title: Neuvoston suositus, annettu 8 päivänä heinäkuuta 2014 , Suomen vuoden 2014 kansallisesta uudistusohjelmasta ja samassa yhteydessä annettu neuvoston lausunto Suomen vuoden 2014 vakausohjelmasta

text:
               29.7.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 247/127

         NEUVOSTON SUOSITUS,
   annettu 8 päivänä heinäkuuta 2014,
   Suomen vuoden 2014 kansallisesta uudistusohjelmasta ja samassa yhteydessä annettu neuvoston lausunto Suomen vuoden 2014 vakausohjelmasta
   2014/C 247/24
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,
   ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 (1) ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan,
   ottaa huomioon makrotalouden epätasapainon ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta 16 päivänä marraskuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011 (2) ja erityisesti sen 6 artiklan 1 kohdan,
   ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,
   ottaa huomioon Euroopan parlamentin päätöslauselmat,
   ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
   ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,
   ottaa huomioon talous- ja rahoituskomitean lausunnon,
   ottaa huomioon sosiaalisen suojelun komitean lausunnon,
   ottaa huomioon talouspoliittisen komitean lausunnon,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Eurooppa-neuvosto hyväksyi 26 päivänä maaliskuuta 2010 Euroopan komission ehdotuksen, jolla käynnistetään uusi kasvu- ja työllisyysstrategia, Eurooppa 2020. Strategian lähtökohtana on tehostaa talouspolitiikan koordinointia, ja siinä keskitytään avainalueisiin, joilla tarvitaan toimia, jotta voidaan parantaa Euroopan mahdollisuuksia vauhdittaa kestävää kasvua ja lisätä kilpailukykyä.

               (2)

               Neuvosto antoi 13 päivänä heinäkuuta 2010 komission ehdotusten pohjalta suosituksen jäsenvaltioiden ja unionin talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista (2010–2014) ja hyväksyi 21 päivänä lokakuuta 2010 päätöksen jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista (3). Yhdessä nämä muodostavat ns. yhdennetyt suuntaviivat. Jäsenvaltioita kehotettiin ottamaan yhdennetyt suuntaviivat huomioon kansallisessa talous- ja työllisyyspolitiikassaan.

               (3)

               Jäsenvaltioiden valtion- ja hallitusten päämiehet hyväksyivät 29 päivänä kesäkuuta 2012 kasvu- ja työllisyyssopimuksen, joka toimii johdonmukaisina puitteina kansallisen, EU:n ja euroalueen tason toimille kaikkia mahdollisia keinoja, välineitä ja politiikkoja käyttäen. He päättivät toimista, jotka on toteutettava jäsenvaltioiden tasolla, ja ilmaisivat erityisesti täysimääräisen sitoutumisensa Eurooppa 2020 -strategian tavoitteiden saavuttamiseen ja maakohtaisten suositusten täytäntöönpanoon.

               (4)

               Neuvosto antoi 9 päivänä heinäkuuta 2013 suosituksen (4) Suomen vuoden 2013 kansallisesta uudistusohjelmasta ja lausunnon Suomen vuosien 2012–2017 tarkistetusta vakausohjelmasta. Komissio esitti 15 päivänä marraskuuta 2013 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 473/2013 (5) mukaisesti lausuntonsa Suomen alustavasta talousarviosuunnitelmasta vuodeksi 2014.

               (5)

               Komissio hyväksyi 13 päivänä marraskuuta 2013 vuotuisen kasvuselvityksen, mikä aloitti vuoden 2014 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson. Komissio hyväksyi myös 13 päivänä marraskuuta 2013 asetuksen (EU) N:o 1176/2011 perusteella varoitusmekanismia koskevan kertomuksen, jossa se katsoi, että Suomi kuuluu niihin jäsenvaltioihin, joista laadittaisiin perusteellinen tarkastelu.

               (6)

               Eurooppa-neuvosto hyväksyi 20 päivänä joulukuuta 2013 rahoitusvakauden varmistamisen, julkisen talouden vakauttamisen ja kasvun vauhdittamisen painopisteet. Se korosti, että on tarpeen jatkaa eriytettyä, kasvua edistävää julkisen talouden vakauttamista, palauttaa normaalit luotonannon edellytykset, edistää kasvua ja kilpailukykyä, puuttua työttömyyteen ja kriisin sosiaalisiin seurauksiin sekä nykyaikaistaa julkishallintoa.

               (7)

               Komissio julkaisi 5 päivänä maaliskuuta 2014 asetuksen (EU) N:o 1176/2011 5 artiklan nojalla laaditun Suomea koskevan perusteellisen tarkastelun tulokset. Komissio päättelee analyysinsa perusteella, että Suomen makrotaloudessa on edelleen epätasapainotiloja, jotka edellyttävät seurantaa ja politiikkatoimia. Erityisesti Suomen viime vuosien heikkoon vientimenestykseen, jonka taustalla on teollisuuden rakennemuutos sekä kustannuskilpailukyvyn ja reaalisen kilpailukyvyn osatekijöitä, on kiinnitettävä jatkuvaa huomiota.

               (8)

               Suomi toimitti vuoden 2014 kansallisen uudistusohjelmansa ja vuoden 2014 vakausohjelmansa 17 päivänä huhtikuuta 2014. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon.

               (9)

               Vuoden 2014 vakausohjelmassa hahmotellun julkisen talouden strategian tavoitteena on palata keskipitkän aikavälin tavoitteeseen vuonna 2015, pitää rakenteellinen rahoitusasema tavoitteen yläpuolella vakausohjelman loppukauden ajan ja saavuttaa tasapainoinen julkisen talouden rahoitusasema vuodesta 2017 alkaen. Suomen keskipitkän aikavälin tavoite, 0,5 prosentin rakenteellinen alijäämä suhteessa BKT:hen, on vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimusten mukainen. Suomi saavutti keskipitkän aikavälin tavoitteensa vuonna 2013 ja aikoo pysytellä lähellä sitä vuonna 2014. Suomi noudattaa myös menojen kasvulle asetettua vertailuarvoa. Suomi aikoo ylittää keskipitkän aikavälin tavoitteensa vuonna 2015 ja noudattaa edelleen menojen kasvulle asetettua vertailuarvoa. Kaiken kaikkiaan tämä vastaa pitkälti vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia. Samaan aikaan bruttovelkasuhde on kasvu-uralla, ja sen odotetaan vuonna 2015 väliaikaisesti ylittävän 60 prosentin kynnysarvon suhteessa BKT:hen lähinnä heikkojen makrotalouden näkymien vuoksi. Vakausohjelman julkisen talouden kehitysarvioiden taustalla oleva makrotalouden skenaario, jota ei ole laadittu riippumattomasti, on uskottava, joskin se on vuosien 2014 ja 2015 talouskasvun suhteen hieman optimistisempi kuin komission yksiköiden kevään 2014 talousennuste. Komission yksiköiden kevään 2014 talousennusteessa rakenteellisen rahoitusaseman ennustetaan vuonna 2014 heikkenevän 0,3 prosenttia suhteessa BKT:hen, mikä merkitsee poikkeamista keskipitkän aikavälin tavoitteesta, ja vuonna 2015 kohenevan 0,6 prosenttia suhteessa BKT:hen. Sen sijaan menojen kasvulle asetetussa vertailuarvossa pysytään komission ennusteen mukaan kumpanakin vuonna. Neuvosto katsoo asetuksen (EY) N:o 1466/97 mukaisen vakausohjelman arvioinnin ja komission ennusteen perusteella, että Suomen voidaan odottaa saavuttavan vakausohjelmansa tavoitteet, jotka ovat pitkälti vakaus- ja kasvusopimuksen mukaisia.

               (10)

               Suomen kestävyysriski on pitkällä aikavälillä suuri, mikä johtuu väestön ikääntymisen vaikutuksesta julkiseen talouteen. Suomi on myöntänyt kestävyysvajeen olemassaolon ja laatinut vuonna 2013 rakennepoliittisen ohjelman, jolla pyritään kuromaan vaje umpeen ja käynnistämään kasvu uudelleen. Toinen tärkeä toimenpide ovat valtiontalouden menokehykset ja maaliskuussa 2014 hyväksytty julkisen talouden suunnitelma vuosiksi 2015–2018, joka sisältää sopeutustoimia, rakenneuudistuksia ja kasvua tukevia investointeja. Tulopuolen sopeutustoimet koskevat lähinnä tulo- ja valmisteverojen korotuksia.

               (11)

               Julkisten palvelujen tehokkuus ei ole lisääntynyt samaa vauhtia kuin yksityisen sektorin tuottavuus. Suomi valmistelee kuntarakennetta ja sosiaali- ja terveyspalveluita koskevia hallinnollisia uudistuksia. Kuntauudistus perustuu vapaaehtoisiin kuntaliitoksiin, joihin valtio antaa taloudellisia kannustimia. Vapaaehtoisten kuntaliitosten tulos on vielä epävarma. Sosiaali- ja terveyspalvelut on tarkoitus järjestää viiden alueellisen järjestäjän toimesta, ja kunnat ovat jatkossakin mukana palvelujen tuottamisessa. Yksityiskohdat eivät ole vielä selvillä, ja lakiesitys aiotaan antaa syksyllä 2014. Uusien rakenteiden pitäisi olla valmiina vuoden 2017 alussa. Heinäkuussa 2013 annettiin laki ikääntyneen väestön toimintakyvyn tukemisesta. Laissa painotetaan voimakkaammin ennaltaehkäisyä, kuntoutusta ja itsenäistä asumista, ja sen on tarkoitus auttaa vähentämään laitoshoidon tarvetta ja hillitä pitkäaikaishoidon tulevia kustannuksia.

               (12)

               Suomen työmarkkinoiden keskeinen haaste on edelleen työvoiman tarjonta pitkällä aikavälillä, sillä työmarkkinoilta poistuvien määrä on tällä hetkellä suurempi kuin työmarkkinoille tulevien. Työurien pidentäminen ja työvoiman tarjonnan parantaminen on välttämätöntä, jotta tulevaisuuden työvoimatarpeisiin voidaan vastata. Hallituksen rakennepoliittiseen ohjelmaan vuodelta 2013 sisältyy toimenpiteitä, joilla pidennetään työuria ja parannetaan työvoiman tarjontaa, sekä myös toimenpiteitä, joilla lisätään kannustimia työpaikan vastaanottamiseen. Suomi vähentää varhaista eläkkeelle siirtymistä, mutta joitakin väyliä siihen on kuitenkin edelleen olemassa, kuten ns. työttömyysputki, joka tarkoittaa, että ikääntyneiden työttömien työttömyysetuudet voivat jatkua tietyin ehdoin eläkkeelle jäämiseen asti. Hiljattain käyttöön otettu elinaikakerroin ja eläkekarttuman kolminkertaistuminen näyttävät vaikuttavan eläkkeellejäämiskäytäntöihin vain vähän. Kun elinajanodote kasvaa nopeammin kuin on ennakoitu eivätkä ihmiset työskentele pidempään, eläkkeiden riittävyys vaarantuu. Suomi on asettanut tavoitteekseen nostaa tosiasiallisen eläkkeellesiirtymisiän vuoteen 2025 mennessä vähintään 62,4 vuoteen. On kyseenalaista, voidaanko tavoite saavuttaa ilman uusia toimenpiteitä, joita voisivat olla lakisääteisen eläkeiän nostaminen ja ikääntyneiden työllistettävyyttä parantavien toimien vahvistaminen. Työmarkkinaosapuolet valmistelevat ehdotustaan eläkeuudistukseksi, joka uuden hallituksen on määrä panna täytäntöön kevään 2015 vaalien jälkeen. Eläkeuudistuksen on tarkoitus tulla voimaan vuoden 2017 alusta. Suomi on toteuttanut merkityksellisiä ja kunnianhimoisia toimenpiteitä pitkäaikais- ja nuorisotyöttömyyden vähentämiseksi. Kohderyhmien työn kannalta merkityksellisen osaamisen ja työmarkkinanäkymien pysyvä parantaminen vie aikaa.

               (13)

               Suomi on toteuttanut toimia yleisen kilpailuilmaston parantamiseksi, ja terveen kilpailun edistämisohjelman toteuttamisessa on edistytty jonkin verran. Kilpailu- ja kuluttajavirasto on yhdistetty, ja uuden rakenteen toteuttaminen on alkuvaiheissaan. Kilpailulaissa on nyt määräys markkinaosuudesta, jonka ylittyessä päivittäistavarakaupan harjoittajan katsotaan olevan määräävässä markkina-asemassa, ja kilpailu- ja kuluttajavirastolle on annettu erityisvaltuudet puuttua tietyin ehdoin julkisyhteisöjen harjoittamaan taloudelliseen toimintaan, joka vääristää kilpailua markkinoilla. Suomen vähittäiskaupan markkinat ovat hyvin keskittyneet, ja sovellettavissa säännöissä on joitakin tekijöitä, jotka voivat estää tehokasta kilpailua ja vahvistaa kahta vähittäiskaupan markkinajohtajaa. Tästä ovat esimerkkinä kaavoitusvaatimukset, jotka ovat erityisesti suuryksiköiden osalta hyvin tiukat. Maankäyttö- ja rakennussääntelyn uudelleentarkastelu on käynnissä, mikä antaa mahdollisuuden lisätä terveen kilpailun tukemista. Vähittäiskauppasektori on edelleen EU:n säännellyimpiä, ja kilpailun esteitä on luotu vähittäiskaupan suuryksiköiden sääntelyllä.

               (14)

               Kasvun ja kilpailukyvyn palauttaminen on Suomen talouden keskeinen haaste. Suomi menestyy hyvin kansainvälisissä kilpailukykyvertailuissa, mutta se on silti menettänyt vientimarkkinaosuuksiaan vuosina 2007–2012 unionin jäsenvaltioista nopeimmin. Yritysten T&K-intensiteetti on laskussa, ja T&K-menoille asetettu kansallinen tavoite näyttää loittonevan. Ratkaisevaa on, kuinka tehokkaasti Suomen tutkimus- ja innovointijärjestelmä pystyy muuntamaan T&K-panostukset uusiksi innovatiivisiksi tuotteiksi ja palveluiksi. Tällä hetkellä ei investoida riittävästi, jotta T&K-potentiaali voitaisiin muuntaa uusiksi tuotteiksi. Heikkoon vientitulokseen ja potentiaaliseen kasvuun vaikuttaa se, että Suomessa on vain joitakin suuria vientiyrityksiä ja niiden tuotevalikoima on kapea, sekä se, että suomalaisten pienyritysten vientihalukkuus on vähäisempi. Vientimahdollisuuksia voitaisiin parantaa tarjoamalla pienten yritysten kansainvälistymiseen lisää kohdennettua tukea. Suomi on käynnistänyt uudistuksia, joilla lisätään valmiuksia synnyttää innovatiivisia tuotteita ja tuetaan teollisuuden monipuolistamista. Näistä voidaan mainita valtion tutkimuslaitosten ja tutkimusrahoituksen kokonaisuudistus. Vuoden 2013 rakennepoliittinen ohjelma, valtiontalouden menokehykset ja maaliskuussa 2014 hyväksytty julkisen talouden suunnitelma vuosiksi 2015–2018 sisältävät sopeutustoimien ja rakenneuudistusten lisäksi aloitteita kasvun ja innovoinnin edistämiseksi. Suomi voisi hyötyä myös energiatoimitusten monipuolistamisesta, sillä se tukeutuu ainoastaan yhteen kaasulähteeseen.

               (15)

               Komissio on eurooppalaisen ohjausjakson osana analysoinut kattavasti Suomen talouspolitiikkaa. Se on arvioinut kansallisen uudistusohjelman ja vakausohjelman. Se on ottanut huomioon ei vain niiden merkityksen Suomen finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta vaan myös sen, ovatko ne EU:n sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska unionin yleistä talouden ohjausta on tarpeen tehostaa antamalla EU:n tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin. Eurooppalaisen ohjausjakson yhteydessä annetut komission suositukset ilmenevät jäljempänä esitettävistä suosituksista 1–5.

               (16)

               Neuvosto on tutkinut vakausohjelman tämän arvioinnin perusteella, ja sen lausunto (6) ilmenee erityisesti jäljempänä esitettävästä suosituksesta 1.

               (17)

               Neuvosto on tutkinut kansallisen uudistusohjelman ja vakausohjelman komission perusteellisen tarkastelun ja tämän arvioinnin perusteella. Asetuksen (EU) N:o 1176/2011 6 artiklan nojalla annetut neuvoston suositukset ilmenevät jäljempänä esitettävistä suosituksista 2, 4 ja 5.

               (18)

               Komissio on eurooppalaisen ohjausjakson osana analysoinut myös koko euroalueen talouspolitiikkaa. Neuvosto on antanut tämän perusteella erityisiä suosituksia jäsenvaltioille, joiden rahayksikkö on euro (7). Koska Suomen rahayksikkö on euro, sen olisi myös varmistettava, että kyseiset suositukset pannaan täytäntöön täysimääräisesti ja oikea-aikaisesti,

         SUOSITTAA, että Suomi toteuttaa vuosina 2014–2015 toimia, joilla se:

               1.

               rajoittaa keskipitkän aikavälin tavoitteeseen nähden syntymässä olevaa eroa ja vuonna 2015 ja sen jälkeen noudattaa suunnitellusti keskipitkän aikavälin tavoitetta; varmistaa, että velkakriteeriä noudatetaan ja samalla harjoitetaan kasvua tukevaa finanssipolitiikkaa; toteuttaa nopeasti rakennepoliittiseen ohjelmaan, valtiontalouden menokehyksiin ja vuosiksi 2015–2018 laadittuun julkisen talouden suunnitelmaan sisältyvät uudistukset, jotta julkisen talouden kestävyysvajetta voidaan supistaa ja kasvun edellytyksiä vahvistaa;

               2.

               huolehtii, että käynnissä olevat kuntarakennetta ja sosiaali- ja terveyspalveluita koskevat hallinnolliset uudistukset tosiasiallisesti toteutetaan, jotta julkisten palveluiden tarjonnan kustannustehokkuutta voidaan lisätä;

               3.

               parantaa koko työvoimapotentiaalin käyttöä työmarkkinoilla, esimerkiksi parantamalla ikääntyneiden työntekijöiden työllisyysastetta ja työllistettävyyttä ja nostaa tosiasiallista eläkkeellesiirtymisikää vähentämällä varhaisen työmarkkinoilta poistumisen väyliä ja sopeuttamalla eläkeiän tai eläke-etuudet elinajanodotteen muutoksiin; parantaa nuorten ja pitkäaikaistyöttömien työmarkkinanäkymiä keskittyen erityisesti ammatilliseen koulutukseen ja kohdennettuihin aktivointitoimenpiteisiin;

               4.

               jatkaa työtä kilpailun lisäämiseksi tuote- ja palvelumarkkinoilla ja erityisesti vähittäiskaupan alalla toteuttamalla terveen kilpailun edistämisohjelman, johon kuuluu maankäyttö- ja rakennuslain muuttaminen niin, että se tukee paremmin tervettä kilpailua;

               5.

               lisää edelleen Suomen valmiuksia synnyttää innovatiivisia tuotteita, palveluita ja kasvuyrityksiä nopeasti muuttuvassa ympäristössä ja jatkaa teollisuuden monipuolistamista, erityisesti parantamalla liiketoimintaympäristöä investointien tehostamiseksi Suomessa ja helpottamalla edelleen pienempien yritysten pääsyä vientimarkkinoille; vauhdittaa Suomen ja Viron välisen kaasuyhteyden rakentamista.

      Tehty Brysselissä 8 päivänä heinäkuuta 2014.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         P. C. PADOAN

      (1)  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  EUVL L 306, 23.11.2011, s. 25.

      (3)  Pidetty voimassa vuodelle 2014 jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista vuodelle 2014 6 päivänä toukokuuta 2014 annetulla neuvoston päätöksellä 2014/322/EU (EUVL L 165, 4.6.2014, s. 49).

      (4)  EUVL C 217, 30.7.2013, s. 24.

      (5)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 473/2013, annettu 21 päivänä toukokuuta 2013, alustavien talousarviosuunnitelmien seurantaa ja arviointia sekä euroalueen jäsenvaltioiden liiallisen alijäämän tilanteen korjaamisen varmistamista koskevista yhteisistä säännöksistä (EUVL L 140, 27.5.2013, s. 11).

      (6)  Asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti.

      (7)  Katso tämän virallisen lehden sivu 141


title: Neuvoston suositus, annettu 20 päivänä syyskuuta 2016, kansallisten tuottavuuskomiteoiden perustamisesta

text:
               24.9.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 349/1

         NEUVOSTON SUOSITUS,
   annettu 20 päivänä syyskuuta 2016,
   kansallisten tuottavuuskomiteoiden perustamisesta
   (2016/C 349/01)
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 292 artiklan yhdessä sen 121 artiklan 2 kohdan ja 136 artiklan kanssa,
   ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Euroalueen ja koko unionin potentiaalinen kasvu on hidastunut selvästi vuodesta 2000. Potentiaalisen tuotannon kasvun laskusuuntaus johtuu pääasiassa kokonaistuottavuuden vaikutuksen tasaisesta vähenemisestä. Vuodesta 2008 alkaen talouskasvu on heikentynyt edelleen investointien vähenemisen vuoksi. Tulevaisuudessa talouden kasvu riippuu viime kädessä tuottavuuden lisäämisestä. Tuottavuuden parantaminen on monitahoinen haaste, joka edellyttää huolellisesti tasapainotettuja politiikkatoimia, joilla pyritään erityisesti tukemaan innovointia, lisäämään osaamista, vähentämään työ- ja tuotemarkkinoiden jäykkyyttä sekä mahdollistamaan resurssien parempi kohdentaminen. Samaan aikaan kun tuottavuutta ja kilpailukykyä on tarpeen parantaa koko unionissa, viimeaikainen kriisi toi esiin sen, että erityisesti jäsenvaltioissa, joiden rahayksikkö on euro, jäljempänä ’euroalueen jäsenvaltiot’, voi aiheutua makrotalouden epätasapainotiloja ja niiden nopeita purkamisia, mikä saattaa heijastua muihin euroalueen jäsenvaltioihin sekä euroalueen ulkopuolisiin jäsenvaltioihin. Joustavien nimellisten valuuttakurssien puuttuessa jäsenvaltiot tarvitsevat asianmukaisia maakohtaisiin häiriöihin sovellettavia mukauttamismekanismeja. Tuottavuuden ja kilpailukyvyn dynamiikalla on merkitystä sekä makrotalouden epätasapainotilojen kertymisen ja korjaamisen kannalta (esimerkiksi kauppa- ja vaihtotaseen alijäämä, kotimainen velka ja ulkomaanvelka) että tehokkaan epäsymmetrisiin häiriöihin mukautumisen kannalta. Tuottavuuden ja kilpailukyvyn dynamiikkaan vaikuttavien politiikkatoimien tutkimisen ja analysoinnin olisi tarjottava perusta sellaiselle kehitykselle, joka sopii yhteen talous- ja rahaliiton häiriöttömään toimintaan tähtäävän tavoitteen kanssa.

               (2)

               Vaikka tämä suositus osoitetaan euroalueen jäsenvaltioille, euroalueen ulkopuolisia jäsenvaltioita kannustetaan määrittämään tai perustamaan vastaavia elimiä. Euroalueen ulkopuolisten jäsenvaltioiden, jotka ilmoittavat aikovansa noudattaa tätä suositusta, olisi sallittava osallistua tasavertaisesti tuottavuuskomiteoita koskevan yhteistyön kaikkiin osa-alueisiin.

               (3)

               Talouspolitiikan eurooppalainen ohjausjakso ja erityisesti Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 1176/2011 (1) ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 1174/2011 (2) vahvistettu makrotalouden epätasapainoa koskeva menettely tarjoaa kehyksen yhdennetylle talouspolitiikan koordinoinnille ja seurannalle. Jotta edistymistä voidaan tehostaa rakenneuudistuksilla, näitä olemassa olevia mekanismeja olisi tuettava vahvistamalla kansallista omistajuutta. Tätä varten riippumattomien analyysien varmistaminen kansallisella tasolla ja jäsenvaltioissa käytävän poliittisen vuoropuhelun vahvistaminen vaikuttaa perustellulta.

               (4)

               Perustamalla kansallisia tuottavuuskomiteoita, jotka seuraavat kehitystä ja tuottavat tietoa tuottavuudesta ja kilpailukyvystä käytävää kansallista keskustelua varten, on tarkoitus edistää tarvittavien politiikkatoimien ja uudistusten omistajuuden paranemista kansallisella tasolla ja parantaa unionin talouspolitiikan koordinoinnin tietämyspohjaa. Näiden komiteoiden olisi kansalliset erityispiirteet ja vakiintuneet käytännöt huomioon ottaen analysoitava tuottavuuden ja kilpailukyvyn kehitystä myös suhteessa globaaleihin kilpailijoihin.

               (5)

               Tuottavuuskomiteoiden suorittamat diagnoosit ja analyysit kattavat tuottavuuden ja kilpailukyvyn laajasti ymmärrettynä. Niissä olisi otettava huomioon tuottavuutta ja kilpailukykyä pitkällä aikavälillä mahdollistavat ja edistävät tekijät, innovointi mukaan lukien, ja kyky houkutella investointeja, yrityksiä ja inhimillistä pääomaa, ja niissä olisi käsiteltävä sekä kustannustekijöitä että muita tekijöitä, jotka voivat vaikuttaa tavaroiden ja palvelujen hintoihin ja laatusisältöön, myös suhteessa globaaleihin kilpailijoihin lyhyellä aikavälillä.

               (6)

               Lisäksi poliittisten haasteiden riippumaton ja korkealaatuinen taloudellinen analyysi lisää avoimuutta politiikkaa koskevissa keskusteluissa. Poliittisten haasteiden arviointi voi lisätä kaikkien sidosryhmien tietoisuutta. Tällä voi olla myönteinen vaikutus tarvittavien uudistusten julkisen tuen ja niihin sitoutumisen kannalta. Tuottavuuskomiteat voivat myös arvioida toimenpidevaihtoehtojen vaikutuksia ilmaisemalla poliittiset vaihtoehdot yksiselitteisesti, jos ja siinä määrin kuin se on niiden kansallisen toimeksiannon mukaista.

               (7)

               Tuottavuuskomiteoilla olisi oltava toiminnallinen riippumattomuus kaikista julkisista viranomaisista, jotka vastaavat tuottavuus- ja kilpailukykypolitiikkojen suunnittelusta ja täytäntöönpanosta jäsenvaltiossa tai Euroopan tasolla. Niiden olisi erityisesti voitava laatia riippumattomia analyyseja oman työalansa puitteissa. Tuottavuuskomiteoiden kokoonpanon olisi kansallista harkintavaltaa noudattaen oltava puolueeton siten, että ne eivät saisi välittää pelkästään tai pääasiassa tiettyjen sidosryhmien näkemyksiä. Tällaisten riippumattomuutta ja puolueettomuutta koskevien vaatimusten tarkoituksena on varmistaa, että tuottavuuskomiteoilla on valtuudet tuottaa yleisen edun mukaisesti muotoiltuja asiantuntija-arvioita.

               (8)

               Tuottavuuskomiteoiden ominaisuuksien olisi oltava täysin Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 152 artiklan mukaiset ja niiden olisi noudatettava kansallisia palkanmuodostuskäytäntöjä ja -tapoja. Euroopan unionin perusoikeuskirjan 28 artiklan mukaisesti tuottavuuskomiteoiden toiminnan ei pitäisi vaikuttaa työntekijöiden ja työnantajien tai niiden järjestöjen oikeuteen neuvotella ja tehdä työ- ja virkaehtosopimuksia asianmukaisella tasolla tai ryhtyä työtaistelutoimiin unionin lainsäädännön ja kansallisen lainsäädännön ja käytäntöjen mukaisesti.

               (9)

               Tuottavuuskomiteoiden tulisi olla yhteydessä muiden osallistuvien jäsenvaltioiden tuottavuuskomiteoihin tarkoituksena vaihtaa näkemyksiä ja parhaita käytäntöjä ottaen myös huomioon laajemman euroalueen ja unionin ulottuvuuden. Komissio voisi helpottaa kaikkien osallistuvien jäsenvaltioiden tuottavuuskomiteoiden välistä näkemystenvaihtoa. Tuottavuuskomiteoiden olisi lisäksi käytävä talouspoliittisen komitean kanssa tämän toimivaltaan kuuluvista kysymyksistä säännöllisiä keskusteluja, joihin otetaan mukaan asiaankuuluvia asiantuntijoita osallistumattomista jäsenvaltioista.

               (10)

               Tuottavuuskomiteoiden toiminnan olisi oltava jatkuvaa. Niiden olisi annettava analyysinsa julkisesti saataville ja julkaistava vuosikertomus, joka voitaisiin sisällyttää jo olemassa olevaan raporttiin. Komiteoiden tarjoamaa riippumatonta asiantuntemusta, jota esitetään myös niiden vuosikertomuksissa, voitaisiin hyödyntää jäsenvaltioissa ja komissiossa talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson ja makrotalouden epätasapainoa koskevan menettelyn yhteydessä.

               (11)

               Ylikansallisella tasolla suoritettavan näkemystenvaihdon helpottamiseksi kussakin jäsenvaltiossa olisi oltava yksi selkeästi tunnistettava tuottavuuskomitea. On tärkeää hyödyntää olemassa olevia rakenteita, jotta voidaan säilyttää jo onnistuneesti toimivat piirteet ja minimoida hallinnolliset kustannukset. Soveltuvissa tapauksissa tuottavuuskomitea voitaisiin luoda jo perustetun ja kunnioitetun kansallisen laitoksen pohjalle myös sidosryhmien osallistumisen ja kuulemisen osalta. Jotta tuottavuuskomiteat voisivat toteuttaa toimintaansa asianmukaisesti, ne voivat kuitenkin puolestaan tukeutua erillisiin ja olemassa oleviin eri elimiin, edellyttäen, että niiden analyysit ovat laadultaan yhtä korkeatasoisia.

               (12)

               Tämä suositus ei vaikuta eurooppalaisessa ohjausjaksossa annettuihin vastuisiin, mukaan lukien maakohtaisten suositusten muotoilu ja seuranta tai makrotalouden epätasapainoa koskevan menettelyn täytäntöönpano sellaisena kuin se on vahvistettu asetuksessa (EU) N:o 1176/2011,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN SUOSITUKSEN:
   I   Tavoitteet ja soveltamisala

               1.

               Tämän suosituksen tavoitteena on määrittää tai perustaa kansallisia tuottavuuskomiteoita analysoimaan kehitystä ja politiikkatoimia tuottavuuden ja kilpailukyvyn aloilla ja siten edistää kansallisella tasolla tarvittavien uudistusten omistajuutta ja täytäntöönpanoa, mikä puolestaan edistää kestävää taloudellista kasvua ja lähentymistä.

               2.

               Tämä suositus on osoitettu euroalueen jäsenvaltioille. Myös euroalueen ulkopuolisia jäsenvaltioita kannustetaan määrittämään tai perustamaan vastaavia elimiä.

               3.

               Tätä suositusta sovellettaessa olisi noudatettava täysin Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 152 artiklaa ja kunnioitettava kansallisia palkanmuodostuskäytäntöjä ja -tapoja. Tässä suosituksessa otetaan huomioon Euroopan unionin perusoikeuskirjan 28 artikla, joten se ei vaikuta oikeuteen neuvotella, tehdä tai panna täytäntöön työ- ja virkaehtosopimuksia tai ryhtyä työtaistelutoimiin kansallisen lainsäädännön ja käytännön mukaisesti.

         II   Tuottavuuskomiteat

               4.

               Kullakin jäsenvaltiolla olisi oltava tuottavuuskomitea, jonka tehtävänä on

                           a)

                           diagnosoida ja analysoida tuottavuuden ja kilpailukyvyn kehitystä asianomaisessa jäsenvaltiossa. Analyysissä olisi otettava huomioon euroalueen ja unionin näkökohdat ja tarkasteltava tuottavuutta ja kilpailukykyä pitkällä aikavälillä mahdollistavia ja edistäviä tekijöitä, innovointi mukaan lukien, ja valmiuksia houkutella investointeja, yrityksiä ja inhimillistä pääomaa sekä tarkasteltava kustannustekijöitä ja muita tekijöitä, jotka voivat vaikuttaa tavaroiden ja palvelujen hintoihin ja laatusisältöön, myös suhteessa globaaleihin kilpailijoihin lyhyellä aikavälillä. Analyysin olisi perustuttava avoimiin ja vertailukelpoisiin indikaattoreihin; ja

                           b)

                           analysoida riippumattomasti poliittisia haasteita tuottavuuden ja kilpailukyvyn aloilla sekä, jos ja siinä määrin kuin se on niiden kansallisen toimeksiannon mukaista, arvioida toimenpidevaihtoehtojen vaikutuksia ilmaisemalla poliittiset vaihtoehdot yksiselitteisesti.

               5.

               Kunkin jäsenvaltion olisi määritettävä yksi tuottavuuskomitea, joka puolestaan voisi tukeutua erilaisiin olemassa oleviin elimiin tai koostua niistä.

               6.

               Tuottavuuskomiteoiden toiminnan olisi oltava jatkuvaa. Niiden olisi annettava analyysinsa julkisesti saataville ja julkaistava vuosikertomus. Niiden tulisi olla yhteydessä euroalueen ulkopuolisten jäsenvaltioiden tuottavuuskomiteoihin tarkoituksena vaihtaa näkemyksiä ja parhaita käytäntöjä ja tarvittaessa tuottaa yhteisiä analyysejä ottaen myös huomioon laajemman euroalueen ja unionin ulottuvuuden. Komissio vaihtaa säännöllisesti näkemyksiä kaikkien osallistuvien tuottavuuskomiteoiden kanssa muun muassa jäsenvaltioihin tehtävien tiedonhankintamatkojen aikana, ja se voisi helpottaa tuottavuuskomiteoiden välistä näkemystenvaihtoa.

         III   Tuottavuuskomiteoiden ominaisuudet

               7.

               Tuottavuuskomiteoilla olisi oltava toiminnallinen riippumattomuus kaikista julkisista viranomaisista, jotka vastaavat tuottavuus- ja kilpailukykypolitiikkojen suunnittelusta ja täytäntöönpanosta jäsenvaltiossa tai Euroopan tasolla. Tässä suosituksessa asetettujen tehtävien täyttämiseksi komiteoiden toiminnan olisi perustuttava kansallisiin säännöksiin, joilla varmistetaan suuri toiminnallinen riippumattomuus ja vastuullisuus, mukaan lukien

                           a)

                           kyky hoitaa julkista tiedotusta oikea-aikaisesti;

                           b)

                           menettelyt jäsenten nimittämiseksi näiden kokemuksen ja pätevyyden perusteella;

                           c)

                           asianmukainen tiedonsaanti niiden tehtävien hoitamiseksi.

               8.

               Tuottavuuskomiteoiden olisi oltava analyysien ja sisällön osalta objektiivisia, puolueettomia ja täysin riippumattomia. Ne voivat kuulla asianomaisia sidosryhmiä, mutta ne eivät saisi välittää pelkästään tai pääasiassa tiettyjen sidosryhmien näkemyksiä ja intressejä.

               9.

               Tuottavuuskomiteoilla olisi oltava valmiudet toteuttaa laadukkaita taloudellisia ja tilastollisia analyysejä, jotka esimerkiksi tunnustetaan myös tiedeyhteisön piirissä. Analyysit voidaan tehdä olemassa olevissa ja erillisissä elimissä edellyttäen, että ne ovat yhtä laadukkaita.

         IV   Suhde talouspolitiikan eurooppalaiseen ohjausjaksoon

               10.

               Komiteoiden tarjoamaa riippumatonta asiantuntemusta, jota esitetään myös niiden vuosikertomuksissa, voitaisiin hyödyntää jäsenvaltioissa ja komissiossa talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson ja makrotalouden epätasapainoa koskevan menettelyn yhteydessä. Tämä suositus ei vaikuta eurooppalaisessa ohjausjakson osalta määrättyihin vastuisiin, mukaan lukien maakohtaisten suositusten suunnittelu ja seuranta tai makrotalouden epätasapainoa koskevan menettelyn soveltaminen sellaisena kuin se on vahvistettu asetuksessa (EU) N:o 1176/2011.

         V   Vastuuvelvollisuus ja avoimuus

               11.

               Näiden komiteoiden laatimat analyysit olisi pääsääntöisesti julkistettava.

         VI   Loppumääräykset

               12.

               Euroalueen jäsenvaltioita pyydetään panemaan tässä suosituksessa vahvistetut periaatteet täytäntöön viimeistään 20 päivänä maaliskuuta 2018.

               13.

               Komissiota pyydetään laatimaan viimeistään 20 päivänä maaliskuuta 2019 kaikilta jäsenvaltioilta saatujen asiaa koskevien tietojen perusteella tilannekertomus, joka koskee tämän suosituksen täytäntöönpanoa ja asianmukaisuutta ja muun muassa sitä, vaikuttaako lisäsäännösten antaminen tarpeelliselta. Kertomukseen liitetään tarvittaessa ehdotus tämän suosituksen muuttamiseksi.

      Tehty Brysselissä 20 päivänä syyskuuta 2016.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         I. KORČOK

      (1)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1176/2011, annettu 16 päivänä marraskuuta 2011, makrotalouden epätasapainon ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta (EUVL L 306, 23.11.2011, s. 25).

      (2)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1174/2011, annettu 16 päivänä marraskuuta 2011, täytäntöönpanotoimista liiallisen makrotalouden epätasapainon korjaamiseksi euroalueella (EUVL L 306, 23.11.2011, s. 8).


title: Neuvoston suositus, annettu 12 päivänä heinäkuuta 2016, Yhdistyneen kuningaskunnan vuoden 2016 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Yhdistyneen kuningaskunnan vuoden 2016 lähentymisohjelmaa koskeva neuvoston lausunto

text:
               18.8.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 299/12

         NEUVOSTON SUOSITUS,
   annettu 12 päivänä heinäkuuta 2016,
   Yhdistyneen kuningaskunnan vuoden 2016 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Yhdistyneen kuningaskunnan vuoden 2016 lähentymisohjelmaa koskeva neuvoston lausunto
   (2016/C 299/03)
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,
   ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 (1) ja erityisesti sen 9 artiklan 2 kohdan,
   ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,
   ottaa huomioon Euroopan parlamentin päätöslauselmat,
   ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
   ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,
   ottaa huomioon talous- ja rahoituskomitean lausunnon,
   ottaa huomioon sosiaalisen suojelun komitean lausunnon,
   ottaa huomioon talouspoliittisen komitean lausunnon,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Komissio hyväksyi 26 päivänä marraskuuta 2015 vuotuisen kasvuselvityksen, mikä aloitti vuoden 2016 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson. Eurooppa-neuvosto vahvisti vuotuisen kasvuselvityksen ensisijaiset tavoitteet 17 ja 18 päivänä maaliskuuta 2016. Komissio hyväksyi 26 päivänä marraskuuta 2015 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011 (2) perusteella varoitusmekanismia koskevan kertomuksen, jossa se katsoi, että Yhdistynyt kuningaskunta kuuluu niihin jäsenvaltioihin, joista laadittaisiin perusteellinen tarkastelu.

               (2)

               Yhdistynyttä kuningaskuntaa koskeva vuoden 2016 maaraportti julkaistiin 26 päivänä helmikuuta 2016. Siinä arvioitiin Yhdistyneen kuningaskunnan edistymistä neuvoston 14 päivänä heinäkuuta 2015 hyväksymien maakohtaisten suositusten noudattamisessa ja kansallisten Eurooppa 2020 -tavoitteidensa saavuttamisessa. Lisäksi siihen sisältyi asetuksen (EU) N:o 1176/2011 5 artiklan nojalla laadittu perusteellinen tarkastelu. Komissio esitteli 8 päivänä maaliskuuta 2016 perusteellisen tarkastelun tulokset. Komissio päättelee analyysinsa perusteella, että Yhdistyneen kuningaskunnan makrotaloudessa ei ole epätasapainoja. Kotitalouksien huomattava velka, korkeat asuntojen hinnat ja suuri vaihtotaseen alijäämä voivat olla haavoittuvuustekijöitä. Toisaalta kotitalouksien yhteenlasketut taseet ovat vahvoja ja pankkialan häiriönsietokyky paranee edelleen. Kotitaloussektorin ja laajemman talouden kyky selviytyä lyhyellä aikavälillä korkotason ja työttömyyden kaltaisten riskien aiheuttamista häiriöistä näyttää parantuneen. Hallituksen tekemillä aloitteilla on ollut jonkin verran vaikutusta asuntotarjontaan, mutta asuntojen kysynnän ja tarjonnan välinen epätasapaino on vieläkin huomattava. Suureen vaihtotaseen alijäämään liittyviä riskejä lieventävät suotuisa institutionaalinen kehys ja ulkomaan valuutan määräisten vastuiden vähäisyys. Vaihtotaseen alijäämän kasvua on edistänyt ensitulon alijäämän suureneminen, ja sen odotetaan supistuvan, kun heikko suhdannetilanne kääntyy.

               (3)

               Yhdistynyt kuningaskunta toimitti vuoden 2016 kansallisen uudistusohjelmansa ja vuoden 2016 lähentymisohjelmansa 24 päivänä maaliskuuta 2016. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon.

               (4)

               Kauden 2014–2020 Euroopan rakenne- ja investointirahastojen ohjelmasuunnittelussa on otettu huomioon asiaankuuluvat maakohtaiset suositukset. Kuten Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1303/2013 (3) 23 artiklassa säädetään, komissio voi pyytää jäsenvaltiota tarkastelemaan uudelleen kumppanuussopimustaan ja asiaankuuluvia ohjelmiaan ja esittämään niihin muutoksia, kun tämä on tarpeen asiaankuuluvien neuvoston suositusten täytäntöönpanon tukemiseksi. Komissio on antanut tarkempaa tietoa tämän säännöksen hyödyntämisestä ohjeissa sellaisten toimenpiteiden soveltamisesta, joilla Euroopan rakenne- ja investointirahastojen vaikuttavuus kytketään talouden tehokkaaseen ohjaukseen ja hallintaan.

               (5)

               Yhdistyneeseen kuningaskuntaan sovelletaan vakaus- ja kasvusopimuksen korjaavaa osiota. Jos liiallinen alijäämä korjataan kestävällä tavalla budjettivuonna 2016–2017, Yhdistyneeseen kuningaskuntaan sovelletaan budjettivuodesta 2017–2018 alkaen vakaus- ja kasvusopimuksen ennalta ehkäisevää osiota ja väliaikaista velkasääntöä. Budjettivuoden 2015–2016 lähentymisohjelman mukaan hallitus odottaa, että julkisen sektorin alijäämä on alle 3 prosenttia suhteessa BKT:hen budjettivuonna 2016–2017, ja suunnittelee sen supistamista edelleen 2,0 prosenttiin suhteessa BKT:hen budjettivuonna 2017–2018. Uudelleenlaskettu (4) rakenteellinen alijäämä kuitenkin viittaa siihen, että rakenteellinen rahoitusasema paranee suhteessa BKT:hen 0,6 prosenttiyksikköä budjettivuonna 2015–2016, 0,9 prosenttiyksikköä budjettivuonna 2016–2017 ja 0,7 prosenttiyksikköä budjettivuonna 2017–2018. Lähentymisohjelmassa ei esitetä julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitetta. Lähentymisohjelmassa julkisen talouden velan odotetaan supistuvan 88,9 prosentista suhteessa BKT:hen budjettivuonna 2015–2016 88,3 prosenttiin suhteessa BKT:hen budjettivuonna 2016–2017 ja supistuvan edelleen 87,1 prosenttiin suhteessa BKT:hen budjettivuonna 2017–2018. Julkisen talouden kehitysarvioiden perustana oleva makrotalouden skenaario on uskottava. Toimenpiteet, joiden avulla tuetaan suunniteltujen alijäämätavoitteiden saavuttamista budjettivuosina 2016–2017 ja 2017–2018, on esitetty riittävän yksityiskohtaisesti. Eräiden budjettivuodelle 2017–2018 suunniteltujen toimenpiteiden vaikutus, joiden vaikutuksen julkiseen talouteen arvioidaan olevan noin 0,2 prosenttia suhteessa BKT:hen, on kuitenkin epävarmempi. Komission kevään 2016 talousennusteen perusteella odotetaan, että Yhdistynyt kuningaskunta on budjettivuonna 2015–2016 saavuttanut suositellun alijäämätavoitteen, joka on 4,1 prosenttia suhteessa BKT:hen, ja noudattanut suositettua julkisen talouden sopeutusta. Yhdistyneen kuningaskunnan ennustetaan saavan liiallisen alijäämän korjatuksi budjettivuoden 2016–2017 määräaikaan mennessä neuvoston suosituksen mukaisesti, mutta jäävän suositetusta alijäämätavoitteesta, joka on 2,7 prosenttia suhteessa BKT:hen. Julkisen talouden sopeutuksen ennustetaan toteutuvan kumulatiivisesti hieman suositusta pienempänä liiallista alijäämää koskevan menettelyn kuluessa. Budjettivuonna 2017–2018 Yhdistyneen kuningaskunnan odotetaan noudattavan suositettua sopeutusta kohti julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitetta, jos politiikkaa ei muuteta. Yhdistyneen kuningaskunnan ennustetaan myös noudattavan väliaikaista velkasääntöä budjettivuonna 2017–2018. Neuvosto katsoo lähentymisohjelmasta tekemänsä arvioinnin ja komission kevään 2016 talousennusteen perusteella, että Yhdistyneen kuningaskunnan odotetaan pitkälti noudattavan vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia.

               (6)

               Tuottavuus on Yhdistyneessä kuningaskunnassa polkenut paikallaan vuodesta 2008. Tämä voi johtua useista tekijöistä, kuten pääomainvestointien vähäisyydestä, ammattitaitoisen työvoiman puutteesta, osaamisen kohtaanto-ongelmista ja talouden painottumisesta kohti alhaisemman tuottavuuden sektoreita. Tässä yhteydessä on otettava huomioon myös riittämättömään asuntotarjontaan liittyvät haasteet erityisesti niillä maantieteellisillä alueilla, joilla talouskasvu on nopeaa. Hallituksen heinäkuussa 2015 julkaisemassa asiakirjassa ”Fixing the foundations – creating a prosperous nation” esitetään kattava ehdotus ongelman ratkaisemiseksi. Koska tietyt esteet edelleen haittaavat investointien tekemistä ja koska julkiset ja yksityiset investoinnit ovat vähäisiä, Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen politiikkatoimet osaamistason, innovoinnin ja infrastruktuuri-investointien parantamiseksi osuvat oikeaan ajankohtaan. Tulokset riippuvat kuitenkin niiden toteutumisesta. Yksi suurimmista investointeja haittaavista haasteista on riittävän verkkoinfrastruktuurin tarjonta. Maaliskuussa 2016 päivitetyssä kansallisessa infrastruktuurisuunnitelmassa esitetään katsaus infrastruktuurihankkeiden edistymiseen johdonmukaisen ja yhtenäisen kehyksen puitteissa. Suunnitelman tavoitteena on toteuttaa suuri osa investoinneista yksityistä rahoitusta lisäämällä. Täytäntöönpano ja seuranta ovat ratkaisevan tärkeitä, samoin läpinäkyvyys ja vastuuvelvollisuus. Hallituksen eri aloitteista huolimatta asuntojen kysyntä ylittää edelleen tarjonnan, mikä näkyy siinä, että jo ennestään korkeat asuntojen hinnat nousevat edelleen. Asuntopula on pahin Lontoon ja Kaakkois-Englannin nopeasti kasvavilla alueilla. Maankäyttöä ohjaavat periaatteet on esitetty kansallisessa kaavoituspolitiikan kehyksessä, ja asuntorakentamisen lisäämistä voitaisiin helpottaa toteuttamalla kaavoitusjärjestelmän uudistus.

               (7)

               Yhdistyneen kuningaskunnan työmarkkinat ovat edelleen dynaamiset. Vuonna 2015 työllisyysaste nousi 20–64-vuotiaiden ikäryhmässä 76,9 prosenttiin, kun taas työttömyysaste aleni edelleen 5,3 prosenttiin. Nuorisotyöttömyys sekä työelämän ja koulutuksen ulkopuolella olevien nuorten osuus ovat edelleen supistuneet. Työelämän ulkopuolella olevien, alityöllisten ja matalan osaamistason työntekijöiden työllisyysnäkymissä on kuitenkin vielä parantamisen varaa. Paremmat etenemismahdollisuudet työmarkkinoilla ja selkeämmät reitit osaamisen täydentämiseen auttaisivat niitä, jotka ovat jääneet alipalkatuiksi ja/tai alityöllistetyiksi. Näin voitaisiin myös paikata ammattitaitoisen työvoiman puutetta, joka näkyy selvästi eräillä talouden aloilla, muun muassa rakennusalalla. Oppisopimusmaksusta kertyvien resurssien hyödyntämiseen on paneuduttava huolellisesti. Ehdotukset päivähoitopalvelujen tarjonnan parantamiseksi on pantava täytäntöön pikaisesti, sillä näiden palvelujen saatavuus ja hinta ovat edelleen haasteellisia.

               (8)

               Komissio on eurooppalaisen ohjausjakson osana tehnyt kattavan analyysin Yhdistyneen kuningaskunnan talouspolitiikasta ja julkaissut sen vuoden 2016 maaraportissa. Se on arvioinut myös lähentymisohjelman ja kansallisen uudistusohjelman sekä jatkotoimenpiteet, joita on toteutettu Yhdistyneelle kuningaskunnalle viime vuosina annettujen suositusten noudattamiseksi. Se on ottanut huomioon niiden merkityksen Yhdistyneen kuningaskunnan finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta mutta myös sen, ovatko ne EU:n sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska EU:n yleistä talouden ohjausta on tarpeen tehostaa antamalla EU:n tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin. Eurooppalaisen ohjausjakson yhteydessä annetut suositukset ilmenevät jäljempänä esitettävistä suosituksista 1–3.

               (9)

               Neuvosto on tutkinut lähentymisohjelman tämän arvioinnin perusteella, ja sen lausunto (5) ilmenee erityisesti jäljempänä esitettävästä suosituksesta 1,

         SUOSITTAA, että Yhdistynyt kuningaskunta toteuttaa vuosina 2016 ja 2017 toimia, joilla se

               1.

               pyrkii korjaamaan liiallisen alijäämän kestävällä tavalla budjettivuonna 2016–2017; sen jälkeen kun liiallinen alijäämä on korjattu, sopeuttaa julkista taloutta 0,6 prosenttia suhteessa BKT:hen budjettivuonna 2017–2018 kohti julkisen talouden keskipitkän aikavälin vähimmäistavoitetta;

               2.

               korjaa verkkoinfrastruktuuri-investointien puutteet muun muassa toteuttamalla kansallisen infrastruktuurisuunnitelman painopisteet; toteuttaa lisätoimia asuntotarjonnan parantamiseksi muun muassa toteuttamalla kansallisen maankäyttöpolitiikan kehyksen uudistukset.

               3.

               puuttuu osaamiseen liittyviin kohtaanto-ongelmiin ja edistää osaamisen kehittämistä muun muassa parantamalla oppisopimuskoulutuksen laatua; parantaa edelleen kohtuuhintaisten ja laadukkaiden kokopäiväisten lastenhoitopalvelujen saatavuutta.

      Tehty Brysselissä 12 päivänä heinäkuuta 2016.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         P. KAŽIMÍR

      (1)  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1176/2011, annettu 16 päivänä marraskuuta 2011, makrotalouden epätasapainon ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta (EUVL L 306, 23.11.2011, s. 25).

      (3)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1303/2013, annettu 17 päivänä joulukuuta 2013, Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yhteisistä säännöksistä sekä Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yleisistä säännöksistä sekä neuvoston asetuksen (EY) N:o 1083/2006 kumoamisesta (EUVL L 347, 20.12.2013, s. 320).

      (4)  Rakenteellinen rahoitusasema sellaisena kuin komissio on sen laskenut uudelleen lähentymisohjelman tietojen perusteella ja yhteistä menetelmää noudattaen.

      (5)  Asetuksen (EY) N:o 1466/97 9 artiklan 2 kohdan mukaisesti.


title: Neuvoston suositus, annettu 8 päivänä heinäkuuta 2014 , Saksan vuoden 2014 kansallisesta uudistusohjelmasta ja neuvoston lausunto Saksan vuoden 2014 vakausohjelmasta

text:
               29.7.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 247/20

         NEUVOSTON SUOSITUS,
   annettu 8 päivänä heinäkuuta 2014,
   Saksan vuoden 2014 kansallisesta uudistusohjelmasta ja neuvoston lausunto Saksan vuoden 2014 vakausohjelmasta
   2014/C 247/05
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,
   ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 (1) ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan,
   ottaa huomioon makrotalouden epätasapainon ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta 16 päivänä marraskuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011 (2) ja erityisesti sen 6 artiklan 1 kohdan,
   ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,
   ottaa huomioon Euroopan parlamentin päätöslauselmat,
   ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
   ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,
   ottaa huomioon talous- ja rahoituskomitean lausunnon,
   ottaa huomioon sosiaalisen suojelun komitean lausunnon,
   ottaa huomioon talouspoliittisen komitean lausunnon,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Eurooppa-neuvosto hyväksyi 26 päivänä maaliskuuta 2010 Euroopan komission ehdotuksen, jolla käynnistetään uusi kasvu- ja työllisyysstrategia, Eurooppa 2020. Strategian lähtökohtana on tehostaa talouspolitiikan koordinointia, ja siinä keskitytään avainalueisiin, joilla tarvitaan toimia, jotta voidaan parantaa Euroopan mahdollisuuksia vauhdittaa kestävää kasvua ja lisätä kilpailukykyä.

               (2)

               Neuvosto antoi 13 päivänä heinäkuuta 2010 komission ehdotusten pohjalta suosituksen jäsenvaltioiden ja unionin talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista (2010–2014) ja hyväksyi 21 päivänä lokakuuta 2010 päätöksen jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista (3). Yhdessä nämä muodostavat ns. yhdennetyt suuntaviivat. Jäsenvaltioita kehotettiin ottamaan yhdennetyt suuntaviivat huomioon kansallisessa talous- ja työllisyyspolitiikassaan.

               (3)

               Jäsenvaltioiden valtion- ja hallitusten päämiehet hyväksyivät 29 päivänä kesäkuuta 2012 kasvu- ja työllisyyssopimuksen, joka toimii johdonmukaisina puitteina kansallisen, EU:n ja euroalueen tason toimille kaikkia mahdollisia keinoja, välineitä ja politiikkoja käyttäen. He päättivät toimista, jotka on toteutettava jäsenvaltioiden tasolla, ja ilmaisivat erityisesti täysimääräisen sitoutumisensa Eurooppa 2020 -strategian tavoitteiden saavuttamiseen ja maakohtaisten suositusten täytäntöönpanoon.

               (4)

               Neuvosto antoi 9 päivänä heinäkuuta 2013 suosituksen (4) Saksan vuoden 2013 kansallisesta uudistusohjelmasta ja lausunnon Saksan vuosien 2012‐2017 tarkistetusta vakausohjelmasta. Komissio esitti 15 päivänä marraskuuta 2013 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 473/2013 (5) mukaisesti lausuntonsa Saksan alustavasta talousarviosuunnitelmasta vuodeksi 2014.

               (5)

               Komissio hyväksyi 13 päivänä marraskuuta 2013 vuotuisen kasvuselvityksen, mikä aloitti vuoden 2014 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson. Komissio hyväksyi myös 13 päivänä marraskuuta 2013 asetuksen (EU) N:o 1176/2011 perusteella varoitusmekanismia koskevan kertomuksen, jossa se katsoi, että Saksa kuuluu niihin jäsenvaltioihin, joista laadittaisiin perusteellinen tarkastelu.

               (6)

               Eurooppa-neuvosto hyväksyi 20 päivänä joulukuuta 2013 rahoitusvakauden varmistamisen, julkisen talouden vakauttamisen ja kasvun vauhdittamisen painopisteet. Se korosti, että on tarpeen jatkaa eriytettyä, kasvua edistävää julkisen talouden vakauttamista, palauttaa normaalit luotonannon edellytykset, edistää kasvua ja kilpailukykyä, puuttua työttömyyteen ja kriisin sosiaalisiin seurauksiin sekä nykyaikaistaa julkishallintoa.

               (7)

               Komissio julkaisi 5 päivänä maaliskuuta 2014 asetuksen (EU) N:o 1176/2011 5 artiklan nojalla laaditun Saksaa koskevan perusteellisen tarkastelun tulokset. Komissio päättelee analyysinsa perusteella, että Saksan makrotaloudessa on epätasapainotiloja, jotka edellyttävät seurantaa ja politiikkatoimia. Erityisesti vaihtotase on ollut jatkuvasti erittäin ylijäämäinen, mikä kertoo vahvan kilpailukyvyn myönteisistä vaikutuksista ja säästöjen laajamittaisesta sijoittamisesta ulkomaille. Se on myös merkki siitä, että kotimainen kasvu on säilynyt maltillisena ja ettei taloudellisia resursseja ole ehkä kohdennettu tehokkaasti. Vaikka vaihtotaseen ylijäämä ei aiheutakaan samanlaisia riskejä kuin suuri alijäämä, Saksan vaihtotaseen ylijäämän suuruus ja pitkäaikaisuus vaatii tarkkaa seurantaa. Erityisesti Saksan talouden koon huomioon ottaen tarve toteuttaa toimia, joilla pienennetään maan talouden ja euroalueen toimintaan kohdistuvien kielteisten vaikutusten riskiä, on erityisen huomattava.

               (8)

               Saksa toimitti vuoden 2014 kansallisen uudistusohjelmansa 14 päivänä huhtikuuta 2014 ja vuoden 2014 vakausohjelmansa 8 päivänä huhtikuuta 2014. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon.

               (9)

               Vuoden 2014 vakausohjelmassa kaavaillun julkisen talouden strategian tavoitteena on varmistaa, että keskipitkän aikavälin tavoitteessa pysytään jatkossakin. Vakausohjelmassa vahvistetaan keskipitkän aikavälin tavoite, joka on 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen, mikä vastaa vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia. Vakausohjelman mukaan (uudelleen laskettu) rakenteellinen rahoitusasema pysyy positiivisena vuonna 2014. Tämän jälkeen bruttovelan ennakoidaan supistuvan 76 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2014 ja jatkavan laskuaan riittävällä tavalla tämänkin jälkeen. Näin ollen vakausohjelmassa esitetty julkisen talouden strategia vastaa vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia. Vakausohjelman julkisen talouden kehitysarvioiden perustana oleva makrotalouden skenaario, jota ei ole virallisesti vahvistettu riippumattomassa elimessä, on uskottava, sillä se vastaa yleisesti ottaen komission yksiköiden kevään 2014 talousennustetta. Neuvosto katsoo asetuksen (EY) N:o 1466/97 mukaisen vakausohjelman arvioinnin ja komission ennusteen perusteella, että julkisen talouden tilanne Saksassa on edelleen yleisesti ottaen terve, sillä ennusteiden mukaan keskipitkän aikavälin tavoitteessa pysytään ja velkasääntöä noudatetaan edelleen.

               (10)

               Saksassa on edistytty vain jonkin verran julkisten menojen kustannustehokkuuden parantamisessa terveydenhuollon ja pitkäaikaishoivan alalla, vaikka uusista aloitteista on ilmoitettu. Niiden tavoitteena on parantaa terveydenhuollon kustannustehokkuutta, mutta ne eivät ehkä ole riittäviä hillitsemään kustannusten odotettavissa olevaa kasvua. Äskettäin hyväksytyllä eläkeuudistuksella pyritään parantamaan varhaiseläke-etuja (”Rente mit 63”) ja tiettyjen ryhmien eläkkeiden tasoa. Jälkimmäinen kattaa myös ennen vuotta 1992 syntyneitä lapsia kasvattaneille tarkoitetun lisäeläkkeen (”Mütterrente”). Uudistus kuormittaa julkisen eläkejärjestelmän kestävyyttä entisestään, ja se on tarkoitus rahoittaa eläkejärjestelmän korkeamman maksuosuuden avulla, mistä aiheutuu kielteisiä vaikutuksia aktiivisen työvoiman käytettävissä oleviin tuloihin. Uudistuksella voi olla negatiivinen vaikutus myös täydentävien toisen ja kolmannen pilarin eläkkeiden käyttöön. Saksa on edistynyt koulutukseen suunnatun varainkäytön lisäämisessä vain hiukan ja tutkimusmenojen kasvattamisessa jonkin verran. Lisätoimet näyttävät olevan tarpeen kaikilla hallinnon tasoilla pyrittäessä tavoitteeseen, jonka mukaan julkisten ja yksityisten koulutus- ja tutkimusmenojen olisi oltava 10 prosenttia suhteessa BKT:hen vuoteen 2015 mennessä. Kaikkein innovatiivisimpien talouksien tavoittamiseksi olisi pyrittävä vielä kunnianhimoisempiin jatkotavoitteisiin. Saksassa on viime vuosina lisätty infrastruktuuri-investointeja, ja niitä on suunniteltu kasvatettaviksi edelleen, mutta lisätoimet näyttävät olevan tarpeen.

               (11)

               Saksa on edistynyt kaiken kaikkiaan vain vähän verotusjärjestelmän tehokkuuden ja kasvua tukevien ominaisuuksien parantamisessa sekä työhön kohdistuvan suuren verorasituksen vähentämisessä. Suunnitteilla ei ole merkittäviä toimenpiteitä siirtymiseksi kohti kasvua tehokkaammin edistäviä tulonlähteitä. Alennetun arvonlisäverokannan soveltamista (tällä hetkellä 7 %) voitaisiin rajoittaa ja yleistä arvonlisäverokantaa laajentaa. Juoksevista kiinteistöveroista saatavien tulojen suhteellinen alhaisuus viittaa siihen, että niitä voitaisiin korottaa. Lisäksi verorasituksen jakautuminen voisi olla oikeudenmukaisempaa, jos kunnallisen kiinteistöveron (Grundsteuer) veropohja arvioitaisiin uudelleen. Investointiedellytyksiä voitaisiin Saksassa parantaa edelleen uudistamalla alueellista yritysveroa (Gewerbesteuer), leikkaamalla veronkantoon liittyvää hallinnollista rasitusta ja vähentämällä yhtiöverojärjestelmän velkarahoitusta suosivia ominaisuuksia.

               (12)

               Finanssipoliittista kehystä on täydennetty kansallisella tasapainoisen talousarvion säännöllä ja perustamalla riippumaton neuvoa-antava lautakunta. Useiden osavaltioiden näyttäisi kuitenkin olevan tarpeen vielä laatia perustuslakiin sisällytettyä tasapainoisen talousarvion sääntöä (ns. velkajarrua) koskevat erityiset soveltamissäännöt, jotta voitaisiin varmistaa velkajarrun tehokas soveltaminen vuotuisessa talousarviosyklissä. Suunniteltua julkisen talouden suhteiden tarkistamista liittovaltio-, osavaltio- ja paikallistason välillä olisi hyödynnettävä finanssipoliittisen vastuun ja vastuuvelvollisuuden lujittamiseksi.

               (13)

               Palkat ovat pitkään jatkuneen maltillisen palkkakehityksen jälkeen viime vuosina nousseet, mutta vuonna 2013 reaalipalkkojen kasvu oli kohtuullisempaa kuin vuonna 2012. Saksa suunnittelee yleisen 8,50 euron vähimmäistuntipalkan käyttöönottoa vuonna 2015, ja se tulisi täysimääräisesti voimaan vuodesta 2017 alkaen. Suunnitellun työntekijöiden asianmukaisen vähimmäistulotason takaamiseen tähtäävän vähimmäispalkan käyttöönotto edellyttää sen vaikutusten, erityisesti työllisyyteen kohdistuvien vaikutusten, tarkkaa seurantaa. Suuren verokiilan kaventamiseen tähtäävät toimet erityisesti pienipalkkaisten työntekijöiden osalta ovat toistaiseksi olleet vain vähäisiä. Hyväksytty eläkeuudistus ja vireillä olevat pitkäaikaishoivan uudistussuunnitelmat, joihin liittyy sosiaaliturvamaksujen korottaminen, saattavat jälleen kasvattaa verokiilaa. Saksa on edennyt jonkin verran vähäosaisten henkilöiden koulutussaavutusten parantamisessa, mutta koulutussaavutusten ja sosioekonomisen taustan välinen yhteys on edelleen voimakas ja vaikuttaa jatkuvasti kansalaisten tilanteeseen työelämässä. Vaikka asianmukaisten aktivointi- ja integrointitoimenpiteiden luomisessa on edistytty jonkin verran, pitkäaikaistyöttömyys aiheuttaa edelleen huolta, mikä kertoo lisätoimenpiteiden tarpeesta. Toimissa, joilla pyritään helpottamaan siirtymistä minityöpaikoista kohti täysimääräiset pakolliset sosiaaliturvamaksut sisältäviä työsopimusmuotoja, on edistytty vain vähäisessä määrin. Kotitalouksien toisiin tulonsaajiin kohdistuvien verotuksellisten pidäkkeiden vähentäminen ei ole edennyt. Kokopäiväisen varhaiskasvatuksen ja hoitopaikkojen saatavuuden lisäämisessä on Saksassa edetty jonkin verran samoin kuin kokopäiväkoulujen laajentamisessa. Samaan aikaan päivähoitoon ja kokopäiväkouluihin liittyy edelleen laatuongelmia ja alueellisia eroja.

               (14)

               Hallituksen ehdotuksella uusiutuvaa energiaa koskevan lain tarkistamisesta pyritään hidastamaan kokonaisenergiakustannusten nousua, jakamaan kustannukset tasaisemmin kuluttajien välillä, valvomaan uusiutuvan energian käytön laajentumista ja edistämään markkinoiden yhdentymistä. Uudistuksen toteutuksen yhteydessä on tarpeen seurata tarkasti sen vaikutuksia tukijärjestelmän kustannustehokkuuteen. Lisätoimet ovat tarpeen verkon laajentamisen ja naapurimaiden kanssa koordinoinnin alalla.

               (15)

               Toimenpiteet kilpailun edistämiseksi palvelusektoreilla ovat olleet melko vähäisiä, vaikka yksittäisissä ammateissa ja tietyillä alueilla on toteutettu irrallisia uudistuksia, esimerkiksi rakennusalan lupamenettelyjen ja kaupallisen viestinnän alalla. Tuottavuuden kasvu on ehkä palvelusektoreilla rakenteellisesti hitaampaa kuin teollisuudessa, mutta erityisen hidasta se on joillakin palvelusektoreilla, erityisesti asiantuntijapalveluissa. Markkinoille pääsyyn ja asiantuntijapalvelujen tarjoamiseen kohdistuu edelleen esteitä. Ne ovat esimerkiksi oikeudelliseen muotoon ja osakkuuteen liittyviä rajoituksia ja ammatillista pätevyyttä koskevia vaatimuksia. Eri osavaltioissa asiantuntijapalveluihin sovellettavien sääntelyjärjestelmien erilaisuuden vuoksi olisi ehkä syytä määrittää rasitukseltaan keveimmät sääntelytavat ja laajentaa niiden käyttö koko maahan. Saksan viranomaisten julkisia hankintoja koskevan EU:n lainsäädännön nojalla julkaisemien sopimusten arvo on edelleen unionin alhaisimpia. Kattava siirtyminen kohti läpinäkyviä sähköisten hankintamenettelyjen markkinoita saattaisi lisätä kilpailua. Vähittäiskauppasektorilla eräiden osavaltioiden kaavoitussäännökset rajoittavat edelleen uusien toimijoiden tuloa markkinoille. Rautatieliikenteen markkinoiden kilpailun tehostaminen on edistynyt vain vähäisessä määrin.

               (16)

               Saksa on edistynyt pankkisektorin vakauttamistoimenpiteissä vain hiukan, mutta erityisesti kehittämällä ohjausjärjestelmää. Pääasiassa komission valtiontukipäätökset ovat viime vuosina vieneet eteenpäin Landesbank-pankkien uudelleenjärjestelyä, ja sektori on edelleen pirstaloitunut. Lisätoimia tarvitaan niiden rakenteellisten ja ohjausjärjestelmään liittyvien esteiden poistamiseksi, jotka haittaavat markkinalähtöistä vakauttamista. Niillä lisättäisiin samalla finanssisektorin kokonaistehokkuutta. Pankkisektorin toisen pilarin pankkien oikeudellisen kehyksen tarkistaminen voisi antaa lisätukea julkisen pankkisektorin vakauttamiselle.

               (17)

               Komissio on EU-ohjausjakson osana analysoinut kattavasti Saksan talouspolitiikkaa. Se on arvioinut kansallisen uudistusohjelman ja vakausohjelman. Se on ottanut huomioon ei vain niiden merkityksen Saksan finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta vaan myös sen, ovatko ne EU:n sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska unionin yleistä talouden ohjausta on tarpeen tehostaa antamalla EU:n tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin. Eurooppalaisen ohjausjakson yhteydessä annetut komission suositukset ilmenevät jäljempänä esitettävistä suosituksista 1–4.

               (18)

               Neuvosto on tutkinut vakausohjelman tämän arvioinnin perusteella, ja sen lausunto (6) ilmenee erityisesti jäljempänä esitettävästä suosituksesta 1.

               (19)

               Neuvosto on tutkinut kansallisen uudistusohjelman ja vakausohjelman komission perusteellisen tarkastelun ja tämän arvioinnin perusteella. Asetuksen (EU) N:o 1176/2011 6 artiklan nojalla annetut neuvoston suositukset ilmenevät jäljempänä esitettävistä suosituksista 1–4.

               (20)

               Komissio on eurooppalaisen ohjausjakson osana analysoinut myös koko euroalueen talouspolitiikkaa. Neuvosto on antanut tämän perusteella erityisiä suosituksia jäsenvaltioille, joiden rahayksikkö on euro (7). Koska Saksan rahayksikkö on euro, sen olisi myös varmistettava, että kyseiset suositukset pannaan täytäntöön täysimääräisesti ja oikea-aikaisesti,

         SUOSITTAA, että Saksa toteuttaa vuosina 2014–2015 toimia, joilla se

               1.

               noudattaa kasvua edistävää finanssipolitiikkaa ja säilyttää julkisen talouden rahoitusaseman vakauden huolehtien siitä, että julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteesta pidetään kiinni edelleen koko vakausohjelman kattaman kauden ajan ja että yleinen julkisen talouden velkasuhde säilyy pysyvästi laskusuunnassa; hyödyntää erityisesti käytettävissä olevia mahdollisuuksia lisätä ja tehostaa julkisia investointeja infrastruktuuriin, koulutukseen ja tutkimukseen; parantaa verojärjestelmän tehokkuutta erityisesti laajentamalla verokantaa erityisesti kulutuksen osalta arvioimalla uudelleen kunnallista kiinteistöveroa, kehittämällä verohallintoa ja tarkastelemalla uudelleen alueellista yritysveroa, myös yksityisten investointien edistämiseksi; toteuttaa lisätoimia parantaakseen julkisten menojen kustannustehokkuutta terveydenhuollon ja pitkäaikaishoivan alalla; huolehtii julkisen eläkejärjestelmän kestävyydestä i) muuttamalla muiden kuin sosiaalivakuutuksesta maksettavien ja/tai sen ulkopuolisten uusien etuuksien (”Mütterrente”) rahoituksen verotuloista saatavaksi, myös sosiaaliturvamaksujen lisäkorotusten välttämiseksi, ii) lisäämällä kannustimia eläkkeelle siirtymisen lykkäämiseen ja iii) parantamalla toisen ja kolmannen pilarin eläkejärjestelmien kattavuutta; saattaa velkajarrun täytäntöönpanon päätökseen yhdenmukaisesti kaikissa osavaltioissa ja huolehtii seurantamenettelyjen ja korjausmekanismien oikea-aikaisuudesta ja asianmukaisuudesta; parantaa julkisen talouden suhteiden rakennetta liittovaltio-, osavaltio- ja paikallistason välillä, myös pyrkien huolehtimaan julkisten investointien asianmukaisuudesta kaikilla hallintotasoilla;

               2.

               parantaa edellytyksiä kotimaisen kysynnän tukemiseksi edelleen, muun muassa alentamalla erityisesti pienipalkkaisten korkeita veroja ja sosiaaliturvamaksuja; seuraa yleisen vähimmäispalkan toteuttamisen yhteydessä sen vaikutusta työllisyyteen; parantaa työntekijöiden työllistettävyyttä parantamalla edelleen vähäosaisten henkilöiden koulutussaavutuksia ja toteuttamalla kunnianhimoisempia aktivointi- ja integrointitoimenpiteitä työmarkkinoilla, erityisesti pitkäaikaistyöttömien osalta; toteuttaa toimenpiteitä erityisesti kotitalouksien toisiin tulonsaajiin kohdistuvien verotuksellisten pidäkkeiden vähentämiseksi ja helpottaa siirtymistä minityöpaikoista kohti työsopimusmuotoja, joihin sovelletaan täysimääräisiä pakollisia sosiaaliturvamaksuja; puuttuu alueelliseen vajaukseen kokoaikaisen päivähoidon ja kokopäiväkoulujen saatavuudessa ja parantaa samalla niiden koulutuksellista laatua yleisesti;

               3.

               pitää energiajärjestelmän muuttamisen kokonaiskustannukset mahdollisimman alhaisina; seuraa erityisesti uusiutuvaa energiaa koskevan lain uudistamisen vaikutuksia uusiutuvien energioiden tukijärjestelmän kustannustehokkuuteen; tehostaa pyrkimyksiä vauhdittaa kansallisten ja rajatylittävien sähkö- ja kaasuverkkojen laajentamista; tehostaa energiapolitiikan tiivistä koordinointia naapurimaiden kanssa;

               4.

               toteuttaa määrätietoisempia toimenpiteitä kilpailun kehittämiseksi palvelusektorilla, kuten tiettyjen asiantuntijapalvelujen alalla, myös tarkistamalla voimassa olevia sääntelymalleja ja pyrkimällä ottamaan käyttöön yhtenäiset parhaat käytänteet kaikissa osavaltioissa; selvittää EU:n lainsäädännön mukaisten julkisten hankintasopimusten alhaisen arvon syyt; toteuttaa lisätoimia poistaakseen perusteettomat kaavoitussäännökset, jotka rajoittavat uusien toimijoiden tuloa vähittäiskauppasektorille; toteuttaa toimia rautatieliikenteen markkinoilla vielä olevien kilpailuesteiden poistamiseksi; jatkaa Landesbanken-sektorin vakauttamistoimia, myös kehittämällä ohjausjärjestelmää.

      Tehty Brysselissä 8 päivänä heinäkuuta 2014.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         P. C. PADOAN

      (1)  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  EUVL L 306, 23.11.2011, s. 25.

      (3)  Pidetty voimassa vuodelle 2014 jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista 6 päivänä toukokuuta 2014 annetulla neuvoston päätöksellä 2014/322/EU (EUVL L 165, 4.6.2014, s. 49).

      (4)  EUVL C 217, 30.7.2013, s. 33.

      (5)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 473/2013, annettu 21 päivänä toukokuuta 2013, alustavien talousarviosuunnitelmien seurantaa ja arviointia sekä euroalueen jäsenvaltioiden liiallisen alijäämän tilanteen korjaamisen varmistamista koskevista yhteisistä säännöksistä (EUVL L 140, 27.5.2013, s. 11).

      (6)  Asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti.

      (7)  Katso tämän virallisen lehden sivu 141.


				|

		52012DC0304

			Suositus NEUVOSTON SUOSITUS Tanskan vuoden 2012 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Tanskan vuosien 2012–2015 lähentymisohjelmaa koskeva neuvoston lausunto /* COM/2012/0304 final */

			   	Suositus
NEUVOSTON SUOSITUS
Tanskan vuoden 2012 kansallisesta
uudistusohjelmasta
sekä samassa yhteydessä annettu Tanskan vuosien 2012–2015 lähentymisohjelmaa
koskeva neuvoston lausunto
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta
tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja
148 artiklan 4 kohdan,
ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman
valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta
7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY)
N:o 1466/97[1]
ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan,
ottaa huomioon makrotalouden epätasapainon
ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta 16 päivänä marraskuuta 2011
annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011[2] ja erityisesti sen 6 artiklan 1
kohdan,
ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen[3],
ottaa huomioon Euroopan parlamentin
päätöslauselmat[4],

ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,
on kuullut talous- ja rahoituskomiteaa,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)       Eurooppa-neuvosto hyväksyi 26
päivänä maaliskuuta 2010 Euroopan komission ehdotuksen, jolla käynnistetään
uusi työllisyys- ja kasvustrategia, Eurooppa 2020. Strategian lähtökohtana on
tehostaa talouspolitiikan koordinointia. Strategia keskitetään avainalueisiin,
joilla tarvitaan toimia Euroopan kestävän kasvun vauhdittamiseksi ja
kilpailukyvyn lisäämiseksi.
(2)       Neuvosto antoi 13 päivänä
heinäkuuta 2010 suosituksen jäsenvaltioiden ja unionin talouspolitiikan laajoista
suuntaviivoista (2010–2014) ja hyväksyi 21 päivänä lokakuuta 2010 päätöksen
jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista[5]. Yhdessä nämä muodostavat ns.
yhdennetyt suuntaviivat. Jäsenvaltioita kehotettiin ottamaan yhdennetyt
suuntaviivat huomioon kansallisessa talous- ja työllisyyspolitiikassaan.
(3)       Neuvosto antoi 12 päivänä
heinäkuuta 2011 suosituksen Tanskan vuoden 2011 kansallisesta
uudistusohjelmasta ja lausunnon Tanskan tarkistetusta lähentymisohjelmasta
vuosiksi 2011–2014.
(4)       Komissio hyväksyi 23 päivänä
marraskuuta 2011 toisen vuotuisen kasvuselvityksen. Tästä alkoi toinen
politiikan yhdennetyn etukäteiskoordinoinnin EU-ohjausjakso, jonka perusta on
Eurooppa 2020 ‑strategiassa. Komissio hyväksyi 14 päivänä helmikuuta
2012 asetuksen (EU) N:o 1176/2011 perusteella varoitusmekanismia koskevan
kertomuksen[6],
jossa se katsoi, että Tanska kuuluu niihin jäsenvaltioihin, joista
laadittaisiin perusteellinen tarkastelu.
(5)       Eurooppa-neuvosto hyväksyi
2 päivänä maaliskuuta 2012 rahoitusvakauden turvaamisen, julkisen talouden
vakauttamisen ja kasvun vauhdittamisen painopisteet. Se korosti, että on
tarpeen jatkaa eriytettyä, kasvua edistävää julkisen talouden vakauttamista,
palauttaa normaalit luotonannon edellytykset, edistää kasvua ja kilpailukykyä,
puuttua työttömyyteen ja kriisin sosiaalisiin seurauksiin sekä nykyaikaistaa
julkishallintoa.
(6)       Lisäksi Eurooppa-neuvosto
kehotti 2 päivänä maaliskuuta 2012 Euro Plus ‑sopimukseen osallistuvia
jäsenvaltioita esittämään sitoumuksensa niin ajoissa, että ne voidaan
sisällyttää vakaus- tai lähentymisohjelmiin ja kansallisiin uudistusohjelmiin.
(7)       Tanska toimitti vuosia
2012–2015 koskevan lähentymisohjelmansa sekä vuoden 2012 kansallisen
uudistusohjelmansa 30 päivänä huhtikuuta 2012. Ohjelmat on arvioitu samaan
aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon. Komissio on
myös todennut asetuksen (EU) N:o 1176/2011 5 artiklassa tarkoitetussa
perusteellisessa tarkastelussa[7],
että Tanskassa on makrotalouden sisäinen ja ulkoinen epätasapaino, mutta se ei
ole liiallinen.
(8)       Neuvosto on neuvoston
asetuksen (EY) N:o 1466/97 mukaisen vuoden 2012 lähentymisohjelman arvioinnin
perusteella sitä mieltä, että julkisen talouden kehitysarvion perustana oleva
makrotalouden skenaario on uskottava. Skenaario, jonka mukaan kokonaistuotanto
kasvaa 1,2 prosenttia vuonna 2012 ja 1,5 prosenttia vuonna 2013, vastaa
yleisesti ottaen komission kevään 2012 talousennustetta, jonka mukainen kasvu
on 1,1 prosenttia vuonna 2012 ja 1,4 prosenttia vuonna 2013. Näin ollen julkisen
talouden alijäämä on lähentymisohjelmassa hieman pienempi eli 4,0 prosenttia
suhteessa BKT:hen vuonna 2012 ja 1,8 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2013.
Komission kevään 2012 talousennusteessa alijäämä suhteessa BKT:hen on 4,1
prosenttia vuonna 2012 ja 2,0 prosenttia vuonna 2013. Ohjelman mukaisen
julkisen talouden strategian tavoitteena on korjata liiallinen alijäämä vuoteen
2013 mennessä ja saavuttaa julkisen talouden keskipitkän aikavälin
vähimmäistavoitteena oleva talousarvion rakenteellinen tasapaino vuoteen 2020
mennessä. Ohjelmassa vahvistetaan näin aiempi keskipitkän aikavälin tavoite,
joka vastaa riittävästi vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia. Vuoden 2013
suunniteltu alijäämä on liiallisen alijäämän oikea-aikaista korjaamista
koskevan tavoitteen mukainen, ja kyseistä vuotta koskevat suunnitellut
finanssipoliittiset toimet vastaavat (uudelleenlasketun) julkisen talouden
rakenteellisen rahoitusaseman[8]
perusteella liiallista alijäämää koskevan menettelyn yhteydessä heinäkuussa
2010 annettua neuvoston suositusta. Vakauttamisura on tullut aiempia
suunnitelmia takapainotteisemmaksi, ja vaaditun rakenteellisen sopeutuksen
varmistaminen edellyttää merkittäviä toimia vuonna 2013. Viitearvon, joka on 3
prosentin alijäämä suhteessa BKT:hen, ylittymisen riski on vähäinen. Komission
kevään 2012 talousennusteen mukaan julkisen talouden alijäämä on
2,0 prosenttia suhteessa BKT:hen. Julkisen talouden rakenteellisen
rahoitusaseman arvioitu parantuminen jää (uudelleenlasketun) rakenteellisen
rahoitusaseman perusteella vuodesta 2013 alkaen jälkeen vakaus- ja
kasvusopimuksessa asetetusta tavoitteesta, joka on 0,5 prosenttia suhteessa
BKT:hen. Samaan aikaan julkisten menojen ennustetun kasvuvauhdin oletetaan
harkinnanvaraiset tulopuolen toimenpiteet huomioon ottaen vastaavan menojen
kasvulle vakaus- ja kasvusopimuksessa asetettua viitearvoa. Osa julkisen
talouden alijäämästä rahoitetaan vähentämällä varoja valtion tililtä Tanskan
keskuspankissa. Tanskan julkisen bruttovelan ennustetaan supistuvan vuosina
2011–2015 46,5 prosentista 41,1 prosenttiin suhteessa BKT:hen ja alittavan näin
selvästi viitearvon, joka on 60 prosenttia suhteessa BKT:hen.
(9)       Työvoiman tarjonnan
lisääminen on Tanskan keskeinen prioriteetti, jotta sosiaaliturvajärjestelmän
ja julkisen talouden kestävyys voidaan säilyttää tulevaisuudessa. Tanska
toteutti vuonna 2011 vapaaehtoisen varhaiseläkejärjestelmän kunnianhimoisen
uudistuksen sekä aikaisti aiemmin suunniteltua lakisääteisen eläkeiän
korottamista ja sen yhdistämistä elinajanodotteeseen. Painopiste olisi nyt
siirrettävä työkyvyttömyyseläkejärjestelmän ja tuettujen
työllisyysjärjestelmien (joustotyöjärjestelmät) uudistamiseen. Tanskan hallitus
on antanut näiden alojen uudistamista koskevan ehdotuksen, joka olisi pantava
täytäntöön viipymättä. Tanskassa olisi puututtava siirtolaistaustaisten
henkilöiden ja muun työikäisen väestön työtulojen välisen eron kasvuun.
(10)     Työn tuottavuuden kasvu on
hidastunut Tanskassa viime vuosikymmeninä, mikä johtuu muun muassa suhteellisen
heikoista koulutustuloksista. Suurista koulutusmenoista huolimatta Tanskan
kouluopetus on OECD:n Pisa-tutkimuksen mukaan vain keskitasoista. Lisäksi
opiskelijat valmistuvat yleensä vanhempina kuin muissa jäsenvaltioissa, ja
varsin moni ammatillisten oppilaitosten oppilaista keskeyttää opintonsa.
Hallitus on reagoinut koulutusalan haasteisiin ilmoittamalla useista uusista
toimenpiteistä, jotka koskevat sekä perus- että keskiasteen koulutusta. Vuoden
2012 talousarviossa myös tuetaan sosiaalisten lausekkeiden sisällyttämistä julkisiin
tarjouskilpailuihin sekä toimenpiteitä, joilla pyritään lisäämään
oppisopimuskoulutusta tekemällä sen järjestäminen taloudellisesti kannattavaksi
yksityisille yrityksille. Oppisopimuskoulutuksen tarjonnan lisäämistä
käsitellään myös työmarkkinaosapuolten kolmikantaneuvotteluissa ja
ministeriöiden välisessä komiteassa.
(11)     Tuottavuuden hidas kasvu
Tanskassa johtuu mahdollisesti myös suhteellisen vähäisestä kilpailusta. Vuonna
2011 hyväksyttiin kilpailupaketti, joka koskee pääasiassa rakennusalaa, vähittäiskauppaa
sekä terveydenhuoltoa ja julkisen sektorin palveluja. Parhaillaan suunnitellaan
mahdollisia uusia toimenpiteitä, jotka koskevat kilpailua taksipalveluissa ja
muissa kuljetuspalveluissa sekä apteekkitoiminnan vapauttamista. Alue- ja
paikallishallinnon kanssa neuvotellaan parhaillaan julkisten hankintojen
lisäämisestä kunta- ja aluetasolla. Hallituksen asettama komitea totesi
vastikään, että Tanskan kilpailulainsäädäntöä olisi tiukennettava. Säännösten
rikkomisesta määrättävät seuraamukset ovat myös liian lieviä toimiakseen
pelotteena. Haasteeseen vastaaminen edellyttää lisätoimia, koska tällä alalla
ei viime vuonna juurikaan toteutettu konkreettisia aloitteita.
(12)     Kotitalouksien suuri
bruttovelka on jossain määrin Tanskan talouden rakenteellinen ominaispiirre,
koska kotitalouksilla on varoja selvästi enemmän kuin velkoja. Asetuksen (EU)
N:o 1176/2011 5 artiklan mukaisessa komission tekemässä perusteellisessa
tarkastelussa kuitenkin vahvistetaan kotitalouksien velkaantuneisuuteen
liittyvä potentiaalinen ongelma. Asuntomarkkinoiden kehitys näyttää nostaneen
velkatason niin korkeaksi, että asiaa ei enää voida selittää rakenteellisilla
tekijöillä. Asuntolainojen koostumus on myös muuttunut vuodesta 2003, kun
lyhennysvapaat ja vaihtuvakorkoiset lainat ovat kasvattaneet suosiotaan
kiinteäkorkoisten, jatkuvasti lyhennettävien lainojen kustannuksella.
Kotitaloudet ovat tietyllä velkatasolla herkempiä korkojen nousulle ja
asuntojen hintojen vaihtelulle kuin kymmenisen vuotta sitten. Tämä aiheuttaa
suurempia potentiaalisia riskejä rahoitusjärjestelmän ja koko talouden
vakaudelle. Tanska on toteuttanut toimia, joilla pyritään parantamaan
asuntolainajärjestelmän heikkoja kohtia. Yritystoiminnasta ja talouskasvusta
vastaava ministeriö analysoi parhaillaan varojen ja velkojen jakautumista
kotitalouksissa ja niiden kykyä selvitä talouden erilaisista häiriöistä.
Lisäksi olisi harkittava toimia, joilla estetään myötäsyklinen kehitys
asuntomarkkinoilla keskipitkällä aikavälillä, mieluiten mukauttamalla
kiinteistövero vastaamaan todellisia markkinahintoja. Tulevia myötäsyklisiä
vaikutuksia voitaisiin myös ennaltaehkäistä poistamalla kiinteistömaan arvon
mukaan perittävän kunnallisen veron vuotuisen korotuksen enimmäismäärä.
Tällaiset toimet pitäisi toteuttaa asteittain, koska asuntomarkkinat olisi
tällä hetkellä pyrittävä vakauttamaan.
(13)     Tanska on tehnyt useita
sitoumuksia Euro Plus -sopimuksen nojalla. Nämä sitoumukset ja vuonna 2011
esitettyjen sitoumusten täytäntöönpano liittyvät työllisyyden edistämiseen,
kilpailukyvyn parantamiseen, julkisen talouden kestävyyden parantamiseen ja
rahoitusjärjestelmän vakauden vahvistamiseen, Komissio on arvioinut Euro
Plus -sopimukseen perustuvien sitoumusten täytäntöönpanoa. Arvioinnin
tulokset on otettu huomioon suosituksissa.
(14)     Komissio on laatinut
EU-ohjausjakson puitteissa kattavan analyysin Tanskan talouspolitiikasta. Se on
arvioinut sekä lähentymisohjelman että kansallisen uudistusohjelman ja
esittänyt perusteellisen tarkastelun. Se on ottanut huomioon niiden merkityksen
Tanskan finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden
kannalta ja arvioinut, ovatko ne EU:n sääntöjen ja ohjeiden mukaisia ottaen
huomioon, että Euroopan unionin yleistä talouden ohjausta on tarpeen tehostaa
antamalla EU:n tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin. EU-ohjausjakson
yhteydessä annetut komission suositukset on otettu huomioon jäljempänä
esitettävissä suosituksissa 1–5.
(15)     Neuvosto on tutkinut Tanskan
lähentymisohjelman edellä esitetyn arvioinnin perusteella, ja neuvosto antaa
lausuntonsa[9]
erityisesti jäljempänä esitettävässä suosituksessa 1.
(16)     Neuvosto on tutkinut Tanskan
vuoden 2012 kansallisen uudistusohjelman ja sen lähentymisohjelman komission
perusteellisen tarkastelun ja tämän arvioinnin perusteella. Se antaa asetuksen
(EU) N:o 1176/2011 6 artiklan nojalla erityisesti jäljempänä esitettävät
suositukset 3, 4 ja 5,
SUOSITTAA, että Tanska toteuttaisi
vuosina 2012–2013 toimia, joilla se
1.           toteuttaa julkisen talouden
strategiaa suunnitellusti varmistaakseen, että liiallinen alijäämä korjataan
vuoteen 2013 mennessä, ja toteuttaakseen neuvoston liiallista alijäämää
koskevan menettelyn yhteydessä suosittamat keskimääräiset vuotuiset
rakenteelliset sopeutustoimet; huolehtii sen jälkeen tarvittavista
rakenteellisista sopeutustoimista, joiden avulla voidaan edetä riittävässä
määrin kohti julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitetta, myös menojen
kasvulle asetettua viitearvoa;
2.           jatkaa työvoiman tarjonnan
pitkäaikaista lisäämistä uudistamalla työkyvyttömyyseläkejärjestelmän,
kohdentamalla tuetut työllisyysjärjestelmät (joustotyöjärjestelmät) paremmin
henkilöihin, joiden työkyky on alentunut, ja parantamalla
maahanmuuttajataustaisten henkilöiden työllistettävyyttä;
3.           toteuttaa viipymättä
ilmoitetut toimet, joilla parannetaan koulutusjärjestelmän
kustannustehokkuutta, vähennetään opintonsa keskeyttävien lukumäärää
erityisesti ammatillisessa koulutuksessa ja lisätään
oppisopimuskoulutuspaikkoja;
4.           jatkaa kilpailun esteiden
poistamista erityisesti paikallisissa palveluissa, vähittäiskaupassa ja
rakennusalalla muun muassa jatkamalla kuntien ja aluehallinnon
palveluhankintojen avaamista tarjouskilpailuille ja varmistamalla, että
kilpailuoikeudellisilla seuraamuksilla on riittävä pelotevaikutus;
5.           harkitsee ennaltaehkäiseviä
jatkotoimia, joilla vahvistetaan asuntomarkkinoiden ja rahoitusjärjestelmän
keskipitkän aikavälin vakautta muun muassa ottamalla huomioon yritystoiminnasta
ja talouskasvusta vastaavan ministeriön parhaillaan tekemän, varojen ja
velkojen jakautumista kotitalouksissa koskevan tutkimuksen tulokset sekä
tarkistamalla kiinteistöverojärjestelmää ja kiinteistömaan arvon mukaan
perittävää kunnallista veroa.
Tehty Brysselissä
                                                                       Neuvoston
puolesta
                                                                       Puheenjohtaja
[1]               EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.
[2]               EUVL L 306, 23.11.2011, s. 25.
[3]               COM(2012) 304 final.
[4]               P7_TA(2012)0048 ja P7_TA(2012)0047.
[5]               Neuvoston päätös 2012/238/EU, annettu 26 päivänä
huhtikuuta 2012.
[6]               COM(2012) 68 final.
[7]               SWD(2012) 153 final.
[8]               Suhdannetasoitettu rahoitusasema ilman kertaluonteisia
ja muita väliaikaisia toimenpiteitä, komission yksiköiden uudelleenlaskemana
ohjelman tietojen perusteella yhteisesti sovittuja menetelmiä käyttäen.
[9]               Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 9 artiklan 2 kohdan
mukaisesti.


title: Suositus N:o U2, tehty 12 päivänä kesäkuuta 2009 , Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 883/2004 64 artiklan 1 kohdan a alakohdan soveltamisesta työttömiin, jotka seuraavat työssäkäyvää puolisoaan tai kumppaniaan muuhun kuin toimivaltaiseen jäsenvaltioon ETA:n kannalta ja EY:n ja Sveitsin sopimuksen kannalta merkityksellinen teksti

text:
               24.4.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 106/51

         SUOSITUS N:o U2,
   tehty 12 päivänä kesäkuuta 2009,
   Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 883/2004 64 artiklan 1 kohdan a alakohdan soveltamisesta työttömiin, jotka seuraavat työssäkäyvää puolisoaan tai kumppaniaan muuhun kuin toimivaltaiseen jäsenvaltioon
   (ETA:n kannalta ja EY:n ja Sveitsin sopimuksen kannalta merkityksellinen teksti)
   2010/C 106/16
   SOSIAALITURVAJÄRJESTELMIEN YHTEENSOVITTAMISTA KÄSITTELEVÄ HALLINTOTOIMIKUNTA, joka
   ottaa huomioon sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamisesta 29 päivänä huhtikuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 883/2004 (1) 72 artiklan a kohdan, jonka mukaan hallintotoimikunnan tehtävänä on käsitellä kaikkia asetuksen (EY) N:o 883/2004 ja sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamisesta annetun asetuksen (EY) N:o 883/2004 täytäntöönpanomenettelystä 16 päivänä syyskuuta 2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 987/2009 (2) säännöksistä johtuvia hallinnollisia ja tulkinnallisia kysymyksiä,
   ottaa huomioon asetuksen (EY) N:o 883/2004 64 artiklan 1 kohdan ja asetuksen (EY) N:o 987/2009 55 artiklan 1 kohdan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Asetuksen (EY) N:o 883/2004 64 artiklan 1 kohdan mukaan henkilö, joka on kokonaan työtön ja joka menee muuhun kuin toimivaltaiseen jäsenvaltioon hakeakseen sieltä työtä, säilyttää oikeutensa saada työttömyysetuuksia rahana tietyin edellytyksin ja rajoituksin.

               (2)

               Yksi kyseisen kohdan a alakohdassa säädetyistä edellytyksistä on, että työntekijän täytyy pysyä toimivaltaisen valtion työvoimaviranomaisten käytettävissä vähintään neljän viikon ajan työttömäksi tulemisen jälkeen.

               (3)

               Kyseisen a alakohdan viimeisen virkkeen mukaan toimivaltaiset viranomaiset tai laitokset voivat kuitenkin antaa työnhakijalle luvan lähteä ennen neljän viikon päättymistä.

               (4)

               Tällainen lupa olisi periaatteessa myönnettävä henkilöille, jotka täyttävät kaikki kyseisen asetuksen 64 artiklan 1 kohdassa säädetyt muut edellytykset ja jotka haluavat seurata toisesta jäsenvaltiosta työtä saaneen puolisonsa tai kumppaninsa mukana,
               noudattaa asetuksen (EY) N:o 883/2004 71 artiklan 2 kohdassa säädettyjä ehtoja,

         SUOSITTELEE TOIMIVALTAISILLE VIRANOMAISILLE JA LAITOKSILLE SEURAAVAA:

               1.

               Henkilölle, joka on kokonaan työtön ja täyttää kaikki muut asetuksen (EY) N:o 883/2004 64 artiklan 1 kohdassa säädetyt edellytykset ja joka seuraa muusta kuin toimivaltaisesta jäsenvaltiosta työtä saaneen puolisonsa tai kumppaninsa mukana, olisi myönnettävä lupa lähteä 64 artiklan 1 kohdan a alakohdan viimeisen virkkeen mukaisesti ennen neljän viikon määräajan kulumista.
               Kumppani on määritettävä toimivaltaisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti.

               2.

               Tämä suositus julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Sitä sovelletaan asetuksen (EY) N:o 987/2009 voimaantulopäivästä.

            Hallintotoimikunnan puheenjohtaja

         Gabriela PIKOROVÁ

      (1)  EUVL L 166, 30.4.2004, s. 1.

      (2)  EUVL L 284, 30.10.2009, s. 1.


Avis juridique important

|

31994K3118

Komission suositus N:o 3118/94/EHTY, annettu 19 päivänä joulukuuta 1994, kolmansista maista peräisin olevien EHTY:n perustamissopimuksen soveltamisalaan kuuluvien tiettyjen terästeollisuustuotteiden tuontia koskevasta yhteisön ennakkovalvonnasta

Virallinen lehti nro L 330 , 21/12/1994 s. 0006 - 0014 Suomenk. erityispainos Alue 3 Nide 64 s. 0086  Ruotsink. erityispainos Alue 3 Nide 64 s. 0086

KOMISSION SUOSITUS N:o 3118/94/EHTY,annettu 19 päivänä joulukuuta 1994,kolmansista maista peräisin olevien EHTY:n perustamissopimuksen soveltamisalaan kuuluvien tiettyjen terästeollisuustuotteiden tuontiakoskevasta yhteisön ennakkovalvonnasta EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan hiili- ja teräsyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 74 artiklan,sekä katsoo, ettäkomissio on suosituksella N:o 85/94/EHTY(1) asettanut yhteisön valvontaan tiettyjen Euroopan hiili- ja teräsyhteisön perustamissopimuksen soveltamisalaan kuuluvien terästeollisuustuotteiden tuonnin yhteisöön,tämänhetkisen terästeollisuuden tilanteen vuoksi kyseistä valvontajärjestelmää olisi jatkettava tilastotietojen hankkimiseksi tuontipyrkimysten nopeaa analysointia varten,yhteismarkkinoiden perustaminen edellyttää tuojien suorittamien muodollisuuksien yhtenäistämistä missä tahansa tullauspaikassa,osana yhteisön valvontatoimenpiteitä annettujen tuontiasiakirjojen on oltava voimassa koko yhteisön alueella missä tahansa jäsenvaltiossa annettaessa, jayhteisön tasolla yhdenmukaiset edellytykset täyttävien tuontiasiakirjojen myöntäminen on uskottu kansallisille hallintoviranomaisille,ANTAA TÄMÄN SUOSITUKSEN:1 artikla 1 Liitteessä I lueteltujen Euroopan hiili- ja teräsyhteisön perustamissopimuksen soveltamisalaan kuuluvien muista kolmansista maista kuin Euroopan talousalueen (ETA) jäsenvaltioista peräisin olevien terästeollisuustuotteiden yhteisössä vapaasti liikkeelle laskemista varten vaaditaan tuontiasiakirja tai lisenssi.2 Jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset antavat tuontiasiakirjan tai lisenssin veloituksetta ja kaikille haetuille määrille hakemuksen saatuaan ja joka tapauksessa enintään kymmenen työpäivän määräajassa minkä tahansa yhteisön tuojan jätettyä asianmukaisesti täyttämänsä hakemuksen riippumatta siitä, minne hän on yhteisössä sijoittautunut.3 Edellä olevan 2 artiklan soveltaminen ei rajoita mahdollisten yhteisön määrällisten rajoitusten käyttöön ottamista tai sopimuksen taikka kiintiön hallinnoinnin osalta annettuja erityissäännöksiä.4 Jonkun liitteessä II mainitun viranomaisen myöntämä tuontiasiakirja tai lisenssi on voimassa koko yhteisön alueella.5 Tuojan hakemuksen on sisällettävä 2 artiklan 1 kohdassa määrätyt tiedot. Liitteessä III esitetyn lomakkeen käyttäminen on pakollista, kun vapaasti liikkeelle laskeminen tapahtuu eri jäsenvaltiossa kuin siinä, jossa asiakirja tai tuontilupa on myönnetty.6 Voimassa olevan tuontijärjestelyn mahdollista muuttamista tai sopimuksen taikka kiintiön hallinnoinnin osalta annettuja erityissäännöksiä rajoittamatta:- tuontiasiakirjan tai lisenssin voimassaoloaika vahvistetaan neljäksi kuukaudeksi,- käyttämättömät tai vain osittain käytetyt tuontiasiakirjat tai lisenssit voidaan uusia.2 artikla 1 Tuojan hakemuksessa on ilmoitettava:a) lähettäjän nimi ja osoite,b) vastaanottajan täydellinen nimi ja osoite (tuoja),c) tavaran tai tavaroiden tarkka kuvaus ja viittaus Euroopan yhteisöjen yhdistetyn nimikkeistön mukaiseen koodiin tai koodeihin,d) alkuperämaa,e) lähtömaa,f) nettopaino Euroopan yhteisön yhdistetyn nimikkeistön nimikkeittäin ilmoitettuna,g) yhdistetyn nimikkeistön nimikkeiden mukaisesti eritelty cif-arvo yhteisön rajalla,h) onko kyseinen tuote toisluokkaista tai vakiolaatua huonompaa laatua(2),i) tullausaika sekä tullauspaikka tai -paikat.2 Tuojan on täsmennettävä, koskeeko hänen hakemuksensa sellaista toimitusta, jolle on aikaisemmin pyydetty tuontiasiakirjaa.3 Tuojan on todistettava hakemuksensa tiedot oikeiksi ja esitettävä jäljennös myynti- tai ostosopimuksesta, muodollisesta laskusta ja/tai tuotantoterästehtaan tuotantotodistuksesta niissä tapauksissa, joissa tavaroita ei osteta suoraan tuottajamaassa.3 artikla Yhteisön ja tietyn kolmannen maan siihen suostuessa tämän maan viranomaisten antama vientitodistus vaaditaan myös kyseisiä EHTY:n soveltamisalaan kuuluvia tuotteita yhteisöön tuotaessa. Näihin sopimuksiin kuuluvien maiden luettelo sekä sopimusten voimaantulon päivämäärä julkaistaan ja päivitetään tämän suosituksen liitteen muodossa.4 artikla 1 Edellä 2 artiklan 1 kohdan g alakohdan määräykset eivät estä vapaasti liikkeelle laskemista, jos hinta, jolla liiketoimi suoritetaan, ylittää tuontiasiakirjassa ilmoitetun hinnan, edellä sanotun kuitenkaan rajoittamatta 1 artiklan 3 kohdan määräysten soveltamista.2 Edellä 2 artiklan 1 kohdan f alakohdan määräykset eivät estä vapaasti liikkeelle laskemista, jos tuontia varten esitettyjen tuotteiden määrä on kokonaisuudessaan vähintään 5 prosenttia suurempi kuin tuontiasiakirjassa tai -lisenssissä mainittu määrä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 1 artiklan 3 kohdan määräysten soveltamista.3 Kun vapaasti liikkeelle laskeminen tapahtuu muussa jäsenvaltiossa kuin siinä, jossa tuontiasiakirja tai lisenssi on myönnetty, luvan myöntäneen viranomaisen on siirrettävä välittömästi asiakirja, lisenssi tai tuontilupa ja niiden mukana 1 artiklan 5 kohdassa mainittu hakemus tuontivaltion lupaviranomaisille. Jos tarpeellista, tuontivaltion lupaviranomainen vahvistaa ilman eri toimenpiteitä sen valtion, jossa hakemus on esitetty, viranomaisen myöntämän asiakirjan, lisenssin tai luvan. Tämä lupa siirretään välittömästi aiotun tuontipaikan tullin käyttöön.4 Tuontiasiakirja- tai lisenssihakemukset sekä tuontiluvat ovat luonteeltaan luottamuksellisia. Ne on tarkoitettu yksinomaan toimivaltaisten viranomaisten ja hakijan käyttöön.5 artikla 1 Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle kunkin kuukauden kymmenen ensimmäisen päivän kuluessa ton- nimäärät ja ecuina laskettu arvo edellisen kuukauden aikana myönnetyille tuontiasiakirjoille tai lisensseille ja ilmoitettava tuojien hakemukseen sisältyvät 2 artiklan 1 kohdan c - h alakohdissa mainitut tiedot.2 Jäsenvaltioiden on ilmoitettava mahdollisesti todetut epäsäännöllisyydet tai petokset ja tarpeen tullen perusteltava, miksi ne ovat kieltäytyneet myöntämästä tuontiasiakirjaa tai lupaa.6 artikla Tätä suositusta sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 1995.Sitä sovelletaan 31 päivään joulukuuta 1995.Tehty Brysselissä 19 päivänä joulukuuta 1994.Komission puolestaLeon BRITTANKomission jäsen(1) EYVL N:o L 17, 20.1.1994, s. 1(2) EYVL:ssä N:o C 180, 11.7.1991, s. 4 mainittujen perusteiden mukaan.ANEXO I - BILAG I - ANHANG I - ÐÁÑÁÑÔÇÌÁ I - ANNEX I - ANNEXE I - ALLEGATO I - BIJLAGE I - ANEXO I >VIITTAUS KAAVIOON>LIITE II JÄSENVALTIOIDEN LUPAVIRANOMAISET >VIITTAUS KAAVIOON>LIITE III >VIITTAUS KAAVIOON>>VIITTAUS KAAVIOON>>VIITTAUS KAAVIOON>>VIITTAUS KAAVIOON>