Avis juridique important

|

52000HB0005

Euroopan keskuspankin suositus, annettu 11 päivänä toukokuuta 2000, maksutasetta, kansainvälistä valuuttavarantoa ja ulkomaista varallisuutta koskevista Euroopan keskuspankin tilastovaatimuksista (EKP/2000/5)

Virallinen lehti nro C 176 , 21/06/2001 s. 0004 - 0025

Euroopan keskuspankin suositus,annettu 11 päivänä toukokuuta 2000,maksutasetta, kansainvälistä valuuttavarantoa ja ulkomaista varallisuutta koskevista Euroopan keskuspankin tilastovaatimuksista(EKP/2000/5)(2001/C 176/04)EUROOPAN KESKUSPANKIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännön (jäljempänä "perussääntö") ja erityisesti sen 5.1 artiklan ja 34.1 artiklan kolmannen luetelmakohdan,sekä katsoo seuraava:(1) Perussäännössä edellytetään, että Euroopan keskuspankki (EKP) kerää kansallisten keskuspankkien avustuksella tarvittavat tilastotiedot joko toimivaltaisilta kansallisilta viranomaisilta tai suoraan taloudellisilta toimijoilta Euroopan keskuspankkijärjestelmän (EKPJ) tehtävistä huolehtiakseen. Tätä varten EKP on muun muassa yhteistyössä jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten kanssa.(2) Euroopan keskuspankin valtuuksista kerätä tilastotietoja 23 päivänä marraskuuta 1998 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2533/98(1) 4 artiklassa edellytetään, että jäsenvaltiot järjestävät omalta osaltaan tilastotietojen keruun ja tekevät EKPJ:n kanssa kiinteätä yhteistyötä varmistaakseen perussäännön 5 artiklasta johtuvien velvollisuuksien täyttämisen.(3) Voidakseen suorittaa tehtävänsä Euroopan keskuspankkijärjestelmän (EKPJ) on laadittava kattavat ja luotettavat kuukausittaiset, neljännesvuosittaiset ja vuosittaiset maksutasetilastot, kuukausittaiset valuuttavarannon kantatietoja koskevat tilastot ja vuosittaiset ulkomaista varallisuutta koskevat tilastot, joista ilmenevät tärkeimmät euroalueen rahatalouden tilaan ja valuuttamarkkinoihin vaikuttavat erät, kun euroalueen jäsenvaltioita tarkastellaan yhtenä talousalueena. Tätä tarkoitusta varten vaadittavat tilastotiedot toimitetaan siten, että maksutaseen kuukausittaiset pääeriä koskevat tiedot toimitetaan viimeistään 30. työpäivänä sen kuukauden päättymisestä, jota tiedot koskevat, maksutasetta koskevat neljännesvuosittaiset ja vuosittaiset tiedot kolmen kuukauden kuluessa sen vuosineljänneksen tai vuoden viimeisestä päivästä, jota tiedot koskevat, kansainvälistä valuuttavarantoa koskevat tiedot kolmen viikon kuluessa sen kuukauden päättymisestä, jota tiedot koskevat, ja ulkomaista varallisuutta koskevat tiedot yhdeksän kuukauden kuluessa siitä päivästä, jota tiedot koskevat.(4) Silloin kun tiedonantajat kansallisten oikeussääntöjen ja vakiintuneiden kansallisten käytäntöjen mukaisesti ilmoittavat tilastotiedot muille toimivaltaisille kansallisille tilastoviranomaisille, kansallisen keskuspankin ja kyseisten viranomaisten on toimittava yhteistyössä keskenään EKP:n tilastovaatimusten täyttämiseksi.(5) Tilastojen luottamuksellisuutta koskevia sääntöjä, joita kansalliset tilastoviranomaiset soveltavat omasta aloitteestaan keräämiinsä tilastotietoihin, on noudatettava.(6) Irlannin keskuspankki kokoaa tällä hetkellä kuukausittaiset maksutasearviot Irlannin tilastokeskuksen (Central Statistics Office) avustuksella. On tarpeen, että Central Statistics Office kokoaa luotettavat kuukausittaiset maksutasearviot niin pian kuin mahdollista. Central Statistics Office ei kokoa kansainvälistä valuuttavarantoa koskevia tietoja.(7) EKP määrittää vuoden 2001 aikana vastapuolten lopullisen maantieteellisen erittelyn, jota edellytetään käytettävän niissä ulkomaista varallisuutta koskevissa tiedoissa, jotka on toimitettava tämän suosituksen liitteessä IV asetettuja toimitusaikoja noudattaen. EKP määrittää vuoden 2001 aikana maksetasetietojen toimitusajan ja niissä edellytettävän vastapuolten lopullisen maantieteellisen erittelyn.(8) On tarpeen kehittää menettely, jolla voidaan tehdä teknisiä muutoksia tämän suosituksen liitteisiin tehokkaalla tavalla, edellyttäen, että tällaisilla muutoksilla ei vaikuteta niiden pohjana olevaan käsitteelliseen viitekehykseen eikä lisätä tietojen antamisesta aiheutuvaa rasitetta, ja menettelyä noudatettaessa on otettava huomioon EKPJ:n tilastokomitean näkemykset. Kansalliset keskuspankit ja muut toimivaltaiset kansalliset viranomaiset voivat ehdottaa teknisiä muutoksia ja esittää näkemyksiään tämän suosituksen liitteisiin tehtävistä teknisistä muutoksista tilastokomitean ja sen asianomaisen työryhmän välityksellä.(9) Tilastoinnin kehittyessä maksutasetta ja ulkomaista nettovarallisuusasemaa koskevista Euroopan keskuspankin tilastovaatimuksista 1 päivänä joulukuuta 1998 annetun suosituksen EKP/1998/NP21) kattava ajan tasalle saattaminen on tarpeen. Samassa yhteydessä on tilaisuus tehdä tarvittavia teknisiä muutoksia,ON ANTANUT TÄMÄN SUOSITUKSEN:1 artiklaMääritelmätTässä suosituksessa tarkoitetaan- "rahaliittoon osallistuvalla jäsenvaltiolla" jäsenvaltiota, joka on ottanut käyttöön yhteisen rahan perustamissopimuksen mukaisesti,- "jossakin maassa asuvalla" yksikköä, jonka taloudellinen toiminta keskittyy pysyvästi tuon maan talousalueelle, kuten neuvoston asetuksen (EY) N:o 2533/98 liitteessä A kuvataan,- "rahaliittoon osallistuvien jäsenvaltioiden muodostamalla talousalueella" rahaliittoon osallistuvia jäsenvaltioita, kun niitä tarkastellaan yhtenä talousalueena,- "euroalueella" rahaliittoon osallistuvien jäsenvaltioiden muodostamaa talousaluetta ja EKP:tä,- "eurojärjestelmällä" euroalueen jäsenvaltioiden kansallisia keskuspankkeja ja EKP:tä,- "ulkomaisilla liiketoimilla" mitä tahansa liiketoimia, joilla luodaan euroalueen jäsenvaltioiden muodostamalla talousalueella asuvien ja euroalueen ulkopuolisissa jäsenvaltioissa ja/tai kolmansissa maissa asuvien välille saamisia tai velkoja tai maksetaan niitä takaisin joko kokonaan tai osittain, tai siirretään johonkin kohteeseen liittyvä oikeus niiden välillä. "Ulkomaiset varannot" tarkoittavat euroalueen ulkopuolisissa jäsenvaltioissa ja/tai kolmansissa maissa asuviin kohdistuvien saamisten ja velkojen varantoja. Ulkomaiset varannot käsittävät myös euroalueen jäsenvaltioissa asuvien omistamat maa-alueet, kiinteistöt ja muun kiinteän omaisuuden, joka sijaitsee euroalueen jäsenvaltioiden muodostaman talousalueen ulkopuolella, ja/tai euroalueen ulkopuolisissa jäsenvaltioissa ja/tai kolmansissa maissa asuvien omistamat maa-alueet, kiinteistöt ja muun kiinteän omaisuuden, joka sijaitsee euroalueen jäsenvaltioiden muodostamalla talousalueella, sekä euroalueen jäsenvaltioissa asuvien omistaman monetaarisen kullan ja erityiset nosto-oikeudet (SDR). Siinä määrin kuin on tarpeen arvopaperisijoitusten ja niistä saatujen ja maksettujen pääomakorvausten laskemiseksi euroalueen jäsenvaltioiden muodostaman talousalueen kattavissa maksutasetilastoissa ja arvopaperisijoitusten laskemiseksi tämän talousalueen kattavissa ulkomaista varallisuutta koskevissa tilastoissa, käsitteet "ulkomaiset varannot" ja "ulkomaiset liiketoimet" tulevat kuitenkin 31.12.2005 asti käsittämään myös euroalueen jäsenvaltioissa asuvien liiketoimet ja varannot, jotka kohdistuvat muissa euroalueen jäsenvaltioissa asuviin,- "valuuttavarannolla" erittäin likvidejä jälkimarkkina- ja luottokelpoisia eurojärjestelmän hallussa olevia muita kuin euromääräisiä saamisia, jotka kohdistuvat euroalueen ulkopuolisissa jäsenvaltioissa ja/tai kolmansissa maissa asuviin, sekä kultaa, varanto-osuuksia Kansainvälisessä valuuttarahastossa (IMF) ja erityisiä nosto-oikeuksia (SDR),- "muilla valuuttamääräisillä saamisilla" eurojärjestelmän hallussa olevia muita kuin euromääräisiä saamisia, jotka kohdistuvat euroalueen jäsenvaltioissa asuviin, sekä muita kuin euromääräisiä saamisia, jotka kohdistuvat euroalueen ulkopuolisissa jäsenvaltioissa ja/tai kolmansissa maissa asuviin eivätkä täytä likvidiyttä sekä jälkimarkkina- ja luottokelpoisuutta koskevia valuuttavarantoon kuulumisen edellytyksiä,- "varantoihin liittyvillä veloilla" eurojärjestelmän lyhyellä aikavälillä erääntyviä ennalta sovitun määräisiä ja ehdollisia nettositoumuksia, jotka ovat samankaltaisia kuin eurojärjestelmän valuuttavaranto ja muut valuuttamääräiset saamiset,- "maksutaseella" tilastollista asetelmaa, jossa tarkastelun kohteena olevan jakson aikana tehdyt ulkomaiset liiketoimet esitetään asianmukaisesti eriteltyinä,- "kansainvälisellä valuuttavarannolla" tilastollista asetelmaa, jossa eurojärjestelmän valuuttavaranto, muut valuuttamääräiset saamiset ja varantoihin liittyvät velat tiettynä päivänä esitetään asianmukaisesti eriteltyinä,- "ulkomaisella varallisuudella" tasetta, jossa ulkomaisten saamisten ja velkojen varannot tiettynä päivänä esitetään asianmukaisesti eriteltyinä.2 artiklaTilastotietojen toimittaminen kansallisille keskuspankeille1. Sikäli kuin ulkomaisia varantoja ja ulkomaisia liiketoimia koskevien tilastotietojen kerääminen on uskottu niille, joille tämä suositus on osoitettu, näiden tulee varmistaa, että tiedot annetaan asianomaisten kansallisten keskuspankkien käyttöön riittävän ajoissa.2. Tiedot toimitetaan maksutasetilastoja sekä kansainvälistä valuuttavarantoa ja ulkomaista varallisuutta koskevien EKP:n tilastovaatimusten mukaisesti, siten kuin tämän suosituksen liitteissä I, II, III, IV ja V on esitetty. Niiden, joille tämä suositus on osoitettu, tulee seurata kansallisille keskuspankeille toimitettavien tilastotietojen laatua ja luotettavuutta tämän kuitenkaan vaikuttamatta tämän suosituksen liitteessä VI määriteltyihin EKP:n seurantatehtäviin.3 artiklaPysyvä yhteistyöNe, joille tämä suositus on osoitettu, laativat asianomaisen kansallisen keskuspankin kanssa kirjallisesti asianmukaiset yksityiskohtaiset ohjeet tilastoja koskevasta yhteistyöstä EKP:n tilastovaatimusten täyttämiseen tähtäävän tiedonsiirron pysyvän rakenteen varmistamiseksi, ellei tähän ole jo päästy kansallisen lainsäädännön perusteella.4 artiklaYksinkertaistettu muutosmenettelyEKP:n johtokunta voi tehdä teknisiä muutoksia tämän suosituksen liitteisiin tilastokomiteaa kuultuaan, edellyttäen, että tällaisilla muutoksilla ei vaikuteta niiden pohjana olevaan käsitteelliseen viitekehykseen eikä lisätä tietojen antamisesta aiheutuvaa rasitetta.5 artiklaLoppusäännökset1. Tällä suosituksella korvataan suositus EKP/1998/NP21.2. Tämä suositus on osoitettu belgialais-luxemburgilaiselle Exchange Institutelle, Irlannin Central Statistics Officelle ja Ufficio Italiano dei Cambille.3. Tämä suositus julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.Tehty Frankfurt am Mainissa 11 päivänä toukokuuta 2000.EKP:n neuvoston puolestaWillem F. Duisenberg(1) EYVL L 318, 27.11.1998, s. 8.LIITE 1EUROOPAN KESKUSPANKIN TILASTOVAATIMUKSET1. Kansallisten keskuspankkien tilastovelvoitteet1.1 Kansalliset keskuspankit toimittavat Euroopan keskuspankille (EKP) ulkomaisia liiketoimia, valuuttavarantoa, muita valuuttamääräisiä saamisia ja varantoihin liittyviä velkoja sekä ulkomaisia varantoja koskevat tiedot, joiden perusteella EKP kykenee laatimaan euroalueen jäsenvaltioiden muodostaman talousalueen aggregoitua maksutasetta, kansainvälistä valuuttavarantoa ja ulkomaista varallisuutta koskevat tilastot.1.2 Tarvittavat tilastotiedot on toimitettava EKP:lle tämän suosituksen liitteissä II, III ja IV asetettujen EKP:n tilastovaatimusten mukaisesti.2. Toimitusajat2.1 Kansalliset keskuspankit toimittavat euroalueen jäsenvaltioiden muodostaman talousalueen maksutaseen kuukausittaisia pääeriä koskevat tiedot EKP:lle viimeistään 30. pankkipäivänä (työajan loppuun mennessä) sen kuukauden päättymisestä, jota tiedot koskevat.2.2 Kansalliset keskuspankit toimittavat euroalueen jäsenvaltioiden muodostaman talousalueen maksutaseen yksityiskohtaisen neljännesvuosittaisen erittelyn EKP:lle kolmen kuukauden kuluessa sen vuosineljänneksen viimeisestä päivästä, jota tiedot koskevat.2.3 Kansalliset keskuspankit toimittavat euroalueen jäsenvaltioiden muodostaman talousalueen aggregoidun maksutaseen vuosittaiset tiedot EKP:lle kolmen kuukauden kuluessa sen vuoden viimeisestä päivästä, jota tiedot koskevat. Tiedot on toimitettava samalla tavoin eriteltyinä kuin neljännesvuosittaiset tiedot.2.4 Kansainvälistä valuuttavarantoa koskevat tiedot toimitetaan EKP:lle kolmen viikon kuluessa sen kuukauden päättymisestä, jota tiedot koskevat.2.5 Kansalliset keskuspankit toimittavat ulkomaista varallisuutta koskevat tiedot EKP:lle yhdeksän kuukauden kuluessa siitä vuoden viimeisestä päivästä, jota tiedot koskevat.2.6 Kansallinen tietojenkeruu on järjestettävä siten, että näissä toimitusajoissa pysytään.3. ToimitustapaTarvittavat tilastotiedot on toimitettava EKP:lle sellaisessa muodossa, että ne täyttävät tämän suosituksen liitteessä V esitetyt vaatimukset.LIITE IIEUROOPAN KESKUSPANKIN TILASTOVAATIMUKSET1. MaksutasetilastotEuroopan keskuspankki EKP edellyttää, että maksutasetilastotiedot toimitetaan kolmella eri raportointitiheydellä, kuukausittain, neljännesvuosittain ja vuosittain, tilastot kattavat vastaavanpituiset kalenterijaksot. Tilastotietojen on oltava mahdollisimman yhdenmukaisia muiden rahapolitiikan harjoittamista varten toimitettavien tilastotietojen kanssa.1.1. Maksutaseen kuukausittaiset tiedot - pääerätTavoiteTavoitteena on laatia euroalueen jäsenvaltioiden muodostaman talousalueen kuukausittainen maksutase, josta ilmenevät tärkeimmät rahatalouden tilaan ja valuuttamarkkinoihin vaikuttavat erät.VaatimuksetOn olennaisen tärkeää, että tilastotiedot soveltuvat käytettäviksi euroalueen jäsenvaltioiden muodostaman talousalueen maksutaseen laskennassa.Rahapolitiikan harjoittamista ja valuuttaoperaatioita varten EKP tarvitsee maksutasetilastoista kuukausittain vain pääeriä koskevat tiedot (ks. liitteen III taulukko 1). Koska kuukausittaisia pääeriä koskevien tietojen toimitusaika on lyhyt, koska tiedot ovat hyvin pitkälle aggregoituja ja koska niitä käytetään rahapolitiikan harjoittamisessa ja valuuttaoperaatioissa, voidaan pakottavissa tapauksissa sallia jonkin verran poikkeamista kansainvälisistä ohjeista (ks. tämän suosituksen 2 artiklan 2 kohta). Kirjaamiskäytännön ei tarvitse olla täysin suoriteperusteinen. Euroalueen jäsenvaltioiden kansalliset keskuspankit voivat EKP:n kanssa niin sovittuaan toimittaa vaihtotase- ja rahoitustasetiedot kassaperusteisina. Myös ennusteet tai alustavat tiedot hyväksytään, jos muunlaisia tietoja ei toimitusajan lyhyyden vuoksi ole saatavilla.Kussakin pääerässä vaaditaan erittely saamisiin ja velkoihin (tai, vaihtotaseen erien ollessa kyseessä, tuloihin ja menoihin). Yleisesti ottaen tästä seuraa, että euroalueen jäsenvaltioiden kansallisten keskuspankkien on eriteltävä ulkomaiset liiketoimet niihin, jotka kohdistuvat muissa euroalueen jäsenvaltioissa asuviin, ja niihin, jotka kohdistuvat euroalueen jäsenvaltioiden muodostaman talousalueen ulkopuolelle, ja näiden erittelyjen on oltava keskenään yhdenmukaisia. Kun euroalueen jäsenvaltioiden määrässä tapahtuu muutoksia, euroalueen jäsenvaltioiden kansallisten keskuspankkien on muutettava euroalueen kokoonpanon määritelmää siitä päivästä lukien, jona muutos tapahtuu. Aikaisemmilta ja uusilta euroalueen jäsenvaltioilta pyydetään niiden luotettavimmat arviot laajennettua euroaluetta koskevista historiatiedoista.Jotta euroalueen jäsenvaltioiden muodostaman talousalueen arvopaperisijoituksia koskevien kuukausittaisten tietojen aggregointi olisi mielekästä, on erotettava toisistaan euroalueen jäsenvaltioissa asuvien liikkeeseen laskemia arvopapereita koskevat liiketoimet ja kaikissa muissa maissa asuvien liikkeeseen laskemia arvopapereita koskevat liiketoimet. Tämän erittelyn aikaansaamiseksi on tärkeää selvittää erikseen, onko arvopaperin liikkeeseenlaskija euroalueen jäsenvaltiossa asuva vai ei. Euroalueen jäsenvaltioiden muodostaman talousalueen arvopaperisijoitusten saamisissa liiketoimet lasketaan aggregoimalla ilmoitetut ulkomailla asuvien liikkeeseen laskemiin arvopapereihin kohdistuvat liiketoimet. Euroalueen jäsenvaltioiden muodostaman talousalueen arvopaperisijoitusten veloissa liiketoimet lasketaan yhdistämällä euroalueen jäsenvaltioissa asuvien liikkeeseen laskemiin ja ostamiin arvopapereihin kohdistuvat nettomääräiset liiketoimet.Arvopaperisijoituksista saatuihin ja niistä maksettuihin pääomakorvauksiin sovelletaan vastaavia tilastovaatimuksia ja aggregaattien laskutapaa.1.2 Neljännesvuosi- ja vuosimaksutaseTavoiteEuroalueen jäsenvaltioiden muodostaman talousalueen neljännesvuosi- ja vuosimaksutaseen tarkoituksena on antaa yksityiskohtaisempia tietoja ulkomaisten liiketoimien tarkempaa analyysiä varten. Näistä tilastoista saadaan tietoja erityisesti rahoitustasetta sekä Euroopan yhteisöjen komission (Eurostat) kanssa yhteistyössä julkaistavaa yhteistä EU:n/euroalueen maksutasetta varten. Maksutasetilastojen rahataloudellinen esitys täydentää rahapoliittista analyysia, ja tällöin perustana on erittely sektoreittain.VaatimuksetEKP:n edellyttämät neljännesvuosittaiset ja vuosittaiset maksutasetilastot ovat mahdollisimman tarkoin kansainvälisissä ohjeissa esitettyjen standardien mukaisia (ks. tämän suosituksen 2 artiklan 2 kohta). EKP:n edellyttämien neljännesvuosittaisten ja vuosittaisten tilastotietojen erittely on liitteen III taulukossa 2. Pääomansiirtoja ja rahoitustasetta koskevat erityiset yhdenmukaistetut EU:n käsitteet ja määritelmät on esitetty tämän suosituksen liitteessä IV.Neljännesvuosittaisen/vuosittaisen vaihtotaseen erittely on samankaltainen kuin kuukausittaisen vaihtotaseen. Tavarat, palvelut ja tulonsiirrot esitetään vain pääerinä. Tuotannontekijäkorvaukset eritellään tarkemmin.Rahoitustaseessa yksinkertaistetaan BPM5:een sisältyvien Kansainvälisen valuuttarahaston (IMF) vakiokomponenttien vaatimusta muiden sijoitusten osalta mm. poistamalla taseen kummaltakin puolelta erittely lainoihin ja talletuksiin, poistamalla maturiteettierittely ja muuttamalla erittelyn esitystapaa (ts. sektorit ovat etusijalla). Tämä sektorierittely on BPM5:n mukainen, mutta ei kuitenkaan täysin samanlainen, sillä BPM5:n erittelyssä instrumentit ovat etusijalla.Jäsenvaltioiden edellytetään esittävän neljännesvuosittainen ja vuosittainen maksutasetilasto eriteltynä muihin euroalueen jäsenvaltioihin kohdistuviin liiketoimiin ja kaikkiin muihin ulkomaisiin liiketoimiin. Kuten kuukausittaisissa tilastoissa, myös neljännesvuosi- ja vuositilastoissa arvopaperisijoitukset on eriteltävä toisaalta euroalueen jäsenvaltioissa asuvien liikkeeseen laskemia arvopapereita koskeviin ja toisaalta kaikissa muissa maissa asuvien liikkeeseen laskemia arvopapereita koskeviin. Sama pätee arvopaperisijoituksista saatuihin ja niistä maksettuihin pääomakorvauksiin.Pääomakorvaukset edellytetään suoriteperusteisesti vain euroalueen jäsenvaltioiden muodostaman talousalueen neljännesvuosittaista maksutasetta varten. Kansantalouden tilinpidon kansainvälistä suositusta noudatellen BPM5:ssä suositellaan, että korot kirjattaisiin suoriteperusteisesti. Tämän suosituksen noudattaminen vaikuttaa sekä vaihtotaseeseen (pääomakorvauksiin) että rahoitustaseeseen.2. Kansainvälinen valuuttavarantoTavoiteTavoitteena on laatia kuukausittain laskelma euroalueen kansallisten keskuspankkien ja EKP:n valuuttavarannosta, muista valuuttamääräisistä saamisista ja varantoihin liittyvistä veloista noudattaen IMF:n ja Kansainvälisen järjestelypankin (BIS) (yhteistä) valuuttavarannon ja valuuttamääräisen likviditeetin raportointimallia. Nämä tiedot täydentävät euroalueen maksutaseeseen ja ulkomaista varallisuutta koskeviin tilastoihin sisältyviä valuuttavarantotietoja.VaatimuksetEuroalueen valuuttavaranto koostuu erittäin likvideistä, jälkimarkkina- ja luottokelpoisista EKP:n hallussa olevista saamisista ja euroalueen kansallisten keskuspankkien hallussa olevista saamisista, jotka kohdistuvat euroalueen ulkopuolella asuviin ja ovat valuuttamääräisiä (eli muita kuin euromääräisiä) sekä kullasta, varanto-osuuksista IMF:ssä ja erityisistä nosto-oikeuksista (SDR). Niihin saattaa sisältyä johdannaissopimusten varantoja. Valuuttavaranto lasketaan bruttoperusteisena eikä siihen liittyviä velkoja nettouteta. Euroalueen jäsenvaltioilta edellytettyjen tietojen erittely on esitetty liitteessä III, taulukon 3 osassa I.A.Eurojärjestelmän valuuttamääräiset saamiset, jotka eivät ole tämän määritelmän mukaisia, nimittäin euroalueen jäsenvaltioissa asuviin kohdistuvat saamiset sekä euroalueen ulkopuolisissa jäsenvaltioissa asuviin kohdistuvat saamiset, jotka eivät täytä likvidiyttä sekä jälkimarkkina- ja luottokelpoisuutta koskevia valuuttavarantoon kuulumisen edellytyksiä, sisältyvät kansainvälistä valuuttavarantoa koskevan tilaston erään "muut valuuttamääräiset saamiset" (liite III, taulukon 3 osa I.B).Euromääräisiä saamisia euroalueen ulkopuolella asuvilta ja euroalueen jäsenvaltioiden hallussa pitämiä valuuttamääräisiä talletuksia ei pidetä valuuttavarantona; tällaiset määrät kirjataan "muihin sijoituksiin", jos ne kuvaavat saamisia euroalueen ulkopuolelta.Lisäksi liitteen III taulukon 3 osissa II-IV esitetään tiedot eurojärjestelmän valuuttavarantoon ja muihin valuuttamääräisiin saamisiin liittyvistä ennalta sovitun määräisistä ja ehdollisista nettositoumuksista lyhyellä aikavälillä eli niin sanotuista "valuuttavarantoon liittyvistä veloista".3. Ulkomaista varallisuutta koskevat tilastotTavoiteTavoitteena on laatia koko euroalueen jäsenvaltioiden muodostaman talousalueen ulkomainen nettovarallisuuslaskelma rahapolitiikan ja valuuttamarkkinoiden analysointia varten. EKP tarvitsee ulkomaista varallisuutta koskevista tilastoista kalenterivuoden lopun varantotietoja. Näitä tilastotietoja voidaan käyttää apuna myös maksutaseen virtatietojen laadinnassa.VaatimuksetEKP:n edellyttämät ulkomaista varallisuutta koskevat tilastotiedot ovat mahdollisimman tarkoin kansainvälisissä ohjeissa esitettyjen standardien mukaisia (ks. tämän suosituksen 2 artiklan 2 kohta). EKP laskee koko euroalueen jäsenvaltioiden muodostaman talousalueen ulkomaisen varallisuuden. Sen erittely on esitetty liitteessä III taulukossa 4.EKP saattaa edellyttää neljännesvuosittain raportoitavaksi tiettyjä eriä, joilla on erityistä merkitystä rahapolitiikan harjoittamisen kannalta. Erityisesti tämä koskee sellaisia muiden sijoitusten eriä, joita ilmoitetaan tällä hetkellä neljännesvuosittain BIS:lle sen kansainvälistä pankkitoimintaa koskevia tilastoja varten.Ulkomainen varallisuus osoittaa varantotiedot tarkasteluajanjakson lopussa arvostettuna jakson lopun hintoihin. Osa varannon arvon muutoksesta tarkasteluajanjaksona johtuu liiketoimista, jotka on kirjattu maksutaseeseen. Osa tietyn jakson alun ja lopun välisistä varantotietojen muutoksista johtuu saamisten ja velkojen hintojen muutoksesta. Jos varannot on kirjattu muiden valuuttojen kuin ulkomaisen varallisuuden laadintavaluutan määräisinä, myös valuuttakurssien muutokset muiden valuuttojen suhteen vaikuttavat näiden varantojen arvoon. Muista kuin edellä mainituista syistä johtuvia muutoksia varannon arvossa pidetään muina arvostuserinä.Euroalueen jäsenvaltioiden muodostaman talousalueen virta- ja varantotietojen asianmukainen yhteensovittaminen edellyttää, että hinnoista, valuuttakurssien muutoksista ja muista arvostuseristä johtuvat arvonmuutokset esitetään erikseen.Talous- ja rahaliiton kolmannen vaiheen alkaessa nämä muutokset esitetään käytännön syistä kuitenkin yhteissummana (saman otsakkeen alla) ja ulkomainen varallisuus lasketaan nettoperusteisena aggregoimalla kansalliset tiedot. Lisäksi voidaan soveltaa erityissääntöjä oman pääoman arvostamiseen suorissa sijoituksissa, etenkin kun on kyse noteeraamattomista osakkeista.Ulkomaisen varallisuuden sisältö vastaa mahdollisimman tarkoin neljännesvuosi- tai vuosimaksutaseen virtatietoja. Käsitteet, määritelmät ja erittelyt ovat niin ikään vastaavanlaiset kuin neljännesvuosi- tai vuosimaksutaseessa. Ulkomaista varallisuutta koskevia tietoja on tarkasteltava mahdollisimman pitkälle yhdessä muiden tilastojen, kuten raha- ja pankkitilastojen, rahoitustilinpidon sekä kansantalouden tilinpidon kanssa. Varantotiedot kattavat Euroopan komission (Eurostat) keräämät tiedot suorien sijoitusten varannoista.Ulkomaisen varallisuuden arvopaperisijoitusten saamiset laaditaan euroalueen ulkopuolella asuvien liikkeeseen laskemien osakkeiden ja lyhyt- ja pitkäaikaisten velkapapereiden omistuksiin liittyvien pelkkien vuoden lopun varantotietojen perusteella, kukin ryhmä eriteltynä erikseen. EKP:n tilastotietovaatimukset ovat täysin yhdenmukaisia IMF:n koordinoituun arvopaperisijoituskyselyyn sisältyvien vaatimusten kanssa.LIITE IIIVAADITTAVAT ERITTELYTTAULUKKO 1Euroalueen maksutaseen kuukausittaiset pääerät"euroalueen ulkopuoliset" tarkoittaa euroalueen ulkopuolisiin kohdistuvia liiketoimia (arvopaperisijoitusten saamisten yhteydessä viitataan liikkeeseenlaskijoiden kotimaahan)."euroalueen sisäiset" tarkoittaa ulkomaisia liiketoimia euroalueen sisällä."kansalliset" tarkoittaa kaikkia jossakin euroalueen jäsenvaltiossa asuvien suorittamia ulkomaisia liiketoimia (käytetään vain arvopaperisijoitusten velkojen ja johdannaisten nettosaldon yhteydessä).>TAULUKON PAIKKA>>TAULUKON PAIKKA>TAULUKKO 2Euroalueen neljännesvuosi- ja vuosimaksutase>TAULUKON PAIKKA>>TAULUKON PAIKKA>TAULUKKO 3Eurojärjestelmän kuukausittainen valuuttavaranto; euroalueen valuuttavarantoon liittyvät velatI Virallinen valuuttavaranto ja muut valuuttamääräiset saamiset (likimääräinen markkina-arvo)A Virallinen valuuttavaranto1) valuuttavaranto (vaihdettavina valuuttoina)a) kaikki arvopaperit- arvopaperit, joiden liikkeeseenlaskijoiden päätoimipaikka on euroalueellab) valuutat ja talletukset yhteensäi) muissa kansallisissa keskuspankeissa, Kansainvälisessa järjestelypankissa (BIS) ja IMF:ssäii) ulkomailla sijaitsevissa pankeissa, joiden päätoimipaikka on euroalueellaiii) euroalueen ulkopuolella sijaitsevissa pankeissa, joiden päätoimipaikka on euroalueen ulkopuolella2) varanto-osuus IMF:ssä3) erityiset nosto-oikeudet4) kulta (mukaan lukien kultatalletukset ja kultaswapit)5) muu valuuttavarantoa) johdannaisetb) lainat muille euroalueen ulkopuolella asuville kuin pankeillec) muutB Muut valuuttamääräiset saamiseta) arvopaperit, jotka eivät kuulu viralliseen valuuttavarantoonb) talletukset, jotka eivät kuulu viralliseen valuuttavarantoonc) lainat, jotka eivät kuulu viralliseen valuuttavarantoond) johdannaiset, jotka eivät kuulu viralliseen valuuttavarantoone) kulta, joka ei kuulu viralliseen valuuttavarantoonf) muutII Valuuttamääräisiin saamisiin vaikuttavat ennalta sovitun määräiset nettositoumukset lyhyellä aikavälillä (nimellisarvoon)>TAULUKON PAIKKA>III Valuuttamääräisiin saamisiin vaikuttavat ehdolliset nettositoumukset lyhyellä aikavälillä (nimellisarvoon)>TAULUKON PAIKKA>IV Lisätiedot1) Normaalilla aikataululla raportoitavat:a) ulkomaisiin valuuttakursseihin sidotut lyhytaikaiset kotimaan rahan määräiset velatb) valuuttamääräiset rahoitusinstrumentit, joiden maksut suoritetaan muuten kuin valuuttamääräisinä (esim. kotimaisen rahan määräisinä)- valuuttatermiinit, joissa kohde-etuutena olevaa valuuttaa ei toimiteta (vaan maksut suoritetaan yleensä kotimaan rahan määräisinä)i) velkakannatii) saamiskannat- muut instrumentitc) vakuudet- valuuttavarantoon kuuluvat- muihin valuuttamääräisiin saamisiin kuuluvatd) arvopaperien takaisinosto- ja lainaussopimukset- osaan I kuuluvat lainaksi annetut tai takaisinostosopimuksella myydyt arvopaperit- osaan I kuulumattomat lainaksi annetut tai takaisinostosopimuksella myydyt arvopaperit- osaan I kuuluvat lainaksi otetut tai haltuun saadut arvopaperit- osaan I kuulumattomat lainaksi otetut tai haltuun saadut arvopaperite) johdannaisiin liittyvät saamiset (netto, arvostettu markkinahintaan)- termiinit- futuurit- swapit- optiot- muutf) johdannaiset (termiinit, futuurit tai optiosopimukset), joiden jäljellä oleva maturiteetti on yli vuoden ja joiden vakuuksiin voidaan pyytää muutoksia (margin call)- yhteenlasketut termiinien ja futuurien valuuttamääräiset saamis- ja velkakannat (ml. koron- ja valuutanvaihtosopimusten termiinipäät)i) velkakannatii) saamiskannat- yhteenlasketut optioiden valuuttamääräiset saamis- ja velkakannati) velkakannat- ostetut myyntioptiot- myydyt osto-optiotii) saamiskannat- ostetut osto-optiot- myydyt myyntioptiot2) Harvemmin (esim. kerran vuodessa) raportoitavat:a) valuuttavarannon valuuttajakauma (ryhmittäin)- SDR-koriin kuuluvat valuutat- SDR-koriin kuulumattomat valuutatTAULUKKO 4Euroalueen vuosittainen ulkomainen varallisuus>TAULUKON PAIKKA>Vuoden 1999 lopun ja vuoden 2000 lopun ulkomaista varallisuutta koskevat tiedot tarkoittavat "kansallisia" tietoja."euroalueen ulkopuoliset" tarkoittaa euroalueen ulkopuolisiin kohdistuvia liiketoimia (arvopaperisijoitusten saamisten yhteydessä viitataan liikkeeseenlaskijoiden kotimaahan)."euroalueen sisäiset" tarkoittaa ulkomaisia liiketoimia euroalueen sisällä."kansalliset" tarkoittaa kaikkia jossakin euroalueen jäsenvaltiossa asuvien suorittamia ulkomaisia liiketoimia (käytetään vain arvopaperisijoitusten velkojen ja johdannaisten nettosaldon yhteydessä).LIITE IVKÄSITTEITÄ JA MÄÄRITELMIÄ, JOITA KÄYTETÄÄN EUROOPAN KESKUSPANKILLE RAPORTOITAVISSA MAKSUTASETTA, KANSAINVÄLISTÄ VALUUTTAVARANTOA JA ULKOMAISTA VARALLISUUTTA KOSKEVISSA TILASTOISSAJotta euroalueen jäsenvaltioiden muodostaman talousalueen aggregoituja ulkomaisia liiketoimia ja varantoja koskevien tilastojen laatiminen olisi mielekästä, on määritelty käsitteet ja määritelmät, joita käytetään maksutasetta (tuotannontekijäkorvauksia, pääomansiirtoja ja rahoitustasetta), kansainvälistä valuuttavarantoa ja ulkomaista varallisuutta koskevissa tilastoissa. Käsitteitä ja määritelmiä koskevat vaatimukset perustuvat Implementation Package -tilastointiohjeeseen (julkaistu heinäkuussa 1996) ja eräisiin muihin Euroopan keskuspankin (EKP) neuvoston hyväksymiin asiakirjoihin. Käsitteitä ja määritelmiä laadittaessa on käytetty lähteenä tällä hetkellä käytössä olevia kansainvälisiä standardeja, kuten esim. Kansainvälisen valuuttarahaston (IMF) maksutasesuosituksia (BPM5, IMF:n/Kansainvälisen järjestelypankin (BIS) valuuttavarannon ja valuuttamääräisen likviditeetin raportointimalli). Tärkeimmät yhdenmukaistusehdotukset on lueteltu seuraavassa. Lisätietoja saa aihetta koskevista raporteista, joiden viitenumerot on mainittu sulkeissa otsikon jälkeen. Raportteja, joihin viitataan, ei katsota osaksi suosituksen tekstiä.1. Tietyistä eristä käytettävät käsitteet ja määritelmät1.1 Pääomakorvaukset (ST/SC/BP/INCO9801)Määritelmä: Pääomakorvaukset ovat kotimaassa asuvan talousyksikön ulkomaisista rahoitussaamisista saamia korvauksia sekä vastaavasti ulkomailla asuvan talousyksikön tilastoivaan maahan kohdistuvista rahoitussaamisista saamia korvauksia.Sisältö: Pääomakorvauksiin sisältyvät suorista sijoituksista, arvopaperisijoituksista ja muista sijoituksista saadut ja maksetut korvaukset sekä valuuttavarannosta saadut tulot. Kuukausittaisia pääeriä sekä neljännesvuosittaisia ja vuosittaisia maksutasetietoja koskevat vaatimukset noudattavat pääosin BPM5:ssä määriteltyä IMF:n vakiokomponenttiluokitusta. Tärkein ero on siinä, että EKP ei edellytä suorien sijoitusten erän "Osingot ja uudelleen sijoitetut voitot" erittelyä voitonjakoon perustuviin korvauksiin ja muihin korvauksiin.Kirjausajankohta: Korot tilastoidaan suoriteperusteisesti (tätä ei edellytetä kuukausittaisessa tilastoinnissa). Osingot kirjataan siitä päivästä, jona ne tulevat maksettaviksi.1.2 Pääomansiirrot (STA/WGS/BOP/CAPITAL96)Määritelmä: Määritelmän mukaan pääomansiirroissa ilmoitetaan pääomansiirrot sekä ei-tuotettujen reaalisten varojen (muiden kuin rahoitusvarojen) hankinnat ja vähennykset. Tulonsiirrot on kirjattava vaihtotaseeseen.Sisältö: Pääomansiirtojen vakiokomponentteihin kuuluu sektorierittely julkisyhteisöihin ja muihin sektoreihin sekä näiden sektoreiden tarkat erittelyt. EKP kerää pääomansiirtoja koskevat tiedot yhteissummana, jota ei tarvitse eritellä. Tulonsiirtojen ja pääomansiirtojen erottaminen toisistaan on tärkeää; yleensä erottaminen riippuu käytännössä siitä, miten vastaanottava maa käyttää ko. siirtoa.1.3 Suorat sijoitukset (STA/WGS/BOP/DI95)Määritelmä: Kun sijoittajan suora omistusosuus yrityksen pääomasta on vähintään 10 %, sijoittajalla on kansainvälisten standardien (IMF/OECD) mukaan pitkäaikainen intressi sijoitussuhteeseen, joten kyseessä on suora sijoitussuhde. Tähän kriteeriin perustuva suhde voi vallita suoraan kahden talousyksikön välillä tai välillisesti siten, että jokin kolmas talousyksikkö on suorassa sijoitussuhteessa kahteen muuhun. Tästä syystä useiden toisiinsa liittyvien yritysten välillä voi olla suora sijoitussuhde riippumatta siitä, miten monimutkaisia niiden keskinäiset omistussuhteet ovat. Se voi ulottua myös epäsuoriin suhteisiin, kuten suorien sijoitusyhteisöjen tytäryhtiöihin, näiden tytäryhtiöihin, osakkaisiin sekä sisaryhtiöihin.Sisältö: Konsernin sisäiset erityisyksiköt (Special purpose entities, SPE) lasketaan tavanomaisiksi suoriksi sijoittajiksi ja/tai suoriksi sijoitusyhteisöiksi. Sellaisissa euroalueen jäsenvaltioissa, joissa tätä suositusta ei voida noudattaa, keskuspankit ilmoittavat erityisyksikköjä koskevat tiedot erikseen.Jotta vältyttäisiin poikkeamilta tilastoissa, suorat sijoitukset kirjataan, IMF:n ja Eurostatin/OECD:n ohjeita noudattaen, sijoittajan ja sijoituskohteen välisen omistussuhteen suuntaa koskevan periaatteen mukaisesti. Jotta uudelleen sijoitettujen voittojen kirjaus olisi yhdenmukaista, laskutavasta ja kirjausajankohdasta on sovittu.Konsernin sisäiset liiketoimet, mukaan lukien kauppaluotot, katsotaan suorien sijoitusten pääomaksi.1.4 Arvopaperisijoitukset (STA/WGS/BOP/PORT95)Määritelmä: Euroalueen arvopaperisijoitukset sisältävät i) osakkeet ja ii) joukkolainojen tai rahamarkkinapapereiden muodossa olevat velkapaperit, ellei niitä ole pidettävä suorina sijoituksina tai valuuttavarantona. Johdannaiset samoin kuin takaisinostosopimukset ja JVK-lainaus eivät kuulu arvopaperisijoituksiin.Sisältö: Osakkeet kattavat kaikki instrumentit, jotka edustavat saamisia yhtiöiden siitä arvosta, joka jää jäljelle, kun kaikkien velkojien saamiset on otettu huomioon. Osakkeet, etuoikeutetut osakkeet, osakkuudet tai vastaavat asiakirjat ovat yleensä osoituksena osakepääoman omistuksesta. Myös sijoitusrahastojen rahasto-osuudet ja niitä koskevat liiketoimet luetaan käsitteen piiriin.Joukkolainat ovat periaatteessa arvopapereita, joiden alkuperäinen maturiteetti on yli vuoden ja jotka yleensä antavat haltijalleen i) ehdottoman oikeuden kiinteään rahamääräiseen tuloon tai sopimusperusteiseen vaihtelevaan rahamääräiseen tuloon (koronmaksu ei riipu velallisen saamista tuloista) ja ii) ehdottoman oikeuden kiinteämääräiseen pääoman takaisinmaksuun tiettynä päivänä tai tiettyinä päivinä.Toisin kuin joukkolainat, rahamarkkinapaperit ovat arvopapereita, joiden alkuperäinen maturiteetti on enintään vuosi. Ne antavat yleensä haltijalleen ehdottoman oikeuden saada määrätty kiinteä rahasumma tiettynä päivänä. Rahamarkkinapapereilla käydään yleensä kauppaa järjestäytyneillä markkinoilla nimellisarvon alittavaan hintaan, jolloin diskonttaus riippuu korosta ja jäljellä olevasta maturiteetista.Kirjausajankohta: Liiketoimet kirjataan silloin, kun sekä velkoja että velallinen kirjaavat ko. saamisen ja velan omaan kirjanpitoonsa (BPM5:n mukaan). Maksutaseessa sovellettavaa täysin suoriteperusteista kirjaustapaa koskevista suosituksista on sovittu (STA/WGS/BOP/ACC9711).Pääomakorvaukset edellytetään suoriteperusteisesti vain euroalueen jäsenvaltioiden muodostaman talousalueen neljännesvuosittaisia ja vuosittaisia maksutasetilastoja varten. Maksutaseen kuukausittaisten pääerien kirjaamiskäytännön ei tarvitse olla täysin suoriteperusteinen.1.5. Johdannaiset (huhtikuu 1997, lokakuu 1997, huhtikuu 1998; STA/WG/BOP/SG59802)Määritelmä: Johdannaiset ovat johonkin tiettyyn rahoitusinstrumenttiin, indeksiin tai hyödykkeeseen kytkettyjä rahoitusinstrumentteja, joiden avulla voidaan rahoitusmarkkinoilla käydä kauppaa tietyillä rahoitukseen liittyvillä riskeillä. Johdannaisliiketoimia käsitellään erillisinä liiketoimina eikä osana niiden taustalla mahdollisesti olevien liiketoimien arvoa.Sisältö: Optioiden, futuurien, swapien, valuuttatermiinien, luottojohdannaisten ja sulautettujen johdannaisten liiketoimet ja varannot kirjataan maksutaseeseen, kansainväliseen valuuttavarantoon ja ulkomaiseen varallisuuteen. Sopimuksen alussa maksettavien palautettavien marginaalimaksujen katsotaan olevan muutoksia talletuksissa, ja ne kirjataan muihin sijoituksiin, jos ne voidaan eritellä. Muiden marginaalimaksujen kirjaaminen riippuu siitä, minkä tyyppinen marginaali on kyseessä: optiotyyppiset marginaalimaksut katsotaan periaatteessa muutoksiksi talletuksissa, ja ne kirjataan muihin sijoituksiin, jos ne voidaan eritellä. Futuurityyppiset ei-palautettavat marginaalimaksut katsotaan periaatteessa johdannaisliiketoimeksi, ja ne kirjataan johdannaisiin.Optioissa koko preemio (eli option osto-/myyntihinta ja laskennallinen palvelumaksu) kirjataan johdannaisiin.Korkojohdannaisiin liittyvien maksujen nettovirrat kirjataan johdannaisiin.Sulautetut johdannaiset kirjataan yhdessä niiden taustalla olevien rahoitusinstrumenttien kanssa, eikä niitä kirjata ja arvosteta erikseen maksutasetilastoissa, kansainvälisessä valuuttavarannossa ja ulkomaisessa varallisuudessa.Erityyppisten luottojohdannaisten luokittelusta päätetään tapauskohtaisesti. Johdannaiset arvostetaan markkinahintaan.Kirjausajankohta: Johdannaisliiketoimet kirjataan ajanjaksolle, jolla sekä velkoja että velallinen kirjaavat ko. saamisen ja velan omaan kirjanpitoonsa (BPM5:n mukaan). Koska eräisiin johdannaisiin liittyvien saamis- ja velkavirtojen erottaminen toisistaan on käytännössä vaikeaa, kaikki euroalueen jäsenvaltioiden muodostaman talousalueen maksutaseeseen kuuluvat johdannaisliiketoimet kirjataan toistaiseksi siihen nettoperusteisesti. Ulkomaiseen varallisuuteen kuuluvat johdannaisiin liittyvät saamis- ja velkavarannot kirjataan bruttoperusteisesti lukuun ottamatta niitä johdannaisia, jotka kuuluvat valuuttavarantoon ja kirjataan nettoperusteisesti.1.6 Muut sijoitukset (STA/WG/BOP/OTH95)Määritelmä: Muut sijoitukset määritellään jäännöseräksi, johon kuuluvat kaikki sellaiset liiketoimet, jotka eivät kuulu suoriin sijoituksiin, arvopaperisijoituksiin, johdannaisiin tai valuuttavarantoon.Sisältö: Muut sijoitukset sisältävät kauppaluotot, lainat/käteisen ja talletukset sekä muut saamiset/velat (BPM5:n mukaan). TARGETin kautta suoritettujen operaatioiden maksuista johtuvat kansallisten keskuspankkien väliset saldot ja liiketoimet kirjataan nettoperusteisesti rahaviranomaisten muihin sijoituksiin kuuluvien lainojen ja talletusten vastaavaa-puolella.Repojen (takaisinostosopimukset), sell/buy-back-sopimusten ja JVK-lainauksen kirjaamisessa maksutaseeseen noudatetaan pääperiaatteena pankkien kirjanpitokäytäntöä eikä "omistusoikeuden luovutusta" koskevaa periaatetta. Jos hyväksyttyä kansainvälistä kirjanpitokäytäntöä ei ole, sovitaan EKP:n kanssa yhteisesti noudatettavasta käytännöstä, joka täyttää tilastointitarpeet. Tästä suosituksesta seuraa, että aidot repot, sell/buy-back-sopimukset ja JVK-lainaus kirjataan vakuudellisiksi luotoiksi.Kirjausajankohta: "Omistusoikeuden luovutusta", "maksupäivää" ja "arvopäivää" koskevat periaatteet ovat kaikki IMF:n suositusten mukaisia.Jotta euroalueen jäsenvaltioiden muodostamaa talousaluetta koskevat aggregoidut tiedot saataisiin yhdenmukaisiksi, lainoja ja talletuksia ei eritellä sektoreiden sisällä eikä myöskään maturiteettien mukaan. Neljännesvuosittain ja vuosittain ilmoitettavissa tiedoissa käytetään sektoreittaista erittelyä, joka vastaa IMF:n vakiokomponentteja. Jäsenvaltiot voivat soveltaa tarkempia erittelyjä kansallisissa tilastoissa.Kuukausittaisissa pääerissä pankkisektorin lyhyt- ja pitkäaikaisten sijoitusten virtatiedot on ilmoitettava erikseen.1.7 ValuuttavarantoMääritelmä: BPM5:n suositusten mukaisesti euroalueen valuuttavaranto koostuu erittäin likvideistä, jälkimarkkina- ja luottokelpoisista EKP:n hallussa olevista ja euroalueen kansallisten keskuspankkien hallussa olevista euroalueen ulkopuolella asuviin kohdistuvista valuuttamääräisistä (ei-euromääräisistä) saamisista sekä kullasta, varanto-osuuksista IMF:ssä ja erityisistä nosto-oikeuksista (SDR). Näihin liittyviä EKP:n ja kansallisten keskuspankkien saamisia, jotka eivät ole tämän määritelmän mukaisia, eli euromääräisiä saamisia euroalueen ulkopuolelta ja valuuttamääräisiä saamisia euroalueelta, esimerkiksi euroalueella oleviin rahalaitoksiin tehtyjä valuuttamääräisiä talletuksia, ei käsitellä euroalueen valuuttavarantona ao. tilastoissa. Myöskään euroalueen jäsenvaltioiden julkisyhteisöjen hallussa pitämiä valuuttamääräisiä talletuksia ei pidetä valuuttavarantona.Sisältö: Euroalueen valuuttavarantoa koskevat liiketoimet esitetään euroalueen maksutaseessa ja valuuttavarantoa koskevat kantatiedot ulkomaista varallisuutta kuvaavassa tilastossa. Tietojen esittämisessä noudatetaan BPM5:n mukaista vakiokomponenttiluokitusta, joskin IMF:n hyväksymän mallin mukaan johdannaiset esitetään erikseen. Ulkomaista varallisuutta kuvaavassa tilastossa valuuttavarannon, mukaan lukien kultavarat, arvostuksessa käytetään tilastointiajankohdan markkinahintaa. Euroiksi muuntamisessa käytetään tilastointiajanjakson viimeisen päivän päätöskursseista laskettuja markkinoiden keskikursseja; valuuttavarantoihin liittyvät liiketoimet on kirjattava maksutaseeseen tapahtumahetken markkinahintaan ja muutettava euroiksi tapahtumahetken markkinakursseja käyttäen. Valuuttavarannosta saadut tulot, mukaan lukien velkapapereiden varantotalletuksista saadut korkotulot, kirjataan pääomakorvausten kohtaan "muut sijoitukset", ja kirjaus tehdään suoriteperusteisesti ainakin neljännesvuosittain. Valuuttavaranto lasketaan maksutasetilastoissa ja ulkomaista varallisuutta koskevissa tilastoissa bruttoperusteisesti nettouttamatta varantoihin liittyviä velkoja; poikkeuksena tästä johdannaiset, jotka kirjataan nettoperusteisesti.Näkemys siitä, että käytettävissä oleva varanto saattaisi antaa paremman kuvan maan kyvystä täyttää valuuttamääräiset velvoitteensa kuin maksutasetta ja ulkomaista varallisuutta koskevissa tilastoissa käytetty bruttomääräinen varanto, on saanut merkittävästi tukea, ja se on omaksuttu IMF:n yhtenäistetyssä tilastojen julkaisukäytännössä (SDDS eli Special Data Dissemination Standard). Jotta voitaisiin laskea käytettävissä oleva varanto, bruttomääräistä varantoa koskevia tietoja on täydennettävä muita valuuttamääräisiä saamisia ja varantoihin liittyviä velkoja koskevilla tiedoilla. Eurojärjestelmän (bruttomääräistä) valuuttavarantoa koskevia kuukausitietoja täydennetään siten tiedoilla muista valuuttamääräisistä saamisista ja tiedoilla valuuttamääräisiin saamisiin vaikuttavista ennalta sovitun määräisistä ja ehdollisista nettositoumuksista lyhyellä aikavälillä luokiteltuina jäljellä olevan maturiteetin mukaan. Lisäksi edellytetään vuosineljänneksittäin valuuttavarannon valuuttajakauman erittelemistä kahteen erään, SDR-koriin kuuluvien valuuttojen määräiseen ja muiden valuuttojen määräiseen.Yksittäisistä eristä monetaarisen kullan pitäisi pysyä ennallaan kaikissa kultaan liittyvissä käänteisoperaatioissa (kultaswapit, -repot, -lainat ja -talletukset). Valuuttamääräisten arvopapereiden takaisinostosopimukset lisäävät käteisen lainan ottajana olevan keskuspankin valuuttavarannon kokonaismäärää, koska takaisinostosopimuksen kohteena olevat arvopaperit säilyvät edelleen taseessa; takaisinmyyntisopimusten (reverse repo) osalta käteisen lainan antajana oleva rahaviranomainen ei rekisteröi mitään muutoksia valuuttavarannon kokonaismäärään, jos euroalueen ulkopuolinen vastapuoli on toinen rahaviranomainen tai rahoituslaitos, koska saamista käteisen lainan ottajalta pidetään tällöin osana valuuttavarantoa.2. Maantieteellisen erittelyn toteuttaminen (STA/WGS/BOP/GEO96)Maksutasetta ja ulkomaista varallisuutta koskevien tilastojen maantieteellisiin erittelyihin liittyvät ongelmat ratkaistaan vaiheittain. Tilastointivaatimukset voidaan täyttää käymällä läpi kolme toinen toistaan vaativampaa vaihetta. Arvopaperisijoituksiin, niistä saatuihin ja maksettuihin pääomakorvauksiin sekä johdannaisiin on syytä kiinnittää erityistä huomiota:2.1 Yleiset määräykset (koskevat kaikkia maksutaseen ja ulkomaisen varallisuuden eriä - jäljempänä esitetyin poikkeuksin)Vaihe 1: Laadintamenetelmä euroalueen tasolla: Lasketaan yhteen kansalliset nettomääräiset liiketoimet/varannot. Sovellettu vuodesta 1999 lähtien ulkomaisessa varallisuudessa.Vaihe 2: Laadintamenetelmä euroalueen tasolla: Euroalueen ulkopuolella asuviin kohdistuviin liiketoimiin/varantoihin liittyvät tulot ja menot tai nettosaamiset ja nettovelat (maksutase)/saamiset ja velat (ulkomainen varallisuus) lasketaan erikseen yhteen.Tilastointivaatimukset kansallisten keskuspankkien tasolla: Euroalueen jäsenvaltioissa asuviin ja euroalueen ulkopuolella asuviin kohdistuvat liiketoimet/varannot eritellään.Sovellettu maksutaseessa tammikuusta 1999 lähtien.Ulkomaisessa varallisuudessa alettava soveltaa viimeistään syyskuun lopussa 2002 vuoden 2001 lopun tietoihin.Vaihe 3: Laadintamenetelmä euroalueen tasolla ja tilastointivaatimukset jäsenvaltioiden tasolla: Samat kuin vaiheessa 2, paitsi että euroalueen ulkopuoliset liiketoimet/varannot on eriteltävä maantieteellisesti. Tätä edellytetään vain neljännesvuosittaista ja vuosittaista tilastointia varten.Ulkomaisessa varallisuudessa alettava soveltaa viimeistään syyskuun lopussa 2004 vuoden 2003 lopun tietoihin.2.2 ArvopaperisijoituksetVaihe 1: Laadintamenetelmä euroalueen tasolla: Lasketaan yhteen arvopaperisijoitusten kansalliset nettomääräiset liiketoimet/varannot.Sovellettu ulkomaisessa varallisuudessa vuodesta 1999 lähtien.Vaihe 2: Laadintamenetelmä euroalueen tasolla: Arvopaperisijoitusten saamiset muodostetaan laskemalla yhteen nettomääräiset liiketoimet/varannot sijoituksista ulkomailla asuvien liikkeeseen laskemiin arvopapereihin. Arvopaperisijoitusten velat muodostetaan konsolidoimalla kansallisten velkojen nettomääräiset liiketoimet/varannot ja liiketoimet/varannot sijoituksista euroalueen jäsenvaltioissa asuvien liikkeeseen laskemiin arvopapereihin.Tilastointivaatimukset kansallisten keskuspankkien tasolla: Arvopaperisijoitusten saamisten liiketoimet/varannot eritellään euroalueen jäsenvaltiossa asuvien liikkeeseen laskemien euroalueen arvopapereiden liiketoimiin/varantoihin ja muiden arvopapereiden liiketoimiin/varantoihin. Näiden erittelyjen tekemiseksi on tunnistettava arvopaperin liikkeeseenlaskija (velallinen), jotta voidaan selvittää, onko liikkeeseenlaskija euroalueen jäsenvaltiossa asuva vai ei. Arvopaperisijoitusten velkojen liiketoimina/varantoina on ilmoitettava vain kansallisten nettomääräisten liiketoimien/varantojen yhteismäärä.Ulkomaisen varallisuuden arvopaperisijoitusten varannot laaditaan euroalueen ulkopuolella asuvien liikkeeseen laskemiin osakkeisiin ja lyhyt- ja pitkäaikaisiin velkapapereihin kohdistuvien sijoitusten vuoden lopun kantatietojen perusteella, missä hyödynnetään sitä, että EKP:n asettamat tilastovaatimukset ovat täysin yhdenmukaisia IMF:n koordinoituun arvopaperisijoituskyselyyn osallistumiseen liittyvien vaatimusten kanssa.Sovellettu arvopaperisijoitusten liiketoimia koskevissa tiedoissa tammikuusta 1999 lähtien.Alettava soveltaa arvopaperisijoitusten varantotiedoissa viimeistään syyskuun 2002 lopussa vuoden 2001 lopun tietoihin.Vaihe 3: Laadintamenetelmä euroalueen tasolla ja tilastointivaatimukset kansallisten keskuspankkien tasolla: Samat kuin vaiheessa kaksi, paitsi että euroalueen ulkopuoliset liiketoimet/varannot on eriteltävä maantieteellisesti (erittely tässä vaiheessa määrittelemättä) saamispuolella. Velkapuolella euroalueen ulkopuolisia liiketoimia/varantoja ei tarvitse eritellä maantieteellisesti. Vaihe 3 koskee vain neljännesvuosittaista ja vuosittaista liiketoimien tilastointia ja vuosittaista varantojen tilastointia.Alettava soveltaa arvopaperisijoitusten varantotiedoissa (vain saamispuolella) viimeistään syyskuun lopussa 2004 vuoden 2003 lopun tietoihin.2.3 Arvopaperisijoitusten tuototVaihe 1: Laadintamenetelmä euroalueen tasolla: Lasketaan yhteen kansallisista arvopaperisijoituksista saatujen ja niistä maksettujen pääomakorvausten liiketoimet.Vaihe 2: Laadintamenetelmä euroalueen tasolla: Lasketaan yhteen euroalueen ulkopuolisten liikkeeseen laskemista saamispuolelle kirjatuista arvopapereista saatujen pääomakorvausten tulot. Konsolidoidaan kansallisiin nettovelkoihin liittyvät pääomakorvauksiin sisältyvät menot ja euroalueen jäsenvaltioissa asuvien liikkeeseen laskemista arvopapereista saadut pääomakorvauksiin sisältyvät tulot.Tilastointivaatimukset kansallisten keskuspankkien tasolla: Eritellään arvopaperisijoituksista saatujen pääomakorvausten tulot euroalueen jäsenvaltioissa asuvien liikkeeseen laskemista arvopapereista ja muissa maissa asuvien liikkeeseen laskemista arvopapereista saatuihin korvauksiin. Näiden erittelyjen tekemiseksi on voitava tunnistaa arvopaperin liikkeeseenlaskija (velallinen), jotta voidaan selvittää, onko liikkeeseenlaskija euroalueen jäsenvaltiossa asuva vai ei. Arvopaperisijoitusten velkoihin liittyvistä korvauksista on ilmoitettava vain kansallisten liiketoimien/varantojen yhteismäärä.Sovellettu tammikuusta 2000 lähtien.Vaihe 3: Laadintamenetelmä euroalueen tasolla ja tilastointivaatimukset kansallisten keskuspankkien tasolla: Samat kuin vaiheessa 2, paitsi että euroalueen ulkopuoliset tulot on eriteltävä maantieteellisesti. Menopuolella euroalueen ulkopuolisia pääomakorvausten liiketoimia ei tarvitse eritellä maantieteellisesti. Vaihetta 3 edellytetään vain neljännesvuosittaista ja vuosittaista tilastointia varten.2.4 JohdannaisetLiiketoimetVaihe 1: Euroalueen ulkopuolisten vastapuolten kanssa suoritettavista johdannaisliiketoimista vaaditaan vain nettoperusteinen esitys.Laadintamenetelmä euroalueen tasolla: Lasketaan yhteen johdannaissopimusten kansalliset nettomääräiset liiketoimet.VarannotVaihe 1: Laadintamenetelmä euroalueen tasolla: Lasketaan yhteen johdannaissopimusten kansalliset nettomääräiset varannot.Sovellettu vuodesta 1999 lähtien.Vaihe 2: Laadintamenetelmä euroalueen tasolla: Johdannaisten euroalueen ulkopuolisiin kohdistuvat nettovarannot lasketaan erikseen yhteen saamis- ja velkapuolella. Tilastointivaatimukset kansallisten keskuspankkien tasolla: Euroalueen jäsenvaltioissa asuvien keskinäiset varannot ja muissa valtioissa asuviin (euroalueen ulkopuolisiin) kohdistuvat varannot on eriteltävä erikseen joko markkinoiden sijainnin perusteella, jos mahdollista, tai OTC-johdannaisten osalta tosiasiallisen vastapuolen perusteella.Alettava soveltaa viimeistään syyskuun 2002 lopussa vuoden 2001 lopun tietoihin.Vaihe 3: Euroalueen ulkopuolisten kanssa tehtyjen johdannaissopimusten varannot on eriteltävä maantieteellisesti. Tätä edellytetään vain neljännesvuosittaista ja vuosittaista tilastointia varten.3. Luokittelu institutionaalisen sektorin mukaan euroalueen aggregaateissaEuroalueen aggregaattien sektorikohtainen erittely kattaa rahaviranomaiset, julkisyhteisöt, rahalaitokset ja muut sektorit.RahaviranomaisetEuroalueen tilastojen sektori "rahaviranomaiset" käsittää eurojärjestelmän eli EKP:n ja euroalueen jäsenvaltioiden kansalliset keskuspankit.JulkisyhteisötEuroalueen tilastojen sektori "julkisyhteisöt" vastaa kyseiselle sektorille SNA 93:ssa ja EKT 95:ssä annettua määritelmää ja sisältää siis seuraavat yksiköt:- valtionhallinto,- osavaltio-/aluehallinto,- paikallishallinto,- sosiaaliturvarahastot.Muut rahalaitokset kuin rahaviranomaisetTämä sektori vastaa raha- ja pankkitilastojen rahalaitossektoria (pl. rahaviranomaiset). Se sisältääi) luottolaitokset, siten kuin ne on määritelty yhteisön lainsäädännössä, eli yritykset, jotka liiketoimintanaan vastaanottavat yleisöltä talletuksia tai muita takaisinmaksettavia varoja (mukaan lukien pankin joukkovelkakirjojen myyntiin yleisölle liittyvät tuotot) ja myöntävät luottoja omaan lukuunsa, jaii) kaikki muut euroalueen rahoituslaitokset, jotka liiketoimintanaan vastaanottavat talletuksia ja/tai talletusten läheisiä vastineita muilta kuin rahalaitoksilta ja myöntävät luottoja ja/tai tekevät arvopaperisijoituksia omaan lukuunsa (ainakin taloudellisessa mielessä).Muut sektoritEuroalueen tilastojen luokka "muut sektorit" sisältää erilaisia institutionaalisia yksiköitä, eli pääasiassai) muut rahalaitokset, jotka eivät kuulu rahalaitosten määritelmän piiriin, kuten sijoitusrahastot, joita ei ole pidettävä rahamarkkinarahastoina, kiinteistösijoituslaitokset, arvopaperivälittäjät, kiinnitysluottolaitokset, vakuutusyhtiöt, eläkerahastot ja rahoituksen ja vakuutuksen välitystä avustavat laitokset, sekäii) muut kuin rahoituslaitokset, kuten julkiset ja yksityiset yritykset, kotitalouksia palvelevat voittoa tavoittelemattomat yhteisöt ja kotitaloudet.LIITE VTILASTOTIETOJEN TOIMITTAMINEN EUROOPAN KESKUSPANKKIINEuroopan keskuspankin (EKP) tarvitsemien tilastotietojen vaihto tapahtuu EKPJ:n tiedonsiirtoverkon ("ESCB-Net") kautta. EKPJ:n sisäisessä tietojenvaihdossa käytetään aina samaa käsitteellistä tietomallia.Kansallisten keskuspankkien tulee noudattaa seuraavia suosituksia, jotta varmistettaisiin, että tiedonkulku toimii tyydyttävästi erityisesti seuraavien seikkojen osalta:- Aukottomuus: Kansallisten keskuspankkien on lähetettävä kaikki edellytetyt aikasarjat. Jos sarjoja ei lähetetä tai jos raportoidaan tilastointiin kuulumattomia sarjoja, raportointi katsotaan puutteelliseksi. Jos jokin havainto puuttuu, puuttuva havainto merkitään vastaavalla tilakoodilla. Jos aikasarjaan sisältyvään alaerään tehdään korjauksia, tarkistussääntöjä sovelletaan koko maksutaseeseen.- Etumerkkikäytäntö: Kansallisten keskuspankkien on noudatettava tiedonsiirrossaan sovittua merkkikäytäntöä kaikkien EKP:lle ja Euroopan komissiolle (Eurostat) lähetettävien tietojen osalta. Merkkikäytännön mukaan vaihtotaseen ja pääomansiirtojen tulot ja menot merkitään plusmerkillä, kun taas nettosaldot lasketaan ja raportoidaan erotuksena tulot miinus menot. Rahoitustaseessa nettosaamisten vähennys / nettovelkojen kasvu merkitään plusmerkillä, kun taas nettosaamisten kasvu / nettovelkojen vähennys merkitään miinusmerkillä. Nettosaldot lasketaan ja raportoidaan summana saamisten nettomuutos plus velkojen nettomuutos.Toimitettaessa tietoja ulkomaisesta varallisuudesta nettopositiot on laskettava ja raportoitava erotuksena saamispositio miinus velkapositio.- Tilastotietojen laskentayhtälöt: Ennen kuin kansalliset keskuspankit toimittavat tilastotiedot EKP:lle, niiden on suoritettava kaikki niille jaetuissa, pyynnöstä saatavilla olevissa tarkistussäännöissä vaaditut tarkistukset.LIITE VITILASTOJEN LAATIMISMENETELMIEN SEURANTAEKP tulee seuraamaan maksutasetta ja ulkomaista varallisuutta koskevien tilastojen laatimismenetelmiä sekä euroalueen jäsenvaltioiden yleisesti käyttämiä käsitteitä ja määritelmiä. Seuranta tapahtuu samassa yhteydessä kun Euroopan unionin maksutasetta ja ulkomaista varallisuutta koskevia tilastointimenetelmiä käsittelevää asiakirjaa "European Union Balance of Payments/international investment position statistical methods" (B.O.P. Book/maksutasekirja) päivitetään sekä puolivuosittain tehtävissä katsauksissa.Maksutasekirjassa on kaikille EU-maille tarkoitettua tietoa maksutasetta ja ulkomaista varallisuutta koskevien tilastojen rakenteesta. Siinä on yksityiskohtaisia kuvauksia tiedonkeruumenetelmistä, käsitteistä ja määritelmistä sekä tietoa poikkeuksista, joita kussakin jäsenvaltiossa on tehty maksutasetta ja ulkomaista varallisuutta koskevien tilastotietojen sovituista määritelmistä.Maksutasekirjaa päivitetään vuosittain tiiviissä yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa.Puolivuosittain tehtävä katsaus on osa maksutasekirjan päivitysmenettelyä. Katsaus perustuu EKP:n neuvoston hyväksyttäviksi tuleviin raportteihin, jotka koskevat pääomakorvausten ja rahoitustaseen käsittelyä maksutaseeseen ja ulkomaiseen varallisuuteen liittyvissä tilastoissa. Katsauksen avulla EKP pystyy arvioimaan sille toimitettujen maksutasetilastojen laatua.


title: Komission suositus, annettu 17 päivänä elokuuta 2006 , viljassa ja viljatuotteissa esiintyvien Fusarium -toksiinien ehkäisemisestä ja vähentämisestä   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

text:
               29.8.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 234/35

      KOMISSION SUOSITUS,
   annettu 17 päivänä elokuuta 2006,
   viljassa ja viljatuotteissa esiintyvien Fusarium-toksiinien ehkäisemisestä ja vähentämisestä
   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
   (2006/583/EY)
   EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 211 artiklan toisen luetelmakohdan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Jäsenvaltioiden avusta komissiolle ja näiden yhteistyöstä elintarvikkeita koskevien kysymysten tieteellisessä tutkimisessa 25 päivänä helmikuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin 93/5/ETY (1) mukaiseen tieteelliseen yhteistyöhön (SCOOP) kuuluva tehtävä 3.2.10 ”Collection of occurrence data on Fusarium toxins in food and assessment of dietary intake by the population of EU member States” (2), saatiin päätökseen syyskuussa 2003.
               Kyseisen tehtävän tulokset osoittavat, että Fusarium-toksiineja on laajalti elintarvikeketjussa yhteisössä. Elintarvikkeista saatavien Fusarium-toksiinien tärkeimmät lähteet ovat viljatuotteet, erityisesti vehnä- ja maissituotteet. Fusarium-toksiinien saanti koko väestössä ja aikuisilla on usein pienempi kuin kyseisen toksiinin hyväksyttävä päivittäinen saanti (tolerable daily intake – TDI), mutta riskiryhmillä kuten imeväisillä ja pikkulapsilla saanti on lähellä TDI:tä tai jopa sen yli joissakin tapauksissa.

               (2)

               Erityisesti deoksinivalenolin saanti elintarvikkeista on lähellä TDI:tä pikkulapsilla ja nuorilla. Zearalenonin osalta olisi kiinnitettävä huomiota yksilöimättömiin väestöryhmiin jotka saattavat kuluttaa säännöllisesti runsaasti tuotteita, jotka ovat usein zearalenonin saastuttamia. Fumonisiinien osalta vuoden 2003 sadon valvontatulokset osoittavat, että maississa ja maissituotteissa voi olla erittäin korkeita fumonisiinipitoisuuksia.

               (3)

               Tiettyjen elintarvikkeissa olevien vieraiden aineiden enimmäismäärien vahvistamisesta 8 päivänä maaliskuuta 2001 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 466/2001 (3) vahvistetaan deoksinivalenolin ja zearalenonin enimmäismäärät ja edellytetään viljassa ja viljatuotteissa esiintyvien fumonisiinien sekä T-2- ja HT-2-toksiinien enimmäismäärien vahvistamista vuodesta 2007 lähtien.

               (4)

               Viljassa ja viljatuotteissa esiintyville Fusarium-toksiineille vahvistetuissa enimmäismäärissä on otettu huomioon toksikologinen arviointi, altistumisarvioinnin tulokset ja kyseisten enimmäismäärien saavutettavuus. Kuitenkin todetaan, että olisi kaikin keinoin pyrittävä edelleen vähentämään Fusarium-toksiinien esiintymistä viljoissa ja viljatuotteissa.

               (5)

               Kun on kyse rehusta, deoksinivalenolin, zearalenonin, okratoksiini A:n, T-2- ja HT-2-toksiinin ja fumonisiinien esiintymisestä eläinten ruokintaan tarkoitetuissa tuotteissa 17 päivänä elokuuta 2006 annetussa komission suosituksessa 2006/576/EY (4) suositellaan lisättäväksi seurantaa Fusarium-toksiinien esiintymisestä eläinten rehuissa ja rehuseoksissa käytettäväksi tarkoitetuissa viljoissa ja viljatuotteissa ja säädetään ohjearvoista, joita on käytettävä arvioitaessa rehuseosten ja viljojen ja viljatuotteiden hyväksyttävyyttä eläinten ruokintaan.

               (6)

               Eläinten rehuiksi tarkoitetuissa tuotteissa esiintyvät Fusarium-toksiinit voivat aiheuttaa myrkytysvaikutuksia kaikille eläinlajeille ja heikentää eläinten terveyttä, mutta herkkyys vaihtelee huomattavasti eri eläinlajien välillä. Eläinten terveyden suojelemiseksi ja kotieläintuotantoon kohdistuvien kielteisten vaikutusten välttämiseksi on tärkeää ehkäistä ja vähentää mahdollisimman paljon Fusarium-toksiinien esiintymistä myös eläinten ruokintaan tarkoitetuissa viljoissa ja viljatuotteissa.

               (7)

               Viljan tuotantoketjuun kuuluvia tahoja olisi sen vuoksi kannustettava omaksumaan hyviä käytäntöjä, joilla voidaan ehkäistä ja vähentää Fusarium-toksiinien aiheuttamaa saastumista, ja siihen olisi pyrittävä soveltamalla samoja periaatteita kaikkialla yhteisössä. Tässä suosituksessa esitettyjen periaatteiden täysimääräisellä täytäntöönpanolla saastumista pitäisi pystyä vähentämään entisestään.

               (8)

               Näissä periaatteissa otetaan huomioon ”Code of Practice for the prevention and reduction of mycotoxin contamination in cereals, including annexes on ochratoxin A, zearalenone, fumonisins and trichothecenes (CAC/RCP 51-2003)”, jonka Codex Alimentarius -komissio on hyväksynyt vuonna 2003,

         SUOSITTELEE:
   että jäsenvaltiot ottavat huomioon liitteessä vahvistetut yhtenäiset periaatteet hyväksyessään viljan tuotantoketjuun kuuluville toimijoille suunnattuja toimenpiteitä, joiden tarkoituksena on valvoa ja hallita Fusarium-toksiinien aiheuttamaa viljojen saastumista.

      Tehty Brysselissä 17 päivänä elokuuta 2006.

            Komission puolesta

         Markos KYPRIANOU

            Komission jäsen

      (1)  EYVL L 52, 4.3.1993, s. 18. Direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1882/2003 (EUVL L 284, 31.10.2003, s. 1).

      (2)  Raportti on nähtävissä Euroopan komission terveys- ja kuluttaja-asioiden pääosaston verkkosivuilla osoitteessa http://ec.europa.eu/food/fs/scoop/task3210.pdf

      (3)  EYVL L 77, 16.3.2001, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 199/2006 (EUVL L 32, 4.2.2006, s. 34).

      (4)  EUVL L 229, 23.8.2006, s. 7.

      LIITE

         FUSARIUM-TOKSIINIEN AIHEUTTAMAN VILJAN SAASTUMISEN EHKÄISEMIS- JA VÄHENTÄMISPERIAATTEET
      JOHDANTO

                  1.

                  Maaperässä yleisinä esiintyvät Fusarium-sienilajikkeet pystyvät tuottamaan useita erilaisia trikotekeenien luokkaan kuuluvia mykotoksiineja kuten deoksinivalenolia (DON), nivalenolia (NIV), T-2- ja HT-2-toksiineja sekä eräitä muita toksiineja kuten zearalenonia ja fumonisiineja B1 ja B2. Fusarium-sieniä tavataan yleisesti Amerikan, Euroopan ja Aasian lauhkeilla alueilla kasvatetussa viljassa. Useat toksiinia tuottavat Fusarium-sienet pystyvät tuottamaan vaihtelevassa määrin kahta tai useampaa näistä toksiineista.

                  2.

                  Vaikka mykotoksiinien saastuttamia tuotteita ei tällä hetkellä ole mahdollista karsia pois kokonaan, tavoitteena on minimoida kyseisten toksiinien esiintymistapaukset hyvillä maatalouskäytännöillä. Fusarium-toksiinien ehkäisemis- ja vähentämisperiaatteiden tarkoituksena on antaa kaikille jäsenvaltioille yhtenäiset ohjeet, joiden pohjalta ne voivat toimia torjuessaan ja hallitessaan kyseisten mykotoksiinien aiheuttamaa saastumista. Jotta periaatteet toimisivat tehokkaasti, kunkin jäsenvaltion tuottajien on ennen näiden yleisten periaatteiden soveltamista mietittävä, miten heidän omat paikalliset viljelykasvinsa, ilmastonsa ja maatalouskäytäntönsä vaikuttavat niihin. Tuottajien on tärkeää huomata, että hyvä maatalouskäytäntö on ensisijainen tekijä torjuttaessa Fusarium-toksiinien aiheuttamaa viljojen saastumista, sen jälkeen tulee hyvien tuotantotapojen täytäntöönpano elintarvikkeeksi ja eläinten rehuksi tarkoitettujen viljojen käsittelyssä, varastoinnissa, jalostuksessa ja jakelussa. Yleisiin periaatteisiin perustuvien kansallisten toimintaohjeiden soveltuvuutta voidaan parantaa laatimalla erillisiä ohjeita yksittäisille viljalajeille, erityisesti sellaisille kuin maissi.

                  3.

                  Näissä periaatteissa kuvataan tekijöitä, jotka edistävät tartuntaa, kasvua ja toksiinintuotantoa viljassa maatiloilla, sekä tapoja, joilla niitä voidaan torjua. On aiheellista korostaa, että kunkin viljelykasvin kylvöä, korjuuta edeltävää aikaa ja korjuun jälkeistä aikaa koskeviin suunnitelmiin vaikuttavat vallitsevat ilmasto-olosuhteet ja niissä on otettava huomioon paikalliset viljelykasvit sekä kyseisen maan tai alueen vallitsevat tuotantomenettelyt. Sen vuoksi kaikkien tuotantoketjuun kuuluvien tahojen olisi säännöllisesti tehtävä oma riskinarviointinsa, jonka perusteella päätetään Fusarium-toksiinien aiheuttaman saastumisen ehkäisemiseen ja vähentämiseen tarvittavien toimenpiteiden laajuudesta.
                  Tällaiset arvioinnit ovat erityisen tarpeellisia kun on aikomus kasvattaa sellaisia viljoja kuten vehnää tai maissia. Eri viljelykasvien infektioreitit ja toksiinin muodostumismekanismit ovat erilaisia ja niihin vaikuttavat viljelytekijät. Viljelyjärjestelmät, joissa maissi on mukana viljelykierrossa, ovat erittäin riskialttiita. Tällaisessa viljelykierrossa tai sellaiseen kuuluvien viljelykasvien välittömässä läheisyydessä kasvatettava vehnä ja muut viljat vaativat myös huolellista hallintaa ja tarkkailua.

                  4.

                     Fusarium-toksiinien aiheuttama viljakasvien saastuminen voi johtua useista tekijöistä. Hyvillä käytännöillä ei voida vaikuttaa kaikkiin tekijöihin, esimerkiksi sääolosuhteisiin. Lisäksi kaikki tekijät eivät ole yhtä merkittäviä, ja myös eri tekijöiden yhteisvaikutus voi johtaa Fusarium-toksiinin aiheuttamaan saastumiseen. Sen vuoksi on tärkeää omaksua yhtenäinen lähestymistapa, jossa kaikkiin mahdollisiin riskitekijöihin puututaan harkitulla tavalla. Erityisesti on vältettävä useiden riskitekijöiden kasaantumista, koska niiden yhteisvaikutus on mahdollista.
                  On myös erittäin tärkeää, että Fusarium-sienten ja -toksiinien ehkäisemisestä ja muodostumisesta aiempina vuosina saaduista kokemuksista raportoidaan, jotta tietoja voidaan hyödyntää määriteltäessä toimenpiteitä, joita tarvitaan Fusarium-sienten muodostumisen ehkäisemiseksi tulevina vuosina.
                  Olisi oltava käytössä menettelyjä kuten erottelu, laadun parantaminen, markkinoilta poisto tai ohjaaminen toiseen käyttötarkoitukseen, joilla voidaan asianmukaisesti käsitellä ihmisten ja/tai eläinten terveydelle mahdollisesti vaaraa aiheuttavat viljaerät.

                  5.

                  Jäljempänä esitettävät periaatteet koskevat keskeisiä tekijöitä, joilla Fusarium-toksiinin aiheuttamaa tartuntaa voidaan torjua pelloilla. Tärkeimmät niistä ovat viljelykierto, maan hoito, lajikkeiden tai hybridien valinta ja sienitautien torjunta-aineiden asianmukainen käyttö.

            HYVÄSSÄ MAATALOUSKÄYTÄNNÖSSÄ HUOMIOON OTETTAVAT RISKITEKIJÄT
      VILJELYKIERTO

                  6.

                  Viljelykierto on yleisesti ottaen tehokas tapa vähentää saastumisriskiä, mutta tehokkuus vaihtelee eri sienilajikkeiden ja viljelykasvilajikkeiden mukaan. Erityisen tehokkaasti viljelykierrolla voidaan vähentää talviviljojen saastumista. Jotta mikrobien siirtyminen pelloilla vähenisi, viljelykierrossa olisi käytettävä nurmea lukuun ottamatta sellaisia viljelykasveja, jotka eivät ole viljoihin tarttuvien Fusarium-lajikkeiden isäntäkasveja, esimerkiksi perunaa, sokerijuurikasta, apilaa, sinimailasta tai vihanneksia. Pienijyväisiä viljalajeja kuten vehnää ei pitäisi kylvää peräjälkeen, ellei Fusarium-tartunnan vaaraa ole arvioitu.
                  Edellisen sadon ja maan hoidon välinen merkittävä yhteys on osoittanut, kuinka tärkeä tekijä isäntäkasvin jäte on Fusarium-punahometta aiheuttavien patogeenien elämänkaaressa. Kun vehnää kasvatettiin Fusarium spp.:n isäntäkasvin kuten maissin tai viljakasvien jälkeen, DON-pitoisuudet olivat korkeampia. Erittäin suuria DON-kertymiä todettiin, kun maissi oli ollut edellinen viljelykasvi, sillä se on vaihtoehtoinen isäntäkasvi Fusarium graminearum -sienelle, jonka taas tiedetään tuottavan tehokkaasti DON:ia. Fusarium-isäntäkasvin jälkeen kasvatettujen vehnäsatojen DON-tasot olivat kuitenkin merkittävästi alhaisempia, jos pelto kynnettiin, verrattuna tapauksiin, joissa maata ei juurikaan muokattu ennen vehnän kasvattamista isäntäkasvin jälkeen.

            LAJIKKEEN TAI HYBRIDIN VALINTA

                  7.

                  Olisi valittava sellaiset hybridit tai lajikkeet, jotka parhaiten soveltuvat maaperään ja ilmasto-olosuhteisiin ja tavanomaisiin maatalouskäytäntöihin. Tämä vähentää kasvien stressiä, jolloin sato ei ole niin altis sieni-infektiolle. Kullekin alueelle olisi kylvettävä ainoastaan sellaisia lajikkeita, joita suositellaan kyseisessä jäsenvaltiossa tai jäsenvaltion tietyllä alueella käytettäviksi. Olisi kylvettävä jyvätauteja aiheuttaville sienille sekä tuhohyönteisille vastustuskykyisiksi kehitettyjä siemenlajikkeita, jos sellaisia on saatavissa. Fusarium-tartunnalle vastustuskykyisen lajikkeen valinnan on myös perustuttava tartuntariskiin.

            VILJELYSUUNNITTELU

                  8.

                  Sikäli kuin se on käytännössä mahdollista, viljely olisi suunniteltava niin, että ilmasto-olosuhteet eivät pidennä tuleentumisaikaa pellolla ennen sadonkorjuuta. Myös kuivuudesta aiheutuvaa stressiä on pidettävä Fusarium-tartunnalle altistavana riskitekijänä.

                  9.

                  Vältä kylvämästä kasveja liian tiheään eli noudata viljeltävälle lajille ja lajikkeelle suositeltuja rivi- ja taimivälejä. Siemenyritykset voivat antaa tietoja kasveille sopivista istutusväleistä.

            MUOKKAUS- JA VILJELYKÄYTÄNNÖT

                  10.

                  Maan muokkauksessa on otettava asianmukaisesti huomioon eroosiosta johtuvat vaarat ja moitteeton maankäyttö. Kaikki menetelmät, joilla saastunut satojäte siirretään, tuhotaan tai peitetään, kuten kyntäminen, todennäköisesti vähentävät Fusarium-mikrobien siirtymistä seuraavaan satoon. Maata olisi muokattava siten, että sen pinta jää epätasaiseksi tai kylvöalusta karkeaksi, jotta vesi imeytyisi siihen paremmin ja maaperän ja sen ravinteiden eroosion riski olisi mahdollisimman pieni. Paras aika kyntöön on viljelykierrossa kahden Fusarium-sienille alttiin lajin välissä. Katso myös kohta 7.

                  11.

                  Kun se on mahdollista ja toteutettavissa, kylvöalusta olisi valmisteltava jokaista uutta satoa varten kyntämällä tai poistamalla vanhat tähkät, korret ja muu korjuujäte, joka on toiminut tai voi mahdollisesti toimia mykotoksiineja tuottavien sienten kasvualustana. Eroosiolle alttiilla alueilla voidaan edellyttää säilyttävää maanmuokkausta maaperän suojelemiseksi. Jälkimmäisessä tapauksessa on kiinnitettävä erityistä huomiota korjuujätteen käsittelyyn, sillä se voi olla seuraavan sadon mahdollisen Fusarium-sienitartunnan lähde. Tällainen korjuujäte olisi jauhettava mahdollisimman hienoksi joko satoa korjatessa tai sen jälkeen ja se olisi sekoitettava maahan hajoamisen (kompostoitumisen) edistämiseksi.

                  12.

                  Kasvien stressiä olisi vältettävä aina kun mahdollista. Monet tekijät voivat aiheuttaa stressiä, esimerkiksi kuivuus, kylmyys, ravinteiden puute ja viljelyssä käytettyjen aineiden haittavaikutukset. Jotta kasvit eivät kärsisi stressistä esimerkiksi kastelun seurauksena, olisi toimittava niin, että pienennetään toimenpiteestä johtuvaa sienitautien riskiä, eli muun muassa vältetään sadettamista anteesin aikana. Joissakin kasvuvaiheissa kastelu on tehokas tapa vähentää kasvien stressiä. Optimaalinen ravinteiden saanti on olennaista sekä Fusarium-tartuntaa edistävän heikkenemisen välttämiseksi että lakoontumisen vähentämiseksi. Alueen ja kasvilajin edellyttämien ravinteiden jatkuvasta saannista on huolehdittava.

                  13.

                  Ei ole näyttöä siitä, että hyönteistorjunnalla voitaisiin yleisesti estää Fusarium–sienten aiheuttamaa viljakasvien tähkätautia, punahometta (Fusarium head blight). Maissin osalta hyönteistorjunnalla voidaan kuitenkin vähentää Fusarium-punahomeen (Fusarium ear rot) esiintymistä ja siitä johtuvaa maissin korkeaa fumonisiinipitoisuutta. Siementen käsitteleminen sienitautien torjunta-aineilla tehoaa moniin siemen- ja maalevintäisiin tyvitauteihin (seedling blight) ja siementauteihin (seed rot). Ehkäiseviä toimenpiteitä olisi toteuttava aina kun mahdollista, jotta sienitartunnan ja hyönteistuhon sadolle aiheuttaman vahingon riski olisi mahdollisimman pieni. Lisäksi voidaan tarvittaessa käyttää valmistajien suositusten mukaan hyväksyttyjä ja rekisteröityjä hyönteismyrkkyjä ja sienitautien torjunta-aineita toksigeenisten Fusarium-sienten torjuntaan. Integroidussa tai orgaanisessa tuholaisten torjuntaohjelmassa, jossa tuholaismyrkkyjä ei voida käyttää, on käytettävä asianmukaisia torjuntamenetelmiä. On huomattava, että sienitautien torjunta-aineiden oikea-aikainen käyttö on ratkaisevaa sieni-infektion estämiseksi ja siitä olisi päätettävä meteorologisten tietojen ja/tai viljelytarkkailun perusteella. Tartunta tapahtuu usein kukinnan aikana, eli mykotoksiinien muodostuminen on mahdollista. Jos sadossa todetaan tämän seurauksena sekä sieni-infektio että mykotoksiineja, se on otettava huomioon jyvien käsittelyssä, sekoittamisessa ja käytössä.

                  14.

                     Fusarium-lajeja on eristetty useista nurmikasveista ja leveälehtisistä rikkakasveista, ja rikkaruohojen runsauden on osoitettu lisäävän Fusarium-tartuntoja. Sadon rikkaruohoja olisi torjuttava mekaanisesti tai käyttämällä rekisteröityjä rikkakasvien torjunta-aineita tai muita turvallisia ja asianmukaisia rikkakasvien hävittämismenetelmiä.

                  15.

                  On näyttöä siitä, että lakoontuminen vaikuttaa huomattavasti jyvien Fusarium-toksiinitasoihin. Siksi olisi vältettävä korjaamasta lakoontunutta viljaa, varsinkin jos se on märkää ja on nähtävissä varhaisia merkkejä itämisestä. Viljan lakoontumista voidaan välttää sovittamalla siemenmäärä oikealle tasolle, käyttämällä lannoitteita järkevästi ja käyttämällä tarvittaessa kasvien kasvunsääteitä. Liiallista varsien lyhenemistä on vältettävä.

            SADONKORJUU

                  16.

                  Erittäin riskialttiit olosuhteet olisi mahdollisuuksien mukaan pyrittävä tunnistamaan säähavaintopalvelujen ja tautien seurantapalvelujen avulla. Jyvien laatu olisi arvioitava ennen sadonkorjuuta ottaen huomioon edustavan otannan ja paikan päällä tehtävän pika-analyysin rajoitukset. Jos mahdollista, olisi eristettävä sellaiset peltolohkot, kuten lakoontuneet alueet, joilla tiedetään tai epäillään olevan runsaasti Fusarium-tartuntaa. Jos se on käytännössä mahdollista, jyvät olisi eroteltava sekä markkinoiden laatuvaatimusten perusteella esimerkiksi leipä- tai rehuviljaksi että korjaushetken laadun mukaan lakoontuneisiin, kosteisiin, puhtaisiin tai kuiviin jyviin.

                  17.

                  Aina kun se on mahdollista, jyvät olisi korjattava niiden kosteuspitoisuuden ollessa sopiva. Fusarium-sienten saastuttamien jyvien korjuun viivästyminen saattaa lisätä merkittävästi sadon mykotoksiinipitoisuutta. Jos satoa ei voida korjata kosteuspitoisuuden ollessa parhaimmillaan, olisi varmistettava, että viljan kuivaamiseen tarvittavat laitteet ovat ajoissa käytettävissä.

                  18.

                  Ennen sadonkorjuuaikaa on varmistettava, että kaikki viljan korjuuseen ja varastointiin tarvittavat laitteet ovat toimintakunnossa. Laitteiden rikkoutuminen kesken kriittistä korjuuvaihetta voi huonontaa jyvien laatua ja edistää mykotoksiinien muodostusta. Tärkeitä varaosia olisi pidettävä saatavilla maatilalla, jotta korjausten aiheuttamia viivästyksiä tulisi mahdollisimman vähän. Varmista, että kosteuspitoisuuden mittaamiseen tarvittavat laitteet ovat käytettävissä ja ne on kalibroitu.

                  19.

                  Olisi mahdollisuuksien mukaan vältettävä vioittamasta jyviä mekaanisesti ja niiden joutumista kosketuksiin maaperän kanssa sadonkorjuun aikana. Pienissä surkastuneissa jyvissä voi olla suurempia määriä mykotoksiineja kuin normaaleissa terveissä jyvissä. Surkastuneiden jyvien poistaminen asettamalla leikkuupuimurin säädöt sopiviksi tai sadonkorjuun jälkeen tapahtuva puhdistaminen, jossa vioittuneet jyvät ja asiaankuulumattomat materiaalit poistetaan, voi auttaa alentamaan mykotoksiinitasoja. Joillakin siemenpuhdistusmenetelmillä kuten painovoimaan perustuvilla seuloilla saadaan poistettua jonkin verran saastuneita jyviä, mutta tartunnan saaneiden oireettomien jyvien poistaminen ei onnistu tavanomaisilla puhdistusmenetelmillä.

            KUIVAUS

                  20.

                  Joko satoa korjattaessa tai välittömästi sen jälkeen on määriteltävä viljan kosteustaso. Kosteuden mittaamista varten valitun otoksen olisi oltava mahdollisimman edustava. Tarvittaessa vilja on kuivatettava mahdollisimman nopeasti kyseisen viljalajin varastointia varten suositeltuun kosteuspitoisuuteen. Kun korjataan märkiä jyviä, jotka on kuivattava, kuten erityisesti maissia, korjuun ja kuivauksen välisen ajan on oltava mahdollisimman lyhyt. Tällaisissa tapauksissa sadonkorjuu on siksi suunniteltava kuivureiden kapasiteetin mukaan.

                  21.

                  Viljat on kuivatettava niin, että niiden kosteus varastoinnin aikana on homeenkasvun edellyttämää kosteutta alemmalla tasolla. Alle 0,65:n vesiaktiivisuus vastaa tavallisesti alle 15 prosentin kosteustasoa. Kansallisissa säännöissä olisi annettava tarkempia ohjeita kosteustasoista paikalliset varastointiolosuhteet huomioon ottaen. Tämä on tarpeen, jotta voidaan estää useiden sellaisten sienilajien kasvu, joita voi esiintyä tuoreissa jyvissä.

                  22.

                  Jos kostea vilja on varastoitava ennen kuivausta, homekasvun vaara on olemassa muutamassa päivässä, ja lisäksi viljan lämpötila voi nousta. Viljat olisi kuivattava niin, että jyvät vioittuvat mahdollisimman vähän. Ajan, jonka märät, vasta korjatut tuotteet ovat paalattuna tai kasattuna ennen kuivausta tai puhdistusta, olisi oltava mahdollisimman lyhyt sienikasvun vaaran pienentämiseksi. Märkä vilja on ilmastettava, jotta se ei kuumene liikaa ennen kuivausprosessia. Jos se on käytännössä mahdollista, erilaisen saastumisriskin omaavia viljaeriä ei pitäisi sekoittaa keskenään.

                  23.

                  Erän sisäisen kosteusvaihtelun vähentämiseksi jyvät voidaan siirtää toiseen säilytyspaikkaan tai siiloon kuivausprosessin jälkeen.

            VARASTOINTI

                  24.

                  Säkitettävien tuotteiden osalta on tarkistettava, että säkit ovat puhtaita ja kuivia ja että ne joko on pinottu kuormalavoille tai säkkien ja lattian välissä on vedenpitävä kerros.

                  25.

                  Jos mahdollista, ilmasta jyvät järjestämällä ilmanvaihto varastointialueen läpi niin, että koko varastointialueella säilyy oikea ja tasainen lämpötila. Tarkista varastoidun viljan kosteuspitoisuus ja lämpötila säännöllisin väliajoin varastointijakson aikana. Haju voi olla merkki siitä, että viljan lämpötila nousee, etenkin jos varasto on umpinainen.

                  26.

                  Mittaa varastoidun viljan lämpötila usein tasaisin aikavälein varastoinnin aikana. Lämpötilan nousu voi olla merkki mikrobien kasvusta ja/tai tuhohyönteissaastunnasta. Erottele saastuneeksi epäillyt osat viljasta ja lähetä näytteet analysoitavaksi. Erottelun jälkeen laske jäljellä olevan viljan lämpötilaa ja ilmasta se. Vältä saastuneiden jyvien käyttämistä elintarvikkeeksi tai rehuntuotantoon.

                  27.

                  Hoida varastointitiloja asianmukaisesti hyönteisten ja sienten esiintymisen minimoimiseksi. Tähän voi kuulua sopivien rekisteröityjen hyönteismyrkkyjen ja sienitautien torjunta-aineiden tai asianmukaisten vaihtoehtoisten menetelmien käyttäminen. Olisi huolehdittava siitä, että valitaan vain sellaisia kemikaaleja, jotka eivät vaikuta jyvien aiottuun loppukäyttöön eivätkä aiheuta haittaa, ja niiden käytön olisi oltava hyvin rajallista.

                  28.

                  Sopivan hyväksytyn säilöntäaineen, esimerkiksi orgaanisten happojen kuten propionihapon käyttö voi olla eduksi rehuiksi tarkoitetulle viljalle. Propionihappo ja sen suolat ovat fungistaattisia ja niitä käytetään joskus kostean viljan säilytyksessä tilalla sadonkorjuun jälkeen estämään lämpenemistä ja homehtumista ennen käsittelyä. Ne olisi levitettävä nopeasti asianmukaisin välinein, jotta koko kyseessä oleva viljaerä saadaan käsiteltyä tasaisesti ja varmistetaan samalla toimenpiteen suorittajan turvallisuus. Jos viljaa on ennen käsittelyä säilytetty kosteana, säilöntäaine ei takaa viljan puhtautta.

            KULJETUS VARASTOINNIN JÄLKEEN

                  29.

                  Kuljetussäiliöiden olisi oltava kuivia eikä niissä saa olla näkyvää sienikasvustoa, hyönteisiä tai muuta saastunutta materiaalia. Kuljetussäiliöt on tarpeen mukaan puhdistettava ja desinfioitava ennen käyttöä ja uudelleenkäyttöä ja niiden on oltava aiotulle lastille sopivia. Tässä yhteydessä rekisteröidyt kaasutteet tai hyönteismyrkyt voivat olla hyödyksi. Lastia purettaessa kuljetussäiliö on tyhjennettävä kaikesta lastista ja puhdistettava asianmukaisesti.

                  30.

                  Jyväkuljetukset on suojattava kostumiselta käyttämällä katettuja tai ilmatiiviitä säiliöitä tai suojapeitteitä. Vältä lämpötilan vaihtelua ja toimia, joiden seurauksena jyvien pinnalle tiivistyy kosteutta, koska tällöin voi syntyä paikallisia kosteuskeskittymiä, jotka johtavat sienten kasvuun ja mykotoksiinin muodostumiseen.

                  31.

                  Vältä kuljetuksen aikana hyönteisten, lintujen ja jyrsijöiden aiheuttamaa saastumista käyttämällä hyönteis- ja jyrsijäturvallisia säiliöitä ja muita soveltuvia menetelmiä ja tarvittaessa käyttämällä hyönteisiä ja jyrsijöitä karkottavia kemikaaleja, jos sellaiset ovat sallittuja jyvien aiottu loppukäyttö huomioon ottaen.


				|

		52012PC0274

			Suositus NEUVOSTON PÄÄTÖS liiallisen alijäämän olemassaolosta Saksassa annetun päätöksen 2010/285/EU kumoamisesta /* COM/2012/0274 final - 2012/ () */

			   	Suositus
NEUVOSTON PÄÄTÖS
liiallisen alijäämän olemassaolosta Saksassa
annetun päätöksen 2010/285/EU kumoamisesta
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta
tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 126 artiklan 12 kohdan,
ottaa huomioon komission suosituksen,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)       Neuvosto totesi päätöksellä
2010/285/EU[1],
joka hyväksyttiin 2 päivänä joulukuuta 2009 perussopimuksen 126 artiklan 6
kohdan mukaisesti komission ehdotuksesta, että Saksassa oli liiallinen alijäämä.
Neuvosto totesi, että julkisen talouden odotettu alijäämä oli 3,7 prosenttia
suhteessa BKT:hen vuonna 2009 eli yli perussopimuksessa määrätyn 3 prosentin
viitearvon suhteessa BKT:hen ja julkisen bruttovelan odotettiin olevan 74,2
prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2009 eli yli perussopimuksessa määrätyn 60
prosentin viitearvon[2].
(2)       Neuvosto antoi 2 päivänä
joulukuuta 2009 perussopimuksen 126 artiklan 7 kohdan ja liiallisia
alijäämiä koskevan menettelyn täytäntöönpanon nopeuttamisesta ja selkeyttämisestä
7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1467/97[3] 3 artiklan 4 kohdan mukaisesti Saksalle
komission suositukseen perustuvan suosituksen liiallisen alijäämän
poistamiseksi viimeistään vuonna 2013. Suositus julkaistiin.
(3)       Perussopimusten liitteenä
olevan liiallisia alijäämiä koskevasta menettelystä tehdyn pöytäkirjan 4
artiklan mukaan komissio toimittaa menettelyn täytäntöönpanoa varten
tarvittavat tiedot. Euroopan yhteisön perustamissopimukseen liitetyn liiallisia
alijäämiä koskevasta menettelystä tehdyn pöytäkirjan soveltamisesta
25 päivänä toukokuuta 2009 annetun neuvoston asetuksen
(EY) N:o 479/2009[4]
3 artiklan mukaisesti pöytäkirjan soveltamisen osana jäsenvaltioiden on
annettava tiedot julkisen talouden alijäämistä ja veloista ja muista asiaan
liittyvistä muuttujista kahdesti vuodessa, ennen 1 päivää huhtikuuta ja
ennen 1 päivää lokakuuta.
(4)       Tarkastellessaan, olisiko
liiallisia alijäämiä koskeva menettely kumottava, neuvoston olisi annettava
päätös ilmoitettujen tietojen perusteella. Lisäksi liiallisen alijäämän
olemassaoloa koskeva päätös olisi kumottava ainoastaan, jos alijäämä ei
komission ennusteiden mukaan ylitä 3 prosentin viitearvoa suhteessa BKT:hen
ennusteen kattamana aikana[5].
(5)       Niiden tietojen perusteella,
jotka komissio (Eurostat) on asetuksen (EY) N:o 479/2009 14 artiklan mukaisesti
toimittanut saatuaan Saksalta ilmoituksen ennen 1 päivää huhtikuuta 2012, ja
komission yksiköiden kevään 2012 talousennusteen perusteella voidaan tehdä
seuraavat päätelmät:
–
Saksan julkisen talouden alijäämä oli 3,2
prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2009 ja 4,3 prosenttia suhteessa BKT:hen
vuonna 2010, mutta vuonna 2011 se saatiin supistettua 1 prosenttiin suhteessa
BKT:hen eli alle 3 prosentin viitearvon kaksi vuotta ennen neuvoston asettamaa
määräaikaa. Tämä supistumisen taustalla olivat suotuisat suhdanneolot, vahvat
työmarkkinat, vähittäinen luopuminen elvytystoimista, julkisen talouden
vakauttamistoimet ja rahoitussektorin vakauttamistoimenpiteistä edellisvuoden
alijäämään kohdistuneen kertaluonteisen vaikutuksen vähittäinen katoaminen.
–
Saksan vuoden 2012 vakausohjelman tavoitteena on
saada alijäämä pysymään 1 prosentissa suhteessa BKT:hen vuonna 2012 ja supistaa
se ½ prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2013, mikä vastaa pitkälti komission
yksiköiden talousennusteessa arvioitua alijäämää eli 0,9 prosenttia suhteessa
BKT:hen vuonna 2012 ja 0,7 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2013. Alijäämä
jää siten selvästi alle viitearvon, joka on 3 prosenttia suhteessa BKT:hen.
Lisäksi komission yksiköiden talousennusteen mukaan suhdannetasoitettu julkisen
talouden alijäämä kertaluonteiset ja muut väliaikaiset toimenpiteet pois lukien
on 0,4 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2012 ja 0,3 prosenttia suhteessa
BKT:hen vuonna 2013. Julkisten menojen kasvuvauhdin, pois lukien
harkinnanvaraiset tulopuolen toimenpiteet, ennustetaan ylittävän
julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja
yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen
(EY) N:o 1466/97 5 artiklan 1 kohdassa määritellyn menojen vertailuarvon mutta
noudattavan sitä vuonna 2013.
–
Velka suhteessa BKT:hen kasvoi 8,6
prosenttiyksikköä eli 83,0 prosenttiin vuonna 2010 erityisesti siksi, että
arvoltaan alentuneet omaisuuserät siirrettiin roskapankeille rahoitussektorin
vakauttamisen yhteydessä. Bruttovelka vähentyi 81,2 prosenttiin suhteessa
BKT:hen vuonna 2011, mutta vuonna 2012 sen ennakoidaan vakausohjelmassa
kasvavan jälleen 82,0 prosenttiin suhteessa BKT:hen euroalueen
vakauttamistoimenpiteiden vuoksi, minkä jälkeen se vähenee 80 prosenttiin
suhteessa BKT:hen vuonna 2013 ja pysyttelee sen jälkeen lasku-uralla. Tämä
vastaa pääpiirteissään komission yksiköiden talousennustetta, jonka mukaan
velka suhteessa BKT:hen on 82,2 prosenttia vuonna 2012 ja 80,7 prosenttia
vuonna 2013 ja jossa ei ole otettu huomioon roskapankkien likvidaatiosta
mahdollisesti saatavia hyötyjä.
(6)       Neuvoston päätös liiallisen
alijäämän olemassaolosta kumotaan EY:n perussopimuksen 126 artiklan 12 kohdan
mukaisesti, kun liiallinen alijäämä kyseisessä jäsenvaltiossa on neuvoston
käsityksen mukaan korjattu.
(7)       Neuvosto muistuttaa, että
Saksaan sovelletaan liiallisen alijäämän korjaamista seuraavasta vuodesta
alkaen kolmen vuoden siirtymäkautta (2012–2014), jonka aikana velkaperusteen
mukainen vaatimus olisi katsottava täyttyneeksi, jos maa lähestyy velan
pienentämisessä riittävästi vertailuarvoa asetuksen (EY) N:o 1467/97 2 artiklan
1 a kohdan mukaisesti. Saksan vakausohjelmassaan kaavailema julkisen talouden
sopeutus noudattaa velan pienentämisessä riittävää lähentymistä kohti
vertailuarvoa siirtymäkauden lopussa.
(8)       Neuvoston käsityksen mukaan
Saksan liiallinen alijäämä on korjattu, ja päätös 2010/285/EU olisi sen vuoksi
kumottava,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Kokonaistilanteen arviointi osoittaa, että
Saksan liiallisen alijäämän tilanne on korjattu.
2 artikla
Kumotaan päätös 2010/285/EU.
3 artikla
Tämä päätös on osoitettu Saksan
liittotasavallalle.
Tehty Brysselissä
                                                                       Neuvoston
puolesta
                                                                       Puheenjohtaja
[1]               EUVL L 125, 21.5.2010, s. 38.
[2]               Vuoden 2009 julkisen talouden alijäämä tarkistettiin
myöhemmin nykyiseen 3,2 prosenttiin suhteessa BKT:hen ja velka 74,4 prosenttiin
suhteessa BKT:hen
[3]               EYVL
L 209, 2.8.1997, s. 6.
[4]               EUVL
L 145, 10.6.2009, s. 1.
[5]               Vastaa neuvoston 24 päivänä tammikuuta 2012 hyväksymiä
vakaus- ja kasvusopimuksen täytäntöönpanoa koskevia vaatimuksia sekä vakaus- ja
lähentymisohjelmien muotoa ja sisältöä koskevat ohjeita. Ks.
http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/pdf/coc/code_of_conduct_en.pdf


title: Neuvoston suositus, annettu 21 päivänä helmikuuta 2017, Euroopan kehitysrahaston (kahdeksas EKR) toimien toteuttamisen osalta komissiolle myönnettäväksi vastuuvapaudeksi varainhoitovuodelta 2015

text:
               23.2.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 58/1

         NEUVOSTON SUOSITUS,
   annettu 21 päivänä helmikuuta 2017,
   Euroopan kehitysrahaston (kahdeksas EKR) toimien toteuttamisen osalta komissiolle myönnettäväksi vastuuvapaudeksi varainhoitovuodelta 2015
   (2017/C 58/01)
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
   ottaa huomioon Loméssa 15 päivänä joulukuuta 1989 allekirjoitetun neljännen AKT–ETY-yleissopimuksen (1), jota on muutettu Mauritiuksessa 4 päivänä marraskuuta 1995 allekirjoitetulla sopimuksella (2),
   ottaa huomioon neuvostossa kokoontuneiden jäsenvaltioiden hallitusten edustajien sisäisen sopimuksen neljännen AKT–EY-yleissopimuksen toisen rahoituspöytäkirjan mukaisesta yhteisön tukien rahoituksesta ja hoidosta (3), jäljempänä ’sisäinen sopimus’, jolla on muun muassa perustettu kahdeksas Euroopan kehitysrahasto (kahdeksas EKR), ja erityisesti sen 33 artiklan 3 kohdan,
   ottaa huomioon neljänteen AKT–EY-yleissopimukseen perustuvaan kehitysrahoitusyhteistyöhön sovellettavan 16 päivänä kesäkuuta 1998 annetun varainhoitoasetuksen (4) ja erityisesti sen 66–74 artiklan,
   on tutkinut kahdeksannen EKR:n toimiin liittyvät tulostilin ja taseen, jotka on päätetty 31 päivänä joulukuuta 2015, ja tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomuksen kahdeksannesta, yhdeksännestä, kymmenennestä ja yhdennestätoista Euroopan kehitysrahastosta (EKR) rahoitetuista toimista varainhoitovuodelta 2015 sekä mainittuun vuosikertomukseen sisältyvät komission vastaukset (5),
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Sisäisen sopimuksen 33 artiklan 3 kohdan nojalla Euroopan parlamentti myöntää neuvoston suosituksesta komissiolle vastuuvapauden kahdeksannen EKR:n varainhoidosta.

               (2)

               Komissio on toteuttanut kahdeksannen EKR:n toimet varainhoitovuoden 2015 aikana kokonaisuudessaan tyydyttävällä tavalla,

         SUOSITTAA, että Euroopan parlamentti myöntää komissiolle vastuuvapauden kahdeksannen EKR:n toimien toteuttamisen osalta varainhoitovuodelta 2015.

      Tehty Brysselissä 21 päivänä helmikuuta 2017.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         E. SCICLUNA

      (1)  EYVL L 229, 17.8.1991, s. 3.

      (2)  EYVL L 156, 29.5.1998, s. 3.

      (3)  EYVL L 156, 29.5.1998, s. 108.

      (4)  EYVL L 191, 7.7.1998, s. 53.

      (5)  EUVL C 375, 13.10.2016, s. 287.