiallisen alijäämän korjaamisen kestävällä tavalla vuonna 2015 ja sopeuttaa julkista taloutta kohti julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitetta 0,6 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2016; hyväksyy finanssipoliittisia sääntöjä koskevan lain ja tarkistaa julkista taloutta koskevaa lakia; edistää eläkejärjestelmän pitkän aikavälin uudistusta; hyväksyy vuoden 2015 loppuun mennessä terveydenhuollon ja pitkäaikaishoidon uudistuksen;

               2.

               tarkistaa työmarkkinaosapuolia kuullen ja kansallisten käytäntöjen mukaisesti vähimmäispalkan määrittämismekanismia ja erityisesti avustusten merkitystä ottaen huomioon niiden vaikutuksen työssäkäyvien köyhyyden vähentämiseen, työpaikkojen luomiseen ja kilpailukykyyn; parantaa alhaisen osaamistason työntekijöiden ja ikääntyvien työntekijöiden työllistyvyyttä; toteuttaa toimenpiteitä löytääkseen ratkaisuja pitkäaikaistyöttömyyteen ja tarjoaa riittävät kannustimet työurien pidentämiselle;

               3.

               vähentää järjestämättömien lainojen osuutta pankeissa asettamalla täsmällisiä tavoitteita; parantaa pankkien kapasiteettia seurata luottoriskejä; jatkaa yritysten uudelleenjärjestelyjä ja pitää yllä vahvaa hallinnointi- ja ohjausjärjestelmää pankkien varainhoitoyhtiössä; toteuttaa toimenpiteitä, joilla parannetaan pk-yritysten ja mikroyritysten rahoituksen saantia; hyväksyy Slovenian valtion holdingyhtiötä koskevan strategian, johon sisältyy omaisuuserien selkeä luokittelu, panee täytäntöön vuotuisen omaisuudenhoitosuunnitelman ja soveltaa tulosten arviointiperusteita;

               4.

               varmistaa, että siviilioikeuden tehokkuuden parantamiseksi toteutetut uudistukset auttavat lyhentämään oikeudenkäyntien kestoa.

      Tehty Brysselissä 14 päivänä heinäkuuta 2015.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         P. GRAMEGNA

      (1)  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  EUVL L 306, 23.11.2011, s. 25.

      (3)  Pidetty voimassa jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista vuodelle 2014 6 päivänä toukokuuta 2014 annetulla neuvoston päätöksellä 2014/322/EU (EUVL L 165, 4.6.2014, s. 49).

      (4)  Neuvoston suositus, annettu 8 päivänä heinäkuuta 2014, Slovenian vuoden 2014 kansallisesta uudistusohjelmasta ja neuvoston lausunto Slovenian vuoden 2014 vakausohjelmasta (EUVL C 247, 29.7.2014, s. 115).

      (5)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 473/2013, annettu 21 päivänä toukokuuta 2013, alustavien talousarviosuunnitelmien seurantaa ja arviointia sekä euroalueen jäsenvaltioiden liiallisen alijäämän tilanteen korjaamisen varmistamista koskevista yhteisistä säännöksistä (EUVL L 140, 27.5.2013, s. 11).

      (6)  EUVL C 272, 18.8.2015, s. 98.


title: Neuvoston suositus, annettu 12 päivänä heinäkuuta 2016, Kroatian vuoden 2016 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Kroatian vuoden 2016 lähentymisohjelmaa koskeva neuvoston lausunto

text:
               18.8.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 299/96

         NEUVOSTON SUOSITUS,
   annettu 12 päivänä heinäkuuta 2016,
   Kroatian vuoden 2016 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Kroatian vuoden 2016 lähentymisohjelmaa koskeva neuvoston lausunto
   (2016/C 299/23)
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,
   ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 (1) ja erityisesti sen 9 artiklan 2 kohdan,
   ottaa huomioon makrotalouden epätasapainon ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta 16 päivänä marraskuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011 (2) ja erityisesti sen 6 artiklan 1 kohdan,
   ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,
   ottaa huomioon Euroopan parlamentin päätöslauselmat,
   ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
   ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,
   ottaa huomioon talous- ja rahoituskomitean lausunnon,
   ottaa huomioon sosiaalisen suojelun komitean lausunnon,
   ottaa huomioon talouspoliittisen komitean lausunnon,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Komissio hyväksyi 26 päivänä marraskuuta 2015 vuotuisen kasvuselvityksen, mikä aloitti vuoden 2016 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson. Eurooppa-neuvosto vahvisti vuotuisen kasvuselvityksen ensisijaiset tavoitteet 17 ja 18 päivänä maaliskuuta 2016. Komissio hyväksyi 26 päivänä marraskuuta 2015 asetuksen (EU) N:o 1176/2011 perusteella varoitusmekanismia koskevan kertomuksen, jossa se katsoi, että Kroatia kuuluu niihin jäsenvaltioihin, joista laadittaisiin perusteellinen tarkastelu.

               (2)

               Kroatiaa koskeva vuoden 2016 maaraportti julkaistiin 26 päivänä helmikuuta 2016. Siinä arvioitiin Kroatian edistymistä neuvoston 14 päivänä heinäkuuta 2015 hyväksymien maakohtaisten suositusten noudattamisessa ja kansallisten Eurooppa 2020 -tavoitteidensa saavuttamisessa. Lisäksi siihen sisältyi asetuksen (EU) N:o 1176/2011 5 artiklan nojalla laadittu perusteellinen tarkastelu. Komissio esitteli 8 päivänä maaliskuuta 2016 perusteellisen tarkastelun tulokset. Komissio päättelee analyysinsa perusteella, että Kroatian makrotaloudessa on liiallisia epätasapainoja. On erityisen tärkeää puuttua haavoittuvuustekijöihin, jotka korkean työttömyyden oloissa liittyvät suureen julkiseen, yritysten ja ulkomaiseen velkaan. Muut puutteet, jotka edellyttävät erityisiä politiikkatoimia, liittyvät muun muassa finanssipolitiikan ohjausjärjestelmään, valtionyhtiöiden omistajaohjaukseen, julkisen hallinnon tehokkuuteen ja järjestämättömien lainojen hoitamiseen.

               (3)

               Kroatia toimitti vuoden 2016 kansallisen uudistusohjelmansa ja vuoden 2016 lähentymisohjelmansa 28 päivänä huhtikuuta 2016. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon. Kansalliseen uudistusohjelmaan sisältyy melko kunnianhimoisia uudistuksia, jotka täysimääräisesti ja esitetyn aikataulun mukaisesti täytäntöön pantuina auttaisivat korjaamaan Kroatian makrotalouden epätasapainoja. Ohjelmassa hahmotellaan toimenpiteitä, joilla parannetaan julkisen talouden hoitoa, terveydenhuoltoa ja liiketoimintaympäristöä, ja siinä sitoudutaan kunnianhimoisiin uudistuksiin, jotka koskevat julkishallintoa, eläkejärjestelmää, sosiaaliturvaa ja valtionyhtiöiden omistajaohjauksen parantamista. Kroatian politiikkasitoumusten arvioinnin perusteella ei tässä vaiheessa ole tarpeen siirtyä seuraavaan vaiheeseen makrotalouden epätasapainoa koskevassa menettelyssä.

               (4)

               Kauden 2014–2020 Euroopan rakenne- ja investointirahastojen ohjelmasuunnittelussa on otettu huomioon asiaankuuluvat maakohtaiset suositukset. Kuten Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1303/2013 (3) 23 artiklassa säädetään, komissio voi pyytää jäsenvaltiota tarkastelemaan uudelleen kumppanuussopimustaan ja asiaankuuluvia ohjelmiaan ja esittämään niihin muutoksia, kun tämä on tarpeen asiaankuuluvien neuvoston suositusten täytäntöönpanon tukemiseksi. Komissio on antanut tarkempaa tietoa tämän säännöksen hyödyntämisestä ohjeissa sellaisten toimenpiteiden soveltamiselle, joilla Euroopan rakenne- ja investointirahastojen vaikuttavuus kytketään talouden tehokkaaseen ohjaukseen ja hallintaan.

               (5)

               Kroatiaan sovelletaan vakaus- ja kasvusopimuksen korjaavaa osiota. Hallitus odottaa vuoden 2016 lähentymisohjelmassaan, että julkisen sektorin alijäämä on alle 3 prosenttia eli 2,6 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2016, ja että se sen jälkeen supistuu edelleen ja on 1 prosentti suhteessa BKT:hen vuonna 2019. Hallitus odottaa lisäksi, että julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoite, joka on 1,75 prosentin rakenteellinen alijäämä suhteessa BKT:hen, saavutetaan koko ohjelmakauden ajan. Julkisen talouden velka suhteessa BKT:hen oli korkeimmillaan vuonna 2015, jolloin se oli 86,7 prosenttia, mutta lähentymisohjelman mukaan sen odotetaan vähitellen pienenevän 80,0 prosenttiin vuonna 2019. Sellaisenaan ohjelman kehitysarviot, jotka koskevat velkaa suhteessa BKT:hen, ovat velan supistamista koskevan vertailuarvon mukaisia. Kuitenkin samalla kun näiden julkisen talouden kehitysarvioiden pohjana oleva makrotaloudellinen skenaario on reaalisin luvuin uskottava, BKT:n nimelliskasvu on suurempi kuin komission ennusteissa, varsinkin vuonna 2016. Niinpä kehitysarvio, jonka mukaan velkasuhde pienenee, nojautuu suotuisaan nimellisen kasvun kehitysarvioon. Lisäksi siinä otetaan huomioon merkittäviä velkaa vähentäviä virta-varanto-korjauseriä, jotka liittyvät rahoitusomaisuuden myyntiin mutta joita ei ole riittävästi täsmennetty. Sitä paitsi toimenpiteet, joita tarvitaan tukemaan suunniteltujen alijäämätavoitteiden saavuttamista vuodesta 2017 eteenpäin, ovat suurimmalta osin täsmentämättä. Komission kevään 2016 talousennusteen mukaan julkisen talouden alijäämän odotetaan olevan 2,7 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2016. Tämä vastaa julkisen talouden alijäämätavoitetta, jonka neuvosto on sisällyttänyt SEUT 126 artiklan 7 kohdan nojalla 21 päivänä tammikuuta 2014 antamaansa suositukseen. Ennusteena on, että liiallista alijäämää koskevan menettelyn yhteydessä suositeltu julkisen talouden sopeutus saavutetaan. Sitä vastoin komission ennusteessa ei ole viitteitä siitä, että velan supistamista koskeva prosenttia suhteessa BKT:hen, olisikin riittävä julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteen saavuttamiseksi, tarvittaisiin suurempi rakenteellinen mukautus, jotta velan supistamista koskeva vertailuarvo saavutettaisiin. Vaikuttaisi asianmukaiselta, että sopeutus olisi suurempi kuin vertailuarvo, joka on 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen, kun otetaan huomioon Kroatian suuri velka ja tämänhetkinen suhdannevaihe. Tällä hetkellä ennusteena on, että rakenteellinen rahoitusasema huononee 0,2 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2017. Neuvosto katsoo lähentymisohjelmasta tekemänsä arvioinnin ja komission kevään 2016 talousennusteen perusteella olevan vaarana, että Kroatia ei noudata vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia. Tämän vuoksi tarvitaan lisätoimenpiteitä, joilla varmistetaan vaatimusten noudattaminen vuonna 2017.

               (6)

               Kroatian julkisen talouden suunnittelu kärsii edelleen merkittävistä puutteista siitä huolimatta, että vuonna 2015 tehdyllä talousarviolain muutoksella saatiin aikaan joitakin parannuksia. Monivuotisen julkisen talouden kehyksen ja vuotuisten talousarvioiden väliset yhteydet ovat edelleen heikkoja, eikä talousarviosuunnitelmien muuttamisesta kesken vuotta ole selkeitä sääntöjä. Yksittäisten talousarvioyksiköiden strategista suunnittelua ei valvota järjestelmällisesti, eikä kyseisen suunnittelun avulla saada riittävää tukea toimille, joilla ensisijaiset politiikkatavoitteet sovitetaan yhteen julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteiden kanssa. Talousarvioprosessissa ei juurikaan kiinnitetä huomiota huomattaviin talousarvion ulkopuolisiin toimiin ja kirjanpidollisiin oikaisuihin, jotka vaikuttavat julkisen talouden alijäämään ja velkaan. Numeerisia finanssipoliittisia sääntöjä tarkistetaan parhaillaan. Yksi päähaasteista on parantaa kyseisten sääntöjen toimivuutta ja yhteensopivuutta vakaus- ja kasvusopimuksen kanssa. Myös julkisen talouden suunnittelun tilastopohja vaatii parannusta.

               (7)

               Finanssipoliittisen toimikunnan tehtävänä on valvoa finanssipoliittisten sääntöjen noudattamista kansallisella tasolla. Elimellä on läheinen yhteys kansallisiin valtiontaloudesta vastaaviin viranomaisiin, ja sillä on liian vähän henkilöstöä. Näissä olosuhteissa sen poliittinen ja toiminnallinen riippumattomuus ei ole taattu. Finanssipoliittisen toimikunnan institutionaalinen rakenne ja tehtävät on annetun ilmoituksen mukaan määrä tarkistaa vuoden 2016 kolmannella neljänneksellä.

               (8)

               Kroatia on alkanut uudistaa kunnallisten maksujen järjestelmää, minkä on esitetty olevan osa laajempaa kiinteistöverotuksen uudistusta. Juoksevista kiinteistöveroista ja kunnallisista maksuista kertyvä yhteenlaskettu tuotto on suhteellisen alhainen suhteessa BKT:hen.

               (9)

               Verorästien suuri määrä, alv-petokset ja harmaa talous ovat keskeisiä haasteita. Parhaillaan toteutetaan toimenpiteitä, joilla pyritään lisäämään verosäännösten noudattamista. Tähän kuuluu sellaisen järjestelmän kehittäminen, jolla hallitaan säännösten rikkomisriskiä. Toistaiseksi on kuitenkin vain vähän näyttöä siitä, että toteutetut toimenpiteet olisivat tuloksellisia.

               (10)

               Julkisen velan määrä on suuri ja kasvaa edelleen, minkä vuoksi on välttämätöntä omaksua tulevaisuuteen suuntautuva, ennakoiva lähestymistapa julkisen velan hoidossa. Velanhoitostrategia vuosiksi 2016–2018 on tarkoitus hyväksyä piakkoin. Kroatia tarvitsee kuitenkin edelleen nykyistä kokonaisvaltaisemman lähestymistavan velanhoitoon. Lähestymistapaan kuuluisi esimerkiksi se, että tehtäisiin vuotuisia uudelleenarviointeja, joissa otettaisiin huomioon markkinoiden kehitys, sekä otettaisiin käyttöön toimiva riskinhallintastrategia ja vahvistettaisiin liitännäistehtäviä hoitavia toimintoja.

               (11)

               Suuri osa työikäisestä väestöstä ei osallistu työmarkkinoille. Yksi tärkeimmistä syistä tähän on varhaiseläke, myös parhaassa työiässä olevien miesten osalta. Varhaiseläkkeelle on mahdollista jäädä täydet viisi vuotta ennen lakisääteistä eläkeikää, ja taloudelliset kannustimet jatkaa työelämässä lakisääteiseen eläkeikään asti ja siitä eteenpäin ovat heikkoja. Eläkejärjestelmälle on tyypillistä, että tiettyihin työntekijäryhmiin sovelletaan erityissäännöksiä ja että tietyissä ammateissa varhaiseläkemahdollisuudet ovat avokätisiä. Miesten ja naisten lakisääteisiä eläkeikiä ollaan tuomassa samalle tasolle ja nostamassa 67 ikävuoteen, mutta tämä tapahtuu hitaasti. Sekä nykyisten että tulevien eläkkeiden riittävyys on alhainen, mistä aiheutuu suuri vanhuusiän köyhyysriski erityisesti niille, joilla on lyhyt työura.

               (12)

               Työmarkkinoiden ulkopuolella olevien osuus on suuri, ja tätä ongelmaa pahentaa vielä korkea työttömyys. Potentiaalisen työvoiman vähäinen käyttö jarruttaa kasvua. Nuorisotyöttömyys on edelleen keskeinen huolenaihe, mikä kertoo koulutusjärjestelmän puutteista. Nuorisotakuun tuloksellisuutta, seurantaa ja arviointia on vielä varaa parantaa. Pitkäaikaistyöttömyysaste on laskenut viime aikoina, mutta se on edelleen noin kaksi kertaa korkeampi kuin EU:n keskiarvo. Osallistuminen elinikäiseen oppimiseen on edelleen hyvin vähäistä, mikä johtuu kehittymättömästä aikuiskoulutusjärjestelmästä.

               (13)

               Sosiaaliturvamenoissa asukasta kohti on alueellisia eroja, ja tukikelpoisuusperusteet, jotka liittyvät yleiseen sosiaaliturvaan ja erityisryhmiä koskevaan sosiaaliturvaan, ovat epäjohdonmukaisia. Lisäksi vain pieni osuus sosiaaliturvaan varatuista määrärahoista käytetään maanlaajuiseen vähimmäistulojärjestelmään. Tämä johtaa tehottomuuteen ja riittämättömään turvaan kaikkein köyhimmille. Sosiaaliturvajärjestelmän uudistus on viivästynyt siltä osin kuin on kyse erilaisten etuuksien yhtenäistämisestä sekä sellaisten palvelupisteiden perustamisesta, joissa kaikki sosiaaliturvapalvelut saadaan yhdestä paikasta.

               (14)

               Julkishallinnon toimivallan toiminnallinen jako keskus- ja paikallistason välillä on monimutkainen, ja järjestelmä on hajanainen. Niiden hallinnollisten tehtävien määrä, jotka on hajautettu paikallisille yksiköille, ei vastaa tehtävistä vastaavien yksiköiden rahoituskapasiteettia. Tämän seurauksena paikalliset yksiköt ovat suuresti riippuvaisia keskushallinnolta tulevista määrärahoista samalla kun julkisten palvelujen tarjonnassa esiintyy huomattavia alueellisia eroja. Julkishallinnon hajanaisuus rasittaa palvelujen tarjoamista, liiketoimintaympäristöä ja julkisten menojen tehokkuutta. Julkishallinnon uudistus ei ole edennyt asiasisällön osalta. Valtion paikallishallinnon yksiköiden vapaaehtoiselle yhteenliittymiselle luotiin oikeusperusta, mutta kannustimia, joiden vuoksi tätä mahdollisuutta olisi käytetty, ei annettu. Valtion virastojärjestelmän järkeistäminen edistyy hitaasti.

               (15)

               Julkisten laitosten soveltamat säännökset, jotka koskevat julkisen sektorin palkkoja ja jotka liittyvät työn vaativuuden, luontoisetujen ja palkanlisien määrittelyyn, ovat keskenään epäjohdonmukaisia. Tämä paitsi rajoittaa valtionhallinnon kykyä hallita palkkamenoja myös vähentää julkisen sektorin tehokkuutta. Koska suhteellisen suuri osuus kokonaistyöllisyydestä sijoittuu julkiselle sektorille, julkisen sektorin palkkakehityksellä on merkitystä taloudelle myös laajemmin.

               (16)

               Valtion yritysomistuksilla on varsin merkittävä asema kansantaloudessa. Valtionyhtiöiden ohjauksessa on puutteita, jotka koskevat esimerkiksi niiden toiminnan tuloksellisuuden seurantaa, ja tästä johtuu, että valtionyhtiöt tuottavat selvästi vähemmän voittoa kuin vertailukelpoiset yksityiset yritykset. Tämä vaikuttaa kielteisesti julkiseen talouteen. Se, että valtionyhtiöitä listataan pörssiin, voi parantaa niiden hallinnointi- ja ohjausjärjestelmää erityisesti sen seurauksena, että yhtiöiden raportointiin ja sisäiseen valvontaan liittyvät mekanismit kohenevat. Viime vuoden aikana toimet, joiden avulla yksityiset voivat tulla valtionyhtiöiden omistajiksi, etenivät hitaasti.

               (17)

               Kansallisella kehityspankilla eli Kroatian jälleenrakennus- ja kehityspankilla (HBOR), joka on valtion omistama yksikkö, voisi olla keskeinen asema Kroatian elpymisessä. Sen antolainauksella voitaisiin edistää merkittävästi investointeja samalla kun puututtaisiin markkinoiden toimimattomuuteen. Jotta HBORin toimintariskejä voidaan rajoittaa nyt kun pankki harjoittaa entistä enemmän suoraa antolainausta, se tarvitsee asianmukaisen sääntelykehyksen ja luotettavan hallinnointi- ja ohjausjärjestelmän.

               (18)

               Riippumaton omaisuuserien laadun tarkastelu, jonka kohteena on HBORin lainasalkku ja jonka viranomaiset aikovat toteuttaa vuonna 2017, on yksi toimenpiteistä, joilla edellä mainittuihin haasteisiin pyritään vastaamaan. Tällä välin on tarpeen tehostaa HBORiin sovellettavia valvonta- ja vastuuvelvollisuusmekanismeja.

               (19)

               Euroopan rakenne- ja investointirahastojen varojen käyttöaste on tähän mennessä ollut matala, mihin ovat syynä esimerkiksi riittämättömät hallinnolliset valmiudet, raskaat menettelytavat ja toteutusvalmiiden hankkeiden rajoitettu määrä.

               (20)

               Kroatian liiketoimintaympäristö kärsii edelleen suurista puutteista, jotka huonontavat investointi-ilmapiiriä. Monet veronluonteiset maksut, joita yrityksiltä peritään, haittaavat edelleen liiketoimintaympäristöä. Palveluntarjoajia ja säänneltyjä ammatteja koskeva sääntely-ympäristö on edelleen rajoittava. Pääsy tiettyihin säänneltyihin ammatteihin ja tällaisten ammattien harjoittaminen on rajoitettua. Tällaisia ovat esimerkiksi oikeusalan ammatit ja veroneuvonta. Kroatia on tutkinut, tarvitaanko näitä rajoituksia ja ovatko ne oikeasuhteisia, mutta toimiin ryhtymistä on lykätty. Lisäksi säänneltyihin ammatteihin ja yrityksiin kohdistuu merkittäviä hallinnollisia rasitteita.

               (21)

               Myös sääntelyn epävakaus ja se, että lainsäädännön laatua pidetään yleisesti heikkona, vaikuttavat kielteisesti liiketoimintaympäristöön. Oikeuslaitoksen ja varsinkin kauppatuomioistuinten toiminnan laatuun ja tehokkuuteen liittyy haasteita, sillä oikeudenkäynnit kestävät pitkään, asiaruuhka on merkittävä ja oikeuskäytäntö on epäjohdonmukaista. Tieto- ja viestintätekniset järjestelmät ovat kehittymättömiä, mikä näkyy erityisesti yhteyksissä oikeudenkäyntien osapuoliin tai kun on tarpeen toimittaa tuomioistuinasiakirjoja sähköisesti.

               (22)

               Järjestämättömien lainojen hoito on ratkaisevan tärkeää, kun pyritään puuttumaan talouden ylivelkaantumiseen. Tältä osin on toteutettu merkittäviä toimia eli parannettu säännöksiä, jotka koskevat yritysten maksukyvyttömyyttä sekä sitä edeltäviä tilanteita, sekä hyväksytty säännökset yksityishenkilöiden maksukyvyttömyysmenettelystä. On tarpeen seurata tarkoin, mikä vaikutus uusilla säännöksillä on. Oikeudellinen epävarmuus, joka koskee luottotappioiden verokohtelua, kuitenkin edelleen estää pankkien järjestämättömien lainakantojen nopeaa purkamista.

               (23)

               Komissio on eurooppalaisen ohjausjakson osana tehnyt kattavan analyysin Kroatian talouspolitiikasta ja julkaissut sen vuoden 2016 maaraportissa. Se on arvioinut myös lähentymisohjelman ja kansallisen uudistusohjelman sekä jatkotoimenpiteet, joita on toteutettu Kroatialle viime vuosina annettujen suositusten noudattamiseksi. Se on ottanut huomioon niiden merkityksen Kroatian finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta mutta myös sen, ovatko ne EU:n sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska EU:n yleistä talouden ohjausta on tarpeen vahvistaa antamalla EU:n tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin. Eurooppalaisen ohjausjakson yhteydessä annetut suositukset ilmenevät jäljempänä esitettävistä suosituksista 1–5.

               (24)

               Neuvosto on tutkinut lähentymisohjelman tämän arvioinnin perusteella, ja sen lausunto (4) ilmenee erityisesti jäljempänä esitettävästä suosituksesta 1.

               (25)

               Neuvosto on tutkinut kansallisen uudistusohjelman ja lähentymisohjelman komission perusteellisen tarkastelun ja tämän arvioinnin perusteella. Asetuksen (EU) N:o 1176/2011 6 artiklan nojalla annetut neuvoston suositukset ilmenevät jäljempänä esitettävistä suosituksista 1–5,

         SUOSITTAA, että Kroatia toteuttaa vuosina 2016 ja 2017 toimia, joilla se

               1.

               varmistaa, että liiallinen alijäämä korjataan kestävällä tavalla viimeistään vuonna 2016; toteuttaa tämän jälkeen julkisen talouden vuotuisen sopeuttamisen, joka on vähintään 0,6 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2017; käyttää mahdollisia satunnaistuloja nopeuttaakseen julkisen talouden velkasuhteen pienentämistä; lujittaa numeerisia finanssipoliittisia sääntöjä ja vahvistaa finanssipoliittisen toimikunnan riippumattomuutta ja tehtävänantoa syyskuuhun 2016 mennessä; parantaa julkisen talouden suunnittelua ja vahvistaa monivuotista julkisen talouden kehystä vuoden 2016 loppuun mennessä; käynnistää juoksevia kiinteistöveroja koskevan uudistuksen vuoden 2016 loppuun mennessä; vahvistaa julkisen velan hoitokehystä; hyväksyy velanhoitostrategian vuosiksi 2016–2018 ja alkaa soveltaa sitä;

               2.

               toteuttaa toimenpiteitä, joilla pyritään vähentämään varhaiseläkkeelle siirtymistä, nopeuttamaan siirtymistä korkeampaan lakisääteiseen eläkeikään ja yhdenmukaistamaan erityisryhmiä koskevia eläkesääntöjä yleisen eläkejärjestelmän sääntöjen kanssa vuoden 2016 loppuun mennessä; parantaa työikäisten työllistyvyyttä tarjoamalla heille jatko- ja uudelleenkoulutusta, painopisteenä matalan taitotason työntekijät ja pitkäaikaistyöttömät; muodostaa sosiaalietuuksista, erityisjärjestelmät mukaan lukien, kiinteämmän kokonaisuuden yhdenmukaistamalla kelpoisuuskriteerejä ja yhdentämällä sosiaaliturvahallintoa; kohdistaa tukea erityisesti niille, jotka sitä eniten tarvitsevat;

               3.

               ryhtyy vähentämään julkishallinnon hajanaisuutta ja parantamaan sen toimivallan toiminnallista jakoa ja siten parantamaan julkisten palvelujen tehokkuutta ja vähentämään kyseisten palvelujen tarjoamiseen liittyviä alueellisia eroja vuoden 2016 loppuun mennessä; yhteistyössä työmarkkinaosapuolten kanssa yhdenmukaistaa palkanmääräytymisjärjestelmiä kaikkialla julkishallinnossa ja julkisissa palveluissa; edistää valtion omaisuuden myyntiä ja vahvistaa valtionyhtiöiden toiminnan tuloksellisuuden seurantaa ja näiden yhtiöiden johtokuntien vastuuvelvollisuutta, myös edistämällä valtionyhtiöiden listausta pörssiin;

               4.

               vähentää merkittävästi veronluonteisia maksuja; poistaa perusteettomat lainsäädännölliset rajoitukset, jotka haittaavat pääsyä säänneltyihin ammatteihin ja kyseisten ammattien harjoittamista; vähentää yritysten hallinnollista taakkaa;

               5.

               parantaa kauppatuomioistuinten ja hallintotuomioistuinten toiminnan laatua ja tehokkuutta; edistää järjestämättömien lainojen hoitamista erityisesti parantamalla verokohtelua, jota kyseisten lainojen hoitamiseen sovelletaan.

      Tehty Brysselissä 12 päivänä heinäkuuta 2016.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         P. KAŽIMÍR

      (1)  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  EUVL L 306, 23.11.2011, s. 25.

      (3)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1303/2013, annettu 17 päivänä joulukuuta 2013, Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yhteisistä säännöksistä sekä Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yleisistä säännöksistä sekä neuvoston asetuksen (EY) N:o 1083/2006 kumoamisesta (EUVL L 347, 20.12.2013, s. 320).

      (4)  Asetuksen (EY) N:o 1466/97 9 artiklan 2 kohdan mukaisesti.


Suositus: 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 3 kohdan mukainen neuvoston lausunto Belgian tarkistetusta vakausohjelmasta vuosiksi 2004-2007