title: Komission suositus (EU) 2018/464, annettu 19 päivänä maaliskuuta 2018, metallien ja jodin seurannasta merilevässä, suolakkokasveissa ja merileväpohjaisissa tuotteissa (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti. )

text:
               21.3.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 78/16

         KOMISSION SUOSITUS (EU) 2018/464,
   annettu 19 päivänä maaliskuuta 2018,
   metallien ja jodin seurannasta merilevässä, suolakkokasveissa ja merileväpohjaisissa tuotteissa
   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
   EUROOPAN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 292 artiklan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Arseenin, kadmiumin ja lyijyn enimmäismäärät erilaisissa elintarvikkeissa vahvistetaan komission asetuksessa (EY) N:o 1881/2006 (1). Näiden aineiden enimmäismääriä merilevässä ja suolakkokasveissa ei kuitenkaan ole tätä nykyä vahvistettu lukuun ottamatta tämän asetuksen nojalla vahvistettuja enimmäismääriä ravintolisille, jotka koostuvat yksinomaan tai pääasiassa merilevästä tai merilevästä saaduista tuotteista.

               (2)

               Elohopean osalta jäämien enimmäismäärä on nykyisin vahvistettu asetuksen Euroopan parlamentin ja neuvoston (EY) N:o 396/2005 (2) nojalla leville ja prokaryoottisille organismeille oletustasolla 0,01 mg/kg.

               (3)

               Elintarvikealan tiedekomitea vahvisti vuonna 2006 jodin saannin ylärajaksi 600 μg päivässä aikuisille ja 200 μg päivässä 1–3-vuotiaille lapsille (3). Se totesi, että runsaasti jodia sisältävien levätuotteiden, erityisesti kuivattujen tuotteiden, nauttiminen saattaa johtaa vaarallisen suureen jodin saantiin, jos tällaiset tuotteet sisältävät enemmän kuin 20 mg jodia/kg kuiva-ainetta ja altistunut väestö elää yleisesti jodin puutteesta kärsivällä alueella.

               (4)

               Saatavilla olevat esiintymistiedot osoittavat, että merilevät sisältävät arseenia, kadmiumia, jodia, lyijyä ja elohopeaa merkittävinä pitoisuuksina. Koska myös suolakkokasvit kasvavat meriympäristössä, voidaan kohtuudella olettaa, että näitä aineita on imeytynyt niihin samalla tavalla ja näin ollen niiden kuormitus on samantapainen.

               (5)

               Merilevä ja suolakkokasvit ovat yhä tärkeämpi osa tiettyjen EU:n kuluttajien ravintoa. Tämän vuoksi on tarpeen arvioida, vaikuttaako arseenin, kadmiumin, jodin, lyijyn ja elohopean saanti merilevästä ja suolakkokasveista kokonaisaltistumiseen näille aineille niin paljon, että olisi tarpeen vahvistaa arseenin, kadmiumin ja lyijyn enimmäismäärät näille hyödykkeille tai muuttaa leville ja prokaryoottisille organismeille vahvistettua elohopean jäämien enimmäismäärää tai toteuttaa toimia näistä tuotteista aiheutuvan jodialtistuksen osalta.

               (6)

               Merileväpohjaisille elintarvikelisäaineille vahvistetaan eritelmät komission asetuksen (EU) N:o 231/2012 (4) liitteissä. Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen, jäljempänä ’EFSA’, suositteli joidenkin näiden lisäaineiden osalta, että myrkyllisten aineiden epäpuhtauksien enimmäismääriä olisi tarkistettava sen varmistamiseksi, että näiden lisäaineiden käyttö ei merkittävällä tavalla johda erityisesti imeväisten ja pikkulasten altistumiseen kyseisille myrkyllisille aineille (5). Tämän vuoksi olisi arvioitava altistumista merilevään ja levään perustuvissa elintarvikelisäaineissa olevalle arseenille, kadmiumille, jodille, lyijylle ja elohopealle.

               (7)

               Arseenin, lyijyn, kadmiumin ja elohopean enimmäispitoisuudet rehussa vahvistetaan Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2002/32/EY (6). Koska tiettyjä merilevälajeja käytetään rehuna, näiden lajien metallipitoisuus olisi myös tutkittava niin eläinten terveyteen liittyvistä syistä kuin ottaen huomioon näiden metallien siirtymisen eläinperäisiin elintarvikkeisiin.

               (8)

               Tietoja arseenin, kadmiumin, jodin, lyijyn ja elohopean esiintymisestä eri merilevälajeissa, suolakkokasveissa ja merileväpohjaisissa tuotteissa olisi kerättävä ravinnon kautta tapahtuvaa altistumista koskevan arvioinnin tueksi,

         ON ANTANUT TÄMÄN SUOSITUKSEN:

               1.

               Jäsenvaltioiden olisi yhteistyössä elintarvike- ja rehualan toimijoiden kanssa seurattava vuosina 2018, 2019 ja 2020 arseenin, kadmiumin, jodin, lyijyn ja elohopean esiintymistä merilevässä, suolakkokasveissa ja merileväpohjaisissa tuotteissa. Seurannan olisi sisällettävä syötäviä suolakkokasveja, mukaan luettuina Salicorna europaea ja Tetragonia tetragonoides, sekä – ottaen huomioon kulutustottumukset ja rehukäytön – useita erilaisia merilevälajeja, mukaan luettuina arame-levä (Ecklonia bicyclis), rakkolevä (Fucus vesiculosus), dulse-levä (Palmaria palmata), hiziki-levä (Hizikia fusiforme), irlanninlevä (Chondrus crispus), sormivuotakelppi (Laminaria digitata), kombu-levä (Laminaria japonica, Saccharina japonica), norilevä (Porphyra ja Pyropia spp.), solmulevä (Ascophyllum nodosum), suolilevät (Ulva sp.), merispagetti (Himanthalia elongata), sahahauru (Fucus serratus), plyysilevät (Codium sp.), makealapakelppi (Sacharina latissima) wakame-levä (Undaria pinnatifida) ja lainevaskisiipi (Alaria esculenta), jotta altistumisesta voidaan tehdä tarkka arvio. Esiintymistietoja olisi kerättävä myös merileväpohjaisista elintarvikelisäaineista, mukaan luettuina E400, E401, E403, E404, E405, E406, E407, E407a ja E160a(iv).

               2.

               Elintarvikkeiden seurannassa olisi noudatettava komission asetuksessa (EY) N:o 333/2007 (7) vahvistettuja näytteenottomenettelyjä sen varmistamiseksi, että näytteet ovat edustavia tutkittavan erän kannalta.

               3.

               Rehun seurannassa olisi noudatettava komission asetuksessa (EY) N:o 152/2009 (8) säädettyjä säännöksiä.

               4.

               Määritykset olisi tehtävä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 882/2004 (9) liitteen III mukaisesti käyttämällä sellaista määritysmenetelmää, jonka on todistettu antavan luotettavia tuloksia.

               5.

               Elohopean määritys olisi mieluiten tehtävä määrittämällä metyylielohopean ja kokonaiselohopean pitoisuus, ja arseenin määritys olisi tehtävä määrittämällä epäorgaanisen arseenin ja kokonaisarseenin pitoisuus ja, jos mahdollista, muiden merkityksellisten arseenilajien pitoisuus.

               6.

               Olisi ilmoitettava lajit tai lisäaineen numerot ja se, analysoitiinko tuoreita, kuivattuja vai jalostettuja tuotteita. Mahdollisuuksien mukaan olisi ilmoitettava myös tuotteiden alkuperä (luonnonvaraiset vai viljellyt), korjuun päivämäärä ja sijainti, se merilevän osa, joka analysoitiin, ja mahdolliset tiedot lopputuotteiden merkinnöistä.

               7.

               Seurantatiedot olisi toimitettava EFSAlle säännöllisesti sisältäen EFSAn yksilöimät tiedot sen vahvistamassa sähköisessä raportointimuodossa, jotta tiedot voidaan koota yhteen tietokantaan.

      Tehty Brysselissä 19 päivänä maaliskuuta 2018.

            Komission puolesta

         Vytenis ANDRIUKAITIS

            Komission jäsen

      (1)  Komission asetus (EY) N:o 1881/2006, annettu 19 päivänä joulukuuta 2006, tiettyjen elintarvikkeissa olevien vierasaineiden enimmäismäärien vahvistamisesta (EUVL L 364, 20.12.2006, s. 5).

      (2)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 396/2005, annettu 23 päivänä helmikuuta 2005, torjunta-ainejäämien enimmäismääristä kasvi- ja eläinperäisissä elintarvikkeissa ja rehuissa tai niiden pinnalla sekä neuvoston direktiivin 91/414/ETY muuttamisesta (EUVL L 70, 16.3.2005, s. 1)

      (3)  Tolerable upper intake levels for vitamins and minerals – Scientific Committee on Food – Scientific Panel on Dietetic Products, Nutrition and Allergies. Helmikuu, 2006 http://www.efsa.europa.eu/sites/default/files/efsa_rep/blobserver_assets/ndatolerableuil.pdf

      (4)  Komission asetus (EU) N:o 231/2012, annettu 9 päivänä maaliskuuta 2012, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1333/2008 liitteissä II ja III lueteltujen elintarvikelisäaineiden eritelmien vahvistamisesta (EUVL L 83, 22.3.2012, s. 1).

      (5)  Re-evaluation of agar (E406) as a food additive. EFSA Journal 2016; 14(12): 4645.

      (6)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/32/EY, annettu 7 päivänä toukokuuta 2002, haitallisista aineista eläinten rehuissa (EYVL L 140, 30.5.2002, s. 10).

      (7)  Komission asetus (EY) N:o 333/2007, annettu 28 päivänä maaliskuuta 2007, näytteenotto- ja määritysmenetelmistä elintarvikkeissa olevien hivenaineiden ja jalostuksesta peräisin olevien vierasaineiden pitoisuuksien tarkastusta varten (EUVL L 88, 29.3.2007, s. 29).

      (8)  Komission asetus (EY) N:o 152/2009, annettu 27 päivänä tammikuuta 2009, näytteenotto- ja määritysmenetelmistä rehujen virallista valvontaa varten (EUVL L 54, 26.2.2009, s. 1).

      (9)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 882/2004, annettu 29 päivänä huhtikuuta 2004, rehu- ja elintarvikelainsäädännön sekä eläinten terveyttä ja hyvinvointia koskevien sääntöjen mukaisuuden varmistamiseksi suoritetusta virallisesta valvonnasta (EUVL L 165, 30.4.2004, s. 1).


title: Komission suositus (EU) 2018/951, annettu 22 päivänä kesäkuuta 2018, tasa-arvoelimiä koskevista normeista

text:
               4.7.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 167/28

         KOMISSION SUOSITUS (EU) 2018/951,
   annettu 22 päivänä kesäkuuta 2018,
   tasa-arvoelimiä koskevista normeista
   EUROOPAN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 292 artiklan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 2 artiklan mukaan unionin perustana olevat arvot ovat ihmisarvon kunnioittaminen, vapaus, kansanvalta, tasa-arvo, oikeusvaltio ja ihmisoikeuksien kunnioittaminen, vähemmistöihin kuuluvien oikeudet mukaan luettuina. Nämä ovat jäsenvaltioille yhteisiä arvoja yhteiskunnassa, jolle on ominaista moniarvoisuus, syrjimättömyys, suvaitsevaisuus, oikeudenmukaisuus, yhteisvastuu sekä naisten ja miesten tasa-arvo.

               (2)

               Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 8 artiklan mukaan unioni pyrkii kaikissa toimissaan poistamaan eriarvoisuutta miesten ja naisten välillä sekä edistämään miesten ja naisten välistä tasa-arvoa.

               (3)

               Euroopan unionin perusoikeuskirjan 21 artiklassa kielletään kaikenlainen syrjintä, joka perustuu sukupuoleen, rotuun, etniseen alkuperään, uskontoon tai vakaumukseen, vammaisuuteen, ikään tai sukupuoliseen suuntautumiseen. Perusoikeuskirjan 23 artiklassa vahvistetaan oikeus miesten ja naisten väliseen tasa-arvoon kaikilla aloilla, työelämä ja palkkaus mukaan lukien. Sen 26 artiklassa tunnustetaan vammaisten oikeus päästä osallisiksi toimenpiteistä, joilla edistetään heidän itsenäistä elämäänsä, yhteiskunnallista ja ammatillista sopeutumistaan sekä osallistumistaan yhteiskuntaelämään, ja kunnioitetaan tätä oikeutta. Lisäksi Euroopan unionin perusoikeuskirjan 20 artiklassa vahvistetaan, että kaikki ihmiset ovat yhdenvertaisia lain edessä.

               (4)

               Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 19 artiklan mukaan neuvosto voi unionille uskotun toimivallan rajoissa yksimielisesti erityisessä lainsäätämisjärjestyksessä ja Euroopan parlamentin hyväksynnän saatuaan toteuttaa tarvittavat toimenpiteet sukupuoleen, rotuun, etniseen alkuperään, uskontoon tai vakaumukseen, vammaisuuteen, ikään tai sukupuoliseen suuntautumiseen perustuvan syrjinnän torjumiseksi, sanotun kuitenkaan rajoittamatta perussopimusten muiden määräysten soveltamista. Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 157 artiklan 3 kohdan mukaan Euroopan parlamentti ja neuvosto toteuttavat toimenpiteet, joilla varmistetaan miesten ja naisten tasa-arvoisten mahdollisuuksien ja tasa-arvoisen kohtelun periaatteen soveltaminen työtä ja ammattia koskevissa kysymyksissä, mukaan lukien samasta tai samanarvoisesta työstä maksettavan saman palkan periaate.

               (5)

               Näiden määräysten nojalla on annettu useita direktiivejä syrjintäkiellosta kyseisillä aloilla.

               (6)

               Neuvoston direktiivillä 2000/43/EY (1) kielletään rotuun tai etniseen alkuperään perustuva välitön tai välillinen syrjintä, myös häirintä. Sitä sovelletaan kaikkiin henkilöihin sekä julkisella että yksityisellä sektorilla, julkisyhteisöt mukaan lukien, kun kyseessä on a) työn tai itsenäisen ammatin harjoittamista koskevat edellytykset, myös valinta- ja työhönottoperusteet, alasta ja ammattiasemasta riippumatta, sekä uralla eteneminen; b) kaikenlaisen ja kaikentasoisen ammatillisen ohjauksen ja koulutuksen, ammatillisen erikoistumiskoulutuksen ja uudelleenkoulutuksen saanti, mukaan lukien työkokemus; c) työolot ja -ehdot, myös irtisanominen ja palkka; d) jäsenyys ja toiminta työntekijä- tai työnantajajärjestössä tai muussa järjestössä, jonka jäsenillä on tietty ammatti, mukaan lukien järjestöjen antamat etuudet; e) sosiaalinen suojelu, mukaan lukien sosiaaliturva ja terveydenhuolto; f) sosiaalietuudet; g) koulutus ja h) yleisesti saatavilla olevien tavaroiden ja palvelujen saatavuus ja tarjonta, mukaan lukien asuminen.

               (7)

               Neuvoston direktiivillä 2000/78/EY (2) kielletään uskontoon tai vakaumukseen, vammaisuuteen, ikään taikka sukupuoliseen suuntautumiseen perustuva välitön tai välillinen syrjintä, myös häirintä, työssä ja ammatillisessa koulutuksessa. Sitä sovelletaan kaikkiin henkilöihin sekä julkisella että yksityisellä sektorilla, julkisyhteisöt mukaan lukien, kun kyseessä on edeltävän kappaleen a–d alakohdassa mainitut seikat.

               (8)

               Neuvoston direktiivillä 2004/113/EY (3) kielletään sukupuoleen perustuva välitön ja välillinen syrjintä, mukaan lukien häirintä ja sukupuolinen häirintä, tavaroiden ja palveluiden saatavuuden ja tarjonnan alalla.

               (9)

               Sukupuolten tasa-arvosta annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2006/54/EY (4) kielletään välitön tai välillinen sukupuoleen perustuva syrjintä, myös häirintä ja sukupuolinen häirintä, mahdollisuuksissa työhön, mukaan lukien uralla eteneminen, ja ammatilliseen koulutukseen, sekä työehdoissa, mukaan lukien palkka, ja ammatillisissa sosiaaliturvajärjestelmissä.

               (10)

               Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2010/41/EU (5) kielletään itsenäisinä ammatinharjoittajina toimivien miesten ja naisten välitön ja välillinen syrjintä, mukaan lukien häirintä ja sukupuolinen häirintä. Direktiivin soveltamisalaan kuuluu kaikentyyppinen syrjintä, mutta siinä mainitaan erityisesti sosiaaliturva ja äitiysetuudet.

               (11)

               Jäsenvaltiot ovat saattaneet kaikki edellä mainitut direktiivit, jäljempänä ’tasa-arvodirektiivit’, osaksi kansallista lainsäädäntöään. Tasa-arvodirektiiveissä, direktiiviä 2000/78/EY lukuun ottamatta, säädetään, että jäsenvaltioiden on nimettävä elin tai elimiä, joiden tehtävänä on edistää, analysoida, valvoa ja tukea kaikkien ihmisten yhdenvertaista, asiaa koskevien direktiivien soveltamisalaan kuuluvasta syrjinnästä vapaata kohtelua, jäljempänä ’tasa-arvoelimet’. Kaikki jäsenvaltiot ovat näin ollen perustaneet tasa-arvoelimiä.

               (12)

               Tätä suositusta sovelletaan edellä mainittujen tasa-arvodirektiivien nojalla perustettuihin tasa-arvoelimiin.

               (13)

               Niissä tasa-arvodirektiiveissä, joissa säädetään tällaisten tasa-arvoelinten perustamisesta, jäsenvaltioiden edellytetään varmistavan, että näillä elimillä on toimivalta avustaa itsenäisesti syrjinnän uhreiksi joutuneita henkilöitä, toteuttaa riippumattomia selvityksiä syrjintään liittyvistä kysymyksistä, julkaista riippumattomia raportteja ja antaa suosituksia kaikista syrjintään liittyvistä kysymyksistä.

               (14)

               Lisäksi komissio hyväksyi 2 päivänä heinäkuuta 2008 ehdotuksen neuvoston direktiiviksi uskonnosta tai vakaumuksesta, vammaisuudesta, iästä tai sukupuolisesta suuntautumisesta riippumattoman yhdenvertaisen kohtelun periaatteen täytäntöönpanosta (6). Ehdotuksen soveltamisalaan kuuluvat a) sosiaalinen suojelu, myös sosiaaliturva ja terveydenhuolto; b) sosiaalietuudet; c) koulutus ja d) yleisesti tarjottavien tavaroiden ja palvelujen saatavuus ja tarjonta, myös asuminen. Ehdotetussa direktiivissä jäsenvaltiot velvoitetaan nimeämään yhdenvertaista kohtelua edistävä elin tai elimiä myös näillä aloilla, ja elimet voivat olla samoja kuin tasa-arvodirektiivien nojalla jo perustetut elimet. Vaikka ehdotusta ei ole vielä hyväksytty, jäsenvaltioita olisi kannustettava nimeämään näillä aloilla tasa-arvoelimiä, sillä kokemusten perusteella nimeämällä tällaisia elimiä lujitetaan syrjinnältä suojelua.

               (15)

               Direktiiveissä 2006/54/EY ja 2010/41/EU edellytetään lisäksi, että jäsenvaltiot varmistavat, että tasa-arvoelinten tehtäviin kuuluu vaihtaa käytettävissä olevia tietoja vastaavien eurooppalaisten elinten kanssa.

               (16)

               Tasa-arvoelinten toimeksiantoon kuuluvat useissa jäsenvaltioissa myös viharikokset ja vihapuhe. Tällä on merkitystä erityisesti sen varmistamiselle, että rasismin ja muukalaisvihan tiettyjen muotojen ja ilmaisujen torjumisesta rikosoikeudellisin keinoin tehty neuvoston puitepäätös 2008/913/YOS (7), jossa vahvistetaan rasistisen vihapuheen ja viharikosten kriminalisointia, syytetoimia ja seuraamusten määräämistä koskevat vähimmäisnormit, pannaan tehokkaasti täytäntöön.

               (17)

               Sen lisäksi, että jäsenvaltiot ovat perustaneet direktiivien edellyttämät tasa-arvoelimet, useimmat jäsenvaltiot ovat laajentaneet tasa-arvoelintensä toimeksiantoa niin, että se käsittää yleisesti sukupuoleen, rotuun tai etniseen alkuperään, uskontoon tai vakaumukseen, vammaisuuteen, ikään tai sukupuoliseen suuntautumiseen perustuvan syrjinnän työhön ja ammattiin, tavaroiden ja palvelujen saatavuuteen ja tarjontaan, koulutukseen sekä sosiaaliturvaan ja sosiaalietuuksiin liittyvissä asioissa, jolloin se kattaa direktiivin 2000/78/EY soveltamisalan, sekä muilla aloilla.

               (18)

               Tasa-arvodirektiiveissä jäsenvaltioille jätetään laaja harkintavalta tasa-arvoelinten rakenteen ja toiminnan osalta. Tämä johtaa merkittäviin eroihin jäsenvaltioiden perustamien tasa-arvoelinten välillä kyseisten elinten toimeksiannoissa, toimivallassa, rakenteissa, resursseissa ja operatiivisessa toiminnassa. Tästä puolestaan seuraa joissakin tapauksissa, että kansalaisilla on puutteelliset mahdollisuudet saada suojelua ja että suojelu ei ole tasavertaista eri jäsenvaltioissa (8).

               (19)

               Jotkin jäsenvaltiot ovat perustaneet useamman kuin yhden tasa-arvoelimen, mikä edellyttää selkeiden koordinointi- ja yhteistyömekanismien luomista.

               (20)

               Joissakin jäsenvaltioissa olemassa olevien tasa-arvoelinten toimeksiantoa on laajennettu hyvin erilaisille aloille ilman, että niiden resursseja olisi lisätty vastaavasti. Joidenkin tasa-arvoelinten määrärahoja on jopa supistettu merkittävästi, mikä saattaa heikentää niiden edellytyksiä hoitaa tehtäviään (9).

               (21)

               Tutkimuksissa on havaittu, että tasa-arvoelinten riippumattomuudessa ja tehokkuudessa on puutteita, jotka johtuvat esimerkiksi ulkoisesta painostuksesta tai liian vähäisestä henkilöstöstä (10).

               (22)

               Käytännössä riippumattomuus voi heikentyä erityisesti, jos tasa-arvoelin perustetaan sellaisen ministeriön alaisuuteen, joka ottaa ohjeita suoraan hallitukselta.

               (23)

               Tasa-arvoelinten ei pitäisi keskittyä kohtuuttomasti vain joihinkin tehtäviin muiden tehtävien kustannuksella (11).

               (24)

               Jotta voitaisiin auttaa syrjinnän kohteena olevia ryhmiä ja yksilöitä käyttämään oikeuksiaan tasa-arvoelinten olisi lisättävä yleisön tietoisuutta olemassaolostaan sekä syrjintäkieltoa koskevista voimassa olevista säännöistä ja oikeussuojakeinoista. Tätä tarkoitusta varten tasa-arvoelinten pitäisi olla helposti kaikkien tavoitettavissa sekä fyysisesti että verkossa. Myös valitusten tekemistä olisi helpotettava varmistamalla luottamuksellisuus ja yksinkertaiset ja maksuttomat menettelyt.

               (25)

               Sen varmistamiseksi, että tasa-arvoelimet toimivat moitteettomasti ja yhdenmukaisesti koko unionissa, katsotaan olevan asianmukaista suositella jäsenvaltioille tasa-arvoelimiin sovellettavia normeja.

               (26)

               Yhteisessä kertomuksessa direktiivien 2000/43/EY ja 2000/78/EY soveltamisesta vuodelta 2014 (12), kertomuksessa direktiivin 2004/113/EY soveltamisesta vuodelta 2015 (13), palkkauksen läpinäkyvyydestä vuonna 2014 annettua suositusta koskevassa arviointikertomuksessa ja sukupuolten palkkaeron kaventamista koskevassa EU:n toimintasuunnitelmassa vuoksiksi 2017–2019 (14) korostettiin entisestään tarvetta määrittää tasa-arvoelimiä koskevat normit. Lisäksi Euroopan parlamentti kehotti vuonna 2015 antamassaan päätöslauselmassa ottamaan käyttöön tasa-arvoelimiä koskevia normeja (15).

               (27)

               Yhdistyneet kansakunnat (16), kansallisten tasa-arvoelinten eurooppalainen verkosto (17) ja Euroopan neuvosto (18) ovat jo hyväksyneet tasa-arvoelimiä ja ihmisoikeusinstituutioita koskevia normeja.

               (28)

               Tämä suositus on osoitettu jäsenvaltioille. Sillä pyritään kaventamaan eroja eurooppalaisia tasa-arvoelimiä koskevien normien välillä.

               (29)

               Suosituksessa esitetään tasa-arvoelinten toimeksiantoa, riippumattomuutta, tehokkuutta, saatavuutta ja koordinointia sekä niiden saavutettavuutta koskevia normeja, joilla varmistetaan, että ne voivat hoitaa tehtävänsä tehokkaasti.

               (30)

               Suositus perustuu komission sitoumukseen kannustaa ja auttaa jäsenvaltioita parantamaan valmiuksiaan valvoa unionin lainsäädännön täytäntöönpanoa ja tarjota oikeussuojakeinoja sen varmistamiseksi, että syrjinnän kohteeksi joutuneet, unionin oikeudessa suojellut henkilöt ja ryhmät voivat käyttää oikeuksiaan täysimääräisesti tiedonannon ”EU:n lainsäädäntö: parempiin tuloksiin soveltamista parantamalla” mukaisesti (19). Riippumattomilla tasa-arvoelimillä on tärkeä tehtävä unionin lainsäädännön tehokkaan täytäntöönpanon ja kattavan ja johdonmukaisen täytäntöönpanon valvonnan varmistamisessa. Tasa-arvoelimet ovat myös arvokkaita instituutioita yhdenvertaisten ja osallistavien demokraattisten yhteiskuntien kehittämiselle.

               (31)

               Unionin toimivaltaan kuuluvilla aloilla tasa-arvoelimiä koskevien normien on myös oltava vammaisten henkilöiden oikeuksia koskevassa Yhdistyneiden kansakuntien yleissopimuksessa vahvistettujen esteettömyys- ja saavutettavuusvaatimusten mukaisia. Yleissopimus hyväksyttiin Euroopan yhteisön puolesta tehdyllä neuvoston päätöksellä 2010/48/EY (20), ja se on näin ollen erottamaton osa EU:n oikeusjärjestystä ja ensisijainen EU:n johdettuun oikeuteen nähden.

               (32)

               Direktiiveissä 2000/43/EY, 2000/78/EY, 2004/113/EY ja 2006/54/EY jäsenvaltiot velvoitetaan toimittamaan kaikki saatavilla olevat direktiivien soveltamista koskevat tiedot, jotta komissio voi laatia arviointikertomuksen jäsenvaltioiden kyseisten direktiivien nojalla toteuttamista toimenpiteistä. Tiedot on toimitettava tietyin ennalta vahvistetuin väliajoin (21), jotta komissio voi hyväksyä ja julkaista kertomuksen. Kun tietoihin sisällytetään tiedot siitä, miten jäsenvaltiot ovat noudattaneet tätä suositusta, sen vaikutuksia voidaan arvioida.

               (33)

               Tällä unionin tasolla annetulla suosituksella ei ole vaikutusta kansallisen menettelyoikeuden periaatteisiin eikä jäsenvaltioiden oikeusperinteisiin. Sillä ei laajenneta perussopimuksissa ja unionin johdetussa oikeudessa määriteltyä unionin toimivaltaa.

         ON ANTANUT TÄMÄN SUOSITUKSEN:
   I LUKU

      TARKOITUS JA KOHDE

               (1)

               Tämän suosituksen tarkoituksena on esittää toimenpiteet, joita jäsenvaltiot voivat soveltaa parantaakseen tasa-arvoelinten riippumattomuutta ja tehokkuutta ja erityisesti niiden valmiuksia varmistaa, että syrjinnän kohteeksi joutuneet henkilöt ja ryhmät voivat käyttää oikeuksiaan täysimääräisesti.

               (2)

               Kaikkien jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että tasa-arvoelimet voivat hoitaa direktiiveissä 2000/43/EY, 2004/113/EY, 2006/54/EY ja 2010/41/EU säädetyt tehtävänsä riippumattomasti ja tehokkaasti.

         II LUKU

      SUOSITELLUT TOIMENPITEET

   1.1.   Tasa-arvoelinten toimeksianto

   1.1.1.   Tasa-arvoelinten toimeksiannon oikeusperusta ja laajuus

               (1)

               Sen lisäksi, että direktiiveissä 2000/43/EY, 2004/113/EY, 2006/54/EY ja 2010/41/EU jäsenvaltiot velvoitetaan nimeämään tasa-arvoelimiä, joiden tehtävänä on edistää yhdenvertaista kohtelua, jäljempänä ’tasa-arvoelimet’, kaikkien jäsenvaltioiden olisi harkittava sellaisen tasa-arvoelimen nimeämistä, jonka tehtävänä on torjua uskontoon tai vakaumukseen, vammaisuuteen, ikään tai sukupuoliseen suuntautumiseen perustuvaa syrjintää direktiivin 2000/78/EY soveltamisalalla.

               (2)

               Jäsenvaltioiden olisi harkittava tasa-arvoelinten toimeksiannon laajentamista siten, että se kattaa kaikkien kiellettyjen syrjintäperusteiden osalta työn ja ammatin, tavaroiden ja palvelujen saatavuuden ja tarjonnan, koulutuksen, sosiaaliturvan ja sosiaalietuudet, mukaan lukien näihin perusteisiin liittyvä vihapuhe kyseisillä aloilla.

               (3)

               Riippumatta siitä, kattaako tasa-arvoelimen toimeksianto vain yhden kysymyksen vai onko sille annettu useita kysymyksiä kattava toimeksianto ja/tai käsitteleekö se useita syrjintäperusteita, tasa-arvoelinten sisäisellä rakenteella olisi varmistettava, että toimeksiannon jokaiseen osaan ja jokaiseen syrjintäperusteeseen kiinnitetään huomiota tavalla, joka on oikeassa suhteessa kyseisen syrjintäperusteen vaikutukseen, ja resurssit olisi kohdennettava vastaavasti.

         1.1.2.   Tasa-arvoelinten toimeksiantoon kuuluvat tehtävät

      Itsenäinen avustaminen

               (1)

               Jäsenvaltioiden olisi otettava huomioon seuraavat näkökohdat syrjinnän uhrien itsenäisessä avustamisessa: yksittäisten tai yhteisten valitusten vastaanottaminen ja käsittely, uhrien oikeudellinen neuvonta, myös valitusten tekemisessä, välitys- ja sovintomenettelyihin osallistuminen, valituksen tekijöiden edustaminen oikeudessa ja tarvittaessa amicus curiae -ominaisuudessa tai asiantuntijana toimiminen.

               (2)

               Jäsenvaltioiden olisi lisäksi otettava huomioon, että uhrien itsenäiseen avustamiseen voi sisältyä sen salliminen, että tasa-arvoelimet voivat osallistua oikeudenkäyntiin tai avustaa siinä, jotta puututaan rakenteelliseen ja järjestelmälliseen syrjintään tapauksissa, jotka tasa-arvoelimet ovat valinneet itse joko niiden yleisyyden tai vakavuuden vuoksi tai koska ne edellyttävät oikeudellista selvennystä. Oikeutta voidaan käydä joko elimen omissa nimissä tai uhrin tai uhreja edustavien järjestöjen nimissä kansallisen prosessioikeuden mukaisesti.

               (3)

               Jäsenvaltioiden olisi otettava huomioon myös, että uhrien avustamiseen voi kuulua suositusten antaminen tai, jos se on sallittua kansallisessa lainsäädännössä, oikeudellisesti sitovien päätösten antaminen yksittäisissä tai kollektiivisissa syrjintätapauksissa sekä niiden seuranta täytäntöönpanon varmistamiseksi.

               (4)

               Jäsenvaltioiden olisi sallittava tasa-arvoelinten kerätä asiaan liittyviä todisteita ja tietoja kansallisen lainsäädännön mukaisesti.

               (5)

               Jos tasa-arvoelimillä on toimivalta antaa sitovia päätöksiä, jäsenvaltion olisi annettava niille toimivalta määrätä myös riittäviä, tehokkaita ja oikeasuhteisia seuraamuksia.

               (6)

               Tasa-arvoelimille annettujen toimivaltuuksien käyttöön olisi sovellettava asianmukaisia suojatoimia, mukaan lukien tarvittaessa tehokkaat oikeussuojakeinot ja oikeudenmukainen menettely. Jos tasa-arvoelimillä on toimivalta antaa sitovia päätöksiä, erityisesti oikeus hakea tasa-arvoelinten sitoviin päätöksiin muutosta tuomioistuimissa olisi vahvistettava erikseen kansallisessa lainsäädännössä.

      Riippumattomat selvitykset

               (7)

               Jäsenvaltioiden olisi annettava tasa-arvoelimille mahdollisuus teettää säännöllisesti riippumattomia selvityksiä. Selvitysten laajuudella ja rakenteella olisi varmistettava, että syrjinnästä kerätään riittävästi luotettavia määrällisiä ja laadullisia tietoja sellaisen analyysin laatimiseksi, jonka avulla voidaan tehdä näyttöön perustuvia päätelmiä siitä, mitkä ovat suurimmat haasteet ja miten niitä olisi käsiteltävä.

      Riippumattomat raportit

               (8)

               Jäsenvaltioiden olisi annettava tasa-arvoelimille mahdollisuus julkaista säännöllisesti riippumattomia raportteja ja esittää ne asianomaisille julkisille elimille, mukaan lukien tarvittaessa asianomaiset kansalliset tai alueelliset hallitukset ja parlamentit. Niiden olisi oltava riittävän laajoja, jotta voidaan laatia kokonaisarvio jäsenvaltiossa ilmenevästä syrjinnästä kunkin tarkasteltavan syrjintäperusteen osalta.

               (9)

               Riippumattomien raporttien korkean laadun varmistamiseksi jäsenvaltioiden olisi annettava tasa-arvoelimille mahdollisuus tehdä riippumattomia tutkimuksia. Tähän voisi sisältyä tietojen kerääminen erityisesti valitusten määrästä syrjintäperustetta kohden, hallinnollisen menettelyn kestosta alkaen valituksen esittämisestä asian loppuun saattamiseen, hallinnollisen menettelyn lopputuloksesta ja sellaisten oikeustapausten määrästä, kestosta ja lopputuloksesta, joihin tasa-arvoelimet ovat osallistuneet.

      Tasa-arvoelinten suositukset

               (10)

               Jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että niiden viranomaiset ottavat huomioon, siinä määrin kuin mahdollista, tasa-arvoelinten antamat suositukset lainsäädännöstä, toimintapolitiikasta, menettelyistä, ohjelmista ja käytännöistä. Olisi varmistettava, että viranomaiset antavat tasa-arvoelimille tietoa siitä, miten suositukset on otettu huomioon, ja asettavat nämä tiedot julkisesti saataville.

      Tasa-arvon edistäminen

               (11)

               Tasa-arvon ja monimuotoisuuden edistämiseksi jäsenvaltioiden olisi annettava tasa-arvoelimille valmiudet torjua syrjintää erityisesti antamalla koulutusta, tietoa, neuvontaa, ohjausta ja tukea tasa-arvodirektiiveissä säädetyistä velvoitteista vastaaville tahoille sekä laitoksille ja yksityishenkilöille ja lisättävä yleisön tietoisuutta sekä tasa-arvoelinten olemassaolosta että syrjinnän vastaisten sääntöjen sisällöstä ja oikeussuojakeinoista.

               (12)

               Samaa tarkoitusta varten jäsenvaltioiden olisi myös annettava tasa-arvoelimille mahdollisuus osallistua julkiseen keskusteluun, käydä säännöllistä vuoropuhelua viranomaisten kanssa, olla yhteydessä syrjittyihin ryhmiin ja sidosryhmiin sekä edistää hyviä käytäntöjä ja myönteisiä toimia.

         1.2.   Riippumattomuus ja tehokkuus

   1.2.1.   Riippumattomuus

               (1)

               Taatakseen, että tasa-arvoelimet hoitavat tehtäviään riippumattomasti, jäsenvaltioiden olisi kiinnitettävä huomiota muun muassa kyseisten elinten organisaatioon, niiden asemaan koko hallinnon rakenteessa, niiden määrärahojen osoittamiseen ja niiden resurssien käytön menettelyihin. Erityistä huomiota olisi kiinnitettävä henkilöstön, myös johtotehtävissä toimivien henkilöiden, nimitys- ja irtisanomismenettelyihin. Näiden seikkojen huomioiminen ei saisi rajoittaa jäsenvaltioiden omien kansallisten organisaatiorakenteiden käyttöä.

               (2)

               Jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että tasa-arvoelinten henkilöstön jäsenet, mukaan lukien johtotehtävissä toimivat henkilöt ja hallituksen jäsenet, eivät harjoita toimia, jotka ovat yhteensopimattomia heidän velvollisuuksiensa kanssa, ja etteivät he osallistu toimikautensa aikana mihinkään heidän velvoitteidensa kanssa ristiriidassa olevaan palkalliseen tai palkattomaan toimintaan.

         1.2.2.   Resurssit

               (1)

               Jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että kaikille tasa-arvoelimille annetaan tekniset, taloudelliset ja henkilöresurssit, tilat ja infrastruktuuri, jotka ovat tarpeen niiden tehtävien suorittamiseksi ja toimivaltuuksien käyttämiseksi tehokkaasti. Tasa-arvoelimille osoitetuissa resursseissa olisi otettava huomioon kyseisille elimille annettu toimivalta ja tehtävät. Resursseja voidaan pitää riittävinä vain, jos ne mahdollistavat sen, että tasa-arvoelimet voivat hoitaa tasa-arvon edistämiseen liittyvät tehtävänsä tehokkaasti, kohtuullisessa ajassa ja kansallisessa lainsäädännössä vahvistettuja määräaikoja noudattaen.

               (2)

               Jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että tasa-arvoelimillä on riittävästi henkilöstöä ja että tällä on asianmukainen pätevyys ja tarvittavat taidot, tiedot ja kokemus, jotta tasa-arvoelimet voivat hoitaa asianmukaisesti ja tehokkaasti kaikki tehtävänsä.

               (3)

               Jäsenvaltioiden olisi annettava tasa-arvoelimille mahdollisuus seurata tehokkaasti sekä omien päätöstensä että muiden laitosten, lainkäyttöelinten ja tuomioistuinten päätösten täytäntöönpanoa syrjintään liittyvissä tapauksissa. Tätä tarkoitusta varten tasa-arvoelimille olisi ilmoitettava viipymättä tällaisista päätöksistä ja niiden täytäntöön panemiseksi toteutetuista toimenpiteistä.

         1.2.3.   Valitusten tekeminen, saatavuus ja saavutettavuus

               (1)

               Jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että tasa-arvoelimille voidaan tehdä valituksia suullisesti, kirjallisesti ja sähköisesti valituksen tekijän valinnan mukaan kielellä, joka on yleinen siinä jäsenvaltiossa, jossa tasa-arvoelin sijaitsee.

               (2)

               Jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että tasa-arvoelimille tehtäviä valituksia koskeva menettely on yksinkertainen ja maksuton.

               (3)

               Jäsenvaltioiden olisi velvoitettava tasa-arvoelimet kohtelemaan todistajia ja väärinkäytösten paljastajia sekä mahdollisuuksien mukaan syrjintää koskevien valitusten tekijöitä luottamuksellisesti.

               (4)

               Jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että tasa-arvoelinten fyysiset tilat, tiedottaminen ja viestintä, mukaan lukien tietotekniikka, sekä palvelut ja asiakirjojen ja audiovisuaalisten aineistojen kaltaiset tuotteet tai yleisölle avoimet tai järjestetyt tapaamiset ja tapahtumat ovat helposti kaikkien henkilöiden saatavilla ja saavutettavissa. Niiden pitäisi olla erityisesti vammaisten saavutettavissa, ja vammaisia varten olisi lisäksi tehtävä vammaisten henkilöiden oikeuksista tehdyn Yhdistyneiden kansakuntien yleissopimuksessa tarkoitetut kohtuulliset mukautukset, jotta varmistetaan, että tasa-arvoelimet ovat vammaisten saavutettavissa yhdenvertaisesti muiden kanssa.

               (5)

               Jos maantieteellisistä tai muista syistä on tarpeen, jäsenvaltioiden olisi harkittava, olisiko tasa-arvoelimille annettava mahdollisuus perustaa paikallis- ja/tai aluetoimistoja tai toteuttaa paikallisia ja/tai alueellisia tiedotus- ja yleisönpalvelutoimia säännöllistä tilapäistä edustusta varten.

               (6)

               Jäsenvaltioiden olisi annettava tasa-arvoelimille riittävät määrärahat ja resurssit, jotta ne voivat hoitaa tehokkaasti tiedonlisäämistoimia, joilla pyritään antamaan yleisölle tietoa tasa-arvoelinten olemassaolosta ja mahdollisuudesta valittaa syrjinnästä.

         1.3.   Koordinointi ja yhteistyö

               (1)

               Jos samassa jäsenvaltiossa on useita tasa-arvoelimiä, jäsenvaltioiden olisi annettava niille mahdollisuus säännölliseen ja tehokkaaseen koordinointiin sen varmistamiseksi, että syrjimättömyysperiaatteita sovelletaan johdonmukaisesti. Tasa-arvoelinten ei pitäisi keskittyä kohtuuttomasti vain joihinkin tehtäviin muiden tehtävien kustannuksella. Tiedotustoimiin olisi otettava mukaan muut toimivaltaiset elimet siinä määrin kuin mahdollista, jotta yleisö saa kattavaa tietoa.

               (2)

               Jäsenvaltioiden olisi annettava tasa-arvoelimille mahdollisuus osallistua vuoropuheluun ja tehdä tehokasta yhteistyötä asianomaisten kansallisten viranomaisten ja samassa jäsenvaltiossa toimivien elinten kanssa. Tämä edellyttää myös tasa-arvoelinten avointa ja riittävän ajoissa tehtävää kuulemista toimintapolitiikkaa ja lainsäädäntöä koskevista ehdotuksista ja niiden toimeksiantoon kuuluvissa kysymyksissä tapahtuneesta kehityksestä.

               (3)

               Jäsenvaltioiden olisi annettava tasa-arvoelimille valmiudet tehdä yhteistyötä muiden tasa-arvoelinten ja laitosten kanssa EU:n ja kansanvälisellä tasolla, myös toteuttamalla yhteisiä selvityksiä.

               (4)

               Jäsenvaltioiden olisi annettava tasa-arvoelimille mahdollisuus tehdä yhteistyötä alalla toimivien elinten kanssa. Tällaisia ovat vammaisten henkilöiden oikeuksia koskevan Yhdistyneiden kansakuntien yleissopimuksen 33 artiklan 2 kappaleen nojalla nimetyt kansalliset rakenteet, romanien kansalliset yhteysviranomaiset, kansalaisyhteiskunnan järjestöt, ja, jotta varmistetaan, ettei varoja jaeta syrjintään syyllistyneille hankkeille, Euroopan rakenne- ja investointirahastojen hallintoviranomaiset.

         III LUKU

      JÄSENVALTIOIDEN RAPORTOINTI

   Jäsenvaltioita kehotetaan sisällyttämään direktiivien 2000/43/EY, 2000/78/EY, 2004/113/EY ja 2006/54/EY soveltamista koskeviin tietoihin tiedot siitä, miten ne ottavat tämän suosituksen huomioon.

      Tehty Brysselissä 22 päivänä kesäkuuta 2018.

            Komission puolesta

         Věra JOUROVÁ

            Komission jäsen

      (1)  Neuvoston direktiivi 2000/43/EY, annettu 29 päivänä kesäkuuta 2000, rodusta tai etnisestä alkuperästä riippumattoman yhdenvertaisen kohtelun periaatteen täytäntöönpanosta (EYVL L 180, 19.7.2000, s. 22).

      (2)  Neuvoston direktiivi 2000/78/EY, annettu 27 päivänä marraskuuta 2000, yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevista yleisistä puitteista (EYVL L 303, 2.12.2000, s. 16).

      (3)  Neuvoston direktiivi 2004/113/EY, annettu 13 päivänä joulukuuta 2004, miesten ja naisten yhdenvertaisen kohtelun periaatteen täytäntöönpanosta tavaroiden ja palvelujen saatavuuden ja tarjonnan alalla (EUVL L 373, 21.12.2004, s. 37).

      (4)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2006/54/EY, annettu 5 päivänä heinäkuuta 2006, miesten ja naisten yhtäläisten mahdollisuuksien ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteen täytäntöönpanosta työhön ja ammattiin liittyvissä asioissa (EUVL L 204, 26.7.2006, s. 23).

      (5)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2010/41/EU annettu 7 päivänä heinäkuuta 2010, miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen soveltamisesta itsenäisiin ammatinharjoittajiin sekä neuvoston direktiivin 86/613/ETY kumoamisesta (EUVL L 180, 15.7.2010, s. 1).

      (6)  KOM(2008) 426 lopullinen.

      (7)  Neuvoston puitepäätös 2008/913/YOS, tehty 28 päivänä marraskuuta 2008, rasismin ja muukalaisvihan tiettyjen muotojen ja ilmaisujen torjumisesta rikosoikeudellisin keinoin (EUVL L 328, 6.12.2008, s. 55).

      (8)  Ks. mm. Human European Consultancy in partnership with the Ludwig Boltzmann Institute of Human Rights, October 2010, A Study on Equality Bodies set up under Directives 2000/43/EC, 2004/113/EC, and 2006/54/EC, s. 177, ja European Network of Equality Bodies, October 2012, Equality Bodies. Current Challenges.

      (9)  Human European Consultancy, mainittu edellä, s. 78, 125 ja 142 sekä European Network of Equality Bodies, mainittu edellä, s. 8 ja 17. Ks. myös European Network of Equality Bodies, Strategic Role of Equality Bodies, 2009, s. 43–44 ja 52.

      (10)  Human European Consultancy, mainittu edellä, s. 70–145 ja European Network of Equality Bodies, mainittu edellä, s. 8 ja 13–20.

      (11)  European Commission, 2006, Catalysts for Change? Equality bodies according to Directive 2000/43/EC – existence, independence and effectiveness, s. 57.

      (12)  Yhteinen kertomus rodusta tai etnisestä alkuperästä riippumattoman yhdenvertaisen kohtelun periaatteen täytäntöönpanosta 29 päivänä kesäkuuta 2000 annetun neuvoston direktiivin 2000/43/EY (’rotusyrjintädirektiivi’) ja yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevista yleisistä puitteista 27 päivänä marraskuuta 2000 annetun neuvoston direktiivin 2000/78/EY (’työsyrjintädirektiivi’) soveltamisesta, COM(2014) 2 final.

      (13)  Kertomus miesten ja naisten yhdenvertaisen kohtelun periaatteen täytäntöönpanosta tavaroiden ja palvelujen saatavuuden ja tarjonnan alalla annetun neuvoston direktiivin 2004/113/EY soveltamisesta, COM(2015) 190 final. Tämä tarve mainittiin myös romanien integraatiota edistäviä kansallisia strategioita koskevan EU:n puitekehyksen väliarvioinnissa, COM(2017) 458 final; perusoikeusviraston vuoden 2017 maaliskuussa julkaisemassa perusoikeusraportissa ja kertomuksessa miesten ja naisten samapalkkaisuuden periaatteen lujittamisesta läpinäkyvyyden avulla annetun komission suosituksen täytäntöönpanosta, COM(2017) 671 final.

      (14)  Kertomus miesten ja naisten samapalkkaisuuden periaatteen lujittamisesta läpinäkyvyyden avulla annetun komission suosituksen täytäntöönpanosta, mainittu edellä; EU:n toimintasuunnitelma vuosiksi 2017–2019 – Sukupuolten palkkaeron kaventaminen, COM(2017) 678 final.

      (15)  Euroopan parlamentin päätöslauselma 8. lokakuuta 2015 miesten ja naisten yhtäläisten mahdollisuuksien ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteen täytäntöönpanosta työhön ja ammattiin liittyvissä asioissa 5. heinäkuuta 2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/54/EY soveltamisesta (2014/2160(INI)).

      (16)  YK:n ihmisoikeusvaltuutetun toimisto, kansallisten instituutioiden asemaa koskevat YK:n yleiskokouksen periaatteet (Pariisin periaatteet), 20 päivänä joulukuuta 1993 annettu päätöslauselma 48/134 ja kansallisten ihmisoikeusinstituutioiden koordinaatiokomitean yleiset huomautukset näiden periaatteiden tulkinnasta ja täytäntöönpanosta, sellaisina kuin niiden sanamuoto oli 21 päivänä helmikuuta 2018.

      (17)  European Network of Equality Bodies, 2016, Developing Standards for Equality Bodies. An Equinet Working Paper.

      (18)  European Commission against Racism and Intolerance (ECRI), revised General Policy Recommendation No 2: Equality Bodies to combat racism and intolerance at national level, CRI(2018) 06, annettu 7 päivänä joulukuuta 2017.

      (19)  C(2016) 8600.

      (20)  Neuvoston päätös 2010/48/EY, tehty 26 päivänä marraskuuta 2009, vammaisten henkilöiden oikeuksia koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien yleissopimuksen tekemisestä Euroopan yhteisön puolesta (EUVL L 23, 27.1.2010, s. 35).

      (21)  Direktiivin 2006/54/EY mukaan joka neljäs vuosi ja direktiivien 2000/43/EY, 2000/78/EY ja 2004/113/ETY mukaan joka viides vuosi.


               18.7.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 252/298

         P8_TA(2017)0029
   Painopisteet naisten asemaa käsittelevän YK:n toimikunnan 61. istuntoa varten
   Euroopan parlamentin suositus 14. helmikuuta 2017 neuvostolle Euroopan unionin painopisteistä naisten asemaa käsittelevän Yhdistyneiden kansakuntien toimikunnan 61. istuntoa varten (2017/2001(INI))
   (2018/C 252/30)

      Euroopan parlamentti, joka

               —

               ottaa huomioon Constance Le Gripin PPE-ryhmän puolesta ja Maria Arenan S&D-ryhmän puolesta esittämän ehdotuksen suositukseksi neuvostolle Euroopan unionin painopisteistä naisten asemaa käsittelevän Yhdistyneiden kansakuntien toimikunnan 61. istuntoa varten (B8-1365/2016),

               —

               ottaa huomioon 26. toukokuuta 2015 annetut neuvoston päätelmät sukupuolten tasa-arvosta ja kehityksestä ja uudesta maailmanlaajuisesta kumppanuudesta köyhyyden poistamiseksi ja kestävän kehityksen edistämiseksi vuoden 2015 jälkeen sekä 16. joulukuuta 2014 annetut neuvoston päätelmät vuoden 2015 jälkeisestä muutosohjelmasta,

               —

               ottaa huomioon naisten asemaa käsittelevän YK:n toimikunnan (CSW) 61. istunnon, jonka pääteemana on naisten taloudellinen voimaannuttaminen muuttuvassa työelämässä,

               —

               ottaa huomioon Pekingissä syyskuussa 1995 pidetyn YK:n neljännen naisten maailmankonferenssin, Pekingissä hyväksytyn julistuksen ja toimintaohjelman sekä YK:n Peking + 5 -erityisistunnossa 9. kesäkuuta 2000, Peking + 10 -erityisistunnossa 11. maaliskuuta 2005, Peking + 15 -erityisistunnossa 2. maaliskuuta 2010 ja Peking + 20 -erityisistunnossa 9. maaliskuuta 2015 hyväksytyt päätösasiakirjat, jotka koskivat lisätoimia ja -aloitteita Pekingin julistuksen ja toimintaohjelman toteuttamiseksi,

               —

               ottaa huomioon vuonna 1979 hyväksytyn YK:n yleissopimuksen kaikkinaisen naisten syrjinnän poistamisesta (CEDAW-sopimus),

               —

               ottaa huomioon työjärjestyksen 113 artiklan,

               —

               ottaa huomioon naisten oikeuksien ja sukupuolten tasa-arvon valiokunnan mietinnön (A8-0018/2017),

               A.

               ottaa huomioon, että miesten ja naisten välinen tasa-arvo on EU:n perusperiaate, josta määrätään Euroopan unionista tehdyssä sopimuksessa; ottaa lisäksi huomioon, että miesten ja naisten välinen tasa-arvo on yksi unionin tavoitteista ja tehtävistä ja että tämä periaate on unionin ohjenuorana myös sen ulkoisissa toimissa, koska nämä kaksi ulottuvuutta olisi sovitettava yhteen;

               B.

               ottaa huomioon, että naisten ihmisoikeudet ja sukupuolten tasa-arvo eivät ole vain perusihmisoikeuksia, vaan myös edellytys kehitykselle ja köyhyyden vähentämiselle sekä välttämätön perusta kestävälle ja vauraalle maailmalle, jossa vallitsee rauha;

               C.

               toteaa, että naisiin kohdistuvaan ahdisteluun ja väkivaltaan sisältyy monenlaisia ihmisoikeusloukkauksia; ottaa huomioon, että kaikista näistä väärinkäytöksistä voi jäädä syviä henkisiä arpia, niihin voi sisältyä fyysistä tai seksuaalista vahingoittamista tai kärsimystä tai tällaisilla teoilla uhkaamista ja pakottamista, ne voivat vahingoittaa naisten ja tyttöjen terveyttä ja myös heidän lisääntymis- ja seksuaaliterveyttään ja että ne voivat joissakin tapauksissa johtaa kuolemaan;

               D.

               ottaa huomioon, että 23. tammikuuta 2017 Yhdysvaltain presidentti Donald Trump palautti niin sanotun global gag -säännön, joka estää kansainvälisiä järjestöjä saamasta yhdysvaltalaista maailmanlaajuista terveysalan tukea, jos ne tarjoavat aborttipalveluita, antavat aborttineuvontaa, ohjaavat aborttipalveluihin tai edistävät niitä, myös silloin, kun ne tekevät tätä itsenäisesti ilman yhdysvaltalaista rahoitusta ja silloin, kun abortti on kyseisissä maissa laillinen; ottaa huomioon, että nyt kärsimään joutuvat myös ohjelmat, jotka koskevat HI-virusta/aidsia, äitien ja lasten terveyttä, zikaviruksen torjuntaa ja muita terveyteen ja sairauksiin liittyviä kysymyksiä; ottaa huomioon, että tämä sääntö taannuttaa vuosikausiksi saavutuksia, joita on tehty yhteisöjen terveyden ja hyvinvoinnin edistämiseksi maailmassa erityisesti naisten ja tyttöjen oikeuksien osalta ja voi heikentää miljoonien ihmisten pääsyä terveydenhuoltoon kaikkialla maailmassa;

               E.

               ottaa huomioon, että viides kestävän kehityksen tavoite on sukupuolten tasa-arvon saavuttaminen sekä kaikkien naisten ja tyttöjen voimaannuttaminen maailmanlaajuisesti; ottaa huomioon, että viides kestävän kehityksen tavoite on itsenäinen tavoite, mikä tarkoittaa, että se on saatettava yleisesti osaksi Agenda 2030:a ja kaikkien kestävän kehityksen tavoitteiden toteuttamista; toteaa, että naisten voimaannuttaminen merkitsee sitä, että heille annetaan tarvittavat työkalut, jotta heistä voi tulla taloudellisesti riippumattomia, jotta he voivat olla tasapuolisesti edustettuina yhteiskunnassa, toimia yhdenvertaisessa asemassa elämän kaikilla osa-alueilla, saada enemmän valtaa julkisessa elämässä ja ohjata kaikkia omaan elämäänsä vaikuttavia päätöksiä;

               F.

               toteaa, että naiset ovat tärkeitä talouden toimijoita maailmanlaajuisesti ja että naisten osallistuminen talouselämään voi piristää kansantalouksia, auttaa luomaan työpaikkoja ja lisätä osallistavaa vaurautta; ottaa huomioon, että maat, jotka arvostavat naisia ja mahdollistavat heidän täysimääräisen osallistumisensa työelämään ja päätöksentekoon, ovat vakaampia, vauraampia ja turvallisempia; ottaa huomioon, että sukupuolitietoinen budjetointi on älykästä taloustiedettä ja auttaa varmistamaan, että julkisten menojen avulla edistetään naisten ja miesten tasa-arvoa;

               G.

               ottaa huomioon, että naisten luovuus ja yrittäjyyspotentiaali ovat talouskasvun ja työpaikkojen lähteitä, joita ei ole hyödynnetty riittävällä tavalla ja joiden kehittämistä on jatkettava;

               H.

               ottaa huomioon, että vaikka on olemassa vankkoja todisteita siitä, että naisten voimaannuttaminen on tärkeää köyhyyden vähentämiseksi ja kehityksen edistämiseksi sekä maailman kiireellisimpiin haasteisiin vastaamiseksi, EU:n jäsenvaltioiden hallitukset totesivat 20 vuotta Pekingin maailmankonferenssin jälkeen, ettei yksikään maa ole täysin saavuttanut miesten ja naisten tasa-arvoa sekä naisten ja tyttöjen voimaannuttamista koskevaa tavoitetta, että edistyminen on ollut hidasta ja epätasaista, että miehiä ja naisia kohdellaan edelleen eriarvoisesti ja monenlaista syrjintää esiintyy ja että toimintasuunnitelman kahdentoista ongelmakohdan täytäntöönpanon yhteydessä on tullut esiin uusia haasteita;

               I.

               toteaa, että unionilla on tärkeä rooli naisten ja tyttöjen voimaannuttamisen edistämisessä taloudellisin ja poliittisin keinoin EU:ssa ja myös maailmanlaajuisesti; toteaa, että EU:n on oltava keskeisessä asemassa suojelemassa naisten ihmisoikeuksista YK:ssa ja EU:ssa sovittuja kantoja;

               J.

               ottaa huomioon, että naiset tuottavat yhä noin 80 prosenttia ruoasta köyhimmissä maissa ja ovat nykyisin luonnon monimuotoisuuden ja viljelykasvien siementen tärkeimpiä suojelijoita;

               K.

               ottaa huomioon, että maa ei ole vain tuotantoväline vaan myös kulttuuriin ja identiteettiin liittyvä paikka; toteaa, että siksi maan saanti on yksi elämän perustekijöistä ja viljelijöille ja alkuperäisväestön naisille kuuluva luovuttamaton oikeus;

               1.

               suosittaa, että neuvosto

                     Naisten ja tyttöjen voimaannuttamisen yleiset ehdot

                           a)

                           vahvistaa sitoutumisensa Pekingin toimintaohjelmaan ja siinä esitettyihin naisten ihmisoikeuksia ja sukupuolten tasa-arvoa koskeviin toimiin; vahvistaa sitoutumisensa kaksitahoiseen naisten ihmisoikeuksia koskevaan lähestymistapaan valtavirtaistamalla sukupuolinäkökohtia kaikilla politiikanaloilla ja ryhtymällä erityisiin toimenpiteisiin naisten ihmisoikeuksien ja sukupuolten tasa-arvon puolesta;

                           b)

                           kannustaa toimiin, joilla investoidaan naisten ja tyttöjen yhtäläiseen pääsyyn korkealaatuiseen koulutukseen ja ammatilliseen koulutukseen, mukaan lukien virallinen ja epävirallinen koulutus sekä arkioppiminen, ja joilla poistetaan sukupuolten välisiä eroja näillä ja kaikilla muilla aloilla sekä erityisesti miesten hallitsemilla aloilla;

                           c)

                           torjuu naisiin ja tyttöihin julkisissa ja yksityisissä tiloissa kohdistuvaa kaikkinaista väkivaltaa, joka on vakava rikos heidän fyysistä ja psyykkistä itsemääräämisoikeuttaan vastaan ja estää heitä käyttämästä kaikkia mahdollisuuksiaan ja kykyjään; kehottaa edistämään sitä, että kaikki osapuolet ratifioivat täysimääräisesti Istanbulin sopimuksen;

                           d)

                           katsoo, että tullakseen entistä tehokkaammiksi maailmanlaajuisiksi toimijoiksi YK:n, EU:n ja sen jäsenvaltioiden on lisättävä sisäisiä ponnistelujaan naisiin kohdistuvan ja sukupuoleen perustuvan väkivallan poistamiseksi; kehottaa sen vuoksi jälleen komissiota ehdottamaan EU:n strategiaa naisiin kohdistuvan väkivallan torjumiseksi, vähimmäisvaatimuksia koskeva direktiivi mukaan luettuna; kehottaa tässä yhteydessä kaikkia osapuolia allekirjoittamaan ja ratifioimaan Euroopan neuvoston yleissopimuksen naisiin kohdistuvan väkivallan ja perheväkivallan ehkäisemisestä ja torjumisesta;

                           e)

                           suunnittelee ihmisarvoisten työpaikkojen luomista ja kaikkien naisten täystyöllisyyttä edistäviä ja tukevia politiikkoja;

                           f)

                           varmistaa seksuaali- ja lisääntymisterveyttä koskevan terveydenhuollon yleisen saatavuuden ja lisääntymisoikeudet Kansainvälisen väestö- ja kehityskonferenssin toimintaohjelman ja Pekingin toimintaohjelman sekä niitä koskevien tarkistuskonferenssien päätösasiakirjojen mukaisesti; tarjoaa seksuaalivalistusta tytöille ja nuorille naisille, jotta voidaan vähentää nuorena raskaaksi tulemista ja sukupuolitautien leviämistä;

                           g)

                           tuomitsee jyrkästi niin sanotun global gag -säännön, joka estää kansainvälisiä organisaatioita saamasta yhdysvaltalaista perhesuunnittelurahoitusta, jos ne tarjoavat aborttipalveluita, antavat aborttineuvontaa, ohjaavat aborttipalveluihin tai edistävät niitä; pitää tätä sääntöä suorana hyökkäyksenä naisten ja tyttöjen oikeuksien alalla tehtyjä saavutuksia vastaan ja askel taaksepäin; kehottaa EU:ta ja jäsenvaltioita kiireellisesti toteuttamaan toimia, joilla torjutaan global gag -säännön vaikutuksia, lisäämällä merkittävästi seksuaali- ja lisääntymisterveyteen ja -oikeuksiin tarkoitettua rahoitusta ja käynnistämällä kansainvälisen rahaston, josta rahoitetaan mahdollisuuksia syntyvyyden säännöstelyyn ja turvalliseen ja lailliseen aborttiin käyttäen sekä kansallista että unionin kehitysapurahoitusta, jotta täytetään rahoitusvaje, joka syntyi Trumpin hallinnon toimista, joilla lopetetaan rahoitus kaikille ulkomailla toimiville apujärjestöille, jotka tarjoavat seksuaali- ja lisääntymisterveyteen ja -oikeuksiin liittyviä palveluja;

                           h)

                           poistaa sukupuolten väliset palkkoihin, elinikäisiin ansioihin ja eläkkeisiin liittyvät erot;

                           i)

                           tekee lopun kaikista naisiin kohdistuvista syrjinnän muodoista lainsäädännön ja politiikkojen kaikilla tasoilla;

                           j)

                           torjuu kaikkia sukupuolistereotypioiden muotoja, jotka pitävät yllä eriarvoisuutta, väkivaltaisuutta ja syrjintää yhteiskunnan kaikilla osa-alueilla;

                           k)

                           tukee naisten järjestöjä niiden työssä kaikilla tasoilla; osallistaa näitä järjestöjä kumppaneina päätöksenteossa ja varmistaa riittävän rahoituksen saannin;

                           l)

                           soveltaa sukupuolitietoista budjetointia sukupuolinäkökohtien valtavirtaistamisen työkaluna kaikkiin julkisiin menoihin;

                     Naisten taloudellisen voimaannuttamisen lisääminen ja työmarkkinoilla olevien esteiden poistaminen

                           m)

                           kehottaa kaikkia osapuolia ratifioimaan ja panemaan täytäntöön kaikkinaisen naisten syrjinnän poistamista koskevan yleissopimuksen (CEDAW-sopimus) siten, että kiinnitetään erityistä huomiota 1, 4, 10, 11, 13, 14 ja 15 artiklaan;

                           n)

                           kehottaa kaikkia osapuolia hyväksymään toimia ja säätämään lakeja, joilla varmistetaan tasa-arvoinen työllistyminen ja se, että samasta ja samanarvoisesta työstä maksetaan samaa palkkaa;

                           o)

                           jatkaa ja tehostaa toimia, joilla tuetaan ja edistetään naisten yrittäjyyttä ihmisarvoisten työpaikkojen luomisen yhteydessä ja joilla poistetaan kaikki esteet ja sosiaaliset ennakkoluulot, joita liittyy yritysten perustamiseen ja yritystoiminnan harjoittamiseen, muun muassa parantamalla rahoituspalvelujen, luottojen ja riskipääoman saantia ja markkinoillepääsyä yhtäläisin ehdoin sekä edistämään liiketoimintaan liittyvän tiedon, koulutuksen ja verkostojen saatavuutta; on tietoinen yhteisötalouden yritysten, osuuskuntien ja vaihtoehtoisten liiketoimintamallien merkityksestä naisten voimaannuttamisen kannalta ja haluaa edelleen edistää niiden asemaa;

                           p)

                           panee merkille, että makrotaloudellisilla politiikoilla ja erityisesti budjettikurilla ja julkisilla palveluilla on kohtuuttoman suuri vaikutus naisiin ja että päätöksentekijöiden on otettava huomioon nämä sukupuolivaikutukset;

                           q)

                           edistää uusia investointeja sosiaaliturvaa koskeviin infrastruktuureihin, koulutukseen ja terveydenhuoltoon sekä saatavilla oleviin, kohtuuhintaisiin ja laadukkaisiin hoitopalveluihin koko elämänkaaren aikana, mukaan lukien lastenhoitopalvelut ja muiden hoitoa tarvitsevien henkilöiden sekä vanhusten hoitopalvelut; varmistaa raskaana olevien naisten vahvan suojelun ja työoikeudet raskauden aikana ja sen jälkeen;

                           r)

                           tukee toimia, joilla edistetään kotitöiden ja hoitotyön tasapuolista jakautumista miesten ja naisten välillä;

                           s)

                           kannattaa ILO:n yleissopimuksen tekemistä sellaisten kansainvälisten normien laatimiseksi, joilla voidaan puuttua työpaikalla esiintyvään sukupuoliperusteiseen väkivaltaan;

                           t)

                           panee täytäntöön politiikkoja, joilla puututaan naisiin kohdistuvan poliittisen väkivallan ilmiöön, mukaan lukien fyysinen väkivalta, pelottelu ja verkkohäirintä;

                           u)

                           ryhtyy tehokkaisiin toimenpiteisiin lapsityövoiman käytön lopettamiseksi, sillä miljoonat tyttölapset joutuvat hyväksikäytetyiksi; lisää nykyiseen EU:n lainsäädäntöön uusia mekanismeja, joilla estetään sellaisten tuotteiden tuonti, jotka on tuotettu käyttäen lapsityövoimaa;

                           v)

                           kannustaa naisia ja tyttöjä tiedotuskampanjoiden ja tukiohjelmien avulla pyrkimään akateemiselle uralle ja tutkijan uralle kaikilla tieteen aloilla ja erityisesti teknologian ja digitaalisen talouden alalla;

                           w)

                           varmistaa unionin sisäisten ja ulkoisten toimien ja kestävän kehityksen tavoitteiden välisen johdonmukaisuuden;

                     Naisten tasapuolisen edustuksen varmistaminen kaikilla päätöksenteon tasoilla

                           x)

                           suojelee kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia ja auttaa varmistamaan sukupuolten tasapuolisen edustuksen kaikilla päätöksenteon tasoilla, poliittinen päätöksenteko, talouspolitiikka ja -ohjelmat, työpaikat, liike-elämä ja tieteen alat mukaan luettuina;

                           y)

                           osallistaa työmarkkinaosapuolet, kansalaisjärjestöt ja naisten järjestöt taloutta koskevaan päätöksentekoon;

                           z)

                           vahvistaa naisten roolia johtotehtävissä ja naisten osallistumista konflikteja ja niiden jälkeisiä tilanteita koskevaan päätöksentekoon ja varmistaa konflikteista toipuvissa maissa naisten mahdollisuudet päästä työhön ja markkinoille sekä osallistua politiikkaan ja toimia johtotehtävissä, mikä kaikki on olennainen edellytys näiden maiden vakaudelle;

                     Kaikkein syrjäytyneimpien naisten tarpeiden täyttäminen

                           aa)

                           edistää naisten oikeutta maan omistamiseen sekä maaseudulla asuvien naisten lainansaantia, edistää ja tukee naisten yrittäjyyttä koskevia aloitteita maaseudulla ja mahdollistaa naisten taloudellisen riippumattomuuden ja osallistumisen täysimääräisesti maaseudun kehittämiseen ja kestävään kehitykseen sekä sen, että naiset pääsevät hyötymään siitä; suojelee ja edistää lyhyitä elintarvikkeiden toimitusketjuja aktiivisten politiikkojen avulla sekä EU:n sisällä että sen ulkopuolella;

                           ab)

                           laatii sisäisiä ja kansainvälisiä sääntöjä, joilla taataan pienomistajien ja erityisesti naisten etujen vastaisten laajojen maananastusten rajoittaminen;

                           ac)

                           kehottaa maaseudulla toimivia naisjärjestöjä osallistumaan paikalliseen, alueelliseen, kansalliseen ja maailmanlaajuiseen päätöksentekoon ja tukemaan naisten verkostoja kokemusten ja hyvien käytäntöjen vaihdossa erityisesti asioissa, joita koskevat päätökset voivat vaikuttaa naisten elämään;

                           ad)

                           kehottaa kaikkia maita ratifioimaan ja panemaan täytäntöön YK:n yleissopimuksen vammaisten henkilöiden oikeuksista ja myös sen 6 artiklan, jonka otsikkona on ”Vammaiset naiset”;

                           ae)

                           painottaa naispuolisten siirtotyöläisten, erityisesti kotitalouksissa työskentelevien naispuolisten maahanmuuttajien ja pakolaisten, oikeutta ihmisarvoisiin työoloihin ja yhdenvertaiseen sosiaaliturvaan; kehottaa ratifioimaan ja panemaan täytäntöön ILO:n yleissopimuksen nro 189;

                           af)

                           kehottaa kaikkia osapuolia panemaan täytäntöön politiikkoja, joilla taataan pakolaisnaisten ja -tyttöjen oikeudet ja ihmisarvoinen kohtelu;

                           ag)

                           varmistaa, että sukupuoleen perustuva vaino katsotaan turvapaikkahakemuksen perusteeksi pakolaisten oikeusasemaa koskevan YK:n vuoden 1951 yleissopimuksen nojalla;

                           ah)

                           korostaa, että hlbti-naisten oikeuksia on suojeltava ja edistettävä;

                           ai)

                           kehottaa YK:n naisten asemaa käsittelevää toimikuntaa yhdessä naisten syrjinnän poistamista käsittelevän komitean kanssa vakiinnuttamaan moniperusteisen lähestymistavan analyyseihinsa ja edistämään moniperusteisen syrjinnän torjumista monialaisen analyysin avulla kaikissa YK:n elimissä;

                           aj)

                           harjoittaa politiikkaa, jolla puututaan köyhyydestä ja sosiaalisesta syrjäytymisestä kärsivien naisten tilanteeseen;

                           ak)

                           panee merkille naisten roolin virallisina ja epävirallisina hoitajina ja panee täytäntöön heidän hoitotyön harjoittamiseen liittyvän asemansa parantamiseksi laadittavia politiikkoja;

                     Edellä olevien sitoumusten muuntaminen menoiksi ja niiden näkyvämmiksi tekeminen

                           al)

                           antaa käyttöön naisten taloudellisten oikeuksien toteutumiseen tarvittavat varat ja vähentää sukupuolten epätasa-arvoa myös käyttämällä olemassa olevia välineitä EU:n ja jäsenvaltioiden tasolla, kuten sukupuolivaikutusten arviointia; soveltaa sukupuolitietoista budjetointia kaikkiin julkisiin menoihin naisten ja miesten välisen tasa-arvon varmistamiseksi ja kaiken sukupuolten välisen eriarvoisuuden poistamiseksi;

                           am)

                           varmistaa parlamentin ja sen naisten oikeuksien ja sukupuolten tasa-arvon valiokunnan täysimääräisen osallistumisen päätöksentekoon, joka koskee EU:n kantaa naisten asemaa käsittelevän YK:n toimikunnan 61. istunnossa;

                           an)

                           ilmaisee voimakkaan tukensa YK:n tasa-arvojärjestön (UN Women) työlle, sillä järjestö on YK:n järjestelmässä keskeinen toimija, joka pyrkii poistamaan naisiin ja tyttöihin kohdistuvan väkivallan maailmanlaajuisesti ja saattamaan yhteen kaikki merkittävät sidosryhmät poliittisen muutoksen aikaansaamiseksi ja toimien koordinoimiseksi kehottaa kaikkia YK:n jäsenvaltioita sekä EU:ta lisäämään rahoitustaan YK:n tasa-arvojärjestölle;

               2.

               kehottaa puhemiestä välittämään tämän suosituksen neuvostolle ja tiedoksi komissiolle.


title: Neuvoston suositus, annettu 13 päivänä heinäkuuta 2018, Unkarin vuoden 2018 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Unkarin vuoden 2018 lähentymisohjelmaa koskeva neuvoston lausunto

text:
               10.9.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 320/72

      NEUVOSTON SUOSITUS,
      annettu 13 päivänä heinäkuuta 2018,
      Unkarin vuoden 2018 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Unkarin vuoden 2018 lähentymisohjelmaa koskeva neuvoston lausunto
      (2018/C 320/16)
      EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
      ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,
      ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 (1) ja erityisesti sen 9 artiklan 2 kohdan,
      ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,
      ottaa huomioon Euroopan parlamentin päätöslauselmat,
      ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
      ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,
      ottaa huomioon talous- ja rahoituskomitean lausunnon,
      ottaa huomioon sosiaalisen suojelun komitean lausunnon,
      ottaa huomioon talouspoliittisen komitean lausunnon,
      sekä katsoo seuraavaa:

                  (1)

                  Komissio hyväksyi 22 päivänä marraskuuta 2017 vuotuisen kasvuselvityksen, mikä aloitti vuoden 2018 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson. Se otti huomioon Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission 17 päivänä marraskuuta 2017 antaman Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilaria koskevan julistuksen. Eurooppa-neuvosto vahvisti vuotuisen kasvuselvityksen ensisijaiset tavoitteet 22 päivänä maaliskuuta 2018. Komissio hyväksyi 22 päivänä marraskuuta 2017 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011 perusteella varoitusmekanismia koskevan kertomuksen, jossa se katsoi, että Unkari ei kuulu niihin jäsenvaltioihin, joista laadittaisiin perusteellinen tarkastelu.

                  (2)

                  Unkaria koskeva vuoden 2018 maaraportti julkaistiin 7 päivänä maaliskuuta 2018. Siinä arvioitiin Unkarin edistymistä neuvoston 11 päivänä heinäkuuta 2017 hyväksymien maakohtaisten suositusten (2) noudattamisessa, aiempina vuosina annettujen maakohtaisten suositusten noudattamisessa ja kansallisten Eurooppa 2020 -tavoitteidensa saavuttamisessa.

                  (3)

                  Unkari toimitti vuoden 2018 kansallisen uudistusohjelmansa ja vuoden 2018 lähentymisohjelmansa 30 päivänä huhtikuuta 2018. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon.

                  (4)

                  Kauden 2014–2020 Euroopan rakenne- ja investointirahastojen, jäljempänä ’ERI-rahastot’, ohjelmasuunnittelussa on otettu huomioon asiaankuuluvat maakohtaiset suositukset. Kuten Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1303/2013 (3) 23 artiklassa säädetään, komissio voi pyytää jäsenvaltiota tarkastelemaan uudelleen kumppanuussopimustaan ja asiaankuuluvia ohjelmiaan ja esittämään niihin muutoksia, kun tämä on tarpeen asiaankuuluvien neuvoston suositusten täytäntöönpanon tukemiseksi. Komissio on antanut tarkempaa tietoa kyseisen säännöksen hyödyntämisestä ohjeissa sellaisten toimenpiteiden soveltamiselle, joilla ERI-rahastojen vaikuttavuus kytketään talouden tehokkaaseen ohjaukseen ja hallintaan.

                  (5)

                  Unkariin sovelletaan vakaus- ja kasvusopimuksen ennaltaehkäisevää osiota ja velkasääntöä. Hallitus suunnittelee vuoden 2018 lähentymisohjelmassaan alijäämän, joka oli 2,0 prosenttia vuonna 2017, kasvattamista 2,4 prosenttiin vuonna 2018 ja sen jälkeen sen asteittaista supistamista niin, että se olisi 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen vuoden 2022 loppuun mennessä. Julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteena oleva 1,5 prosentin rakenteellinen alijäämä suhteessa BKT:hen saavutetaan suunnitelman mukaan saavuttaa vuoden 2020 loppuun mennessä. Uudelleenlasketun rakenteellisen rahoitusaseman (4) perusteella julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoite saavutetaan vuoden 2022 loppuun mennessä. Lähentymisohjelman mukaan julkisen talouden velan suhteessa BKT:hen odotetaan supistuvan vähitellen hieman alle 60 prosenttiin vuoden 2022 loppuun mennessä. Näiden julkisen talouden kehitysarvioiden perustana oleva makrotalouden skenaario on suotuisa, mikä aiheuttaa tuntuvia riskejä alijäämätavoitteiden saavuttamiselle.

                  (6)

                  Vuoden 2018 lähentymisohjelman perusteella vuonna 2017 toteutettujen turvallisuuteen liittyvien toimenpiteiden vaikutus julkiseen talouteen on merkittävä, ja siinä annetaan riittävä näyttö näiden julkisen talouden lisäkustannusten laajuudesta ja luonteesta. Komission mukaan turvallisuuteen liittyvien toimenpiteiden osalta hyväksyttävät lisämenot olivat vuonna 2017 yhteensä 0,17 prosenttia suhteessa BKT:hen. Asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 1 kohdan ja 6 artiklan 3 kohdan säännöksissä otetaan huomioon tällaiset lisämenot, sillä vakava terroriuhka on epätavallinen tapahtuma, jonka vaikutus Unkarin julkiseen talouteen on merkittävä. Kestävyys ei vaarannu, jos tilapäinen poikkeaminen julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävältä sopeuttamisuralta sallitaan. Vaadittua sopeutusta kohti julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitetta on siksi pienennetty vuoden 2017 osalta, jotta nämä lisäkustannukset voidaan ottaa huomioon.

                  (7)

                  Neuvosto suositti 12 päivänä heinäkuuta 2016, että Unkari sopeuttaa julkista talouttaan kohti keskipitkän aikavälin tavoitetta 0,6 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2017, jollei kyseiseen tavoitteeseen päästä vähäisemmillä sopeutustoimilla. Vuoden 2017 toteutumatietojen perusteella katsottiin, että Unkari poikkesi merkittävästi julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteeseen johtavalta sopeutusuralta. Komissio antoi Unkarille SEUT-sopimuksen 121 artiklan 4 kohdan ja asetuksen (EY) N:o 1466/97 10 artiklan 2 kohdan nojalla 23 päivänä toukokuuta 2018 varoituksen sillä perusteella, että maa on poikennut merkittävästi julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävältä sopeutusuraltaan vuonna 2017. Neuvosto antoi 22 päivänä kesäkuuta 2018 uuden suosituksen (5), jonka mukaan Unkarin oli toteutettava tarpeelliset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että nettomääräisten julkisten perusmenojen (6) nimelliskasvu on vuonna 2018 enintään 2,8 prosenttia, minkä perusteella vuotuinen rakenteellinen sopeutus on 1 prosenttia suhteessa BKT:hen. Komission kevään 2018 talousennusteen mukaan on vaarana, että näistä vaadituista toimista poiketaan.

                  (8)

                  Kun otetaan huomioon, että Unkarin julkisen talouden velka on yli 60 prosenttia suhteessa BKT:hen ja ennustettu tuotantokuilu on 2,3 prosenttia, vakaus- ja kasvusopimuksen mukaisen yhteisesti sovitun vaatimusten sopeutuskaavion perusteella nettomääräisten julkisten perusmenojen nimellinen kasvu vuonna 2019 ei saisi olla yli 3,9 prosenttia, jolloin rakenteellinen sopeutus olisi 0,75 prosenttia suhteessa BKT:hen. Komission kevään 2018 talousennusteen mukaan on vaarana, että tästä vaatimuksesta poiketaan merkittävästi vuonna 2019. Kaiken kaikkiaan neuvosto katsoo voimakkaasti heikkenevien julkisen talouden näkymien perusteella, että vuonna 2018 tarvitaan merkittäviä lisätoimia vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimusten noudattamiseksi Unkarille 22 päivänä kesäkuuta 2018 osoitetun suosituksen mukaisesti, jotta merkittävä poikkeaminen julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteeseen johtavalta sopeutusuralta voitaisiin korjata.

                  (9)

                  Kokonaistyöllisyysaste on parantunut merkittävästi, ja suotuisa suhdannekehitys tarjoaa erityisesti työttömille mahdollisuuden päästä takaisin työmarkkinoille. Sukupuolten välinen työllisyysero on suuri erityisesti 25–39-vuotiaiden ikäryhmässä, mikä voi osittain selittyä hyvätasoisten päivähoitopalvelujen vähäisellä tarjonnalla. Alle 3-vuotiaiden lasten osallistuminen päivähoitoon jää selvästi alle Barcelonan tavoitteen ja unionin keskiarvon. Vaikka julkinen työllistämisohjelma on edelleen tärkein aktiivisen työvoimapolitiikan toimenpide, siihen osallistuvien lukumäärä on pienentynyt huomattavasti, mikä on osoitus myönteisestä kehityksestä. Järjestelmä ei kuitenkaan ole riittävän hyvin kohdennettu. Sillä ei työmarkkinatilanne huomioon ottaen ole vieläkään pystytty riittävän hyvin varmistamaan osallistujien pääsyä takaisin avoimille työmarkkinoille. Aktiivinen työvoimapolitiikka, jossa keskitytään enemmän ammatilliseen täydennyskoulutukseen ja uudelleenkoulutukseen, on alikehittynyttä.

                  (10)

                  Köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen vaarassa olevien henkilöiden osuus laski 26,3 prosenttiin vuonna 2016, mutta ylittää edelleen unionin keskiarvon. Lapsilla on yleisesti ottaen muita ikäryhmiä suurempi riski joutua elämään köyhyydessä. Vähimmäistoimeentuloetuuksien taso on alle 50 prosenttia köyhyysrajasta kotitaloutta kohti, mikä on unionin alhaisimpia. Työttömyysetuudet ovat hyvin niukat: niitä maksetaan enintään kolme kuukautta, mikä on lyhin jakso unionissa ja kattaa vain noin neljänneksen siitä ajasta, joka työttömältä keskimäärin kuluu uuden työpaikan löytämiseen. Lisäksi työttömyysetuuksina maksettavat määrät ovat unionin alhaisimpia.

                  (11)

                  Unkarin sosiaalisen vuoropuhelun rakenteet ja prosessit ovat edelleen alikehittyneet, eivätkä ne anna työmarkkinaosapuolille mahdollisuuksia osallistua mielekkäällä tavalla politiikan suunnitteluun ja toteuttamiseen. Puutteet sidosryhmien osallistumisessa ja vähäinen läpinäkyvyys vaikuttavat päätöksenteon tietopohjaan ja laatuun. Tämä aiheuttaa epävarmuutta sijoittajien keskuudessa ja hidastaa talouden lähentymistä.

                  (12)

                  Verojärjestelmän parantamiseksi on toteutettu toimenpiteitä, mutta osa ongelmista on edelleen ratkaisematta. Työn verokiila on kaventumassa, mutta se on edelleen suuri unionin jäsenvaltioiden välisessä vertailussa erityisesti tietyissä pienituloisten ryhmissä. Verojärjestelmän toimintaa heikentää sen yleinen monimutkaisuus yhdistettynä vieläkin käytössä oleviin toimialakohtaisiin veroihin, joilla on vääristävä vaikutus. Veronmaksajien aggressiivisten verosuunnittelustrategioiden torjuntatoimet ovat olennaisen tärkeitä, jotta voidaan estää yritysten välisen kilpailun vääristyminen, kohdella veronmaksajia oikeudenmukaisesti ja suojella julkista taloutta. Veronmaksajien aggressiivisista verosuunnittelustrategioista aiheutuvat heijastusvaikutukset jäsenvaltioiden välillä edellyttävät kansallisten politiikkatoimien koordinointia unionin lainsäädännön täydentämiseksi. Suhteellisen suuret pääomavirrat suuntautuvat erillisyhtiöiden välityksellä Unkariin ja ulos maasta, mutta niillä ei ole yhteyttä reaalitalouteen. Koska Unkariin sijoittautuneiden yritysten ulkomaille (eli unionin asukkailta kolmansien maiden asukkaille) maksettavista osinko-, korko- ja rojaltimaksuista ei peritä lähdeveroa, seurauksena voi olla, että kyseiset maksut välttyvät kokonaan verotukselta, jos niitä ei veroteta myöskään maksun vastaanottajan lainkäyttöalueella. Komissio toteaa Unkarin myöntäneen, että kyseenalaisin perustein unionin ulkopuolelle suoritetut maksut voivat johtaa aggressiiviseen verosuunnitteluun. Viimeaikaisten keskustelujen perusteella komissio jatkaa rakentavaa vuoropuhelua, jonka tarkoituksena on torjua veronmaksajien aggressiivisia verosuunnittelustrategioita.

                  (13)

                  Sääntelystä johtuvat esteet vaikuttavat palvelualojen ja erityisesti vähittäiskaupan suorituskykyyn ja haittaavat resurssien tehokasta kohdentamista, tuottavuutta ja innovointia. Tiettyjä palveluja siirretään jatkuvasti pelkästään tätä tarkoitusta varten perustetuille valtionyhtiöille, mikä haittaa avointa kilpailua. Oikeudellisen kehyksen heikko ennustettavuus on myös ongelma erityisesti vähittäiskauppasektorilla, joka on viime vuosina joutunut sopeutumaan säännösten toistuviin muutoksiin. Koska ehdotetut säännökset ovat usein räätälöityjä liikevaihdon tai liikkeen lattiapinta-alan perusteella, ne vaikuttavat pääasiassa ulkomaisten vähittäiskauppaketjujen toimintaan. Tämä lisää epävarmuutta yritysten keskuudessa ja voi vähentää investointihalukkuutta. Maassa tarvitaan kilpailua suosiva vakaa sääntely-ympäristö. Ammattien rajoittava sääntely on edelleen yleistä Unkarissa, ja sen kohteena ovat erityisesti kirjanpito- ja lakiasiainpalvelujen kaltaiset keskeiset ammattiryhmät.

                  (14)

                  Korruption ehkäisemisessä ja syytteiden nostamisessa on edelleen ongelmia. Useiden indikaattoreiden mukaan korruptio näyttää yleistyneen Unkarissa viime vuosina, ja korruptioriskit voivat vaikuttaa kielteisesti maan kasvupotentiaaliin. Syyttäjälaitoksen toiminnalla on ratkaisevan tärkeä merkitys korruption ja rahanpesun torjunnassa. Alemman tason korruption kitkeminen näyttää tuottaneen jonkin verran tuloksia, mutta viranomaiset eivät ole panostaneet riittävästi tutkintatoimien aloittamiseen korkean tason korruptiossa. Vähäinen läpinäkyvyys ja tiedon saantia koskevat rajoitukset haittaavat korruptiontorjuntatoimia. Julkisten hankintojen osalta on toteutettu merkittäviä toimia, mutta läpinäkyvyyttä ja kilpailua voidaan vielä lisätä tarjousmenettelyissä. Tämä voitaisiin toteuttaa muun muassa asettamalla sähköisestä hankintajärjestelmästä saadut tiedot yleisön saataville.

                  (15)

                  Perustaitoihin liittyvät koulutustulokset jäävät huomattavasti alle unionin keskiarvon erityisesti niiden lasten osalta, joiden sosioekonominen tausta on heikko. Oppilaat ohjataan jo varhaisessa vaiheessa erityyppisiin kouluihin, joiden välillä on suuria eroja koulutustuloksissa ja työllistymispoluissa. Romanilapset ja muut heikommassa asemassa olevat lapset päätyvät yleensä ammatillisen keskiasteen kouluihin, joissa perustaidot kehittyvät tavanomaista huonommin, opintojen keskeyttäminen on yleistä ja työelämään kiinni päässeiden entisten oppilaiden palkkakehitys on keskimääräistä heikompi. Koulunkäynnin keskeyttäneiden osuus on kasvanut keskimäärin 12,4 prosenttiin, ja se on erityisen suuri romanilasten keskuudessa. Nämä haasteet ovat erityisen kiireellisiä pyrittäessä laadukkaaseen ja osallistavaan koulutukseen. Hakijamäärän väheneminen ja korkea keskeyttämisaste korkea-asteen koulutuksessa supistavat tutkinnon suorittaneiden määrää entisestään samalla kun korkeasti koulutetun työvoiman kysyntä on kasvussa.

                  (16)

                  Kansanterveyden parantamiseksi tehtävistä ponnisteluista huolimatta heikkoina pysyvät terveystulokset, joita epäterveelliset elintavat pahentavat entisestään, vaikuttavat kielteisesti inhimilliseen pääomaan. Vähäiset terveydenhuoltomenot ja resurssien tehoton kohdentaminen tekevät Unkarin terveydenhuoltojärjestelmästä tehottoman. Lisäksi palvelujen käyttäjiltä peritään paljon maksuja. Tämä aiheuttaa tasapuolisuusongelmia, eikä kaikille pystytä tarjoamaan viivytyksettä kohtuuhintaisia, ennaltaehkäiseviä, parantavia ja laadukkaita terveydenhuoltopalveluja. Myös terveydenhuollon työntekijäpula vaikeuttaa pääsyä hoitoon, vaikka viimeaikaiset palkankorotukset ovat parantaneet tilannetta. Meneillään olevissa uudistuksissa keskitytään vähentämään liiallista turvautumista sairaalahoitoon. Suurin syy siihen on ollut se, että perusterveydenhuollon palveluntarjoajilta ovat puuttuneet riittävät valmiudet toimia hoidon tarvetta arvioivina portinvartijoina. Sairaalahoidon resurssien jatkuvalla rationalisoinnilla ja perusterveydenhuoltoa parantavilla kohdennetuilla investoinneilla voitaisiin vähentää hoidon saatavuudessa olevia eroja, tehostaa toimintaa ja tuottaa käytännössä parempia terveystuloksia.

                  (17)

                  Komissio on vuoden 2018 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson osana tehnyt kattavan analyysin Unkarin talouspolitiikasta ja julkaissut sen vuoden 2018 maaraportissa. Se on arvioinut myös vuoden 2018 lähentymisohjelman, vuoden 2018 kansallisen uudistusohjelman ja jatkotoimenpiteet, joita on toteutettu Unkarille viime vuosina annettujen suositusten noudattamiseksi. Komissio on ottanut huomioon ohjelmien ja jatkotoimenpiteiden merkityksen Unkarin finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta mutta myös sen, missä määrin ne ovat unionin sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska unionin yleistä talouden ohjausta on tarpeen vahvistaa antamalla unionin tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin.

                  (18)

                  Neuvosto on tutkinut vuoden 2018 lähentymisohjelman tämän arvioinnin perusteella, ja sen lausunto (7) ilmenee erityisesti jäljempänä esitettävästä suosituksesta 1,

            SUOSITTAA, että Unkari toteuttaa vuosina 2018 ja 2019 toimia, joilla se

                  1.

                  varmistaa vuonna 2018, että neuvoston 22 päivänä kesäkuuta 2018 antamaa suositusta noudatetaan, jotta voitaisiin korjata merkittävä poikkeaminen julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteeseen johtavalta sopeutusuralta; varmistaa vuonna 2019, että nettomääräisten julkisten perusmenojen nimelliskasvu ei ole yli 3,9 prosenttia, jolloin vuotuinen rakenteellinen sopeutus on 0,75 prosenttia suhteessa BKT:hen;

                  2.

                  jatkaa verotuksen rakenteen yksinkertaistamista erityisesti alentamalla alakohtaisia veroja; parantaa päätöksentekomenettelyjen laatua ja läpinäkyvyyttä lisäämällä sosiaalista vuoropuhelua ja yhteistyötä muiden sidosryhmien kanssa ja tekemällä säännöllisesti asianmukaisia vaikutustenarviointeja; vahvistaa korruptiontorjuntajärjestelmää, tehostaa syytetoimia sekä lisää läpinäkyvyyttä ja kilpailua julkisissa hankinnoissa muun muassa kehittämällä edelleen sähköistä hankintajärjestelmää; lisää kilpailua ja läpinäkyvyyttä ja vakauttaa sääntelyä palvelusektorilla, erityisesti vähittäiskaupassa;

                  3.

                  hyödyntää työvoimareserviä parantamalla aktiivisen työvoimapolitiikan laatua; parantaa koulutustuloksia ja lisää muita heikommassa asemassa olevien ryhmien, varsinkin romanien, osallistumista laadukkaaseen osallistavaan yleisopetukseen; parantaa sosiaaliturvan ja työttömyysetuuksien riittävyyttä ja kattavuutta.

         Tehty Brysselissä 13 päivänä heinäkuuta 2018.

               Neuvoston puolesta

               Puheenjohtaja

            H. LÖGER

         (1)  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

         (2)  EUVL C 261, 9.8.2017, s. 1.

         (3)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1303/2013, annettu 17 päivänä joulukuuta 2013, Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yhteisistä säännöksistä sekä Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yleisistä säännöksistä sekä neuvoston asetuksen (EY) N:o 1083/2006 kumoamisesta (EUVL L 347, 20.12.2013, s. 320).

         (4)  Komission yhteistä menetelmää noudattaen uudelleen laskema suhdannekorjattu rahoitusasema ilman kertaluonteisia ja väliaikaisia toimenpiteitä.

         (5)  Neuvoston suositus, annettu 22 päivänä kesäkuuta 2018, julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävältä sopeutusuralta havaitun merkittävän poikkeaman korjaamisesta Unkarissa (EUVL C 223, 27.6.2018, s. 1).

         (6)  Nettomääräisillä julkisilla perusmenoilla tarkoitetaan julkisten menojen kokonaismäärää ilman korkomenoja, ilman unionin ohjelmista aiheutuvia menoja, jotka korvataan täysin unionin varoista saatavilla tuloilla, ja ilman ei-päätösperäisiä työttömyysetuusmenojen muutoksia. Kansallisesti rahoitettu kiinteän pääoman bruttomuodostus jaetaan neljälle vuodelle. Päätösperäiset tulopuolen toimenpiteet ja lakisääteiset tulojen lisäykset otetaan huomioon. Meno- ja tulopuolen kertaluonteiset toimenpiteet kuittaavat toisensa.

         (7)  Asetuksen (EY) N:o 1466/97 9 artiklan 2 kohdan mukaisesti.