               20.9.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 337/113

      P8_TA(2017)0354
      EU:n ja Chilen assosiaatiosopimuksen kauppapilarin nykyaikaistaminen
      Euroopan parlamentin suositus 14. syyskuuta 2017 neuvostolle, komissiolle ja Euroopan ulkosuhdehallinnolle EU:n ja Chilen assosiaatiosopimuksen kauppapilarin nykyaikaistamista koskevista neuvotteluista (2017/2057(INI))
      (2018/C 337/17)

         Euroopan parlamentti, joka

                  —

                  ottaa huomioon vuonna 2002 tehdyn Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden sekä Chilen tasavallan välisen assosiaatiosopimuksen ja sen 1. helmikuuta 2003 voimaan tulleen kauppapilarin (1),

                  —

                  ottaa huomioon huhtikuussa 2015 pidetyn kuudennen EU:n ja Chilen assosiaationeuvoston kokouksen tulokset (2),

                  —

                  ottaa huomioon neuvoa-antavan sekakomitean 5. lokakuuta 2016 antaman loppujulistuksen (3),

                  —

                  ottaa huomioon 14. lokakuuta 2015 annetun komission tiedonannon ”Kaikkien kauppa – Vastuullisempaa kauppa- ja investointipolitiikkaa” (COM(2015)0497) ja komission antamat pohdinta-asiakirjat globalisaation hallinnasta (4) toukokuussa 2017 ja Euroopan sosiaalisesta ulottuvuudesta (5) huhtikuussa 2017,

                  —

                  ottaa huomioon Euroopan unionin tuomioistuimen tuomiot ja lausunnot (C-350/12 P, 2/13, 1/09) ja 6. tammikuuta 2015 tehdyn Euroopan oikeusasiamiehen päätöksen tietojen ja asiakirjojen saantia koskevien pyyntöjen käsittelemistä koskevan oma-aloitteisen tutkinnan OI/10/2014/RA päättämisestä (6), ja ottaa huomioon unionin tuomioistuimen 16. toukokuuta 2017 antaman lausunnon 2/15,

                  —

                  ottaa huomioon 3. helmikuuta 2016 antamansa päätöslauselman, joka sisältää Euroopan parlamentin suositukset komissiolle palvelukauppasopimusta (TiSA) koskeviin neuvotteluihin (7),

                  —

                  ottaa huomioon 4. heinäkuuta 2017 hyväksymänsä tarkistukset (8) ehdotukseen direktiiviksi tiettyjen yritysten ja sivuliikkeiden tuloverotietojen ilmoittamisesta,

                  —

                  ottaa huomioon 5. heinäkuuta 2016 antamansa päätöslauselman parlamentin vuonna 2010 antamien sosiaali- ja ympäristönormeja, ihmisoikeuksia ja yritysten yhteiskuntavastuuta koskevien suositusten täytäntöönpanosta (9) ja 25. marraskuuta 2010 antamansa päätöslauselman kansainvälisestä kauppapolitiikasta ja ilmastonmuutoksen haasteista (10),

                  —

                  ottaa huomioon Euroopan parlamentin tutkimuspalvelun tutkimuksen EU:n ja Meksikon kokonaissopimuksessa ja EU:n ja Chilen assosiaatiosopimuksessa olevien ihmisoikeuksiin liittyvien lausekkeiden vaikutuksista (”The effects of human rights related clauses in the EU-Mexico Global Agreement and the EU-Chile Association Agreement”) (11),

                  —

                  ottaa huomioon Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestön (OECD) toimintaohjeet monikansallisille yrityksille, yritystoimintaa ja ihmisoikeuksia koskevat YK:n suuntaviivat ja Kansainvälisen työjärjestön (ILO) kolmikantaisen periaatejulistuksen, joka koskee monikansallisia yrityksiä ja sosiaalipolitiikkaa, sekä ihmisarvoista työtä koskevan ILOn toimintaohjelman,

                  —

                  ottaa huomioon vuonna 2015 tehdyn ilmastonmuutosta koskevan Yhdistyneiden kansakuntien puitesopimuksen (Pariisin sopimus), joka tuli voimaan 4. marraskuuta 2016 (12) ja jonka myös Chile on ratifioinut,

                  —

                  ottaa huomioon EU:n ja Chilen parlamentaarisen sekavaliokunnan 3. marraskuuta 2016 antaman yhteisen julkilausuman (13),

                  —

                  ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen (SEU) 21 artiklan ja Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) 8 artiklan, 207 artiklan 3 kohdan ja 217 artiklan,

                  —

                  ottaa huomioon komission 24. toukokuuta 2017 esittämän ehdotuksen neuvottelujen suuntaviivoiksi,

                  —

                  ottaa huomioon alkuperäiskansojen asioiden kansainvälisen työryhmän IWGIAn vuosikirjassa julkaistun artikkelin Chilestä ”The Indigenous World 2016” (14),

                  —

                  ottaa huomioon työjärjestyksen 108 artiklan 4 kohdan ja 52 artiklan,

                  —

                  ottaa huomioon kansainvälisen kaupan valiokunnan mietinnön (A8-0267/2017),

                  A.

                  ottaa huomioon, että ”Kaikkien kauppa” -strategiassa todetaan, että ”komission on harjoitettava politiikkaa, joka hyödyttää koko yhteiskuntaa, edistää eurooppalaisia ja universaaleja standardeja ja arvoja puhtaasti taloudellisten etujen ohella ja painottaa enemmän kestävää kehitystä, ihmisoikeuksia, kuluttajansuojaa, veronkierron torjumista ja vastuullista ja reilua kauppaa”;

                  B.

                  toteaa, että EU ja Chile ovat läheisiä kumppaneita, joilla on yhteiset arvot ja jotka sitoutuvat yhdessä tehokkaan monenvälisen kaupan hallinnan ja ihmisoikeuksien kunnioittamisen sekä jaetun vaurauden ja turvallisuuden edistämiseen sääntöihin perustuvan globaalin järjestelmän puitteissa; toteaa, että unioni on Chilen kolmanneksi suurin kauppakumppani; toteaa, että Chile on puolestaan tärkeä alueellinen toimija ja se on ollut Etelä-Amerikan nopeimmin kasvavia talouksia viime vuosikymmeninä ja että uudistuspyrkimykset ovat maassa meneillään;

                  C.

                  toteaa, että nykyinen assosiaatiosopimus, myös sen kauppaa koskeva pilari, tehtiin vuonna 2002 ja se on hyödyttänyt osapuolia paljon täytäntöönpanonsa aikana vuodesta 2003 alkaen, kasvattanut tavarakaupan kaksinkertaiseksi ja lisännyt palvelukauppaa sekä investointeja (15); ottaa huomioon, että sekä EU että Chile ovat kuitenkin tehneet nykyaikaisempia ja kunnianhimoisempia kauppasopimuksia siitä lähtien;

                  D.

                  toteaa, että vuonna 2016 EU vei Chileen tavaroita yli 8,6 miljardin euron arvosta ja Chile puolestaan vei tavaroita EU:hun 7,4 miljardin arvosta; toteaa, että vuonna 2015 EU:sta Chileen suuntautuvan palvelukaupan arvo oli 3,8 miljardia euroa ja Chilestä EU:hun 2 miljardia euroa; toteaa, että EU:n suorien ulkomaisten sijoitusten määrä Chilessä oli arvoltaan 42,8 miljardia euroa (16);

                  E.

                  ottaa huomioon, että nykyiseen assosiaatiosopimukseen ei sisälly investointeja, pk-yrityksiä, teollis- ja tekijänoikeuksia, energia-asioita tai sukupuolten tasa-arvoon liittyviä asioita koskevia erillisiä lukuja eikä kauppaa ja kestävää kehitystä koskevaa lukua, joihin kuuluisi velvollisuus panna täytäntöön työ- ja ympäristönormeja, eikä myöskään esimerkiksi yritysten yhteiskuntavastuuseen tai kestävän kaupan varmistamiseen liittyvien parhaiden käytäntöjen edistäminen;

                  F.

                  katsoo, että kaikissa EU:n kauppaneuvotteluissa on säilytettävä hallitusten oikeus ja kyky antaa yleisen edun mukaista lainsäädäntöä muun muassa seuraavilla aloilla: kansanterveyden suojelu ja edistäminen, sosiaalipalvelut, sosiaalinen suojelu tai kuluttajansuoja, julkinen koulutus, turvallisuus, ympäristö, eläinten hyvinvointi, julkinen moraali, yksityisyyden suoja ja tietosuoja sekä kulttuurisen monimuotoisuuden edistäminen ja suojelu;

                  G.

                  katsoo, että kaikissa EU:n kauppaneuvotteluissa on taattava sopimuspuolten saavuttamat sosiaalisen suojelun, työsuojelun ja ympäristönsuojelun korkeimmat tasot ja että ne voivat toimia välineenä, jolla edistetään sosiaalisen oikeudenmukaisuuden ja kestävän kehityksen ohjelmaa sekä EU:ssa että kaikkialla maailmassa; katsoo, että assosiaatiosopimuksen nykyaikaistamista olisi pidettävä EU:lle ja sen jäsenvaltioille tarjoutuvana mahdollisuutena edistää edelleen yhteisiä korkeita standardeja ja sitoumuksia niiden kauppasopimuksissa, erityisesti työntekijän oikeuksien, ympäristönsuojelun, kuluttajan oikeuksien ja sosiaaliturvan aloilla; ottaa huomioon, että komissio on luvannut tarkastella eri tapoja panna nämä sitoumukset täytäntöön, muun muassa myös seuraamuksiin perustuvaa mekanismia;

                  H.

                  toteaa, että EU:n ja Chilen neuvoa-antava sekakomitea, joka koostuu molempien osapuolten kansalaisjärjestöistä, piti ensimmäisen kokouksensa 4. ja 5. lokakuuta 2016 tarkoituksenaan olemassa olevan assosiaatiosopimuksen täytäntöönpanon seuranta, ja myös neuvottelujen käyminen sen ajantasaistamisesta, kanavoimalla kansalaisyhteiskunnalta saatavaa panosta ja edistämällä EU:n ja Chilen välistä vuoropuhelua ja yhteistyötä hallituskanavia laajemmalle; katsoo, että neuvoa-antavan sekakomitean perustamisen huomattavaa viivästymistä ei saa toistaa nykyaikaistetun sopimuksen yhteydessä; katsoo, että kansalaisyhteiskunnan osallistumisen on perustuttava selviin rakenteisiin, jäsenyyden ja raportointivaltuuksien tasapainoon nykyaikaistetun sopimuksen voimaantulosta lähtien;

                  I.

                  toteaa, että EU ja Chile ovat käyneet monenvälisiä neuvotteluja palvelukaupan vapauttamisen jatkamiseksi;

                  J.

                  ottaa huomioon, että Chile ei ole sopimuspuolena vaan tarkkailijana julkisia hankintoja koskevassa WTO:n sopimuksessa (GPA-sopimus) eikä se osallistu monenvälisiin neuvotteluihin ympäristöhyödykesopimuksesta (EGA);

                  K.

                  toteaa, että vuonna 2002 tehdyn EU:n ja Chilen assosiaatiosopimuksen 45 artikla sisältää yhteistyötä käsittelevässä luvussa määräyksiä, joiden mukaan yhteistyöllä olisi vahvistettava ”toimintaperiaatteita ja ohjelmia, jotka varmistavat miesten ja naisten tasavertaisen osallistumisen kaikilla poliittisen, taloudellisen, sosiaalisen ja kulttuurisen elämän aloilla ja parantavat ja laajentavat sitä”;

                  L.

                  ottaa huomioon, että Chile on allekirjoittanut Tyynenmeren vapaakauppasopimuksen (TPP), että tämän sopimuksen tulevaisuus vaikuttaa tällä hetkellä epävarmalta ja että Chile on allekirjoittanut vapaakauppasopimuksia kaikkien TPP:n allekirjoittajamaiden kanssa ja sitä pidetään yleisesti vakaana ja luotettavana kumppanina;

                  M.

                  ottaa huomioon, että vuonna 2010 Chilestä tuli ensimmäisenä Etelä-Amerikan maana OECD:n jäsen ja sillä on vakaa makrotaloudellinen kehys;

                  N.

                  toteaa, että on tärkeää maksimoida nykyisen assosiaatiosopimuksen ja sen kauppapilarin nykyaikaistamisen EU:n ja Chilen yrityksille, erityisesti pk-yrityksille, ja kansalaisille tarjoamat mahdollisuudet mahdollisimman osallistavalla tavalla; toteaa, että tämän asian hyväksi voitaisiin tehdä enemmän, muuan muassa saatavilla olevan tiedon levittäminen, mikä voisi käynnistää tärkeän assosiaatiosopimuksen osapuolille koituvien hyötyjen moninkertaistumisvaikutuksen;

                  O.

                  ottaa huomioon, että Chilellä on kahdenvälisiä investointisopimuksia 17 EU:n jäsenvaltion kanssa, ettei niiden sisältö vastaa viimeisintä kehitystä ja parhaita käytäntöjä investointipolitiikassa ja että ne syrjäytettäisiin ja niitä lakattaisiin soveltamasta heti, kun investointeja koskevan luvun sisältävä unionin ja Chilen välinen sopimus tulee voimaan;

                  P.

                  ottaa huomioon, että Chilen lainsäädännön kohtuuttoman tiukat ehdot, joita EU:n kalastusalusten on noudatettava, estävät niitä käyttämästä Chilen satamia lastin purkamiseen, jälleenlaivaukseen, polttoainetäydennykseen tai kalastusvälineiden hankkimiseen;

                  Q.

                  toteaa, että nykyinen Chilen viennin malli poikkeaa huomattavasti unionin viennin mallista, sillä ensin mainittua hallitsee vahvasti raaka-aineiden, kuten kuparin, hedelmien ja vihannesten vienti;

                  1.

                  suosittaa neuvostolle, komissiolle ja Euroopan ulkosuhdehallinnolle, että

                              a)

                              varmistetaan, että Euroopan parlamentti saa välittömästi ja täysimääräisesti koko neuvottelujen ajan täsmällistä tietoa asemastaan päättääkseen, antaako se hyväksynnän nykyaikaistetun assosiaatiosopimuksen, sen kauppapilari mukaan luettuna, tekemiselle Chilen kanssa; pidetään mielessä, että vaikka SEUT-sopimuksen 217 artiklan mukaisesti tehdyt assosiaatiosopimukset ovat luonteeltaan sekasopimuksia ja kattavat muitakin aloja kuin yhteisen kauppapolitiikan, EU:n ja Singaporen välistä vapaakauppasopimusta koskevan unionin tuomioistuimen lausunnon pohjalta on välttämätöntä pohtia syvällisesti EU:n ja Chilen assosiaatiosopimuksen nykyaikaistamisen kulkua, jotta voidaan erottaa ja turvata yksinomainen ja jaettu toimivalta kaupan alalla ja kunnioittaa täysin unionin ja sen jäsenvaltioiden välistä toimivallan jakoa koko neuvotteluprosessin ajan sekä sopimusten allekirjoittamisen ja tekemisen yhteydessä; tehdään näin ollen kaksi erillistä sopimusta, joista toinen on selkeästi kauppa- ja investointisopimus, joka sisältää ainoastaan unionin yksinomaiseen toimivaltaan kuuluvia asioita, ja toinen on sopimus, joka kattaa asiat, joiden osalta toimivalta on jaettu jäsenvaltioiden kanssa;

                              b)

                              otetaan huomioon, että sekä EU että Chile ovat tehneet nykyaikaisempia, kunnianhimoisempia ja kattavampia kauppasopimuksia kahdenvälisen assosiaatiosopimuksensa voimaantulon jälkeen eikä assosiaatiosopimuksessa käsitellä joitakin aloja, jotka ovat tärkeitä sen varmistamiseksi, että sopimuksella edistetään yhteistä kasvua, yhtäläisiä mahdollisuuksia, ihmisarvoisia työpaikkoja ja kestävää kehitystä, mukaan luettuna työ- ja ympäristönormien, eläinten hyvinvoinnin sekä sukupuolten tasa-arvon kunnioittaminen ja edistäminen molempien sopimuspuolten kansalaisten hyödyksi;

                              c)

                              pidetään tärkeänä ja tarpeellisena pyrkiä nykyaikaistamaan EU:n ja Chilen assosiaatiosopimusta 15 viime vuoden aikana tapahtuneen taloudellisen ja poliittisen kehityksen huomioon ottamiseksi ja erityisesti sen kauppaa koskevaa osaa vastavuoroisuuden, molemminpuolisen hyödyn ja tasapainon hengessä sekä pannaan merkille EU:n ja Chilen parlamentaarisen sekavaliokunnan ilmaisema jatkuva tuki nykyaikaistamiselle sekä se, että neuvoa-antava sekakomitea on pitänyt ajantasaistamista edistäviä toimia myönteisinä;

                              d)

                              muistetaan, että globalisaatio- ja kauppapolitiikka ovat äskettäin olleet kiivaan keskustelun kohteena Euroopassa ja muualla maailmassa, koska sen hyödyt voivat jakautua epätasaisesti, ja otetaan huomioon, että on ennakoitava suuntauksia ja niiden mahdollisia seurauksia ja taattava kaupan hyötyjen osallistavampi jakautuminen ja tarjottava riittävää suojelua niille, jotka eivät hyödy sopimuksesta ja saattavat joutua epäedulliseen asemaan prosessin myöhemmässä vaiheessa, sekä kehitettävä ensisijaisesti kansallisia mutta myös unionin tason politiikkatoimia muilla aloilla, jotka jäävät itse kauppasopimusten määräysten ulkopuolelle, teollisuuspolitiikasta finanssi- ja sosiaalipolitiikkaan;

                              e)

                              pidetään mielessä monenvälisen ohjelman tärkeys ja se, että kahdenväliset neuvottelut eivät saa heikentää kunnianhimoa edistyksen aikaansaamisessa monenvälisellä taholla; katsotaan, että kahdenvälisten suhteiden vahvistamisen sekä EU:n ja Chilen yhteistyön olisi myös edistettävä sopimuspuolten välistä laajempaa yhteistyötä ja synergiaa monenvälisissä puitteissa; kannustetaan Chileä tässä yhteydessä osallistumaan täysipainoisesti neuvotteluihin WTO:n ympäristöhyödykesopimuksesta (EGA) ja tarkistetusta WTO:n GPA-sopimuksesta;

                              f)

                              asetetaan yhteiset arvot nykyaikaistamisprosessissa keskeiseen asemaan ja sisällytetään siihen edelleen ihmisoikeuslauseke, kuten kaikissa assosiaatiosopimuksissa;

                              g)

                              varmistetaan, että nykyaikaistetussa assosiaatiosopimuksessa kaikkialla tekstissä taataan ja siihen kirjataan nimenomaisesti ja yksiselitteisesti, että sopimuspuolilla on oikeus ja ne voivat hyväksyä ja soveltaa yleisen edun nimissä omia lakejaan ja asetuksiaan saavuttaakseen legitiimejä julkisen politiikan tavoitteita, jotka koskevat muun muassa ihmisoikeuksien, mukaan lukien veden saanti, ja kansanterveyden suojelua ja edistämistä, sosiaalipalveluja, julkista koulutusta, turvallisuutta, ympäristöä, julkista moraalia, sosiaalista suojelua tai kuluttajansuojaa, yksityisyyttä ja tietosuojaa sekä kulttuurisen monimuotoisuuden edistämistä ja suojelua; varmistetaan, etteivät mitkään sijoittajien vaatimukset estä näiden tavoitteiden saavuttamista; korostetaan tässä yhteydessä, ettei yhdessäkään EU:n vapaakauppasopimuksessa pyritä rajoittamaan unionin, sen jäsenvaltioiden tai niiden osavaltioiden oikeutettua etua harjoittaa sääntelyä yleisen edun nimissä;

                              h)

                              pyritään aikaansaamaan tavarakauppaa koskevissa neuvotteluissa kunnianhimoisia parannuksia markkinoille pääsyssä kaikkien tullinimikkeiden osalta ja poistamaan tarpeettomia esteitä, myös sallimalla EU:n alusten pääsy Chilen satamiin, kunnioittaen samalla sitä, että on joitakin herkkiä maatalous-, tuotanto- ja teollisuustuotteita, joita olisi kohdeltava asianmukaisesti, esimerkiksi tariffikiintiöitä tai asianmukaisia siirtymäkausia soveltamalla tai tarvittaessa pois sulkemalla; sisällytetään sopimukseen käyttökelpoinen ja tehokas kahdenvälinen suojalauseke, joka mahdollistaa etuuskohtelun tilapäisen keskeyttämisen, jos nykyaikaistetun assosiaatiosopimuksen voimaantulon aiheuttama tuonnin kasvu aikaansaa tai uhkaa aikaansaada vakavaa vahinkoa herkillä aloilla;

                              i)

                              sisällytetään neuvotteluohjeisiin tavoite, joka koskee alkuperäsääntöjen ja tullimenettelyjen yksinkertaistamista niiden mukauttamiseksi yhä monimutkaisempien globaalien arvoketjujen todellisuuteen; varmistetaan, että nykyaikaistettu assosiaatiosopimus sisältää petostentorjuntaa koskevia määräyksiä ja toimenpiteitä sekä sitoumuksia, jotka koskevat tullisääntöjen ja -käytäntöjen yhdenmukaistamista tavoitteena avoimuuden, tehokkuuden, oikeusvarmuuden ja yhteistyön lisääminen tulliviranomaisten välillä, samalla kun uudistetaan ja yksinkertaistetaan WTO:n kaupan helpottamissopimukseen (TF-sopimus) ja tarkistettuun Kioton yleissopimukseen kirjattuja menettelyjä;

                              j)

                              palvelukaupan osalta katsotaan, ettei palvelusektorin mahdollisuuksia ole saatu täysin toteutumaan nykyisessä assosiaatiosopimuksessa ja että nykyaikaistetussa assosiaatiosopimuksessa olisi puututtava markkinoille pääsyn ja kansallisen kohtelun tiellä oleviin tarpeettomiin esteisiin; katsotaan, että sitoumuksia olisi tehtävä palvelukaupan yleissopimuksen (GATS-sopimus) pohjalta ja että sääntöjä olisi ajantasaistettava tarpeen mukaan uuden kehityksen huomioon ottamiseksi; jätetään audiovisuaaliset palvelut sopimuksen soveltamisalan ulkopuolelle; varmistetaan ja nimenomaisesti määrätään, että nykyaikaistetussa assosiaatiosopimuksessa ei estetä sopimuspuolia määrittelemästä, sääntelemästä, tarjoamasta ja tukemasta julkisia palveluja yleisen edun nimissä, ettei siinä missään tapauksessa vaadita valtionjohdoilta minkään palvelun yksityistämistä eikä estetä niitä tarjoamasta julkisia palveluja, joita yksityiset palveluntarjoajat ovat aikaisemmin tarjonneet, tai tuomasta valtionjohdon aikaisemmin yksityistämiä palveluja takaisin julkiseen valvontaan, eikä siinä myöskään estetä valtionjohtoa laajentamasta julkisten palvelujen valikoimaa sulkemalla pois sellaisia ehtoja, määräyksiä tai sitoumuksia, jotka heikentäisivät joustavuutta, jota tarvitaan nykyisten ja tulevien yleisen taloudellisen edun mukaisten palvelujen palauttamiseksi julkiseen valvontaan;

                              k)

                              varmistetaan, että nykyaikaistetussa sopimuksessa vahvistetaan tarvittavat toimenpiteet, sääntelyn avoimuus ja vastavuoroinen tunnustaminen, mukaan lukien säännökset, joilla taataan puolueettomuus ja mahdollisimman korkeatasoinen suojelu vaatimusten, pätevyyksien ja todistusten osalta, ja tässä yhteydessä institutionaaliset mekanismit eri sidosryhmien, kuten pk-yritysten ja kansalaisyhteiskunnan järjestöjen, kuulemiseksi;

                              l)

                              varmistetaan, että vaikka sitoumuksia tehdään luonnollisten henkilöiden liiketoimintatarkoituksissa tapahtuvan saapumisen ja oleskelun helpottamiseksi, ulkomaisten palveluntarjoajien on noudatettava EU:n ja jäsenvaltioiden sosiaali- ja työlainsäädäntöä sekä sovellettavia työehtosopimuksia silloin kun työntekijät hyötyvät moodi 4-sitoumuksista;

                              m)

                              varmistetaan, että kunnianhimoinen sääntelyä koskeva yhteistyö ja normien yhdenmukaistaminen pysyvät vapaaehtoisina, että niissä kunnioitetaan sääntelyviranomaisten autonomiaa, että ne perustuvat tehostettuun tietojenvaihtoon ja hallinnolliseen yhteistyöhön tarkoituksena tunnistaa tarpeettomia esteitä ja hallinnollisia rasitteita ja että niissä säilytetään ennalta varautumisen periaate; muistetaan, että sääntely-yhteistyössä on pyrittävä hyödyttämään maailmantalouden hallintaa lisäämällä kansainvälisiä normeja koskevaa lähentymistä ja yhteistyötä, millä taataan kuluttajansuojan ja ympäristönsuojelun, sosiaalisen suojelun ja työsuojelun mahdollisimman korkea taso;

                              n)

                              harkitaan sitä, että nykyaikaistettuun assosiaatiosopimukseen sisällytetään rahoituspalvelujen osalta vakauden ja luotettavuuden turvaamista koskeva poikkeus, joka perustuu EU:n ja Kanadan laaja-alaiseen talous- ja kauppasopimukseen (CETA) sisältyvään vastaavaan poikkeukseen, jotta sopimukseen kirjataan osapuolten poliittinen liikkumavara niiden rahoitus- ja pankkialan sääntelyssä, jotta voidaan varmistaa rahoitusjärjestelmän vakaus ja eheys; sisällytetään pääomaliikkeitä ja maksuja koskevia suojatoimenpiteitä ja yleisiä poikkeuksia, joita sovelletaan, kun nämä voivat aiheuttaa tai ovat vaarassa aiheuttaa talous- ja rahaliiton moitteettomaan toimintaan tai EU:n maksutaseeseen liittyviä vakavia vaikeuksia;

                              o)

                              sisällytetään sopimukseen verotusalan hyvää hallintotapaa ja avoimuusstandardeja koskevia määräyksiä, joissa vahvistetaan sopimuspuolten sitoutuminen panemaan kansainväliset normit täytäntöön torjuttaessa veropetoksia, veronkiertoa ja veron välttelyä, erityisesti veropohjan rapautumista ja voitonsiirtoja koskevan OECD:n toimintasuunnitelman (BEPS) mukaiset suositukset, ja jotka sisältävät automaattista tietojenvaihtoa ja trustien tosiasiallisia edunsaajia koskevien julkisten rekisterien perustamista koskevia vaatimuksia ja rahoituspalveluja, pääoman liikkeitä ja sijoittumisia koskeviin lukuihin konkreettisia määräyksiä havaitsemattoman yritysten verosuunnittelun poisjäännin todentamiseksi;

                              p)

                              muistetaan, että korruptio heikentää ihmisoikeuksia, tasa-arvoa, sosiaalista oikeudenmukaisuutta, kauppaa ja tervettä kilpailua ja jarruttaa talouskasvua; sitoutetaan sopimuspuolet nimenomaisesti sisällyttämällä sopimukseen erityinen toimenpiteitä koskeva jakso, jossa esitetään selkeät ja vahvat sitoumukset ja toimenpiteet kaikenlaisen korruption torjumiseksi sekä kansainvälisten normien ja monenvälisten korruption vastaisten yleissopimusten täytäntöön panemiseksi;

                              q)

                              katsotaan, että vahvat julkisten hankintojen avautumista koskevat säännöt, edullisimman tarjouksen periaatteen edistäminen sekä sosiaalisten, ympäristö- ja innovointikriteerien huomioon ottaminen, yksinkertaistetut menettelyt sekä tarjoajia koskeva avoimuus, mukaan luettuna muista maista tulevien tarjoajien osallistuminen, voivat myös olla tehokkaita välineitä korruption torjumiseksi ja julkishallinnon luotettavuuden edistämiseksi, samalla kun tarjotaan vastinetta veronmaksajien rahoille; parannetaan nykyaikaistetussa assosiaatiosopimuksessa pääsyä julkisten hankintojen markkinoille, myös keskushallintoa alemmalla tasolla, ja tarjotaan siinä avoimia menettelyjä, jotka perustuvat kansalliseen kohteluun, puolueettomuuteen ja oikeudenmukaisuuteen;

                              r)

                              varmistetaan, että investointipolitiikassa otetaan huomioon myös hyvä hallinto ja investoinnin helpottaminen sekä kehitetään ja kirjataan investoijien velvollisuudet samalla kun parannetaan investoijien suojelua;

                              s)

                              varmistetaan, että neuvotteluohjeissa ohjataan komissiota neuvottelemaan nykyaikainen investointeja koskeva luku ja ottamaan huomioon parhaat kansainväliset käytännöt, kuten YK:n kauppa- ja kehityskonferenssin (UNCTAD) kestävää kehitystä koskeva investointipoliittinen kehys ja unionin tuomioistuimen viimeisin lausunto EU:n ja Singaporen vapaakauppasopimuksesta;

                              t)

                              edistytään tarvittavassa riitojenratkaisujärjestelmän kansainvälisessä uudistamisessa, pyritään sitouttamaan kaikki osapuolet siihen, että turvaudutaan ensisijaisesti toimivaltaisiin tuomioistuimiin ja korvataan sijoittajan ja valtion välinen riitojenratkaisu (ISDS) julkisella investointituomioistuinjärjestelmällä, jossa on muutoksenhakumekanismi, tiukat säännöt eturistiriidoista sekä täytäntöön pantavissa olevat käytännesäännöt, otetaan huomioon investoijien velvollisuudet ja säilytetään oikeus sääntelyyn julkisen politiikan legitiimien tavoitteiden saavuttamiseksi muun muassa terveydenhoidon, vedenjakelun, työsuojelun ja ympäristönsuojelun alalla, pyritään estämään perusteettomia oikeudenkäyntejä ja antamaan kaikki demokraattiset menettelylliset takeet, kuten syrjimättömän oikeussuojan saatavuus (kiinnittäen huomiota erityisesti pk-yrityksiin), oikeuslaitoksen riippumattomuus, avoimuus ja vastuuvelvollisuus, samalla kun tehdään työtä monenvälisen investointituomioistuimen perustamiseksi;

                              u)

                              varmistetaan, että nykyaikaistettu assosiaatiosopimus sisältää vankan ja kunnianhimoisen kauppaa ja kestävää kehitystä koskevan luvun, johon sisältyy sitovia ja täytäntöön pantavissa olevia määräyksiä, jotka ovat asianmukaisten ja tehokkaiden riitojenratkaisumekanismien alaisia ja joihin kuuluu useiden täytäntöönpanokeinojen joukossa seuraamuksiin perustuva mekanismi, ja että se mahdollistaa työmarkkinaosapuolten ja kansalaisyhteiskunnan asianmukaisen osallistumisen; katsotaan, että kauppaa ja kestävää kehitystä koskevan luvun olisi katettava sopimuspuolten sitoutuminen siihen, että ne ottavat käyttöön ja pitävät voimassa kansallisissa laeissaan ja asetuksissaan ne periaatteet, jotka on kirjattu ILOn keskeisiin yleissopimuksiin, ja että ne panevat tosiasiallisesti täytäntöön ajantasaiset ILOn välineet, erityisesti hallintoa koskevat yleissopimukset, ihmisarvoista työtä koskevan ohjelman, alkuperäiskansojen oikeuksia koskevan ILOn yleissopimuksen nro 169, yleissopimuksen, joka koskee mies- ja naistyöntekijöiden samanlaisia mahdollisuuksia ja yhdenvertaista kohtelua, kotitaloustyöntekijöitä koskevan yleissopimuksen, yleissopimuksen, joka koskee perheenhuoltovelvollisuuksia omaavia työntekijöitä, sekä siirtotyöläisiä koskevat työelämän normit, yritysten yhteiskuntavastuuta koskevat säännöt, alakohtaiset OECD:n suuntaviivat, yritystoimintaa ja ihmisoikeuksia koskevat YK:n suuntaviivat ja menettelyn, jossa neuvoa-antavassa sekakomiteassa kokoontuvat työmarkkinaosapuolten ja kansalaisyhteiskunnan edustajat voivat kehottaa käynnistämään julkisen kuulemisen;

                              v)

                              varmistetaan, viitaten Chilen Uruguayn ja Kanadan kanssa käymissä kahdenvälisissä kauppaneuvotteluissa saavuttamaan edistykseen, että sopimuspuolet sisällyttävät sopimukseen erityisen kauppaa ja sukupuolten tasa-arvoa sekä naisten vaikutusvallan vahvistamista koskevan luvun, jossa vaaditaan sopimuspuolilta enemmän kuin pelkästään kansainvälisten ihmisoikeuksien sekä työelämän ja sosiaalisten normien noudattamista ja jossa määrätään aktiivisista toimenpiteistä, joiden tarkoituksena on lisätä naisten mahdollisuuksia hyödyntää assosiaatiosopimuksen tarjoamia mahdollisuuksia; määrätään toimenpiteistä, joilla pyritään muun muassa parantamaan työ- ja perhe-elämän yhteensovittamista ja sosiaali- ja terveyspalvelujen saantia; varmistetaan muun muassa, että sopimuspuolet sitoutuvat keräämään eriytettyä tietoa, joka mahdollistaa nykyaikaistetun assosiaatiosopimuksen sukupuolten tasa-arvoon kohdistuvan vaikutuksen perusteellisen ennakko- ja jälkianalysoinnin, edistämään naisjohtoisten yritysten (erityisesti mikroyritysten ja pk-yritysten) julkisiin hankintoihin osallistumisen lisäämistä niiden Chilen tasa-arvoministeriön kokemusten pohjalta, joita se sai perustettuaan vuonna 2015 tukiohjelman, jonka tarkoituksena oli lisätä naisyrittäjien osallistumista toimittajina julkisten hankintojen ”Chile Compras” -markkinoille, ja tukemaan naisjohtoisten yritysten kansainvälistymistä ja naisten osallistumista WTO:n moodi 4 -mahdollisuuksiin; varmistetaan, että sukupuolten tasa-arvoasioiden asiantuntijoita otetaan mukaan neuvotteluryhmiin ja että käydään säännöllisiä keskusteluja tämän luvun täytäntöönpanosta neuvoa-antavassa sekakomiteassa, johon olisi otettava mukaan sukupuolten tasa-arvoa edistäviä järjestöjä;

                              w)

                              sisällytetään sopimukseen myös mikroyrityksiä ja pk-yrityksiä koskeva kattava luku, jossa annetaan määräyksiä kaupan helpottamisen edistämiseksi tuntuvasti ja kaupan esteiden ja tarpeettomien hallinnollisten rasitteiden poistamiseksi ja jossa määrätään aktiivisista toimenpiteistä, joiden tarkoituksena on varmistaa, että tarjoutuvat mahdollisuudet ovat riittävästi käytettävissä ja että niistä tiedotetaan kaikille tärkeimmille ja potentiaalisille toimijoille (perustamalla keskitettyjä palvelupisteitä ja tähän tarkoitukseen omistettuja verkkosivustoja sekä julkaisemalla alakohtaisia oppaita, joissa annetaan tietoja menettelyistä ja kauppaa ja investointeja koskevista uusista mahdollisuuksista);

                              x)

                              sisällytetään sopimukseen energiaa koskeva luku, joka kattaa esimerkiksi uusiutuvan energian ja raaka-aineiden hyödyntämisen; tunnustetaan, että on tärkeää panna täytäntöön monenvälisiä ympäristösopimuksia, erityisesti Pariisin ilmastosopimus, sisällytetään sopimukseen kauppaan liittyviä määräyksiä ja sitoumuksia, jotka koskevat osallistumista kansainvälisiin välineisiin, neuvotteluihin ja toisiaan lujittaviin kauppa- ja ympäristöpolitiikkoihin, joilla vastataan kiertotalouden tavoitteisiin, mukaan luettiuna vihreää kasvua koskevat sitoumukset, ja tuetaan ja edistetään edelleen ympäristöhyödykkeiden ja -palvelujen sekä uusiutuvan energian ja ilmastomyötäisen teknologian kauppaa ja näihin liittyviä investointeja;

                              y)

                              hyväksytään neuvotteluohjeita, joissa vahvistetaan nykyisen assosiaatiosopimuksen eläinten hyvinvointia koskevia määräyksiä käynnistämällä asiaa koskeva tehokas kahdenvälinen yhteistyö ja ehdollinen vapauttaminen tapauksissa, joissa eläinten hyvinvointi on uhattuna tiettyjen tuotteiden valmistuksen yhteydessä;

                              z)

                              hyväksytään neuvotteluohjeita, joissa esitetään selkeästi vaatimukset kilpailulainsäädännön täytäntöönpanoon ja terveys- ja kasvinsuojelutoimia koskeviin määräyksiin puuttumisesta sekä avoimuutta, menettelyjen oikeudenmukaisuutta ja syrjimättömyyttä koskevien periaatteiden ja tukia koskevien sääntöjen huomioon ottamisesta;

                              aa)

                              pidetään mielessä, että kaikkiin kauppasopimuksiin on kirjattava kuluttajien hyvinvointi yhdeksi yleisistä tavoitteista, ja varmistetaan, että assosiaatiosopimus sitouttaa sopimuspuolet korkeatasoiseen kuluttajien turvallisuuteen ja kuluttajansuojaan sekä korkeatasoisimpiin kansainvälisiin normeihin ja yhdenmukaisten parhaiden käytäntöjen kehittämiseen, erityisesti rahoituspalveluihin, tuotteiden merkintöihin ja sähköiseen kauppaan liittyvän kuluttajien suojelun osalta;

                              ab)

                              hyväksytään, että neuvotteluissa on aikaansaatava vahvat ja täytäntöön pantavissa olevat määräykset, jotka kattavat teollis- ja tekijänoikeuksien kaikkien muotojen tunnustamisen ja suojelun, mukaan luettuina maantieteellisiä merkintöjä koskevat kunnianhimoiset määräykset, jotka perustuvat nykyisessä assosiaatiosopimuksessa oleviin määräyksiin mutta laajentavat niitä siten, että varmistetaan parempi markkinoille pääsy, tehostettu täytäntöönpano ja mahdollisuus lisätä uusia maantieteellisiä merkintöjä; varmistetaan, että tarkistettu assosiaatiosopimus sisältää teollis- ja tekijänoikeuksia koskevan luvun, jolla taataan tarvittava joustavuus ja ettei teollis- ja tekijänoikeuksiin liittyvillä määräyksillä heikennetä kohtuuhintaisten keskeisten lääkkeiden saatavuutta eikä kansallisten kansanterveysalan ohjelmien mukaista lääketieteellistä hoitoa; varmistetaan, että tässä luvussa mennään teollis- ja tekijänoikeuksien kauppaan liittyvistä näkökohdista tehtyä sopimusta (TRIPS) pidemmälle;

                              ac)

                              varmistetaan, että sopimuspuolet takaavat mahdollisimman suuren avoimuuden ja osallistumisen ja varmistavat, että neuvottelujen tavoitteet saavutetaan, ja että tämä merkitsee jatkuvia ja asianmukaisesti tietoon perustuvia vuoropuheluja kaikkien asianomaisten osapuolten kanssa, joihin kuuluvat sidosryhmät, kuten yritykset ja ammattiliitot, ja kansalaisyhteiskunta, mukaan luettuina alkuperäiskansojen edustajat; osallistetaan tässä yhteydessä järjestelmällisesti molemmat toimivaltaiset parlamentaariset elimet, erityisesti EU:n ja Chilen parlamentaarinen sekavaliokunta ja neuvoa-antava sekakomitea, assosiaatiosopimuksen elinkaaren kaikkiin vaiheisiin neuvotteluista aina täytäntöönpanoon ja arviointiin asti ja tuetaan täytäntöönpanovaiheessa sitä, että kansalaisyhteiskunnan osallistumista varten perustetaan virallinen chileläinen elin, joka kuvastaa chileläisen yhteiskunnan moniarvoisuutta, kiinnittäen erityistä huomiota maan alkuperäiskansoihin; varmistetaan tässä tarkoituksessa, heikentämättä kuitenkaan EU:n neuvottelustrategiaa, yhdessä Chilen kanssa, että kaikki asiaankuuluvat tiedot julkaistaan parhaiten yleisön saatavilla olevalla tavalla, muun muassa espanjaksi (joka on yhteinen virallinen kieli) käännettyjen tiedotteiden muodossa;

                              ad)

                              pidetään mielessä parlamentin kehotukset, joiden mukaan kauppaneuvotteluvaltuutukset olisi asetettava yleisön saataville ja assosiaatiosopimuksen nykyaikaistamista koskevat neuvotteluohjeet olisi julkaistava välittömästi niiden hyväksymisen jälkeen;

                              ae)

                              varmistetaan, että assosiaatiosopimus tarjoaa välttämättömät mekanismit, joilla varmistetaan, että sitä kunnioitetaan käytännössä täytäntöönpanon aikana ja joihin kuuluu myös nykyaikainen, tehokas valtioiden välinen riitojenratkaisumenettely;

                  2.

                  kehottaa puhemiestä välittämään tämän suosituksen neuvostolle, komissiolle, Euroopan ulkosuhdehallinnolle, jäsenvaltioiden hallituksille ja parlamenteille sekä Chilen tasavallan hallitukselle ja parlamentille.

         (1)  EYVL L 352, 30.12.2002, s. 3.

         (2)  Neuvoston lehdistötiedote 197/15, 21.4.2015.

         (3)  http://www.eesc.europa.eu/?i=portal.en.events-and-activities-eu-chile-jcc-01-declaration

         (4)  https://ec.europa.eu/commission/sites/beta-political/files/reflection-paper-globalisation_fi.pdf

         (5)  https://ec.europa.eu/commission/sites/beta-political/files/reflection-paper-social-dimension-europe_fi.pdf

         (6)  https://www.ombudsman.europa.eu/en/cases/decision.faces/en/58668/html.bookmark

         (7)  Hyväksytyt tekstit, P8_TA(2016)0041.

         (8)  Hyväksytyt tekstit, P8_TA(2017)0284.

         (9)  Hyväksytyt tekstit, P8_TA(2016)0298.

         (10)  EUVL C 99 E, 3.4.2012, s. 94.

         (11)  http://www.europarl.europa.eu/thinktank/en/document.html?reference= EPRS_STU%282017%29558764

         (12)  http://unfccc.int/files/essential_background/convention/application/pdf/ english_paris_agreement.pdf

         (13)  http://www.europarl.europa.eu/cmsdata/113103/1107500EN.pdf

         (14)  http://www.iwgia.org/publications/search-pubs?publication_id=740

         (15)  http://ec.europa.eu/trade/policy/countries-and-regions/countries/chile/

         (16)  http://trade.ec.europa.eu/doclib/docs/2006/september/tradoc_113364.pdf


title: Komission suositus (EU) 2018/624, annettu 20 päivänä huhtikuuta 2018, puolustusalan alihankkijoiden ja pk-yritysten rajatylittävästä markkinoillepääsystä

text:
               23.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 102/87

         KOMISSION SUOSITUS (EU) 2018/624,
   annettu 20 päivänä huhtikuuta 2018,
   puolustusalan alihankkijoiden ja pk-yritysten rajatylittävästä markkinoillepääsystä
   EUROOPAN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 292 artiklan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Eurooppa-neuvosto asetti joulukuussa 2013 tavoitteeksi entistä yhdennetymmän, kestävämmän, innovatiivisemman ja kilpailukykyisemmän Euroopan puolustuksen teollisen ja teknologisen perustan (EDTIB) toteuttamisen – tämä on tarpeen, jotta voidaan kehittää ja ylläpitää puolustusvoimavaroja ja vahvistaa Euroopan strategista autonomiaa ja sen kykyä toimia yhteistyössä kumppaneiden kanssa. Tässä yhteydessä se korosti pienten ja keskisuurten yritysten (pk-yritysten) rajatylittävän markkinoillepääsyn tärkeyttä, kehotti komissiota tutkimaan mahdollisuutta lisätoimenpiteisiin toimitusketjujen avaamiseksi kaikkien jäsenvaltioiden pk-yrityksille ja totesi, että pk-yritykset ovat tärkeä osa puolustusalan toimitusketjua, innovoinnin lähde ja kilpailukyvyn keskeisiä tehostajia (1).

               (2)

               Euroopan puolustusalan toimintasuunnitelmassa, joka annettiin 30 päivänä marraskuuta 2016, ilmoitettiin, että komissio antaa suosituksia puolustusalan pk-yritysten ja välittäjinä toimivien yritysten rajatylittävän markkinoillepääsyn helpottamiseksi. Tämä vahvistettiin myös 7 päivänä kesäkuuta 2017 annetussa komission tiedonannossa EU:n puolustusrahaston käyttöönotosta (2).

               (3)

               Komissio pitää kilpailukykyisiä rajatylittäviä toimitusketjuja entistä yhdennetymmän ja kilpailukykyisemmän Euroopan puolustuksen teollisen ja teknologisen perustan olennaisena osana ja katsoo, että eurooppalaisten puolustustarvikemarkkinoiden olisi tarjottava mahdollisuuksia kaikille eurooppalaisille yrityksille niiden koosta ja sijainnista riippumatta.

               (4)

               Tämän suosituksen laadinnassa on saatu apua pk-yritysten rajatylittävää pääsyä puolustus- ja turvallisuusalan hankintasopimuksiin käsittelevältä Euroopan komission neuvoa-antavalta ryhmältä, joka sai työnsä päätökseen ja julkaisi loppuraporttinsa marraskuussa 2016 (3), ja jäsenvaltioiden asiantuntijoilta. Se on osa sitä komission aloitteiden ja toimien lukuisaa joukkoa, jolla on määrä tukea puolustusalalla toimivia pk-yrityksiä.

               (5)

               Euroopan puolustusviraston (EDA) (4) puolustushankintojen, osaamisen, rahoituksen ja pk-yritysten valmiuksien alalla toteuttama työ on otettu huomioon tätä suositusta laadittaessa (5).

               (6)

               Koska yritystoimijoilla ja etenkin päätoimeksisaajilla on keskeinen rooli puolustusalalla, komissio aloitti tämän suosituksen laadinnan lisäksi vuoropuhelun teollisuuden sidosryhmien kanssa tavoitteena kartoittaa ja saada aikaan yhteisymmärrys mahdollisista lisätoimista, joilla pyritään luomaan edellytykset kilpailukykyisille rajatylittäville puolustusalan toimitusketjuille.

               (7)

               Jäsenvaltioiden toiminta voisi merkittävästi parantaa puolustusalan pk-yritysten ja välittäjinä toimivien yritysten rajatylittävää markkinoillepääsyä. Tässä suosituksessa olisi näin ollen laadittava luettelo erityyppisistä toimista, joilla voitaisiin korjata joitakin pk-yritysten ja välittäjinä toimivien yritysten tiellä olevia ongelmia tai auttaa niitä liittymään osaksi puolustusalan toimitusketjuja.

               (8)

               Jos pk-yritykset ja välittäjinä toimivat yritykset saisivat varhaisessa vaiheessa tiedon tulevista puolustusmateriaalisuunnitelmista ja -hankkeista, ne voisivat paremmin ennakoida markkinoiden kehitystä ja osallistua mahdollisesti puolustushankkeisiin ja -sopimuksiin.

               (9)

               Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/81/EY (6) 8 ja 9 artiklassa vahvistetun kynnysarvon alittavista sopimuksista tiedottaminen lisäisi kilpailua. Se edistäisi lisäksi pk-yritysten osallistumista puolustusalalla. Hankintaviranomaiset eivät saisi rajoittaa tällaista tiedottamista omaan jäsenvaltioonsa.

               (10)

               Hankintaviranomaisten hankinta-asiakirjoissa tarjoajien tai mahdollisten tarjoajien saataville asettaman tiedon monimutkainen luonne saattaa saada uudet, pienemmät yritykset luopumaan julkisten hankintojen markkinoille tulosta. Tällaisten tietojen on tämän vuoksi oltava merkityksellisiä ja hyvin jäsenneltyjä.

               (11)

               Puolustusalan julkisten hankintojen mittakaava ja niihin liittyvät vaatimukset, jotka koskevat soveltuvuutta palvelujen tarjoamiseen, muodostavat myös esteen pk-yritysten ja välittäjinä toimivien yritysten kannalta. Tilannetta voisi parantaa, jos tehtäisiin erillisiä pienempiä yhden yksittäisen hankintamenettelyn sisällä osiin ryhmiteltyjä sopimuksia.

               (12)

               Jos tarjousten jättämiseen olisi enemmän aikaa, pk-yrityksillä ja välittäjinä toimivilla yrityksillä olisi enemmän aikaa kartoittaa liiketoimintamahdollisuudet ja järjestää osallistumisensa.

               (13)

               Mahdollisuus käyttää muiden talouden toimijoiden, kuten alihankkijoiden tai muiden ryhmittymien tai ryhmien osallistujien, valmiuksia helpottaa pääsyä hankintamarkkinoille erityisesti, kun on kyse suurista hankinnoista. Talouden toimijoiden, jotka ovat kiinnostuneita saamaan julkisia hankintoja koskevia sopimuksia, tulisi tietää näistä mahdollisuuksista alusta alkaen.

               (14)

               Laajat ja monimutkaiset tarjouskilpailuasiakirjat sekä tarve esittää näyttöä ja todistuksia saattavat saada monet yritykset ja eritoten pk-yritykset ja välittäjinä toimivat yritykset luopumaan puolustusalan hankintamarkkinoille tulosta. Markkinoille pääsyn helpottamiseksi hankintaviranomaisten olisi mahdollisuuksien mukaan suostuttava arvioimaan laadulliset valintaperusteet tarjouskilpailuvaiheessa pelkästään tarjoajien esittämän alustavan näytön pohjalta. Niiden olisi vaadittava kyseisten perusteiden täyttämisen osoittavia täydentäviä asiakirjoja ja todistuksia vasta juuri ennen sopimuksen allekirjoittamista. Laadullisten valintaperusteiden täyttymistä koskeva alustava näyttö voitaisiin esittää vakiomuotoisen oman lausunnon eli yhteisen eurooppalaisen hankinta-asiakirjan (7) muodossa.

               (15)

               Jäsenvaltioiden välinen alueellinen yhteistyö ja yritysklusterit ovat muita vaihtoehtoja, jotka saattavat auttaa edistämään pienten yritysten markkina-asemaa.

               (16)

               Innovatiivisuus on pk-yritysten suurin valttikortti puolustusteollisuuden kannalta. Kaikissa tutkimusta ja teknologiaa tukevissa aloitteissa olisi näin ollen otettava erityisesti huomioon pk-yritykset ja varmistettava niiden tosiasiallinen osallistuminen mahdollisuuksien mukaan.

               (17)

               Puolustusteollisuuden erityisesti tarvitseman osaamisen kehittäminen voisi mahdollistaa uusien toimijoiden pääsyn Euroopan puolustusalan markkinoille,

         ON ANTANUT TÄMÄN SUOSITUKSEN:
   1.   TERMISTÖ

   Tässä suosituksessa ’pk-yrityksellä’ tarkoitetaan komission suosituksessa 2003/361/EY (8) määriteltyä yritystä ja ’välittäjänä toimivalla yrityksellä’ yritystä, joka on suurempi kuin pk-yritys mutta joka ei ole päätoimeksisaaja monimutkaisen puolustusjärjestelmän toimitussopimuksessa.
   Kauttaaltaan tässä suosituksessa viittausten ”hankintaviranomaisiin” on käsitettävä sisältävän niin hankintaviranomaiset, jotka määritellään Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/24/EU (9) 2 artiklan 1 kohdassa, ja hankintayksiköt, jotka määritellään Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/25/EU (10) 4 artiklassa. Hankintaviranomaisille tai -yksiköille osoitetut suositukset liittyvät direktiivin 2009/81/EY 2 artiklan mukaisten puolustus- ja turvallisuusalan hankintoja koskevien sopimusten tekemiseen.
   2.   JULKISET HANKINNAT

   2.1   Pitkän aikavälin suunnitelmat ja painopisteet

   Jäsenvaltioiden olisi annettava aina kun se on mahdollista ja aiheellista varhaisessa vaiheessa tietoa tulevista pitkän aikavälin suunnitelmistaan puolustusmateriaalin osalta (valmiuksia ja tutkimusta ja teknologiaa koskevat vaatimukset ja painopisteet). Tämä voidaan tehdä julkaisemalla suunnitteluasiakirjoja, järjestämällä kohdennettuja, eri jäsenvaltioiden yrityksille (päätoimeksisaajat, pk-yritykset ja välittäjinä toimivat yritykset) avoimia tilaisuuksia ja antamalla avoimesti ja syrjimättömästi tietoa puolustusteollisuudelle, mukaan luettuina Euroopan avaruus- ja puolustusalan yhdistys (ASD), kansalliset puolustusalan yhdistykset ja muut puolustus- ja turvallisuusalan organisaatiot (esim. klusterit), sen varmistamiseksi, että asiaankuuluvat tiedot levitetään unionin laajuisesti. Olisi huolehdittava siitä, että tällainen toiminta ei vääristä kilpailua eikä riko syrjimättömyyden ja avoimuuden periaatteita.
   2.2   Vapaaehtoinen julkaiseminen ja avoimuutta edistävät toimet

   Hankintaviranomaisten olisi mahdollisuuksien mukaan käytettävä hankintaa edeltäviä ilmoitusvälineitä, kuten ennakkotietoilmoituksia (11), ja järjestettävä ennakkohankintasuunnitelmia ja tiettyjä hankkeita käsitteleviä kohdennettuja tilaisuuksia. Tällaiset tilaisuudet olisi kohdennettava eri jäsenvaltioiden yrityksiin (päätoimeksisaajat, pk-yritykset ja välittäjinä toimivat yritykset). Asiaankuuluvat tiedot voitaisiin levittää koko puolustusteollisuuden laajuudelta, mukaan luettuina ASD, kansalliset puolustusalan yhdistykset ja muut puolustus- ja turvallisuusalan organisaatiot (esim. klusterit). Hankintaviranomaisen olisi näitä välineitä käyttäessään huolehdittava avoimuuden ja syrjimättömyyden periaatteiden noudattamisesta ja selvennettävä kyseessä olevien hankintasuunnitelmien väliaikainen luonne.
   Hankintaviranomaisten olisi pyrittävä tiedottamaan hankintamahdollisuuksista mahdollisimman laajalti ja mentävä sovellettavia oikeudellisia vaatimuksia pidemmälle. Tähän kuuluu esimerkiksi hankintailmoituksessa olevien tietojen levittäminen mahdollisimman laajalti, sen jälkeen kun kyseinen ilmoitus on lähetetty julkaistavaksi Euroopan unionin virallisen lehden täydennysosassa (Tender Electronic Daily -tietokanta, TED), ja sellaisen mekanismin tarjoaminen, jonka avulla tulevista tarjouspyynnöistä kiinnostuneet talouden toimijat voivat kirjautua julkaistuja ilmoituksia koskevaan postituspalveluun.
   Hankintaviranomaisten olisi mahdollisuuksien mukaan tiedotettava direktiivin 2009/81/EY (12) 8 ja 9 artiklassa vahvistetun kynnysarvon alittavista hankintamahdollisuuksista vapaaehtoisin julkaisun asiaankuuluvissa portaaleissa ja verkkosivustoilla (ei välttämättä TED-tietokannassa) ja lähetettävä tietopyyntöjä tai hintatarjouksia koskevia pyyntöjä mahdollisesti kiinnostuneille yrityksille eri puolilla unionia. Olisi huolehdittava siitä, että tällainen toiminta ei vääristä kilpailua eikä riko syrjimättömyyden ja avoimuuden periaatteita. Hankintaviranomaisten olisi myös järjestettävä yksinkertaistettuja tarjouskilpailumenettelyjä arvoltaan pienille sopimuksille, vaikka tätä ei virallisesti edellytettäisikään kansallisissa säännöissä.
   2.3   Tietojen laatu

   Hankintaviranomaisten olisi tarjottava markkinoille merkityksellisiä ja tarkkoja lyhyitä tiedotteita (esim. kuvaus TED-tietokannassa julkaistuissa hankintailmoituksissa mainituista hankinnoista). Yritykset voivat näin helpommin seuloa ja kartoittaa mahdollisuuksia ja tehdä tietoon perustuvia päätöksiä siitä, onko tarjouksen jättäminen niiden intresseissä.
   Niiden olisi mahdollisuuksien mukaan annettava epävirallinen käännös tällaisista tiedoista englannin kielellä tai jollakin muulla puolustusmateriaalien kaupassa yleisesti käytetyllä kielellä joko hankintaviranomaisen verkkosivustolla tai julkaistavaksi TED-tietokannassa.
   2.4   Hankintasopimuksen jakaminen osiin

   Hankintaviranomaisten olisi harkittava mahdollisuutta jakaa hankintasopimus osiin. Ne voisivat myös harkita tarjouskilpailun jakamista osiin ja edellyttää, että yritysten, jotka esittävät menestyksekkään tarjouksen näissä osissa, on työskenneltävä sen talouden toimijan kanssa, jonka kanssa tehdään sopimus koko hankkeen koordinoinnista (päätoimeksisaaja).
   2.5   Menettelyjen valmistelu ja kulku

   Direktiivin 2009/81/EY 33 artiklassa velvoitetaan, että hankintaviranomaisten on vahvistaessaan osallistumishakemusten ja tarjousten vastaanottamista koskevat määräajat otettava erityisesti huomioon hankintasopimuksen monitahoisuus ja tarjousten laatimiseen tarvittava aika, tämän kuitenkaan rajoittamatta kyseisessä artiklassa vahvistettujen vähimmäismääräaikojen noudattamista. Hankintaviranomaisten olisi mahdollisuuksien mukaan annettava tarjousten toimittamiseen enemmän aikaa kuin kyseisen artiklan säännöissä edellytetään. Teollisuudella ja erityisesti pk-yrityksillä on näin enemmän aikaa päättää tarjouskilpailuun osallistumisesta ja tarjouksen valmistelusta ja jättämisestä ja tehdä tarvittavat järjestelyt ryhmittymän muodostamiseksi tai alihankinnan järjestämiseksi.
   Sähköinen hankintamenettely ja erityisesti tarjousten jättäminen sähköisesti auttaa järkeistämään menettelyjä ja vähentää byrokratiaa ja hallintokustannuksia. Tämä voi vähentää markkinoille pääsyn esteitä (tarjouskustannukset) erityisesti pienten yritysten kannalta, joilla on rajalliset hallinnolliset resurssit. Hankintaviranomaisten olisi aina mahdollisuuksien mukaan käytettävä sähköistä hankintamenettelyä ottaen kuitenkin huomioon sopimuksen kohteen ja erityisesti tarpeen suojata turvallisuusluokiteltuja tietoja.
   Hankintaviranomaisten olisi hankintailmoituksessa johdonmukaisesti kiinnitettävä mahdollisten tarjoajien huomio mahdollisuuteen hyödyntää muiden osapuolten, kuten alihankkijoiden (13) tai samaan ryhmittymään tai ryhmään kuuluvien jäsenten (14), valmiuksia soveltuvuusperusteiden täyttämiseksi, kuten direktiivin 2009/81/EY 41 artiklan 2 ja 3 kohdassa ja 42 artiklan 2 ja 3 kohdassa säädetään.
   Hankintaviranomaisten olisi pyrittävä lievittämään hankintamenettelystä johtuvaa hallinnollista rasitusta. Niiden olisi esimerkiksi mahdollisuuksien mukaan vältettävä järjestämästä lukuisia neuvottelukokouksia ja pyydettävä vain kyseessä olevan menettelyn kannalta tarpeelliset tiedot tai asiakirjat.
   2.6   Laadullinen valinta

   Hankintaviranomaisten olisi pidettävä valintaperusteet oikeasuhteisina ja vältettävä asettamasta vaatimuksia, jotka eivät ole ehdottoman välttämättömiä. Teknisten ja ammatillisten valmiuksien osalta niiden olisi käytettävä valintaperusteita, joiden avulla ne voivat selvittää, onko tarjoajalla kyseistä sopimusta varten tarvittavat valmiudet, eikä arvioida sen yleisiä valmiuksia. Taloudellisen ja rahoituksellisen tilanteen osalta edellytetty vuosittainen vähimmäisliikevaihto saisi olla enintään kaksi kertaa sopimuksen arvioitu arvo.
   Toimitusvarmuutta ja tietoturvallisuutta koskevat vaatimukset, jotka ovat ei-pakollisia poissulkemisperusteita, valintaperusteita tai sopimuksen toteuttamisen ehtoja, olisi myös pidettävä oikeasuhteisina ja yksittäisen hankinnan tarpeita vastaavina. Tällaisia vaatimuksia sovellettaessa olisi erityisesti huolehdittava siitä, että ne rajataan siihen, mikä on tarpeen tietyn tavoitteen saavuttamiseksi, ja varmistetaan, että niillä ei aiheettomasti rajoiteta kilpailua. Jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että kun tarvitaan luotettavuusselvitys ja kun hankintaviranomaiset joutuvat tekemisiin ehdokkaiden kanssa, joiden luotettavuusselvityksen on tehnyt toinen jäsenvaltio, on ryhdyttävä aiheellisiin ja oikea-aikaisiin toimiin ottaen asianmukaisesti huomioon direktiivin 2009/81/EY 22 artiklan sen arvioimiseksi, vastaako kyseinen luotettavuusselvitys hankintaviranomaisen kansallisen lainsäädännön mukaisesti tehtyä selvitystä (15). Kunkin jäsenvaltion olisi pyrittävä varmistamaan, että sen puolustukseen liittyvien yritysten on mahdollista uskottavasti täyttää muiden jäsenvaltioiden toimitusvarmuudelle ja tietoturvallisuudelle asettamat vaatimukset.
   Direktiivin 2009/81/EY 38 artiklassa edellytetään ehdokkaiden soveltuvuuden tarkastamista niiden perusteiden mukaisesti ja niillä todistuskeinoilla, jotka hankintaviranomaiset asettavat direktiivin mukaisesti. Tällaisiin todisteisiin voi kuulua todistuksia. Hankintaviranomaisia ei kuitenkaan velvoiteta vaatimaan todistuksia ja muuta asiakirjanäyttöä toimitettavaksi yhtä aikaa tarjouksen kanssa. Tarjouskilpailumenettelyyn osallistumisen helpottamiseksi hankintaviranomaisten olisi harkittava, että alustavaksi näytöksi tarjouksia esitettäessä hyväksytään omat lausunnot

               —

               ehdokkaan henkilökohtaisesta asemasta (direktiivin 2009/81/EY 39 artikla),

               —

               ehdokkaan kelpoisuudesta harjoittaa ammattitoimintaa (direktiivin 2009/81/EY 40 artikla),

               —

               taloudellista ja rahoitusta koskevaa tilannetta ja teknisiä ja ammatillisia valmiuksia koskevien perusteiden täyttymisestä tarjoajan kohdalla (direktiivin 2009/81/EY 41–44 artikla),

         ja edellytettävä asiaankuuluvien todisteiden ja todistusten esittämistä vasta sopimuksen tekovaiheessa eli ennen sopimuksen allekirjoittamista mutta voittajan arvioinnin ja valinnan jälkeen. Jäsenvaltioiden olisi tässä yhteydessä harkittava mahdollisuutta, että talouden toimijat voisivat esittää tai käyttää uudelleen oman lausunnon vakiomuotoisen oman lausunnon avulla (yhteinen eurooppalainen hankinta-asiakirja, joka tunnetaan yleisestä julkisia hankintoja koskevasta lainsäädännöstä, direktiivin 2014/24/EU 59 artikla) täydennettynä tarvittaessa tähän asiakirjaan sisältymättömillä tiedoilla.
   Mikään ei estä hankintaviranomaisia pyytämästä lisätietoja, mukaan luettuna jotkin tai kaikki liiteasiakirjat, jos niillä on epäilyksiä menettelyn jossakin vaiheessa, jotta voidaan varmistaa sen asianmukainen toiminta. Tähän saattaa olla erityinen tarve, jos hankintaviranomainen päättää rajata niiden ehdokkaiden lukumäärän, joita pyydetään esittämään tarjous tai jotka kutsutaan neuvotteluihin (direktiivin 2009/81/EY 38 artiklan 3 kohta). Pyytäessään tällaisia tietoja tai liiteasiakirjoja hankintaviranomaisten olisi aina varmistettava syrjimättömyyden periaatteen noudattaminen.
   Hankintaviranomaiset eivät saisi vaatia tarjoajia toimittamaan liiteasiakirjoja, jotka niillä jo on hallussaan tai jotka ovat helposti saatavilla missä tahansa jäsenvaltiossa suoraan kansallisesta tietokannasta, jota voi käyttää ilmaiseksi.
   Hankintaviranomaisten olisi mahdollisuuksien mukaan käytettävä mahdollisuutta myöntää ehdokkaille, joilla ei vielä ole luotettavuusselvitystä (jos sellaista edellytetään), lisäaikaa sellaisen hankkimiseksi (direktiivin 2009/81/EY 42 artiklan 1 kohdan j alakohdan kolmas alakohta). Hankintaviranomaisten olisi yleisenä periaatteena aina käytettävä mahdollisuutta pyytää talouden toimijoita toimittamaan poissulkemis- ja valintaperusteisiin liittyviä puuttuvia asiakirjoja ja todistuksia tai täsmentämään tällaisia asiakirjoja ja todistuksia, jos ne ovat epäselviä (direktiivin 2009/81/EY 45 artikla).
   Jäsenvaltioiden olisi helpotettava asiakirjojen ja todistusten rajatylittävää käyttöä. Niiden olisi erityisesti varmistettava, että todistuksissa ja tarjouskilpailussa käytettävässä direktiivin 2009/81/EY mukaisessa muussa asiakirjanäytössä olevat tiedot kirjataan e-Certis -hakemistoon (16) ja päivitetään säännöllisesti. Direktiivin 2009/81/EY mukaisia menettelyjä toteuttaessaan hankintaviranomaisten olisi käytettävä sähköistä e-Certis -todistushakemistoa.
   2.7   Hankintakoulutus ja valmiuksien kehittäminen

   Jäsenvaltioiden olisi järjestettävä koulutusta hankintavastaaville, tarjottava mahdollisuuksia kokemusten jakamiseen ja annettava ohjemateriaalia. Niiden olisi tarjottava kohdennettua koulutusta pk-yritysten erityispiirteiden ja niiden toimintarajoitteiden (rahavirrat, henkilöresurssit, teollis- ja tekijänoikeuksien hallinta jne.) tuomiseksi esiin.
   Jäsenvaltioiden olisi myös järjestettävä koulutusta ja valmisteltava tiedotusmateriaalia toimittajille, palveluntarjoajille ja toimeksisaajille. Tällaisen materiaalin olisi oltava yleisesti saatavilla (tai ainakin kaikkien puolustusalan hankintasopimuksista kiinnostuneiden yritysten saatavilla). Tämä hyödyttäisi erityisesti pk-yrityksiä ja välittäjinä toimivia yrityksiä.
   3.   TEOLLISUUSPOLITIIKKA

   3.1   Rahoitus

   Jäsenvaltioiden paikallisten ja alueellisten hallintoviranomaisten pitäisi tukea pk-yrityksiä ja välittäjinä toimivia yrityksiä, jotka toimivat tai voisivat toimia puolustusalan toimitusketjuissa. Jäsenvaltiot voivat lisätä tietoisuutta hallintoviranomaisten ja mahdollisten tuensaajien (kuten pk-yritysten, välittäjinä toimivien yritysten, tutkimuslaitosten tai tiedeyhteisön) keskuudessa Euroopan rakenne- ja investointirahastojen käytöstä puolustuksen alalla. Niitä kannustetaan käyttämään niitä erityisiä ohjeita, joita Euroopan komissio on parhaillaan laatimassa tästä aiheesta (17).
   Jäsenvaltioiden olisi harkittava nykyisten kansallisten rahoitusvälineiden avaamista puolustukseen liittyville pk-yrityksille ja välittäjinä toimiville yrityksille, jos näin ei ole vielä tehty.
   Jäsenvaltioiden olisi harkittava muun tyyppistä mahdollista tukea pk-yrityksille, esim. kohdennettuja valtiontakauksia pk-yrityksille ja välittäjinä toimiville yrityksille, jotka liittyvät innovatiivisiin rajatylittäviin eurooppalaisiin puolustushankkeisiin. Näiden takausten olisi osittain tai kokonaisuudessaan katettava tällaisiin toimiin osallistuvien pienempien yritysten tai tällaisia hankkeita rahoittavien pankkien liiketoimintariskit (18).
   Jäsenvaltioiden olisi tiedotettava pk-yrityksille ja opastettava niitä rahoitusmahdollisuuksista kansallisella ja Euroopan tasolla hyödyntämällä foorumeita ja muita välineitä puolustusalalla tai muilla talouden aloilla.
   Jäsenvaltioita kannustetaan ehdottamaan älykkäitä investointihankkeita tulevia testaus- ja arviointivaatimuksia varten. Tämän ansiosta pk-yritysten ja välittäjinä toimivien yritysten pitäisi voida käyttää testaus- ja arviointilaitoksia, mikä auttaa niitä sertifioimaan tuotteensa ja hyötymään osallistumisestaan eurooppalaisiin puolustusalan hyväksymis- ja sertifiointitoimiin.
   3.2   Tietokannat

   Jäsenvaltiot voisivat pyrkiä kartoittamaan tai tarkistamaan kansallisen puolustusteollisen perustansa ja tukemaan tietojen levittämistä teollisuutensa valmiuksista. Tämä voitaisiin toteuttaa esimerkiksi perustamalla uusia tietokantoja tai osallistumalla nykyisiin tietokantoihin muun muassa kansallisten puolustusalan yhdistysten välityksellä.
   Jäsenvaltioita kannustetaan tukemaan toimia puolustukseen liittyviä yrityksiä, niiden valmiuksia ja niille saatavilla olevia rahoitusjärjestelyjä ja -mahdollisuuksia koskevien nykyisten tietokantojen ja hankkeiden parantamiseksi. Tähän pitäisi sisältyä erityisesti nykyisten kansallisten tietokantojen, kansallisten puolustusalan yhdistysten hakemistojen ja muiden nykyisin saatavilla olevien merkityksellisten lähteiden (esim. puolustukseen liittyvien klustereiden jäsenluettelot) liittäminen toisiinsa. Tällaisiin välineisiin voisi lisäksi sisältyä tietoa yritysten teknologisista valmiuksista. Myöhemmässä vaiheessa pk-yritykset ja välittäjinä toimivat yritykset voisivat tällaisten tietokantojen avulla liittää kuvauksensa tulevia ohjelmia koskeviin jäsenvaltioiden tietoihin tai julkaistuihin hankintailmoituksiin. Näin päätoimeksisaajat voisivat välittömästi yhdistää jonkin pk-yrityksen kuvauksen tietyntyyppiseen hankkeeseen tai liiketoimintamahdollisuuteen.
   3.3   Klusterit

   Jäsenvaltiot voisivat tukea maailmanluokan kilpailukykyisten alueellisten osaamisklustereiden kehittämistä puolustuksen alalla ja kannustaa niitä tekemään yhteistyötä eri alueiden ja jäsenvaltioiden välisesti. Muita spesifisiä yhteistyömuotoja olisi kannustettava klustereissa edistämällä teknologiakeskusten ja tiedepuistojen, ”elävien laboratorioiden”, rahoittajien tai hankesuuntautuneiden ryhmittymien proaktiivista osallistumista, edistämällä teknologiayhteistyötä eri alojen välillä ja kasvattamalla puolustukseen liittyvien pk-yritysten kasvumahdollisuuksia.
   Jäsenvaltioiden olisi kannustettava kotimaisia klustereita osallistumaan Euroopan strategisiin klusterikumppanuuksiin (19), joita tuetaan yritysten kilpailukykyä ja pieniä ja keskisuuria yrityksiä koskevan EU:n ohjelman (Cosme) puitteissa. Tällaisilla kumppanuuksilla on kaksi tavoitetta: antaa yrityksille mahdollisuus päästä EU:n ulkopuolisille markkinoille ja edistää investointeja älykkääseen erikoistumiseen unionissa. Jäsenvaltioiden olisi lisäksi kannustettava klustereita pyrkimään yhteistyöhön unionissa asiaan liittyvissä Horisontti 2020 -ohjelman ehdotuspyynnöissä (20).
   Jäsenvaltioita kannustetaan keskittymään puolustusalaan kehittäessään ja pannessaan täytäntöön toimintalinjoja ja toimenpiteitä (alueellisten) klusterien tueksi. Ne voivat tätä varten hyödyntää unionin tasolla olemassa olevia välineitä ja verkkoja, kuten puolustukseen liittyvien alueiden eurooppalaista verkostoa (21). Niiden olisi myös tuotava laajalti esiin Euroopan klusteriyhteistyöfoorumi (ECCP) (22) välineenä, joka voi auttaa yhdistämään niiden klusterit yli 500 klusteriorganisaatioon ja käynnistää näin yhteistyötä Euroopassa ja sen ulkopuolellakin pk-yritysten hyödyksi.
   3.4   Innovointi ja tutkimus- ja teknologiatoiminta

   Jäsenvaltioita pyydetään antamaan erityistukea pk-yrityksille, joilla on innovatiivisia toimintamalleja ja tekniikoita, joilla voi olla käyttöä puolustusalalla. Tämän lisäksi kansallisten yhteyspisteiden verkostojen olisi annettava tietoa tutkimushankkeisiin osallistumista ja tutkimusapurahojen myöntämistä koskevista säännöistä. Niiden olisi myös järjestettävä välitystapahtumia ja -palveluja.
   Jäsenvaltioiden olisi pyrittävä suunnittelemaan tutkimushankkeet pk-yritysystävällisiksi. Lisäksi niiden puolustusalan tutkimuslaitosten olisi tutkittava, missä määrin pk-yritykset on mahdollista saada mukaan niiden hankkeisiin.
   Jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että puolustusalan hankintaviranomaisilta on saatavissa tietoa teollis- ja tekijänoikeuksien hallinnasta (esim. asiaan liittyvien laitosten yhteystiedot tai viranomaisten tiloissa saatavilla olevat esitteet).
   Jäsenvaltioiden olisi tuettava avointa referenssiarkkitehtuuria modulaarisissa puolustusjärjestelmissä, jotta pk-yritykset voisivat suunnitella ja kaupallistaa osajärjestelmiä ja komponentteja riippumattomasti ja kilpailukykyisesti.
   3.5   Osaaminen

   Jäsenvaltioilla olisi oltava yleiskuva siitä, minkälaista osaamista niiden puolustusteollisuus tarvitsee.
   Jäsenvaltioiden olisi osaamisvajeensa paikkaamiseksi hyödynnettävä äskettäin hyväksyttyä Euroopan uutta osaamisohjelmaa ja sen unionissa sekä valtakunnallisella ja aluetasolla avaamia mahdollisuuksia (23).
   Jäsenvaltioiden olisi kannustettava yhteistyötä teollisuuden, koulutuslaitosten ja muiden asiaankuuluvien organisaatioiden kesken, jotta ne ryhtyisivät yhteisiin toimiin tarjonnan ja kysynnän sovittamiseksi paremmin yhteen ja EU:n välineiden käytön edistämiseksi näiden tavoitteiden saavuttamiseksi. Jäsenvaltioiden olisi harkittava Euroopan rakenne- ja investointirahastojen (24) (ERI-rahastot) ja erityisesti Euroopan sosiaalirahaston (25) (ESR) käyttöä osaamisvajeen paikkaamiseksi.
   3.6   PK-yritysten valmiudet

   Jäsenvaltioiden olisi levitettävä tietoa rajatylittävistä menestystarinoista, jotta pk-yrityksiä ja alihankkijoita saadaan kannustettua tekemään tarjouksia rajat ylittävästi. Niiden olisi lisäksi tuettava rajatylittävien toimittajien konferenssien järjestämistä (yritysten väliset tapahtumat ja suorat tapaamiset päätoimeksisaajien kanssa), jotta parannetaan pk-yritysten keskuudessa päätoimeksisaajien vaatimusten, työskentelytapojen ja niiltä halutun teollisen osaamisen ja valmiuden ymmärtämistä ja tarjotaan foorumeita ja tilaisuuksia pk-yritysten välisille rajatylittäville yhteyksille.
   Tämä voidaan tehdä esimerkiksi myöntämällä avustuksia tapahtumien järjestäjille suhteutettuna pk-yritysten ja startup-yritysten osallistumisen tasoon. Tällaiset avustukset voisivat kattaa useita puolustustoiminnan aloja tasapainoisella tavalla. Näin voitaisiin auttaa pk-yrityksiä osallistumaan kansainvälisiin yritysten välisiin tapaamisiin, liikematkoihin ulkomaille ja muihin kansainvälisiin tapahtumiin.
   Jäsenvaltioiden olisi myös hyödynnettävä järjestelmällisemmin unionin tasolla käytettävissä olevia välineitä pk-yritysten rajatylittävän toiminnan tukemiseksi erityisesti käyttämällä esimerkiksi Yritys-Eurooppa-verkoston (26) tarjoamia palveluja yhteyksien luomiseksi.

      Tehty Brysselissä 20 päivänä huhtikuuta 2018.

            Komission puolesta

         Elżbieta BIEŃKOWSKA

            Komission jäsen

      (1)  Tässä suosituksessa käsitellään kysymyksiä, jotka liittyvät suoraan pk-yritysten ja välittäjinä toimivien yritysten rajatylittävään osallistumiseen puolustusalan hankintasopimuksiin, mutta ei käsitellä kysymyksiä, jotka saattavat vaikuttaa niihin merkittävästi mutta välillisesti, kuten erityisesti puolustukseen liittyvien tuotteiden EU:n sisäiset siirrot, standardointi ja sertifiointi.

      (2)  Komission tiedonanto Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle EU:n puolustusrahaston käyttöönotosta (COM(2017) 295 final).

      (3)  http://ec.europa.eu/DocsRoom/documents/20354/

      (4)  https://www.eda.europa.eu/

      (5)  Yleiskatsaus EDA:n toimiin tällä alalla: https://www.eda.europa.eu/procurement-biz/information/eda-market-industry-policies; https://www.eda.europa.eu/what-we-do/activities/activities-search/small-and-medium-sized-enterprises-(smes).

      (6)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/81/EY, annettu 13 päivänä heinäkuuta 2009, hankintaviranomaisten ja hankintayksiköiden tekemien rakennusurakoita sekä tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta puolustus- ja turvallisuusalalla ja direktiivien 2004/17/EY ja 2004/18/EY muuttamisesta (EUVL L 216, 20.8.2009, s. 76)

      (7)  Yhteinen eurooppalainen hankinta-asiakirja, siten kuin se määritellään komission täytäntöönpanoasetuksessa (EU) 2016/7, annettu 5 päivänä tammikuuta 2016, yhteisen eurooppalaisen hankinta-asiakirjan vakiolomakkeen vahvistamisesta (EUVL L 3, 6.1.2016, s. 16) direktiivin 2014/24/EU 59 artiklan nojalla.

      (8)  Ks.: http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:L:2003:124:0036:0041:fi:PDF

      (9)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/24/EU, annettu 26 päivänä helmikuuta 2014, julkisista hankinnoista ja direktiivin 2004/18/EY kumoamisesta (EUVL L 94, 28.3.2014, s. 65).

      (10)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/25/EU, annettu 26 päivänä helmikuuta 2014, vesi- ja energiahuollon sekä liikenteen ja postipalvelujen alalla toimivien yksiköiden hankinnoista ja direktiivin 2004/17/EY kumoamisesta (EUVL L 94, 28.3.2014, s. 243).

      (11)  Direktiivin 2009/81/EY 30 artiklan 1 kohta.

      (12)  Hankintasopimusten ja puitejärjestelyjen arvioitu arvo on laskettu 9 artiklan mukaisesti. Direktiivin 8 artiklan mukaiset kynnysarvot päivitetään kaksi kertaa vuodessa; yleistä tietoa nykyisistä hankintojen kynnysarvoista on saatavilla osoitteessa https://ec.europa.eu/growth/single-market/public-procurement/rules-implementation/thresholds_fi

      (13)  Ks. direktiivin 2009/81/EY 1 artiklan 22 kohta ja 21 artikla.

      (14)  Ks. direktiivin 2009/81/EY 1 artiklan 13 kohta ja 5 artiklan 2 kohta.

      (15)  Direktiivin 2009/81/EY 22 artiklan viimeisessä alakohdassa säädetään, että ”jäsenvaltioiden on tunnustettava luotettavuusselvitykset, joiden ne katsovat vastaavan kansallisen lainsäädäntönsä mukaisesti tehtyjä selvityksiä, mikä ei kuitenkaan estä niitä tarvittaessa tekemästä ja ottamasta huomioon omia lisäselvityksiään”. Ks. myös tietoturvallisuutta koskevien ohjeiden 12 kohta: https://ec.europa.eu/docsroom/documents/15411/attachments/1/translations/en/renditions/native.

      (16)  Ks.: https://ec.europa.eu/growth/tools-databases/ecertis.

      (17)  Esimerkiksi komission vuonna 2017 julkaisema esite ”Dual use technology in the EU”. Ks.: http://ec.europa.eu/growth/tools-databases/newsroom/cf/itemdetail.cfm?item_id=9255

      (18)  Takausjärjestelmän perustavan jäsenvaltion olisi varmistettava, että takaus ei muodosta valtiontukea (ks. komission tiedonanto EY:n perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta valtiontukiin takauksina: http://eur-lex.europa.eu/legal-content/FI/TXT/PDF/?uri=CELEX:52008XC0620%2802%29&from=FI) tai ilmoitettava toimenpiteestä komissiolle.

      (19)  Euroopan klusteriyhteistyöfoorumi: https://www.clustercollaboration.eu/eu-cluster-partnerships

      (20)  Yleistä tietoa Horisontti 2020 -ohjelmasta: https://ec.europa.eu/programmes/horizon2020/en/what-horizon-2020.

      (21)  Ks.: https://www.endr.eu/

      (22)  Ks.: https://www.clustercollaboration.eu/

      (23)  Erityisesti Euroopan uuteen osaamisohjelmaan kuuluva alakohtaista osaamisyhteistyötä koskeva suunnitelma, jossa käsitellään puolustusalaa.

      (24)  Ks.: https://ec.europa.eu/info/funding-tenders-0/european-structural-and-investment-funds_fi

      (25)  Ks.: http://ec.europa.eu/esf/home.jsp?langId=fi

      (26)  Ks.: http://een.ec.europa.eu/