title: Neuvoston suositus, annettu 30 päivänä lokakuuta 2020, ”Silta työelämään – entistä vahvempi nuorisotakuu” ja nuorisotakuun perustamisesta 22 päivänä huhtikuuta 2013 annetun neuvoston suosituksen korvaaminen 2020/C 372/01

text:
               4.11.2020

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 372/1

      NEUVOSTON SUOSITUS,
      annettu 30 päivänä lokakuuta 2020,
      ”Silta työelämään – entistä vahvempi nuorisotakuu” ja nuorisotakuun perustamisesta 22 päivänä huhtikuuta 2013 annetun neuvoston suosituksen korvaaminen
      (2020/C 372/01)
      EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
      ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 292 artiklan yhdessä sen 149 artiklan kanssa,
      ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
      sekä katsoo seuraavaa:

                  (1)

                  Euroopan parlamentti, neuvosto ja komissio esittivät marraskuussa 2017 julistuksen Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilarista, jossa esitetään 20 periaatetta ja oikeutta, joilla tuetaan oikeudenmukaisia ja moitteettomasti toimivia työmarkkinoita ja hyvinvointijärjestelmiä. Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilarissa vahvistetaan oikeus oikeudenmukaisiin työoloihin, ja todetaan, että naisten ja miesten yhdenvertainen kohtelu ja yhdenvertaiset mahdollisuudet on taattava kaikilla aloilla, sekä vahvistetaan oikeus sosiaalisen suojelun ja koulutuksen saatavuuteen. Siinä myös todetaan, että koeaikojen on oltava kestoltaan kohtuullisia ja että epätyypillisten työsopimusten väärinkäyttö on kiellettävä. Sen periaatteessa 4 (”Työllisyyden aktiivinen tukeminen”) todetaan, että ”[n]uorilla henkilöillä on oikeus täydennyskoulutukseen, oppisopimuskoulutukseen, harjoitteluun tai tasokkaaseen työtarjoukseen neljän kuukauden kuluessa työttömäksi joutumisesta tai koulutuksen päättämisestä”.

                  (2)

                  Jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoissa, jotka neuvosto hyväksyi päätöksellä (EU) 2019/1181 (1), ja erityisesti niiden suuntaviivassa 6 kehotetaan jäsenvaltioita puuttumaan edelleen nuorisotyöttömyyteen ja työelämän ja koulutuksen ulkopuolella olevien nuorten, jäljempänä ’NEET-nuoret’, ongelmaan ehkäisemällä koulunkäynnin varhaista keskeyttämistä ja tekemällä rakenteellisia parannuksia koulusta työelämään siirtymiseen, myös panemalla nuorisotakuu täytäntöön täysimääräisesti.

                  (3)

                  Epävirallisen ja arkioppimisen validoinnista 20 päivänä joulukuuta 2012 annetussa neuvoston suosituksessa (2) esitetään periaatteita epävirallisen oppimisen ja arkioppimisen validointia varten, jotta henkilöt voivat saada epävirallisen oppimisen ja arkioppimisen kautta hankkimansa tiedot, taidot ja pätevyyden validoitua ja saada todistuksen kokonaisen tutkinnon tai tarvittaessa tutkinnon osan suorittamisesta.

                  (4)

                  Taitojen parantamisesta 19 päivänä joulukuuta 2016 annetussa neuvoston suosituksessa ”Taitojen parantaminen: uusia mahdollisuuksia aikuisille” (3) suositellaan, että aikuisille, joiden taitojen, tietojen ja osaamisen taso on matala, tarjotaan yksilöllisten tarpeiden mukaan mahdollisuus hankkia vähimmäistason luku-, lasku- ja digitaalitaidot tai laajemmat taidot, tiedot tai osaaminen.

                  (5)

                  Elinikäisen oppimisen avaintaidoista 22 päivänä toukokuuta 2018 annetussa neuvoston suosituksessa (4) kehotetaan jäsenvaltioita tukemaan digitaalisten perustaitojen kehittämistä ja parantamaan digitaalitaitojen tasoa väestön kaikissa osissa.

                  (6)

                  Harjoittelun laatupuitteista 10 päivänä maaliskuuta 2014 annetussa neuvoston suosituksessa (5) annetaan ohjeita laadukkaiden harjoittelupaikkojen tarjoamisesta, ja siihen sisältyy laatutekijöitä, jotka liittyvät erityisesti oppisisältöön, työoloihin sekä taloudellisten ehtojen ja työhönottomenettelyjen avoimuuteen.

                  (7)

                  Laadukkaan ja tehokkaan oppisopimuskoulutuksen eurooppalaisista puitteista 15 päivänä maaliskuuta 2018 annetussa neuvoston suosituksessa (6) yksilöidään 14 keskeistä kriteeriä, joita jäsenvaltioiden ja sidosryhmien olisi käytettävä kehittäessään laadukasta ja tehokasta oppisopimuskoulutusta niin, että varmistetaan sekä työhön liittyvien taitojen kehittäminen että oppisopimuskoulutettavien henkilökohtainen kehitys.

                  (8)

                  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) 2019/1700 (7) säädetään yhteisistä puitteista seitsemälle aiemmin itsenäiselle tiedonkeruulle, mukaan lukien EU:n työvoimatutkimus. Näistä yhteisistä puitteista eli eurooppalaisesta sosiaalisen suojelun integroidusta tilastointijärjestelmästä (IESS) saadaan koko EU:ta koskevia tarkempia vertailutietoja, minkä ansiosta voidaan ymmärtää paremmin nuorten siirtymistä koulutuksesta työelämään ja selvittää tarkemmin heidän koulutus- ja työkokemuksiaan mutta myös yksilöllisiä taustatekijöitä.

                  (9)

                  Eurooppa-neuvosto kehotti 15 päivänä joulukuuta 2016 antamissaan päätelmissä jatkamaan nuorisotakuuta. Neuvosto vahvisti 15 päivänä kesäkuuta 2017 antamissaan päätelmissä, että nuorisotyöttömyyden ja työmarkkinoiden ulkopuolelle jäämisen torjuminen on edelleen poliittinen painopiste, katsoi, että nuorisotakuu ja nuorisotyöllisyysaloite ovat antaneet vahvan sysäyksen rakenneuudistuksille ja poliittiselle innovoinnille sekä korosti, että NEET-nuorten tavoittaminen edellyttää kansallisten viranomaisten vahvoja ja sitkeitä ponnistuksia sekä alojen välistä yhteistyötä.

                  (10)

                  Nuorisotyöllisyysaloitteen täytäntöönpanosta jäsenvaltioissa 18 päivänä tammikuuta 2018 antamassaan päätöslauselmassa Euroopan parlamentti kehotti jäsenvaltioita laatimaan asianmukaisia ja räätälöityjä palveluntarjonnan strategioita kaikkien NEET-nuorten tavoittamiseksi ja noudattamaan yhtenäistä toimintamallia, jolla tarjotaan yksilöllisempää tukea ja palveluja useita esteitä kohtaavien nuorten tukemiseksi. Euroopan parlamentti korosti tarvetta parantaa nuorisotakuun ja nuorisotyöllisyysaloitteen puitteissa esitettävien tarjousten laatua ja kehotti käymään jatkossa keskustelua tuen piiriin hyväksyttävien ikärajoista.

                  (11)

                  Euroopan vihreän kehityksen ohjelma on unionin uusi kasvustrategia, jonka tavoitteena on tehdä unionista oikeudenmukainen ja vauras yhteiskunta, jonka talous on moderni, resurssitehokas ja kilpailukykyinen. Kasvihuonekaasujen nettopäästöistä pyritään eroon vuoteen 2050 mennessä, ja kasvuun pyritään lisäämättä resurssien käyttöä.

                  (12)

                  Komissio on ehdottanut unionin talousarvion koko potentiaalin hyödyntämiseen perustuvaa laajaa elpymissuunnitelmaa ja Next Generation EU -välinettä. Tarkoituksena on auttaa covid-19-pandemian aiheuttamien taloudellisten ja sosiaalisten vahinkojen korjaamisessa, käynnistää näistä vahingoista elpyminen Euroopassa sekä suojella ja luoda työpaikkoja. Kyseinen väline on ratkaisevan tärkeä, jotta voidaan toteuttaa muun muassa lyhyen aikavälin toimenpiteitä työllisyyden, myös nuorisotyöllisyyden, tukemiseksi sekä investointeja pitkän aikavälin poliittisiin uudistuksiin, jotka liittyvät työmarkkinoihin sekä sosiaaliturva- ja koulutusjärjestelmiin.

                  (13)

                  Vuonna 2013 edellisen talouden taantuman aikana 15–24-vuotiaiden nuorisotyöttömyysaste unionissa oli 24,4 prosenttia (16 prosenttia vuonna 2008) ja joissakin jäsenvaltioissa yli 50 prosenttia, ja 15–24-vuotiaita NEET-nuoria oli 6,5 miljoonaa. Tämän johdosta huhtikuussa 2013 hyväksyttiin neuvoston suositus nuorisotakuun perustamisesta (8). Kyseessä on unionin tasolla koordinoitu merkittävä vastaus nuorison kohtaamiin haasteisiin, ja se perustuu koulutustoimiin ja aktiivisen työvoimapolitiikan toimiin jäsenvaltioissa.

                  (14)

                  Covid-19-pandemia on syössyt unionin ennennäkemättömään talouden taantumaan, joka todennäköisesti tuo takaisin erittäin korkeat nuorisotyöttömyys- ja NEET-asteet. Unionin talouden ennustetaan supistuvan huomattavasti vuonna 2020, mikä johtaa sen historian syvimpään taantumaan. Eniten kärsivät ne nuoret, jotka olivat jo valmiiksi epävarmassa tilanteessa työmarkkinoilla tai joilla oli työhön pääsyn esteitä ennen pandemiaa, ja työelämään siirtyvillä nuorilla tulee olemaan vaikeampi löytää ensimmäistä työpaikkaansa. Tämän kriisin vuoksi on siten tarpeen vahvistaa nuorisotakuuta.

                  (15)

                  Nuorilla voi olla monia haasteita työmarkkinoilla myös heidän elämässään käynnissä olevan siirtymävaiheen, ammattikokemuksen puutteen ja muiden työelämään siirtymisen esteiden vuoksi. Kuten aiemmat taantumat osoittavat, vaikutukset kohdistuvat pahemmin nuoriin kuin iäkkäämpiin ja kokeneempiin työntekijöihin.

                  (16)

                  Nuoret naiset jäävät nuoria miehiä todennäköisemmin työmarkkinoiden ulkopuolelle hoivavelvollisuuksien, kuten lasten tai huollettavien aikuisten hoitamisen, tai muiden henkilökohtaisten tai perheeseen liittyvien velvollisuuksien vuoksi. Nuoret naiset jäävät työmarkkinoiden ulkopuolelle hoivavelvollisuuksien vuoksi yli viisi kertaa useammin kuin nuoret miehet. Tämä voi johtaa sukupuolierojen kasvuun työllisyydessä, millä on pitkäaikaisia seurauksia naisten koko elämään.

                  (17)

                  Nuorisotyöttömyys ja työmarkkinoiden ulkopuolella oleminen sekä osallistavan ja korkeatasoisen koulutuksen ja sosiaalipalvelujen rajallinen saatavuus voivat jättää pysyviä arpia, joita ovat esimerkiksi kasvanut työttömyysriski myöhemmin, tulevan ansiotason aleneminen, inhimillisen pääoman menettäminen ja köyhyyden periytyminen sukupolvelta toiselle. Nämä voivat näkyä yksilöllisinä ongelmina, ja niistä voi aiheutua suoria ja välillisiä kustannuksia koko yhteiskunnalle. Ne kasvattavat myös alueellista eriarvoisuutta, kun esimerkiksi nuoret, jotka eivät pysty integroitumaan kestävästi työmarkkinoille maaseudulla tai syrjäisillä alueilla, pyrkivät löytämään mahdollisuuksia muualta.

                  (18)

                  Käynnissä oleva kehitys, kuten tuotannon ja palvelujen automatisointi ja digitalisointi, muokkaa edelleen työelämää. Nuoret ovat yliedustettuina epätyypillisessä työssä, kuten alustatyössä tai keikkatyössä, jossa heillä ei ehkä ole riittävää sosiaalista suojelua. Nuoret kuuluvat ryhmiin, joilla on riski menettää työnsä automatisoinnin vuoksi, koska aloitustason työpaikoissa on yleensä suurempi osuus automatisoitavia työtehtäviä. Samalla digitaaliteknologia luo uusia työpaikkoja ja lisää monilla talouden sektoreilla kysyntää taidoista, joita tarvitaan digitaaliseen siirtymään.

                  (19)

                  Nuorten eurooppalaisten inhimilliseen pääomaan investoiminen nyt auttaa ottamaan huomioon tulevaisuuden vaatimukset Euroopan sosiaalisessa markkinataloudessa, jotta voidaan vastata väestörakenteen muutoksiin ja hyödyntää täysimittaisesti digitaalista aikakautta ja työpaikkojen lisääntymistä vihreässä taloudessa. Tällaisten investointien rinnalla tarvitaan työmarkkinauudistuksia, joilla voidaan puuttua joihinkin nuorisoa koskeviin rakenteellisiin ongelmiin ja tarjota heille paremmat lähtökohdat. Unioni saa täyden hyödyn aktiivisesta, innovatiivisesta ja ammattitaitoisesta työvoimasta ja välttää samalla valtavat taloudelliset ja sosiaaliset kustannukset, joita sille aiheutuu, jos nuoret eivät ole työelämässä eivätkä koulutuksessa.

                  (20)

                  Vahvistetulla nuorisotakuulla voidaan edistää nuorison työllistymismahdollisuuksia ja nuorten yrittäjyyttä sekä auttaa hyödyntämään digitaalisesta ja vihreästä siirtymästä syntyviä mahdollisuuksia. Sillä voidaan auttaa vähentämään vakavan laskusuhdanteen sitkeitä kielteisiä työmarkkinavaikutuksia kannustamalla yrityksiä palkkaamaan työttömiä nuoria, mukaan lukien jo ennen pandemiaa työttömänä olleita, ja tarjoamalla koulutusta, jolla helpotetaan työttömien ja työmarkkinoiden ulkopuolella olevien nuorten ja avointen työpaikkojen yhteensovittamista.

                  (21)

                  Entistä vahvemmalla nuorisotakuulla olisi varmistettava, että kaikille nuorille tarjotaan laadukas työ-, jatkokoulutus-, oppisopimus- tai harjoittelupaikka neljän kuukauden kuluessa työttömäksi joutumisesta tai virallisen koulutuksen päättämisestä. Tämän tavoitteen saavuttamiseksi sillä olisi tarjottava nuorille väylä vakaaseen työmarkkinoille integroitumiseen ja tavoitettava ja motivoitava useampia nuoria heidän mahdollisesti kohtaamistaan esteistä riippumatta ja varmistettava, että ketään ei unohdeta. Vahvemmalla nuorisotakuulla olisi pyrittävä tukemaan nuoria arvokkaan työkokemuksen hankkimisessa ja oikeanlaisten taitojen kehittämisessä muuttuvaa työelämää varten, etenkin kasvualojen ja vihreän ja digitaalisen siirtymän kannalta merkityksellisten taitojen kehittämisessä. Oppisopimuskoulutuksen laadulla on tässä tärkeä rooli. Oppisopimuskoulutuksen tarjontaa olisi parannettava erityisesti elpymisvaiheessa ja yritysten osallistumista olisi edistettävä sujuvan työmarkkinoille siirtymisen helpottamiseksi. Oppisopimuskoulutuksella valmistellaan nuoria ammatteihin, joista on suuri kysyntä, ja tarjotaan näin väylä kestävään työmarkkinoille integroitumiseen, myös paikallisella tasolla.

                  (22)

                  Nuorisotakuun perustamisesta vuonna 2013 annetussa neuvoston suosituksessa jäsenvaltiot sitoutuivat varmistamaan, että kaikille alle 25-vuotiaille nuorille tarjotaan laadukas työ-, jatkokoulutus-, oppisopimus- tai harjoittelupaikka neljän kuukauden kuluessa työttömäksi joutumisesta tai virallisen koulutuksen päättämisestä. Laajentamalla ikähaarukkaa niin, että nuorisotakuu kattaa myös 25–29-vuotiaat, tunnustetaan, että koulusta työelämään siirtyminen ja kestävä työmarkkinoille integroituminen vie pidempään työelämän luonteen muuttumisen, pidempikestoisen koulutuksen ja kysyttyjen taitojen takia. On tärkeää tunnustaa, että covid-19-pandemiasta johtuvan talouden laskusuhdanteen aikana entistä suurempi osuus 25–29-vuotiaista joutuu työttömäksi ja tarvitsee tukea. Sillä myös linjataan nuorisotakuu jäsenvaltioiden nuoriin liittyvien toimenpiteiden ja ohjelmien mukaiseksi, sillä ne on suunnattu yleisesti 15–29-vuotiaille nuorille.

                  (23)

                  NEET-nuoret ovat heterogeeninen ryhmä. Joidenkin nuorten osalta koulutuksen ja työelämän ulkopuolelle jääminen voi olla oire moninaisista ja syvään juurtuneista ongelmista ja merkki pidempiaikaisesta syrjäytymisestä ja edellyttää sen vuoksi pidempikestoisia tukitoimia. Jotkin nuoret ovat erityisen heikossa asemassa esimerkiksi koulunkäynnin keskeyttämisen tai puutteellisen koulutuksensa, usein heikon sosiaalisen suojelun, rajallisten rahoitusmahdollisuuksien, epävakaiden työolojen tai mahdollisesti kohtaamansa syrjinnän vuoksi. Muille, kuten korkeasti koulutetuille nuorille tai nuorille, joilla on jo merkittävää ja edelleen merkityksellistä työkokemusta, koulutuksen ja työelämän ulkopuolella oleminen taas on todennäköisesti tilapäistä, koska heidän työmarkkinoille pääsyn esteensä ovat matalampia eivätkä he ole lähtökohtaisesti muita heikommassa asemassa. Entistä vahvemmassa nuorisotakuussa olisi otettava huomioon, että NEET-nuoriin on sovellettava yksilöllistä lähestymistapaa: joidenkin nuorten kohdalla voi riittää kevyempi lähestymistapa, kun taas toiset, heikommassa asemassa olevat nuoret saattavat tarvita intensiivisempiä, pidempikestoisia ja kattavampia toimenpiteitä. Toimenpiteiden olisi perustuttava sukupuolinäkökohdat huomioivaan lähestymistapaan, jossa otetaan huomioon myös kansallisten, alueellisten ja paikallisten olosuhteiden väliset erot.

                  (24)

                  Useammalla kuin yhdellä viidestä nuoresta unionissa ei ole edes digitaalisia perustaitoja, ja heikosti koulutetut nuoret alisuoriutuvat digitaalitaidoissa yli kolme kertaa todennäköisemmin kuin korkeammin koulutetut nuoret. Covid-19-pandemia vauhdittaa digitaalista siirtymää, ja digitaalitaitojen erot nousevat ratkaiseviksi nuorten työllistyvyydessä ja heidän kyvyssään hyödyntää tästä siirtymästä johtuvia mahdollisuuksia. Kohdennetulla taitojen parantamisella autetaan nuoria vastaamaan digitaalitaitojen kasvavaan kysyntään ja puututaan digitaaliseen kahtiajakoon.

                  (25)

                  Ennen tarjouksen vastaanottamista annettavan valmentavan koulutuksen, joka toteutetaan yksilöllisten tarpeiden mukaan ja joka liittyy tiettyihin taitoihin, kuten digitaalisiin tai vihreisiin taitoihin, kielitaitoon tai yrittäjyys- ja uranhallintataitoihin, olisi oltava osa vahvistettua nuorisotakuuta, kun se on asianmukaista. Tämä käytännön koulutus voi edeltää täysimittaista ammatillisen koulutuksen kurssia, toimia työelämän kokeiluna tai täydentää olemassa olevaa koulutusta tai työkokemusta ennen nuorisotakuutarjouksen alkamista. Tällaisen valmentavan koulutuksen lyhytaikainen ja epävirallinen luonne erottaa sen tarjouksesta, eikä se saisi pidentää neljän kuukauden valmisteluvaiheen kestoa.

                  (26)

                  Eri politiikan alojen, mukaan lukien työllisyys-, koulutus-, nuoriso-, tasa-arvo- ja sosiaalipolitiikka, tehokas koordinointi ja niiden väliset kumppanuusjärjestelyt ovat keskeisiä edellytyksiä laadukkaiden työ- ja koulutusmahdollisuuksien sekä oppisopimus- ja harjoittelupaikkojen lisäämiselle. Integroidut palvelut (kuten keskitetyt palvelupisteet tai muut mallit) helpottavat palvelujen ja etuuksien saatavuutta ja soveltuvat paremmin räätälöityjen, joustavien ja kohdennetumpien ratkaisujen tarjoamiseen nuorille, joilla on monitahoisia esteitä työmarkkinoille pääsyssä. Integroidut palvelut edellyttävät työskentelykulttuurin muutosta, nuorten asettamista toimien keskiöön ja parhaiden käytäntöjen vaihtamisen edistämistä hallinnon eri tasojen välillä sekä verkostojen rakentamista kaikkien asiaankuuluvien toimijoiden välille. Myös tietosuojakysymykset on huomioitava julkishallintojen ja julkisten palveluntarjoajien tehokkaan ja sujuvan yhteistyön mahdollistamiseksi.

                  (27)

                  Vahvistettu nuorisotakuu olisi toteutettava tukitoimia sisältävällä järjestelmällä, ja se olisi sovitettava kansallisiin, alueellisiin ja paikallisiin olosuhteisiin. Tällaisissa järjestelmissä olisi otettava huomioon jäsenvaltioiden monimuotoisuus nuorisotyöttömyyden ja työmarkkinoiden ulkopuolella olemisen tason, institutionaalisen rakenteen ja eri työmarkkinatoimijoiden valmiuksien osalta. Lisäksi niissä olisi otettava huomioon julkisen talouden erilaiset tilanteet ja määrärahojen jakoon vaikuttavat rahoitusrajoitteet. Niitä olisi myös seurattava ja parannettava jatkuvasti.

                  (28)

                  Tukitoimia voidaan rahoittaa unionin varoista. Nuorisotyöllisyysaloite (2014–2020) (jossa unionin rahoitusosuus on lähes 9 miljardia euroa) ja Euroopan sosiaalirahaston, jäljempänä ’ESR’, tekemät lisäinvestoinnit ovat olleet unionin keskeinen rahoituslähde nuorisotakuun täytäntöönpanon tukemisessa. Osana Euroopan elvytyssuunnitelmaa ja Next Generation EU -välinettä nuorisotyöllisyystoimenpiteisiin tarjotaan unionin lisärahoitusta elpymis- ja palautumistukivälineestä ja koheesiota ja Euroopan alueita tukevasta elpymisapuvälineestä, jäljempänä ’REACT-EU-väline’. Näitä toimia täydennetään rahoituskaudella 2021–2027 Euroopan sosiaalirahasto plussasta, jäljempänä ’ ESR+’, josta tuetaan vahvistetun nuorisotakuun eri työllisyys- ja koulutustoimia,

            SUOSITTAA, ETTÄ JÄSENVALTIOT TOTEUTTAVAT SEURAAVAT TOIMET:

                  (1)

                  Varmistetaan, että kaikille alle 30-vuotiaille nuorille tarjotaan laadukas työ-, jatkokoulutus‐, oppisopimus- tai harjoittelupaikka neljän kuukauden kuluessa työttömäksi joutumisesta tai virallisen koulutuksen päättämisestä Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilarin periaatteen 4 mukaisesti.
                  Nuorelle tarjottavan nuorisotakuun lähtökohtana olisi oltava nuoren ilmoittautuminen nuorisotakuun tarjoajalle. Nuorisotakuujärjestelmät olisi laadittava jäljempänä esitettävien suuntaviivojen mukaisesti, jotka rakentuvat neljästä vaiheesta (kartoitus, tavoittaminen, valmistelu ja tarjous) ja jotka olisi järjestettävä kansallisten, alueellisten ja paikallisten olosuhteiden mukaisesti ottaen huomioon toimenpiteiden kohteena oleviin nuoriin liittyvät sukupuoli- ja moninaisuuskysymykset:

         Kartoitus

         Yksilöidään kohderyhmä, käytettävissä olevat palvelut ja tarvittavat taidot

                  (2)

                  Vahvistetaan kohderyhmän kartoitusta, jotta ymmärrettäisiin paremmin NEET-nuorten moninaisuutta ja heidän todennäköisesti tarvitsemaansa räätälöityä tukea, mukaan lukien nuoret, joihin talouden taantuma on vaikuttanut kielteisesti.

                  (3)

                  Kartoitetaan käytettävissä olevat palvelut eri tukitarpeita varten ja käytetään kansallisia taitotarpeiden ennusteita yhdessä saatavilla olevien paikallisten taitotarpeiden ennusteiden kanssa (hyödynnetään esim. työmarkkinatietoja koskevaa massadataa) työmarkkinoilla tarvittavien taitojen tunnistamiseksi kiinnittäen erityishuomiota työmarkkinoiden alueellisiin erityispiirteisiin ja esteisiin, joita maaseudulla, syrjäisillä alueilla tai kaupunkien epäsuotuisilla alueilla asuvat nuoret kohtaavat.

         Mahdollistetaan ennaltaehkäisy seuranta- ja varhaisvaroitusjärjestelmien avulla

                  (4)

                  Vahvistetaan varhaisvaroitusjärjestelmiä ja seurantavalmiuksia, jotta voidaan tunnistaa nuoret, jotka ovat vaarassa joutua koulutuksen ja työelämän ulkopuolelle, ja ehkäistään samalla koulunkäynnin varhaista keskeyttämistä (esimerkiksi kouluissa tarjottavalla uraohjauksella, joustavammilla oppimisväylillä ja lisäämällä työssäoppimista) yhteistyössä koulutussektorin, vanhempien tai laillisten huoltajien ja paikallisyhteisöjen kanssa ja ottamalla mukaan nuoriso-, sosiaali-, terveydenhuolto- ja työllisyyspalvelut.

         Tavoittaminen

         Tiedotuksen lisääminen ja viestinnän kohdentaminen

                  (5)

                  Hyödynnetään nykyaikaisia, nuorten suosimia ja paikallisia digitaalisia ja muita tiedotuskanavia ja yhteystoimintajärjestelmiä tiedotustoimissa ja varmistetaan samalla nuorten, nuorisotyöntekijöiden ja paikallisten nuorisojärjestöjen, perheiden ja vanhempainyhdistysten osallistuminen.

                  (6)

                  Käytetään tunnistettavaa visuaalista tyyliä kaikessa viestinnässä tarpeen mukaan komission antamien suuntaviivojen perusteella ja varmistetaan samalla, että kaikista saatavilla olevista tuista on saatavana esteettömästi saatavilla olevaa ja helposti ymmärrettävää tietoa, esimerkiksi yhteisen verkkoportaalin kautta maan kielellä (kielillä). Viestinnässä olisi vältettävä kaikenlaisia stereotypioita.

         Tehostetaan toimia muita heikommassa asemassa olevien ryhmien tavoittamiseksi

                  (7)

                  Keskitytään painokkaammin NEET-nuoriin (erityisesti muita heikommassa oleviin ryhmiin kuuluviin nuoriin, myös toimintarajoitteisiin ja moniongelmaisiin nuoriin) käyttämällä erityisesti koulutettuja palveluntarjoajia sekä täydentäviä strategioita, kuten nuorisotyötä, nuoria ”lähettiläitä” ja yhteistyötä sellaisten kumppanien kanssa, jotka ovat tekemisissä nuorten tiettyjen ryhmien kanssa. Selvitetään vaikeimmin saavutettavissa olevien NEET-nuorten osalta koordinointia etuuksien tarjoamisen kanssa sekä liikkuvien yksiköiden käyttöä.

         Valmistelu

         Käytetään profilointivälineitä yksilöllisten toimintasuunnitelmien räätälöimiseksi

                  (8)

                  Parannetaan profilointi- ja seulontavälineitä ja -käytäntöjä tarpeiden ja ratkaisujen yhteensovittamiseksi omaksumalla profiloinnissa ja seulonnassa moniulotteinen lähestymistapa, jossa otetaan huomioon sukupuolinäkökohdat ja asianomaisen nuoren mieltymykset ja motivaatio, esteet ja haittatekijät, myös syyt työttömyyteen tai koulutuksen ja työelämän ulkopuolelle jäämiseen tai syyt, jotka liittyvät maaseudulla, syrjäseudulla tai kaupunkien epäsuotuisilla alueilla sijaitsevaan asuinpaikkaan.

                  (9)

                  Varmistetaan, että julkisten työvoimapalvelujen neuvontaprosessia vahvistetaan ja että nuorisotakuun tarjoajilla on riittävät henkilöstövalmiudet, mukaan lukien erityisesti koulutettua henkilöstöä, joka käyttää ja parantaa profilointi- ja seulontavälineitä ja laatii yksilöllisiä toimintasuunnitelmia, joissa otetaan huomioon henkilökeskeiset tarpeet ja ratkaisut.

         Neuvonta, ohjaus ja mentorointi

                  (10)

                  Parannetaan valmisteluvaihetta koulutettujen neuvojien antamalla henkilökeskeisellä neuvonnalla, ohjauksella ja mentoroinnilla, joka vastaa asianomaisen henkilön tarpeisiin ja jossa kiinnitetään asianmukaista huomiota sukupuolittuneisiin käytäntöihin ja muihin syrjinnän muotoihin. Valmistellaan NEET-nuoria työn muuttuvaan luonteeseen ja elinikäisen oppimisen vaatimuksiin joko uraneuvonnan tai yrittäjyystuen kautta ja tarjotaan henkilökohtaista tukea, motivoivaa työtä, edunvalvontaa tai vertaistukea NEET-nuorille.

                  (11)

                  Mahdollistetaan kokonaisvaltaisempi lähestymistapa neuvontaan, ohjaukseen ja mentorointiin ohjaamalla nuoria kääntymään sellaisten yhteistyökumppaneiden (esimerkiksi koulutuslaitosten, työmarkkinaosapuolten, nuorisojärjestöjen sekä nuorisotyö‐, terveydenhuolto- ja sosiaalipalvelujen) puoleen, jotka voivat auttaa motivoimaan ja tukemaan kyseisiä nuoria muiden työllisyyden esteiden voittamisessa.

         Vahvistetaan digitaalitaitoja valmentavalla koulutuksella

                  (12)

                  Arvioidaan kaikkien nuorisotakuuseen rekisteröityneiden NEET-nuorten digitaalitaidot käyttämällä esimerkiksi eurooppalaista digitaalisen osaamisen viitekehystä (DigComp) ja saatavilla olevia arviointi- ja itsearviointivälineitä ja varmistetaan todettujen puutteiden pohjalta, että kaikille kohdennetun valmentavan koulutuksen tarpeessa oleville nuorille tarjotaan tällaista koulutusta digitaalitaitojen parantamiseksi.

                  (13)

                  Turvataan valmentavasta koulutuksesta saatujen epävirallisen ja arkioppimisen tulosten validointi ja tunnustaminen käyttämällä koulutusjärjestelmiin sisältyviä validointijärjestelmiä, käyttämällä Europass-asiakirjan kaltaisia olemassa olevia välineitä, mahdollistamalla modulaarisempi tapa kerryttää pätevyyksiä, tehostamalla oppimistuloksia ja parantamalla tunnustamista.

         Muiden tärkeiden taitojen arviointi, parantaminen ja validointi

                  (14)

                  Varmistetaan, että valmisteluvaiheessa helpotetaan tarvittaessa täydennys- ja uudelleenkoulutusta, jossa suuntaudutaan pääasiassa digitaalisiin ja vihreisiin taitoihin, kielitaitoon, yrittäjyys- ja uranhallintataitoihin, ja käytetään tässä yhteydessä olemassa olevia osaamiskehyksiä, arviointi- ja itsearviointivälineitä ja validointivälineitä, joilla autetaan nuoria hyödyntämään kasvavien alojen mahdollisuuksia ja valmistautumaan muuttuvien työmarkkinoiden tarpeisiin.

         Tarjous

         Työllistymiskannustimien ja yrityksen perustamiseen tarkoitettujen kannustimien tekeminen toimiviksi

                  (15)

                  Käytetään kohdennettuja ja hyvin suunniteltuja työllistymiskannustimia, kuten palkkatukia, rekrytointikannustimia (’bonuksia’), sosiaaliturvamaksujen alennuksia, verohyvityksiä tai vammaisetuuksia, ja yrityksen perustamiseen tarkoitettuja kannustimia, jotta voidaan luoda laadukkaita mahdollisuuksia nuorten kestävää työmarkkinoille integroitumista varten. Tarvittaessa nuorten itsenäistä ammatinharjoittamista edistäviin tarjouksiin olisi yhdistettävä perusteellinen koulutus ja kattava yrittäjyysneuvonta.

         Linjataan tarjoukset nykyisten vaatimusten mukaisiksi laadun ja tasapuolisuuden varmistamiseksi

                  (16)

                  Linjataan työtarjoukset Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilarin asiaa koskevien periaatteiden mukaisiksi, jotta voidaan varmistaa naisten ja miesten yhdenvertainen kohtelu ja yhdenvertaiset mahdollisuudet kaikilla aloilla ja oikeus oikeudenmukaisiin työoloihin, sosiaalisen suojelun ja koulutuksen saatavuus sekä koeaikojen kohtuullinen kesto ja kieltää epätyypillisten työsopimusten väärinkäyttö.

                  (17)

                  Helpotetaan nuorten paluuta koulutukseen monipuolistamalla jatkokoulutustarjontaa (esimerkiksi joustavilla oppimisväylillä, työssäoppimisella, valmennusohjelmilla ja uuden mahdollisuuden tarjoavilla ohjelmilla) ja varmistamalla tarvittaessa epävirallisen ja arkioppimisen validointi.

                  (18)

                  Tehostetaan laadukkaan oppisopimuskoulutuksen tukemista ja varmistetaan, että tarjouksissa noudatetaan laadukkaan ja tehokkaan oppisopimuskoulutuksen eurooppalaisissa puitteissa esitettyjä vähimmäisvaatimuksia.

                  (19)

                  Varmistetaan, että harjoittelupaikkatarjouksissa noudatetaan harjoittelun laatupuitteissa esitettyjä vähimmäisvaatimuksia.

         Työhönsijoittumisen jälkeisen tuen tarjoaminen ja palautteen antaminen

                  (20)

                  Laajennetaan nuorille annettavaa työhönsijoittumisen jälkeistä jatkuvaa tukea, jotta voidaan auttaa heitä selviytymään uusissa tilanteissa ja mukauttaa tarvittaessa yksilöllisiä toimintasuunnitelmia hyödyntämällä työhönsijoittumisen jälkeistä palautetta sen varmistamiseksi, että tarjous oli korkealaatuinen, ja jotta estetään nuoria joutumasta uudelleen koulutuksen ja työelämän ulkopuolelle.

         Monialaiset mahdollistajat

         Yhteistyökumppanuuksien hyödyntäminen

                  (21)

                  Vahvistetaan yhteistyökumppanuuksia valtionhallinnon kaikilla tasoilla sekä nuorisotakuun tarjoajien ja asiaan liittyvien sidosryhmien, kuten työnantajien, oppilaitosten, työmarkkinaosapuolten, nuorisotyön palveluiden, solidaarisuus- ja kansalaistoiminnan tarjoajien, nuorisojärjestöjen ja muiden kansalaisyhteiskunnan organisaatioiden, välillä. Edistetään nuorisotakuun tarjoajien ja muiden sosiaalipalvelujen, kuten lastenhoito-, terveydenhoito-, kuntoutus- ja esteettömyyspalvelujen sekä sosiaalisen asuntotuotannon palvelujen, välisiä yhteistyöprotokollia.

                  (22)

                  Edistetään integroitujen palvelumallien, kuten keskitettyjen palvelupisteiden, yhteisen asianhallinnan tai monialaisten tiimien, kehittämistä edelleen ja vahvistetaan näin yhteistyökumppanuutta ja mahdollistetaan nuorten keskitetty asiointipiste.

         Tiedonkeruu- ja seurantajärjestelmien parantaminen

                  (23)

                  Tehostetaan toimia seurantatietojen parantamiseksi vahvistamalla järjestelmiä, joiden avulla nuoret voidaan jäljittää tarjouksen vastaanottamisen jälkeen, jotta voidaan seurata pitkäaikaista kestävää integroitumista työmarkkinoille.

                  (24)

                  Kannustetaan jäljitys-, profilointi- ja seurantatietojen laajempaa jakamista – tietosuojasääntöjä noudattaen – nuorisotakuun yhteistyökumppaneiden välillä tuen parantamiseksi, mikä on erityisen tärkeää muita heikommassa asemassa oleviin NEET‐nuoriin kohdennettujen toimien onnistumisen kannalta.

         Varojen täysimääräinen ja optimaalinen käyttö

                  (25)

                  Osoitetaan riittävästi kansallisia resursseja vahvistetussa nuorisotakuussa esitettyjen toimenpiteiden täytäntöönpanoon ja varmistetaan, että ne kohdennetaan asianmukaisesti kaikkien nuorten ja erityisesti kaikkein haavoittuvimmassa asemassa olevien ryhmien yksilöllisiin tarpeisiin.

                  (26)

                  Käytetään täysimääräisesti ja optimaalisesti unionin koheesiopolitiikan mukaisia rahoitusvälineitä, erityisesti nuorisotyöllisyysaloitetta, ESR:ää ja Euroopan aluekehitysrahastoa (2014–2020), ja otetaan käyttöön merkittävä osuus REACT-EU-välineestä, ESR+-rahastosta ja Euroopan aluekehitysrahastosta (2021–2027) tarjottuja lisävaroja nuorisotyöllisyyden ja koulutuksen tukemiseksi, nuorten työttömyyden ja työmarkkinoiden ulkopuolelle jäämisen ehkäisemiseksi sekä asiaankuuluvien poliittisten uudistusten toteuttamiseksi.

                  (27)

                  Hyödynnetään kansallisten rahoitusjärjestelyjen täydentämistä unionin rahoituslähteistä, erityisesti elpymis- ja palautumistukivälineestä, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta, InvestEU-ohjelmasta, turvapaikka-, maahanmuutto- ja kotouttamisrahastosta (AMIF), Erasmus+-ohjelmasta ja teknisen tuen välineestä, joilla voidaan edistää vahvistetun nuorisotakuun täytäntöönpanoa;

            KANNATTAA KOMISSION AIKOMUSTA

         Tiedonkeruu- ja seurantajärjestelmien parantaminen

                  (28)

                  tukea edelleen nuorisotakuujärjestelmien määrällistä seurantaa yhteisesti sovittujen indikaattoreiden perusteella ja ehdottaa tarvittaessa mukautuksia tämän suosituksen perusteella.

                  (29)

                  parantaa vuodesta 2022 lähtien tarkkuutta, jolla NEET-kohderyhmää arvioidaan, hyötymällä asetuksella (EU) 2019/1700 EU:n työvoimatutkimukseen tehdyistä parannuksista.

         Täytäntöönpanon seuranta

                  (30)

                  seurata tämän suosituksen nojalla nuorisotakuujärjestelmien toteuttamista työllisyyskomitean monenvälisen valvonnan avulla talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson puitteissa.

                  (31)

                  olla säännöllisesti yhteydessä jäsenvaltioihin talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson puitteissa, jotta varmistetaan nuorisotyöllisyyspolitikkaan ja -ohjelmiin tehtävien jatkuvien kansallisten investointien seuranta; antaa jäsenvaltioille tarvittaessa maakohtaisia suosituksia jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivojen pohjalta.

                  (32)

                  raportoida säännöllisesti työllisyyskomitealle nuorisotakuujärjestelmien täytäntöönpanon ja tulosten kehityksestä.

         Tiedotuksen lisääminen ja viestinnän kohdentaminen

                  (33)

                  lisätä tukea jäsenvaltioiden tiedotus- ja viestintätoimille ja vahvistaa tulosten ja hyvien esimerkkien levittämistä jäsenvaltioiden keskuudessa, mukaan lukien julkisten työvoimapalvelujen eurooppalaisen verkoston kautta.

            Korvataan nuorisotakuun perustamisesta 22 päivänä huhtikuuta 2013 annettu neuvoston suositus tällä suosituksella.

         Tehty Brysselissä 30 päivänä lokakuuta 2020.

               Neuvoston puolesta

               Puheenjohtaja

            M. ROTH

         (1)  Neuvoston päätös (EU) 2019/1181, annettu 8 päivänä heinäkuuta 2019, jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista (EUVL L 185, 11.7.2019, s. 44).

         (2)  EUVL C 398, 22.12.2012, s. 1.

         (3)  EUVL C 484, 24.12.2016, s. 1.

         (4)  EUVL C 189, 4.6.2018, s. 1.

         (5)  EUVL C 88, 27.3.2014, s. 1.

         (6)  EUVL C 153, 2.5.2018, s. 1.

         (7)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2019/1700, annettu 10 päivänä lokakuuta 2019, yhteisten puitteiden vahvistamisesta otannalla kerättyihin yksilötason tietoihin perustuville henkilöitä ja kotitalouksia koskeville Euroopan tilastoille, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusten (EY) N:o 808/2004, (EY) N:o 452/2008 ja (EY) N:o 1338/2008 muuttamisesta ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1177/2003 sekä neuvoston asetuksen (EY) N:o 577/98 kumoamisesta (EUVL L 261 I, 14.10.2019, s. 1).

         (8)  EUVL C 120, 26.4.2013, s. 1.


title: Neuvoston suositus (EU) 2021/1085, annettu 1 päivänä heinäkuuta 2021, EU:hun suuntautuvaa muuta kuin välttämätöntä matkustamista koskevasta väliaikaisesta rajoituksesta ja sen mahdollisesta poistamisesta annetun suosituksen (EU) 2020/912 muuttamisesta

text:
                  2.7.2021

                  FI

                  Euroopan unionin virallinen lehti

                  L 235/27

         NEUVOSTON SUOSITUS (EU) 2021/1085,
         annettu 1 päivänä heinäkuuta 2021,
         EU:hun suuntautuvaa muuta kuin välttämätöntä matkustamista koskevasta väliaikaisesta rajoituksesta ja sen mahdollisesta poistamisesta annetun suosituksen (EU) 2020/912 muuttamisesta
         EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
         ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 77 artiklan 2 kohdan b ja e alakohdan sekä 292 artiklan ensimmäisen ja toisen virkkeen,
         sekä katsoo seuraavaa:

                     (1)

                     Neuvosto hyväksyi 30 päivänä kesäkuuta 2020 suosituksen EU:hun suuntautuvaa muuta kuin välttämätöntä matkustamista koskevasta väliaikaisesta rajoituksesta ja sen mahdollisesta poistamisesta (1), jäljempänä ’neuvoston suositus’.

                     (2)

                     Tämän jälkeen neuvosto on hyväksynyt suositukset (EU) 2020/1052 (2), (EU) 2020/1144 (3), (EU) 2020/1186 (4), (EU) 2020/1551 (5), (EU) 2020/2169 (6), (EU) 2021/89 (7), (EU) 2021/132 (8), (EU) 2021/767 (9), (EU) 2021/892 (10) ja (EU) 2021/992 (11) EU:hun suuntautuvaa muuta kuin välttämätöntä matkustamista koskevasta väliaikaisesta rajoituksesta ja sen mahdollisesta poistamisesta annetun neuvoston suosituksen (EU) 2020/912 muuttamisesta.

                     (3)

                     Neuvosto hyväksyi 20 päivänä toukokuuta 2021 suosituksen (EU) 2021/816 EU:hun suuntautuvaa muuta kuin välttämätöntä matkustamista koskevasta väliaikaisesta rajoituksesta ja sen mahdollisesta poistamisesta annetun neuvoston suosituksen (EU) 2020/912 muuttamisesta (12) päivittääkseen kriteerejä, joiden perusteella arvioidaan, onko muu kuin välttämätön matkustaminen kolmansista maista turvallista ja voidaanko se hyväksyä.

                     (4)

                     Neuvoston suosituksessa todetaan, että jäsenvaltioiden olisi purettava EU:hun suuntautuvaa muuta kuin välttämätöntä matkustamista koskeva väliaikainen rajoitus koordinoidusti vaiheittain 1 päivästä heinäkuuta 2020 alkaen neuvoston suosituksen liitteessä I lueteltujen kolmansien maiden asukkaiden osalta. Neuvoston olisi joka toinen viikko tarkasteltava uudelleen ja tarvittaessa päivitettävä liitteessä I olevaa kolmansien maiden luetteloa kuultuaan tiiviisti komissiota ja asiaankuuluvia EU:n virastoja ja yksiköitä neuvoston suosituksessa tarkoitettuihin menetelmiin, kriteereihin ja tietoihin perustuvan kokonaisarvioinnin jälkeen.

                     (5)

                     Neuvostossa on käyty tämän jälkeen keskusteluja liitteessä I olevan kolmansien maiden luettelon tarkistamisesta kuullen tiiviisti komissiota ja asiaankuuluvia EU:n virastoja ja yksiköitä ja noudattaen neuvoston suosituksessa, sellaisena kuin se on muutettuna suosituksella (EU) 2021/816, esitettyjä kriteereitä ja menetelmiä. Keskustelujen perusteella liitteessä I olevaa kolmansien maiden luetteloa olisi muutettava. Luetteloon olisi lisättävä Armenia, Azerbaidžan, Bosnia ja Hertsegovina, Brunei, Jordania, Kanada, Moldovan tasavalta, Montenegro, Qatar ja Saudi-Arabia sekä Kosovo (*) kohtaan ”yhteisöt ja alueelliset viranomaiset, joita vähintään yksi jäsenvaltio ei tunnusta valtioiksi”.

                     (6)

                     Rajavalvonta ei ole ainoastaan niiden jäsenvaltioiden edun mukaista, joiden ulkorajoilla sitä toteutetaan, vaan myös kaikkien sisärajavalvonnan lakkauttaneiden jäsenvaltioiden edun mukaista. Jäsenvaltioiden olisi sen vuoksi varmistettava ulkorajoilla toteutettavien toimenpiteiden koordinointi Schengen-alueen moitteettoman toiminnan varmistamiseksi. Tätä varten jäsenvaltioiden olisi jatkettava 1 päivästä heinäkuuta 2021 alkaen EU:hun suuntautuvaa muuta kuin välttämätöntä matkustamista koskevan väliaikaisen rajoituksen purkamista koordinoidusti neuvoston suosituksen liitteessä I, sellaisena kuin se on muutettuna tällä suosituksella, lueteltujen kolmansien maiden, erityishallintoalueiden ja muiden yhteisöjen ja alueellisten viranomaisten asukkaiden osalta.

                     (7)

                     Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyssä, Tanskan asemasta tehdyssä pöytäkirjassa N:o 22 olevien 1 ja 2 artiklan mukaisesti Tanska ei osallistu tämän suosituksen hyväksymiseen, suositus ei sido Tanskaa eikä sitä sovelleta Tanskaan. Koska tällä suosituksella kehitetään Schengenin säännöstöä, Tanska päättää mainitun pöytäkirjan 4 artiklan mukaisesti kuuden kuukauden kuluessa siitä, kun neuvosto on hyväksynyt tämän suosituksen, paneeko se suosituksen täytäntöön.

                     (8)

                     Tällä suosituksella kehitetään niitä Schengenin säännöstön määräyksiä, joihin Irlanti ei osallistu neuvoston päätöksen 2002/192/EY (13) mukaisesti; Irlanti ei sen vuoksi osallistu tämän suosituksen hyväksymiseen, suositus ei sido Irlantia eikä sitä sovelleta Irlantiin.

                     (9)

                     Islannin ja Norjan osalta tällä suosituksella kehitetään niitä Schengenin säännöstön määräyksiä, joita tarkoitetaan Euroopan unionin neuvoston sekä Islannin tasavallan ja Norjan kuningaskunnan välisessä sopimuksessa viimeksi mainittujen osallistumisesta Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen ja jotka kuuluvat neuvoston päätöksen 1999/437/EY (14) 1 artiklan A kohdassa tarkoitettuun alaan.

                     (10)

                     Sveitsin osalta tällä suosituksella kehitetään niitä Schengenin säännöstön määräyksiä, joita tarkoitetaan Euroopan unionin, Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton välisessä sopimuksessa Sveitsin valaliiton osallistumisesta Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen ja jotka kuuluvat päätöksen 1999/437/EY (15) 1 artiklan A kohdassa, luettuna yhdessä neuvoston päätöksen 2008/146/EY (16) 3 artiklan kanssa, tarkoitettuun alaan.

                     (11)

                     Liechtensteinin osalta tällä suosituksella kehitetään niitä Schengenin säännöstön määräyksiä, joita tarkoitetaan Euroopan unionin, Euroopan yhteisön, Sveitsin valaliiton ja Liechtensteinin ruhtinaskunnan välisessä pöytäkirjassa Liechtensteinin ruhtinaskunnan liittymisestä Euroopan unionin, Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton väliseen sopimukseen Sveitsin valaliiton osallistumisesta Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen ja jotka kuuluvat päätöksen 1999/437/EY (17) 1 artiklan A kohdassa, tarkasteltuna yhdessä päätöksen 2011/350/EU (18) 3 artiklan kanssa, tarkoitettuun alaan,

               ON ANTANUT TÄMÄN SUOSITUKSEN:
         Muutetaan EU:hun suuntautuvaa muuta kuin välttämätöntä matkustamista koskevasta väliaikaisesta rajoituksesta ja sen mahdollisesta poistamisesta annettu neuvoston suositus (EU) 2020/912, sellaisena kuin se on muutettuna suosituksilla (EU) 2020/1052, (EU) 2020/1144, (EU) 2020/1186, (EU) 2020/1551, (EU) 2020/2169, (EU) 2021/89, (EU) 2021/132, (EU) 2021/767, (EU) 2021/816, (EU) 2021/892 ja (EU) 2021/992, seuraavasti:

                     1)

                     Korvataan neuvoston suosituksen 1 kohdan ensimmäinen kappale seuraavasti:

                                 ”1.

                                 Jäsenvaltioiden olisi purettava EU:hun suuntautuvaa muuta kuin välttämätöntä matkustamista koskeva väliaikainen rajoitus koordinoidusti vaiheittain 1 päivästä heinäkuuta 2021 alkaen liitteessä I lueteltujen kolmansien maiden asukkaiden osalta.”

                     2)

                     Korvataan suosituksen liite I seuraavasti:

                           ”LIITE I
                           Kolmannet maat, erityishallintoalueet ja muut yhteisöt ja alueelliset viranomaiset, joiden asukkaisiin EU:hun suuntautuvaa muuta kuin välttämätöntä matkustamista koskeva ulkorajoilla sovellettava väliaikainen rajoitus ei saisi vaikuttaa:
                           I   VALTIOT

                                       1.

                                       ALBANIA

                                       2.

                                       ARMENIA

                                       3.

                                       AUSTRALIA

                                       4.

                                       AZERBAIDŽAN

                                       5.

                                       BOSNIA JA HERTSEGOVINA

                                       6.

                                       BRUNEI

                                       7.

                                       KANADA

                                       8.

                                       ISRAEL

                                       9.

                                       JAPANI

                                       10.

                                       JORDANIA

                                       11.

                                       LIBANON

                                       12.

                                       MONTENEGRO

                                       13.

                                       UUSI-SEELANTI

                                       14.

                                       QATAR

                                       15.

                                       MOLDOVAN TASAVALTA

                                       16.

                                       POHJOIS-MAKEDONIAN TASAVALTA

                                       17.

                                       RUANDA

                                       18.

                                       SAUDI-ARABIA

                                       19.

                                       SERBIA

                                       20.

                                       SINGAPORE

                                       21.

                                       ETELÄ-KOREA

                                       22.

                                       THAIMAA

                                       23.

                                       AMERIKAN YHDYSVALLAT

                                       24.

                                       KIINA (*1)

                                 II   KIINAN KANSANTASAVALLAN ERITYISHALLINTOALUEET

                                       Hongkongin erityishallintoalue

                                       Macaon erityishallintoalue

                                 III   YHTEISÖT JA ALUEELLISET VIRANOMAISET, JOITA VÄHINTÄÄN YKSI JÄSENVALTIO EI TUNNUSTA VALTIOIKSI

                                       Kosovo (*)

                                       Taiwan

                        (*1)  edellyttäen, että vastavuoroisuus vahvistetaan"

                        (*)  Tämä nimitys ei vaikuta asemaa koskeviin kantoihin, ja se on YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselman 1244 (1999) ja Kansainvälisen tuomioistuimen Kosovon itsenäisyysjulistuksesta antaman lausunnon mukainen."

            Tehty Brysselissä 1 päivänä heinäkuuta 2021.

                  Neuvoston puolesta

                  Puheenjohtaja

               G. DOVŽAN

            (1)  EUVL L 208I, 1.7.2020, s. 1.

            (2)  EUVL L 230, 17.7.2020, s. 26.

            (3)  EUVL L 248, 31.7.2020, s. 26.

            (4)  EUVL L 261, 11.8.2020, s. 83.

            (5)  EUVL L 354, 26.10.2020, s. 19.

            (6)  EUVL L 431, 21.12.2020, s. 75.

            (7)  EUVL L 33, 29.1.2021, s. 1.

            (8)  EUVL L 41, 4.2.2021, s. 1.

            (9)  EUVL L 165I, 11.5.2021, s. 66.

            (10)  EUVL L 198, 4.6.2021, s. 1.

            (11)  EUVL L 221, 21.6.2021, s. 12.

            (12)  EUVL L 182, 21.5.2021, s. 1.

            (*)  Tämä nimitys ei vaikuta asemaa koskeviin kantoihin, ja se on YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselman 1244 (1999) ja Kansainvälisen tuomioistuimen Kosovon itsenäisyysjulistuksesta antaman lausunnon mukainen.

            (13)  Neuvoston päätös 2002/192/EY, tehty 28 päivänä helmikuuta 2002, Irlannin pyynnöstä saada osallistua joihinkin Schengenin säännöstön määräyksiin (EYVL L 64, 7.3.2002, s. 20).

            (14)  EYVL L 176, 10.7.1999, s. 31.

            (15)  EUVL L 53, 27.2.2008, s. 52.

            (16)  Neuvoston päätös 2008/146/EY, tehty 28 päivänä tammikuuta 2008, Euroopan unionin, Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton välisen, Sveitsin valaliiton osallistumista Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen koskevan sopimuksen tekemisestä Euroopan yhteisön puolesta (EUVL L 53, 27.2.2008, s. 1).

            (17)  EUVL L 160, 18.6.2011, s. 21.

            (18)  Neuvoston päätös 2011/350/EU, annettu 7 päivänä maaliskuuta 2011, Liechtensteinin ruhtinaskunnan liittymisestä Euroopan unionin, Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton väliseen sopimukseen, joka koskee Sveitsin valaliiton osallistumista Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen, Euroopan unionin, Euroopan yhteisön, Sveitsin valaliiton ja Liechtensteinin ruhtinaskunnan välillä tehtävän pöytäkirjan tekemisestä Euroopan unionin puolesta, siltä osin kuin kyse on tarkastusten poistamisesta sisärajoilta ja henkilöiden liikkumisesta rajojen yli (EUVL L 160, 18.6.2011, s. 19).


title: Euroopan keskuspankin suositus, annettu 7 päivänä elokuuta 2020, Euroopan unionin neuvostolle Suomen Pankin ulkopuolisista tilintarkastajista (EKP/2020/37) 2020/C 268/01

text:
               14.8.2020

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 268/1

      EUROOPAN KESKUSPANKIN SUOSITUS,
      annettu 7 päivänä elokuuta 2020,
      Euroopan unionin neuvostolle Suomen Pankin ulkopuolisista tilintarkastajista (EKP/2020/37)
      (2020/C 268/01)
      EUROOPAN KESKUSPANKIN NEUVOSTO, joka
      ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
      ottaa huomioon Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännön ja erityisesti sen 27.1 artiklan,
      sekä katsoo seuraavaa:

                  (1)

                  Euroopan keskuspankin (EKP) neuvoston suosittelemat ja Euroopan unionin neuvoston hyväksymät riippumattomat ulkopuoliset tilintarkastajat tarkastavat EKP:n ja sellaisten kansallisten keskuspankkien tilit, joiden rahayksikkö on euro.

                  (2)

                  Suomen Pankin nykyisten ulkopuolisten tilintarkastajien, PricewaterhouseCoopers Oy:n, toimikausi päättyi tilikauden 2019 tilintarkastuksen jälkeen. Tämän vuoksi on tarpeen nimittää uudet ulkopuoliset tilintarkastajat tilikaudesta 2020 alkaen.

                  (3)

                  Suomen Pankki on valinnut KPMG Oy Ab:n ulkopuolisiksi tilintarkastajikseen tilikausiksi 2020–2025,

            ON ANTANUT TÄMÄN SUOSITUKSEN:
      Suositetaan, että KPMG Oy Ab nimitetään Suomen Pankin ulkopuolisiksi tilintarkastajiksi tilikausiksi 2020–2025.

         Annettu Frankfurt am Mainissa 7 päivänä elokuuta 2020.

               EKP:n puheenjohtaja

            Christine LAGARDE


title: Neuvoston suositus, annettu 13 päivänä heinäkuuta 2021, euroalueen talouspolitiikasta 2021/C 283/01

text:
               15.7.2021

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 283/1

      NEUVOSTON SUOSITUS,
      annettu 13 päivänä heinäkuuta 2021,
      euroalueen talouspolitiikasta
      (2021/C 283/01)
      EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
      ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 136 artiklan yhdessä sen 121 artiklan 2 kohdan kanssa,
      ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 (1) ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan,
      ottaa huomioon makrotalouden epätasapainon ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta 16 päivänä marraskuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011 (2) ja erityisesti sen 6 artiklan 1 kohdan,
      ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,
      ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
      ottaa huomioon talous- ja rahoituskomitean lausunnon,
      ottaa huomioon talouspoliittisen komitean lausunnon,
      sekä katsoo seuraavaa:

                  (1)

                  Euroalueen talous ajautui covid-19-pandemian aiheuttaman kriisin seurauksena äkillisesti syvään taantumaan vuoden 2020 alkupuoliskolla. Talous elpyi voimakkaasti vuoden 2020 kolmannen neljänneksen aikana rajoitustoimien purkamisen myötä, mutta covid-19:n leviämisen nopeutuminen ja sitä seuranneet rajoitustoimet vuoden 2020 viimeisellä neljänneksellä lisäsivät osaltaan epävarmuutta ja osoittivat, että euroalue on edelleen haavoittuva terveyskriisin jatkumisen vuoksi. Covid-19-kriisi on aiheuttanut useita suuria kysyntä- ja tarjontapuolen häiriöitä, joiden seurauksena bruttokansantuotteen (BKT) odotettiin supistuvan 7,8 prosenttia vuonna 2020 komission yksiköiden syksyn 2020 talousennusteen mukaan. Elpymisen ennakoidaan näin ollen olevan vuonna 2021 hitaampaa kuin aiemmin odotettiin, ja suuren tuotantokuilun, joka on arviolta -7,0 prosenttia suhteessa euroalueen potentiaaliseen BKT:hen vuonna 2020, ei odoteta umpeutuvan ennen vuoden 2021 loppua. Covid-19-pandemian kehittymiseen liittyviin talousnäkymiin sekä talouden toimijoiden käyttäytymismuutoksiin liittyy huomattavaa epävarmuutta. Kansallisella ja unionin tasolla toteutetut ripeät toimet, muun muassa Eurooppa-neuvostossa saavutettu sopu Next Generation EU -elpymisvälineestä, ovat merkittävällä tavalla auttaneet kompensoimaan joitakin kysyntä- ja tarjontapuolen häiriöiden kielteisiä seurauksia ja vakauttamaan markkinoita. Sekä yksityinen kulutus että investoinnit ovat kärsineet huomattavasti, mikä on puolestaan vaikuttanut kielteisesti hintoihin ja palkkoihin. Myös työmarkkinanäkymät ovat heikentyneet seitsemän vuoden myönteisen kehityksen jälkeen. Työttömyyden kasvua ovat kuitenkin tähän asti hillinneet kaikissa jäsenvaltioissa onnistuneesti toteutetut kunnianhimoiset politiikkatoimet – kuten työajan lyhentämisjärjestelyt ja muut tukitoimet joukkoirtisanomisten ja suurten tulonmenetysten ehkäisemiseksi – sekä niihin liittyvä tehtyjen työtuntien kokonaismäärän vähentyminen ja työvoimaosuuden pieneneminen.

                  (2)

                  Covid-19-kriisi kasvattaa taloudellisia eroja euroalueen jäsenvaltioiden välillä. Erot johtuvat useista tekijöistä, joihin kuuluvat muun muassa covid-19-kriisin voimakkuus ja kesto, sellaisten alojen suhteellinen koko ja taloudellinen merkitys, joilla ihmisten välillä on paljon lähikontakteja, kuten matkailu-, liikematka- ja majoitusala, ja käytettävissä olevan julkisen talouden liikkumavaran erot. Nämä erot vaikuttavat luottamukseen, investointeihin ja kasvunäkymiin sekä alueellisiin eroihin, jotka olivat olemassa jo ennen covid-19-kriisiä, mutta jotka saattavat nyt syventyä. Pidemmällä aikavälillä kriisillä saattaa olla pysyvä kielteinen vaikutus potentiaaliseen kasvuun ja tuloeroihin, kun inhimillinen pääoma ja fyysinen pääoma, sekä aineellinen että aineeton, vähenevät. Kyseiset kielteiset vaikutukset saattavat heikentää työvoiman tuottavuuden ja tulojen kasvua entisestään ja lisätä eriarvoisuutta.

                  (3)

                  Unionin nopea ja voimakas reagointi muun muassa Next Generation EU -välineen ja siihen sisältyvän, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) 2021/241 (3) perustetun elpymis- ja palautumistukivälineen kautta, on lujittanut markkinoiden luottamusta ja osoittanut jäsenvaltioiden solidaarisuuden ja niiden tavoitteiden yhtenäisyyden, kun ne koordinoivat toimiaan talouskasvun käynnistämiseksi uudelleen sekä taloudellisen ja sosiaalisen palautumiskyvyn lujittamiseksi. Lisäksi kriisin puhjettua sovittiin erittäin nopeasti useista uusista välineistä koko unionia ja euroaluetta varten. Kyseiset välineet tarjoavat turvaverkon työntekijöille eurooppalaisen hätätilasta aiheutuvien työttömyysriskien lieventämisen neuvoston asetuksella (EU) 2020/672 (4) perustetun tilapäisen SURE-tukivälineen kautta yrityksille Euroopan investointipankin Euroopan laajuisen takuurahaston kautta ja jäsenvaltioille tukemalla covid-19-kriisin aiheuttamien välittömien ja välillisten terveydenhuolto-, hoito- ja ennaltaehkäisykustannusten kansallista rahoitusta Euroopan vakausmekanismin hallintoneuvoston 15 päivänä toukokuuta 2020 hyväksymän Euroopan vakausmekanismin puitteissa toteutettavan pandemian kriisitukivälineen kautta. Unionin politiikkatoimiin sisältyy myös vakaus- ja kasvusopimuksen yleisen poikkeuslausekkeen aktivointi ja tilapäiset puitteet unionin valtiontukisääntöjen salliman jouston hyödyntämiseksi. Koheesiopolitiikan varoja on Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2020/460 (5) mukaisen koronaviruksen vaikutusten lieventämistä koskevan investointialoitteen kautta ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2020/558 (6) mukaisen koronaviruksen vaikutusten lieventämistä koskevan investointialoitteen PLUS kautta kohdennettu uudelleen sinne, missä niitä tarvitaan eniten.

                  (4)

                  Hyvin suunniteltujen toimenpiteiden toteuttaminen Next Generation EU:n ja sen tärkeimmän välineen eli elpymis- ja palautumistukivälineen puitteissa antaa jäsenvaltioille uutta pontta toteuttaa kasvua edistäviä uudistuksia ja lisätä investointien määrää ja laatua, mikä palvelee palautumiskykyä sekä vihreää ja digitaalista siirtymää koskevien tavoitteiden saavuttamista. Näin voidaan auttaa kasvattamaan inhimillistä pääomaa ja tukea työntekijöiden onnistuneita työelämän siirtymiä, jotka yhdessä koheesiopolitiikan varojen ohella ovat keskeisen tärkeitä koheesion varmistamiseksi, tuottavuuden ja työllisyyden lisäämiseksi ja taloudellisen ja sosiaalisen palautumiskyvyn parantamiseksi. Keskeistä tältä osin ovat unionin kasvutavoitteet ja kansalliset rakenteelliset haasteet, jotka on esitetty muun muassa vuosien 2019 ja 2020 maakohtaisissa suosituksissa. Komission 17 päivänä syyskuuta 2020 annetussa tiedonannossa esitetyssä vuotuisessa kestävän kasvun strategiassa 2021, jolla edistetään näitä kasvutavoitteita, esitetään seitsemän lippulaivahanketta: 1) energiantuotannon tehostaminen, 2) kunnostaminen, 3) lataus ja tankkaus, 4) yhteenliittäminen, 5) nykyaikaistaminen, 6) mittakaavan kasvattaminen ja 7) uudelleen- ja täydennyskoulutus. Lippulaivahankkeiden osa-alueet ovat yhteisiä haasteita, jotka edellyttävät koordinoituja investointeja ja uudistuksia. Jäsenvaltioita kannustetaan kanavoimaan investointeja, toteuttamaan uudistuksia ja yhdentämään edelleen arvoketjujaan lippulaivahankkeiden osa-alueilla. Asetuksessa (EU) 2021/241 säädetään muun muassa, että euroalueen jäsenvaltioiden elvytys- ja palautumissuunnitelmien on oltava johdonmukaisia euroalueen talouspolitiikasta annetussa neuvoston suosituksessa yksilöityjen haasteiden ja painopisteiden kanssa. Tällainen johdonmukaisuus olisi otettava huomioon elvytys- ja palautumissuunnitelmien arvioinnissa.

                  (5)

                  Euroalueella tarvitaan talouspolitiikkojen yhdistelmää, joka on kasvua tukeva, koordinoitu, kokonaisvaltainen ja johdonmukainen, jotta covid-19-pandemian vaikutuksia voidaan lieventää noudattaen täysin kyseisiä toimielimiä koskevia perussopimuksen suojalausekkeita. Tarkoituksena on rajoittaa kielteisiä pitkän aikavälin vaikutuksia työmarkkinoihin, vähentää merkittäviä taloudellisia ja sosiaalisia eroja, puuttua epätasapainoihin ja muihin makrotalouden kannalta merkittäviin riskeihin ja yleisemmin välttää potentiaalisen kasvun ja hintavakauden kannalta kielteisiä seurauksia sekä varmistaa julkisen talouden kestävyys keskipitkällä aikavälillä. Euroalueen politiikkayhdistelmän kolmen keskeisen ulottuvuuden – raha-, finanssi- ja rakennepolitiikan – keskinäinen johdonmukaisuus on yhdessä rahoitusvakauden kanssa olennaisen tärkeää, jotta voidaan varmistaa kasvua tukeva politiikan kokonaisviritys euroalueella.

                  (6)

                  Euroopan keskuspankin (EKP) oikea-aikaisilla rahapoliittisilla interventioilla pyritään pitämään rahapolitiikan välittymiskanavat toiminnassa ja turvaamaan hintavakaus keskipitkällä aikavälillä. EKP on ilmoittanut julkisen ja yksityisen sektorin omaisuuserien huomattavista ostoista, jotka toteutetaan Euroopan keskuspankin päätöksellä (EU) 2020/440 (7) perustetun pandemiaan liittyvässä poikkeustilanteessa toteutettavan osto-ohjelman puitteissa, summalla joka on 1 850 miljardia euroa ainakin vuoden 2022 maaliskuun loppuun asti, ja Euroopan keskuspankin päätöksellä (EU) 2016/948 (8) perustetun yrityssektorin osto-ohjelman puitteissa 20 miljardin euron netto-ostoilla kuukaudessa sekä 120 miljardin euron lisämäärärahoilla vuoden 2020 loppuun saakka. Lisäksi EKP tarjoaa kohdennettuja pitempiaikaisia rahoitusoperaatioita erittäin suotuisin ehdoin ja edistää siten pankkien luotonantoa yrityksille ja kotitalouksille.

                  (7)

                  Finanssipolitiikan viritys oli erittäin elvyttävä vuonna 2020 ja sen ennustetaan säilyvän kasvua tukevana vuonna 2021 sekä euroalueella että kansallisella tasolla, lukuun ottamatta hätätoimenpiteitä ja toisaalta joidenkin jo ilmoitettujen elpymistoimien ansiosta. Kansallisten finanssipolitiikkojen koordinointi vakaus- ja kasvusopimusta kaikilta osin noudattaen on ratkaisevan tärkeää, jotta voidaan reagoida tuloksellisesti covid-19-kriisiin, edistää kestävää elpymistä ja varmistaa talous- ja rahaliiton asianmukainen toiminta. Komissio katsoi 20 päivänä maaliskuuta 2020, että unionin talous oli vakavassa taantumassa ja että edellytykset vakaus- ja kasvusopimuksen yleisen poikkeuslausekkeen aktivoimiseksi täyttyivät. Jäsenvaltioiden valtiovarainministerit tukivat 23 päivänä maaliskuuta 2020 tätä päätelmää. Jäsenvaltiot ottivat käyttöön mittavia julkisen talouden toimenpiteitä hillitäkseen covid-19-kriisiä ja tarjotakseen tukea siitä eniten kärsineille ihmisille ja yrityksille sekä poikkeuksellista likviditeettitukea etupäässä myöntämällä takauksia yrityksille ja pankeille luotonsaannin varmistamiseksi. Lisää koordinoitua finanssipoliittista tukea on tarkoitus tarjota unionin tasolla erityisesti elpymis- ja palautumistukivälineen kautta, ja yleinen poikkeuslauseke pidetään aktiivisena vuonna 2021. Keväällä 2021 komissio arvioi tilannetta uudelleen ottaen huomioon päivitetyt makrotalouden ennusteet ja yleisen poikkeuslausekkeen soveltamista koskevat tiedot.

                  (8)

                  Covid-19-kriisin taloudellisilla seurauksilla on laajoja kielteisiä vaikutuksia julkiseen talouteen. Kun terveys- ja taloustilanteen salliessa finanssipolitiikan tavoitteeksi palautetaan maltillisella tasolla olevan julkisen talouden rahoitusaseman saavuttaminen keskipitkällä aikavälillä muun muassa lopettamalla asteittain hätätoimenpiteet, edistetään julkisen talouden kestävyyden varmistamista keskipitkällä aikavälillä. Tämä olisi toteutettava siten, että samalla lievennetään kriisin sosiaalisia vaikutuksia ja työmarkkinavaikutuksia ja edistetään yhteiskunnallista kestävyyttä. Uudistukset, joiden tarkoituksena on parantaa kansallisten talousarvioiden koostumusta ja varmistaa julkisen talouden kestävyys pidemmällä aikavälillä, myös ilmastonmuutos ja terveyshaasteet huomioon ottaen, vaikuttavat erityisen merkityksellisiltä. Parantamalla kansallisten talousarvioiden koostumusta erityisesti menojen uudelleenarvioinnin ja toimivien julkisia hankintoja koskevien puitteiden avulla voidaan luoda kipeästi kaivattua julkisen talouden liikkumavaraa. Myös vihreän budjetoinnin käytännöillä voidaan auttaa vastaamaan ilmastonmuutoksen hillitsemiseen ja siihen sopeutumiseen sekä ympäristönsuojeluun liittyviin haasteisiin. Asianmukaiset, tehokkaat ja osallistavat terveydenhuolto- ja sosiaaliturvajärjestelmät tarjoavat kipeästi kaivattua suojaa sitä tarvitseville, toimivat tärkeinä automaattisina vakauttajina ja auttavat turvaamaan julkisen talouden kestävyyttä. Vastaavasti uudistukset, joilla tehostetaan työvoima-, pääoma-, tuote- ja palvelumarkkinoiden toimintaa, lisäävät potentiaalista tuotantoa ja auttavat välttämään kielteiset lyhyen aikavälin vaikutukset kokonaiskysyntään, kunhan ne toteutetaan ja ajoitetaan asianmukaisesti.

                  (9)

                  Covid-19-kriisin vuoksi uudistukset, joiden tarkoituksena on tehdä verojärjestelmistä tehokkaampia ja oikeudenmukaisempia, ovat entistä tärkeämpiä. Koska työn verokiila on useimmissa euroalueen jäsenvaltioissa edelleen suuri, kyseiset uudistukset koskevat muun muassa verorasituksen painopisteen siirtämistä kohti veropohjia, jotka ovat vähemmän haitallisia työvoiman tarjonnan ja kysynnän, tuottavuuden, investointien ja kasvun kannalta, ottaen samalla huomioon tähän liittyvät jakaumavaikutukset. Lisäämällä ympäristöverotuksen ja/tai ulkoisten vaikutusten muiden hinnoittelumuotojen käyttöä voidaan edistää kestävää kasvua, kun luodaan kannustimia vihreämpään toimintaan. Aggressiivisen verosuunnittelun ja veronkierron vastaisilla toimenpiteillä, joita toteutetaan sekä kansainvälisesti että Euroopan unionissa, verojärjestelmistä voidaan tehdä tehokkaampia ja oikeudenmukaisempia. Lisäksi verotuskehystä on globalisaation vuoksi ollut tarpeen mukauttaa nykyaikaiseen ja yhä digitaalisempaan talouteen sopivaksi niin unionin kuin globaalilla tasolla. Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestön (OECD) puitteissa pyritään parhaillaan kehittämään maailmanlaajuista ratkaisua yhteisymmärryksen pohjalta haasteisiin, joita talouden digitalisoituminen aiheuttaa verotukselle.

                  (10)

                  Erityisen tärkeää on aikaistaa uudistuksia, joilla puututaan investointien pullonkauloihin ja tarjontapuolen rajoitteisiin, sillä covid-19-kriisi on luonut valtavasti epävarmuutta ja vaikuttanut haitallisesti investointeihin. Keskeisen tärkeitä ovat toimenpiteet unionin varojen käytön nopeuttamiseksi sekä resurssien vaikuttava ja tehokas hyödyntäminen erityisesti niissä jäsenvaltioissa, jotka ovat näillä aloilla jäljessä ja joissa merkittävä osa investoinneista rahoitetaan unionin varoilla. Uudistuksilla, joiden tarkoituksena on keventää yritysten hallinnollista taakkaa, kuten julkishallinnon digitalisointi, mukaan lukien sähköinen tunnistaminen tai oikeuslaitoksen uudistukset, ja ehkäistä varojen väärinkäyttöä, esimerkiksi korruption, petosten ja rahanpesun torjunnalla, voidaan parantaa liiketoimintaympäristöä ja tukea yksityisiä investointeja ja luoda työllisyyttä ja yrityksiä.

                  (11)

                  Covid-19-kriisi on aiheuttanut huomattavia tulonmenetyksiä useille yrityksille ja vaarantaa yritysten vakavaraisuuden kaikkialla euroalueella. Toimivilla maksukyvyttömyyssäännöillä on keskeinen rooli väliaikaisista ongelmista kärsivien elinkelpoisten yritysten tukemisessa ja elinkelvottomien yritysten hallitussa markkinoilta poistumisessa. Parantamalla maksukyvyttömyyssääntöjä voidaan myös osaltaan puuttua järjestämättömien lainojen todennäköiseen lisääntymiseen ja ylläpitää talouden luotonsaantia helpottamalla pankkien taseiden siivoamista ja kannustamalla valtioiden rajat ylittäviin investointeihin pidemmällä aikavälillä. Tässä yhteydessä on hyväksytty Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EU) 2019/1023 (9), jossa vahvistetaan kaikkien jäsenvaltioiden kansallisia maksukyvyttömyyslakeja koskevat vähimmäisvaatimukset sen varmistamiseksi, että taloudellisissa vaikeuksissa olevilla velallisilla on käytettävissään ennaltaehkäiseviä uudelleenjärjestelyjä koskevat puitteet, että ylivelkaantuneet yrittäjät voivat hyötyä veloista vapauttamisesta ja että kaiken tyyppisiä maksukyvyttömyysmenettelyjä tehostetaan. On tärkeää edistää direktiivin (EU) 2019/1023 saattamista osaksi kansallista lainsäädäntöä sekä sen täytäntöönpanoa. Komissio ilmoitti lisäksi 24 päivänä syyskuuta 2020 annettuun tiedonantoonsa ”Pääomamarkkinaunioni ihmisille ja yrityksille – uusi toimintasuunnitelma” sisältyvässä pääomamarkkinaunionia koskevassa toimintasuunnitelmassa pyrkivänsä vähimmäistason yhdenmukaistamiseen tai suurempaan lähentymiseen muiden yritysten kuin pankkien maksukyvyttömyyttä koskevilla kohdennetuilla osa-alueilla. Sen lisäksi jäsenvaltiot voivat arvioida edelleen maksukyvyttömyyssääntöjensä tehokkuutta ja vaikuttavuutta kansainvälisten parhaiden käytäntöjen pohjalta ja korjata jäljellä olevat puutteet.

                  (12)

                  Syventämällä edelleen tavaroiden ja palvelujen sisämarkkinoita ja mukauttamalla euroalue digiaikaan voidaan merkittävällä tavalla tukea kasvua, lähentymistä ja palautumiskykyä. Yhteinen raha ja sisämarkkinat ovat yhdessä edistäneet parempien edellytysten luomista talouden vakauttamiselle ja pitkän aikavälin kasvulle. Covid-19-kriisi on lisännyt digitaalisten välineiden käyttöä, korostanut digitaalisten sisämarkkinoiden merkitystä ja nopeuttanut digitaalisten ja käteisrahattomien maksutapojen käyttöönottoa. Sisämarkkinat ovat kuitenkin edelleen puutteelliset erityisesti palvelujen ja varsinkin vähittäiskaupan ja asiantuntijapalvelujen alalla. Sisämarkkinat voivat rajoittaa hintojen jäykkyyttä ja siten edistää rahapolitiikan välittymistä ja talouden häiriönsietokykyä. Sisämarkkinat myös tukevat osaltaan tuotannontekijöiden liikkuvuutta, joka antaa eri aloille, alueille ja jäsenvaltioille mahdollisuuden minimoida häiriöistä johtuvat taloudelliset kustannukset, kuten työttömyys. Jotta voidaan edistää edelleen tavaroiden ja palvelujen sisämarkkinoiden yhdentymistä, on poistettava kaikki tarpeettomat jäljellä olevat rajoitukset, parannettava markkinavalvontamekanismeja ja toteutettava toimenpiteitä, joilla varmistetaan hallinnolliset valmiudet tällaisten tavoitteiden saavuttamiseksi.

                  (13)

                  Työmarkkinoiden yhdentymistä ja työmarkkinasiirtymiä parantavat uudistukset ja investoinnit sekä huomion kiinnittäminen erityisesti digitaalisiin ja vihreisiin työpaikkoihin ovat keskeisen tärkeitä, kun pyritään parantamaan taloudellista ja sosiaalista palautumiskykyä ja tukemaan elpymistä. Välittömillä kansallisilla ja unionin tason kriisitoimenpiteillä on rajoitettu kielteisiä taloudellisia ja sosiaalisia vaikutuksia työntekijöihin. Samaan aikaan useilla pitkäaikaisilla uudistuksilla on yhä kovempi kiire. Näitä ovat tehokkaat aktiiviset työvoimatoimenpiteet, mukaan lukien yksilöllinen tuki, koulutusjärjestelmien laadun ja osallistavuuden parantaminen koulutustulosten parantamiseksi varhaiskasvatuksesta alkaen, vahvat uudelleen- ja täydennyskoulutustoimet, investoiminen aikuiskoulutukseen ja verkko-oppimisalustoihin, osaamisvajeiden paikkaaminen, työikäisen väestön heikoimmassa asemassa olevien segmenttien – muun muassa nuorten ja pitkäaikaistyöttömien – työllistymismahdollisuuksien parantaminen ja sukupuolten välisen kuilun poistaminen. Edistämällä laadukkaiden työpaikkojen luomista ja parantamalla työehtoja ja -oloja erityisesti varmistamalla riittävät vähimmäispalkat ja puuttumalla työmarkkinoiden segmentoitumiseen ja työvoiman liikkuvuuden esteisiin voidaan olennaisesti tukea kestävää ja osallistavaa elpymistä. Työmarkkinaosapuolten vuoropuhelulla ja keskitetyllä sopimisella on tärkeä rooli politiikkojen onnistuneessa suunnittelussa ja toteutuksessa.

                  (14)

                  Covid-19-kriisissä automaattisina vakauttajina toimivien, riittävien, osallistavien ja kestävien terveydenhuolto- ja sosiaaliturvajärjestelmien saatavuus on tärkeää taloudellisen ja sosiaalisen palautumiskyvyn kannalta. Pääsy näihin järjestelmiin auttaa ylläpitämään sosiaalista yhteenkuuluvuutta, kohtuullista elintasoa ja kansanterveyttä, jotka ovat olennaisia tuottavan talouden kannalta kaikissa suhdannekierron vaiheissa ja auttavat torjumaan köyhyyttä ja sosiaalista syrjäytymistä. Jäsenvaltioiden on edelleen pidettävä etusijalla investoinnit, joilla tuetaan terveydenhuollon uudistuksia ja terveydenhuoltojärjestelmien palautumiskykyä. Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission vuonna 2017 vahvistaman Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilarin täytäntöönpano on keskeisessä asemassa politiikkojen ohjaamisessa. Covid-19-kriisin hetkellä on entistä tärkeämpää varmistaa riittävä sosiaaliturva kaikille, olipa kyse laadukkaasta terveydenhuollosta ja pitkäaikaishoidosta tai toimeentulon turvaamisesta kaikille työntekijöille, myös epätyypillisessä työsuhteessa oleville ja itsenäisille ammatinharjoittajille. Useat jäsenvaltiot ovat toteuttaneet väliaikaisia tulotuki- ja sosiaaliavustustoimenpiteitä erittäin pienitulosten ja heikossa asemassa olevien ryhmien sekä sellaisten työntekijöiden hyväksi, joilla ei ole oikeutta työttömyysturvaan. Toimenpiteitä on toteutettu etuuksien, tukikelpoisuusperusteiden ja luontoissuorituksina tarjottavien lisäpalvelujen osalta. Sosiaaliturvajärjestelmien riittävyyttä ja kattavuutta on vahvistettava siten, että varmistetaan julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyys ja sukupolvien välinen oikeudenmukaisuus.

                  (15)

                  Viime vuosina on edistytty merkittävästi, mutta covid-19-kriisin taloudelliset seuraukset ovat aiheuttaneet uusia paineita rahoitusalalle. Euroalueen pankkien tappionsietokyky oli nykyisen kriisin alkaessa parempi kuin ennen maailmanlaajuisen finanssikriisin puhkeamista. Yhdessä raha- ja finanssipoliittisten toimenpiteiden kanssa tämä on auttanut välttämään markkinarahoituksen ehtojen kiristämisen kriisin alkuvaiheen jälkeen ja varmistanut luotonannon jatkumisen yksityiselle sektorille. Kriisi aiheuttaa todennäköisesti lisäpaineita pankkien jo ennestään alhaiselle kannattavuudelle ja järjestämättömien lainojen osuudelle. Kyseiset kehityssuuntaukset voivat haitata luotonantoa taloudelle, joka on välttämätöntä elpymisen kannalta. On erityisen tärkeää luoda jälkimarkkinat järjestämättömille lainoille, ottaa tarvittaessa tehokkaasti käyttöön kansallisia omaisuudenhoitoyhtiöitä ja uudistaa maksukyvyttömyysmenettelyjä, jotta tällä alalla voidaan saavuttaa edistystä ja puuttua samalla alhaisen kannattavuuden rakenteellisiin ongelmiin. Nopeat ja mittavat politiikkatoimet ovat tukeneet luottamusta ja auttaneet säilyttämään makrotalouden vakauden. Valtioiden lainatakausjärjestelmät auttavat pitämään yllä luotonantoa taloudelle, suojelemaan yrityksiä ja lieventämään negatiivisia kierteitä pankkisektorin kanssa, mutta samalla ne luovat ehdollisia vastuita jäsenvaltioiden talousarvioihin. Maksukyvyttömyyteen liittyvän lykkäyksen ja järjestämättömien lainojen lainanhoitojoustojen pidentäminen asettaa haasteita siinä, miten toisaalta varmistetaan kestäville yrityksille tarjottavan tuen jatkuvuus ja toisaalta vältetään varojen kohdentumisen vääristymiseen, tappioiden kasvuun mahdollisen konkurssin yhteydessä ja luoton laadun epäselvyyksiin liittyvät riskit.

                  (16)

                  Talous- ja rahaliiton rakenteen viimeistely on edelleen keskeisen tärkeää. Korjaamalla jäljellä olevat puutteet voitaisiin parantaa edelleen euroalueen vakautta ja häiriönsietokykyä ja näin ollen vahvistaa euron kansainvälistä roolia, joka on pysynyt viime vuosina pitkälti vakaana. Lisätoimia toteutettaessa olisi otettava huomioon kokemukset, jotka on saatu Euroopan kattavasta talouspoliittisesta reagoinnista covid-19-kriisiin. Sen lisäksi, että Next Generation EU -välineellä on lyhyen aikavälin vakauttava vaikutus ja tärkeä rooli elpymisen tukemisessa, sen avulla voidaan vaikuttaa talous- ja rahaliitoon pidemmällä aikavälillä vauhdittamalla kasvua edistäviä investointeja ja rakenteellisia uudistuksia ja vahvistamalla euroalueen kykyä kestää tulevia häiriöitä. Laskemalla liikkeeseen huomattavasti euromääräisiä velkapapereita, myös vihreitä ja sosiaalivaikutteisia joukkovelkakirjoja, voidaan lisätä korkealaatuisten euromääräisten velkapapereiden markkinoiden syvyyttä ja likviditeettiä ja tällä tavoin auttaa vahvistamaan euron kansainvälistä asemaa. Siitä huolimatta talous- ja rahaliitosta puuttuu vielä tärkeitä osatekijöitä, kuten pankkiunionin ja syvemmän pääomamarkkinaunionin viimeistely. Pankkiunionin vahvistaminen on edelleen ensisijaisen tärkeää. Tämä edellyttää työn jatkamista viipymättä ja yhtä kunnianhimoisin tavoittein kaikilla osa-alueilla, myös eurooppalaista talletussuojajärjestelmää käsittelevässä korkean tason työryhmässä käsitellyillä osa-alueilla, yhteisymmärryksen pohjalta. Eurooppalaisen valvontamekanismin uudistuspaketin jatkaminen ja, ottaen huomioon riskien vähentämisessä saavutettu edistys ja euroryhmän 30 päivänä marraskuuta 2020 antamassaan lausunnossa esittämät lisätoimet, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 806/2014 (10) perustetun yhteisen kriisinratkaisurahaston varautumisjärjestelyn käyttöönoton aikaistaminen vuoden 2022 alkuun mennessä toteutettavaksi ovat toinen tärkeä askel kohti pankkiunionin viimeistelyä ja talous- ja rahaliiton vahvistamista. Lisäksi olisi jatkettava ratkaisujen etsimistä, jotta voidaan poistaa nykyjärjestelyn rajoitteet likviditeetin tarjoamisessa kriisinratkaisun keinona. Pääomamarkkinaunionin syventäminen on keskeinen tavoite, kuten syyskuussa 2020 annettu uusi toimintasuunnitelma osoittaa. Vahvan ja kestävän talous- ja rahaliiton avulla voidaan myös lujittaa euron kansainvälistä asemaa ja varmistaa unionin taloudellinen ja rahoituksellinen autonomia komission 19 päivänä tammikuuta 2021 annetun tiedonannon ”Euroopan talous- ja rahoitusjärjestelmä: lisää läpinäkyvyyttä, vakautta ja häiriönsietokykyä” mukaisesti. Samalla kunnioitetaan kaikilta osin unionin sisämarkkinoita ja toimitaan avoimella ja läpinäkyvällä tavalla euroalueen ulkopuolisia jäsenvaltioita kohtaan,

            SUOSITTAA euroalueen jäsenvaltioille, että ne toteuttavat toimia yksinään muun muassa elvytys- ja palautumissuunnitelmiensa kautta ja yhdessä euroryhmän puitteissa vuosina 2021–2022 seuraavasti:

                  1)

                  varmistetaan politiikan viritys, joka tukee covid-19-kriisistä elpymistä Terveysuhkan jatkuessa hyväksytään finanssipolitiikka, joka pysyy kasvua tukevana kaikissa euroalueen jäsenvaltioissa koko vuoden 2021 ajan. Hyväksytään politiikkatoimia, jotka on räätälöity vastaamaan kunkin maan olosuhteita, ja ovat oikea-aikaisia, väliaikaisia ja kohdennettuja. Jatketaan toimien koordinointia, jotta covid-19-pandemiaa voidaan hoitaa tuloksellisesti, ylläpitää taloutta ja tukea kestävää elpymistä. Epidemiologisten ja taloudellisten olosuhteiden salliessa lopetetaan hätätoimenpiteet vaiheittain torjuen kuitenkin samalla kriisin sosiaalisia ja työmarkkinavaikutuksia. Harjoitetaan finanssipolitiikkaa, jonka tavoitteena on saavuttaa maltillisella tasolla oleva julkisen talouden rahoitusasema keskipitkällä aikavälillä ja varmistaa velkakestävyys samalla kun lisätään investointeja. Jatketaan uudistuksia, joilla vahvistetaan kaikkien saatavilla olevien terveydenhuolto- ja sosiaaliturvajärjestelmien kattavuutta, riittävyyttä ja kestävyyttä. Kiinnitetään erityistä huomiota julkisen talouden toimenpiteiden laatuun. Parannetaan julkisten hankintojen puitteita ja julkista varainhoitoa, mukaan lukien erityisesti investointikehykset ja vihreän budjetoinnin välineiden hyödyntäminen. Hyödynnetään menojen uudelleenarviointeja, jotta voidaan kohdentaa julkiset menot paremmin elpymisen ja palautumiskyvyn tarpeisiin.

                  2)

                  edistetään lähentymistä, palautumiskykyä sekä kestävää ja osallistavaa kasvua. Lievennetään riskiä, että erot kasvavat edelleen, ja lujitetaan euroalueen taloudellista ja sosiaalista palautumiskykyä jatkamalla rakenteellisten haasteiden ratkaisemista ja toteuttamalla uudistuksia, joilla vahvistetaan tuottavuutta ja työllisyyttä, varmistetaan resurssien sujuva uudelleenkohdentaminen ja parannetaan markkinoiden ja julkishallinnon toimintaa lisäämällä julkisia investointeja ja edistämällä yksityisiä investointeja, joilla tuetaan vihreän ja digitaalisen siirtymän mukaista oikeudenmukaista ja osallistavaa elpymistä. Lisätään edelleen tavaroiden ja palvelujen sisämarkkinoiden yhdentymistä, digitaaliset sisämarkkinan mukaan lukien, poistamalla tarpeettomat rajoitukset, tehostamalla markkinavalvontaa ja varmistamalla riittävät hallinnolliset valmiudet. Varmistetaan aktiivisen työvoimapolitiikan vaikuttavuus ja tuetaan varsinkin vihreään ja digitaalitalouteen suuntautuvia työelämän siirtymiä. Edistetään oikeudenmukaisia työehtoja ja -oloja, puututaan työmarkkinoiden segmentoitumiseen ja vahvistetaan osallisuutta. Varmistetaan työmarkkinaosapuolten tosiasiallinen osallistuminen politiikkojen laatimiseen ja vahvistetaan työmarkkinaosapuolten vuoropuhelua ja kollektiivisia neuvotteluja. Vahvistetaan osallistavia koulutusjärjestelmiä, lisätään investointeja osaamiseen ja paikataan osaamisvajeita. Jatketaan neuvostossa työtä OECD:n veropohjan rapautumista ja voitonsiirtoja koskevan osallistavan kehyksen puitteissa maailmanlaajuisen yhteisymmärrykseen pohjautuvan ratkaisun löytämiseksi niihin haasteisiin, joita talouden digitalisoituminen aiheuttaa verotukselle, olettaen, että kyseisellä foorumilla päästään sopimukseen vuoden 2021 puolivälin mennessä. Osallistutaan asiaankuuluvaan jatkotoimia valmistelevaan työhön, jotta voidaan puuttua talouden digitalisoitumisen verotukselle aiheuttamiin haasteisiin, myös siinä tapauksessa, että kansainvälistä yhteisymmärrystä ei saavuteta vuoden 2021 puoliväliin mennessä. Edetään aggressiivisen verosuunnittelun torjumisessa, kavennetaan verokiilaa ja tuetaan painopisteen siirtämistä kohti hiilen hinnoittelua ja ympäristöverotusta.

                  3)

                  vahvistetaan kansallisia institutionaalisia puitteita. Toteutetaan ja aikaistetaan uudistuksia, joilla poistetaan investointien pullonkauloja ja varmistetaan unionin varojen, elpymis- ja palautumistukivälineen varat mukaan lukien, tehokas ja oikea-aikainen käyttö. Tehostetaan julkishallinnon, oikeus- ja terveydenhuoltojärjestelmät mukaan lukien, ja julkisten työvoimapalvelujen vaikuttavuutta ja digitalisointia. Kevennetään yritysten hallinnollista taakkaa ja parannetaan liiketoimintaympäristöä. Jatketaan petosten ja korruption sekä rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjunnan kehysten parantamista. Edistetään konkreettisia toimia maksukyvyttömyyssääntöjen tehokkuuden, vaikuttavuuden ja oikeasuhteisuuden parantamiseksi, jotta voidaan selvittää järjestämättömät vastuut ja varmistaa pääoman tehokas kohdentaminen.

                  4)

                  varmistetaan makrotalouden vakaus. Ylläpidetään talouden luottokanavia ja jatketaan toimenpiteitä elinkelpoisten yritysten tukemiseksi niin kauin kuin se on tarpeen ennenäkemättömän covid-19-kriisin aiheuttaman hätätilanteen aikana. Pidetään pankkisektorin taseet terveinä muun muassa jatkamalla järjestämättömien lainojen käsittelyä muun muassa luomalla niille jälkimarkkinat.

                  5)

                  vahvistetaan talous- ja rahaliiton viimeistelyä ja euron kansainvälistä asemaa. Edetään talous- ja rahaliiton syventämisessä euroalueen palautumiskyvyn lujittamiseksi viimeistelemällä pankkiunioni ja jatkamalla työtä viipymättä ja yhtä kunnianhimoisin tavoittein kaikilla osa-alueilla, myös eurooppalaista talletussuojajärjestelmää käsittelevässä korkean tason työryhmässä käsitellyillä osa-alueilla, ja syventämällä pääomamarkkinaunionia sekä tukemalla aloitteita, joilla pannaan täytäntöön digitaalista rahoitusta, vähittäisrahoituspalveluja ja kestävää rahoitusta koskevia politiikkoja. Jatketaan ratkaisujen etsimistä rajoitusten poistamiseksi nykyisestä järjestelystä, joka koskee likviditeetin tarjoamista kriisinratkaisun keinona, ja unionin sääntely- ja valvontakehyksen vahvistamiseksi muun muassa varmistamalla rahanpesun torjuntaa koskevien sääntöjen johdonmukainen ja tehokas valvonta ja täytäntöönpano.

            Talous- ja rahaliiton syventämiseen liittyviä lisätoimia toteutettaessa olisi otettava huomioon kokemukset, jotka on saatu unionin kattavasta talouspoliittisesta reagoinnista covid-19-kriisiin. Unionin sisämarkkinoita kaikilta osin kunnioittava sekä avoimella ja läpinäkyvällä tavalla suhteessa euroalueen ulkopuolisiin jäsenvaltioihin toteutettava edistys talous- ja rahaliiton syventämisessä auttaa vahvistamaan euron kansainvälistä asemaa ja edistämään maailmanlaajuisesti unionin taloudellisia etuja.

         Tehty Brysselissä 13 päivänä heinäkuuta 2021.

               Neuvoston puolesta

               Valtiovarainministeri

            Andrej ŠIRCELJ

         (1)  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

         (2)  EUVL L 306, 23.11.2011, s. 25.

         (3)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2021/241, annettu 12 päivänä helmikuuta 2021, elpymis- ja palautumistukivälineen perustamisesta (EUVL L 57, 18.2.2021, s. 17).

         (4)  Neuvoston asetus (EU) 2020/672, annettu 19 päivänä toukokuuta 2020, eurooppalaisen hätätilasta aiheutuvien työttömyysriskien lieventämisen tilapäisen tukivälineen (SURE) perustamisesta covid-19:n leviämisen seurauksena (EUVL L 159, 20.5.2020, s. 1).

         (5)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2020/460, annettu 30 päivänä maaliskuuta 2020, asetusten (EU) N:o 1301/2013, (EU) N:o 1303/2013 ja (EU) N:o 508/2014 muuttamisesta siltä osin kuin on kyse erityistoimenpiteistä, jotta saataisiin liikkeelle investointeja jäsenvaltioiden terveydenhuoltojärjestelmiin ja muille talouden aloille covid-19:n puhkeamisen vastatoimena (Koronaviruksen vaikutusten lieventämistä koskeva investointialoite) (EUVL L 99, 31.3.2020, s. 5).

         (6)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2020/558, annettu 23 päivänä huhtikuuta 2020, asetusten (EU) N:o 1301/2013 ja (EU) N:o 1303/2013 muuttamisesta siltä osin kuin on kyse erityistoimenpiteistä, joilla voidaan tarjota poikkeuksellista joustavuutta Euroopan rakenne- ja investointirahastojen käyttöön covid-19:n puhkeamisen vastatoimena (EUVL L 130, 24.4.2020, s. 1).

         (7)  Euroopan keskuspankin päätös (EU) 2020/440, annettu 24 päivänä maaliskuuta 2020, pandemiaan liittyvässä poikkeustilanteessa toteutettavasta väliaikaisesta osto-ohjelmasta (EKP/2020/17) (EUVL L 91, 25.3.2020, s. 1).

         (8)  Euroopan keskuspankin päätös (EU) 2016/948, annettu 1 päivänä kesäkuuta 2016, yrityssektorin osto-ohjelman toteutuksesta (EKP/2016/16) (EUVL L 157, 15.6.2016, s. 28).

         (9)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EU) 2019/1023, annettu 20 päivänä kesäkuuta 2019, ennaltaehkäiseviä uudelleenjärjestelyjä koskevista puitteista, veloista vapauttamisesta ja elinkeinotoiminnan harjoittamiskiellosta sekä toimenpiteistä uudelleenjärjestelyä, maksukyvyttömyyttä ja veloista vapauttamista koskevien menettelyjen tehostamiseksi ja direktiivin (EU) 2017/1132 muuttamisesta (direktiivi uudelleenjärjestelystä ja maksukyvyttömyydestä) (EUVL L 172, 26.6.2019, s. 18).

         (10)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 806/2014, annettu 15 päivänä heinäkuuta 2014, yhdenmukaisten sääntöjen ja yhdenmukaisen menettelyn vahvistamisesta luottolaitosten ja tiettyjen sijoituspalveluyritysten kriisinratkaisua varten yhteisen kriisinratkaisumekanismin ja yhteisen kriisinratkaisurahaston puitteissa sekä asetuksen (EU) N:o 1093/2010 muuttamisesta (EUVL L 225, 30.7.2014, s. 1).