title: Komission suositus (EU) 2021/402, annettu 4 päivänä maaliskuuta 2021, tehokkaasta työllisyyden aktiivituesta covid-19-kriisin jälkeen (EASE-järjestelmä)

text:
               8.3.2021

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 80/1

      KOMISSION SUOSITUS (EU) 2021/402,
      annettu 4 päivänä maaliskuuta 2021,
      tehokkaasta työllisyyden aktiivituesta covid-19-kriisin jälkeen (EASE-järjestelmä)
      EUROOPAN KOMISSIO, joka
      ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 292 artiklan,
      sekä katsoo seuraavaa:

                  (1)

                  Covid-19-pandemia sekä poikkeukselliset toimenpiteet, joita viruksen leviämisen hillitsemiseksi ja ihmishenkien suojelemiseksi on jouduttu toteuttamaan, ovat aiheuttaneet laajan ja pitkäkestoisen häiriön Euroopan unionin taloudelle. Vuoden 2020 kolmannella neljänneksellä EU:n bruttokansantuote oli supistunut lähes 4,2 prosenttia edellisen vuoden vastaavaan ajanjaksoon verrattuna. Vuoden 2020 jälkipuoliskolla alkoi talouden voimakas, mutta epätäydelliseksi jäänyt toipuminen, ja kun infektioiden määrä on kääntynyt jälleen kasvuun, talouden odotetaan supistuvan jonkin verran ja elpymisen alkavan vasta vuoden 2021 jälkipuoliskolla (1).

                  (2)

                  Covid-19-pandemian johdosta niin kansallisella kuin EU:nkin tasolla toteutetuilla poliittisilla toimilla on ollut keskeinen merkitys pandemian sosioekonomisten vaikutusten rajoittamisessa. Työajan lyhentämisjärjestelyjen ja muiden vastaavien työpaikkojen säilymiseen tähtäävien toimenpiteiden hyödyntämisellä on toistaiseksi pystytty estämään taloudellisen toimeliaisuuden vähenemiseen liittyvää työttömyyden kasvua. Työttömyysaste nousi EU:n tasolla alle prosenttiyksikön verran vuoden 2020 ensimmäisestä kolmanteen neljännekseen siirryttäessä. Poliittisten toimien tukena on ollut joustava rahoitus, jota on myönnetty Euroopan rakenne- ja investointirahastoista koronaviruksen vaikutusten lieventämistä koskevien investointialoitteiden (CRII (2) ja CRII+ (3)) sekä eurooppalaisesta hätätilasta aiheutuvien työttömyysriskien lieventämisen tilapäisen tukivälineen (SURE) (4) puitteissa.

                  (3)

                  Jatkossa kansantalouksia muuttavat kriisistä johtuvat kulutustottumusten muutokset sekä vihreä ja digitaalinen siirtymä, jotka saavat tukea Euroopan vihreän kehityksen ohjelmasta (5) ja Euroopan digitaalistrategiasta (6). Muutamilla aloilla täysi toipuminen saattaa kestää kauan tai jäädä kokonaan toteutumatta, ja kriisin jäljiltä yritykset voivat olla taloudellisissa vaikeuksissa (7). Euroopan vihreän kehityksen ohjelma toimii kasvustrategiamme moottorina ja vihreään talouteen siirtymisen odotetaan tuottavan eri puolille EU:ta jopa kaksi miljoonaa uutta työpaikkaa vuoteen 2050 mennessä (8), mutta tietyiltä aloilta ja alueilta työpaikkoja saatetaan menettää. Kehitys voi johtaa työttömyyden kasvuun lyhyellä aikavälillä ja uusien laadukkaiden työpaikkojen luominen voi viedä kauan talouden suhdanteista ja ammattitaitoisen työvoiman saatavuudesta riippuen. Kun työttömyys kasvaa ja entistä useampi jää työvoiman ulkopuolelle, ammattitaito katoaa, millä saattaa olla tuhoisia vaikutuksia sekä yksilön että kansantalouden tasolla. Työttömyys uhkaa muuttua pysyväksi, ellei siihen puututa tehokkailla täydennys- ja uudelleenkoulutustoimilla.

                  (4)

                  Jos riittäviin poliittisiin toimiin ei ryhdytä, korkeimman hinnan maksavat todennäköisesti nuoret. Nuorisotyöttömyysaste on noussut yleiseen työttömyysasteeseen verrattuna kolminkertaista vauhtia vuoden 2020 ensimmäisen ja kolmannen neljänneksen välillä (9). Työmarkkinoille pääsyn viivästymisestä tälle sukupolvelle koituvat vaikutukset saattavat jatkua vuosikausia.

                  (5)

                  Kriisi vaikuttaa todennäköisesti kielteisesti myös työmarkkinoilla epäedullisessa asemassa tai aliedustettuina olevien ryhmien työmarkkinatilanteeseen. Näitä ryhmiä ovat esimerkiksi naiset, ikääntyneet tai matalan osaamistason työntekijät, vammaiset henkilöt, maaseudun ja syrjäisten alueiden asukkaat, LGBTIQ-henkilöt, romanit ja muut erityisessä syrjäytymisvaarassa olevat tai syrjinnän kohteeksi herkästi joutuvat etniset tai rotuvähemmistöt sekä maahanmuuttajataustaiset henkilöt. Vaikka naisten keskimääräinen työllisyysaste EU:ssa on tällä hetkellä kaikkien aikojen korkeimmalla tasolla, monien naisten työmarkkinoille pääsyssä ja siellä pysymisessä on edelleen esteitä, ja näiden naisten työllisyysastetta olisi saatava parannettua (10).

                  (6)

                  EU:n ja kansallisen tason strateginen lähestymistapa on tarpeen, jotta päästään vähitellen siirtymään pandemian vuoksi toteutetuista poikkeustoimenpiteistä sellaisiin, joilla helpotetaan työvoiman ja pääomien uudelleenkohdentamista elpymisen yhteydessä. EU:n ja jäsenvaltioiden olisi yhdessä toimimalla pyrittävä edistämään dynaamista, työllistävää ja osallistavaa elpymistä ja helpotettava vihreän ja digitaalisen siirtymän toteutumista eurooppalaisilla työmarkkinoilla. Huomiota olisi kiinnitettävä riskeihin, joita syntyy, jos poikkeustoimenpiteistä luovutaan ilman, että tilalle tulee tehokkaita uusia toimia, joilla työntekijöitä ja yrityksiä tuetaan elpymisen aikana.

                  (7)

                  Elpymisestä sekä vihreästä ja digitaalisesta siirtymästä aiheutuvien työmarkkinoilla koettavien siirtymien tueksi tarvitaan aktiivisten työmarkkinatoimenpiteiden kokonaisuutta, joka koostuu työhönottoon ja siirtymään liittyvistä tilapäisistä kannustimista, osaamispolitiikasta sekä entistä paremmista työvoimapalveluista, jäljempänä ’tehokas työllisyyden aktiivituki’ eli EASE-toimenpiteet. Tarkoitukseen on hyödynnettävä mahdollisimman tarkoin kaikkia käytettävissä olevia EU:n rahastoja.

                  (8)

                  Työllisyyden oikea-aikaiset ja huolellisesti suunnitellut tukitoimet voivat hyödyttää työntekijöitä ja yrityksiä sekä koko taloutta ja yhteiskuntaa. Kriisin koettelemien taloudenalojen työntekijät, jotka saavat oikea-aikaista ja aktiivista tukea, löytävät todennäköisemmin laadukkaita työpaikkoja kasvualoilta, kuten vihreiltä ja digitaalisilta tai innovatiivisiin liiketoimintamalleihin perustuvilta aloilta, mutta myös yhteisötaloudesta ja osaavan työvoiman puutteesta kärsiviltä aloilta, kuten terveydenhuolto- ja hoiva-aloilta.

                  (9)

                  Työmarkkinoiden tilapäiset työllistämiskannustimet voivat edistää tehokkaasti laadukkaiden työpaikkojen syntymistä jo elpymisen alkuvaiheessa, jolloin talouskasvu on vielä heikkoa. Kannustimet olisi kohdennettava ja suunniteltava siten, että ne helpottavat sellaisia ammatillisia siirtymiä ja sellaista työpaikkojen muodostumista, jotka ilman näitä kannustimia jäisivät toteutumatta. Kohderyhminä voivat olla esimerkiksi haavoittuvassa asemassa olevat ja aliedustetut väestöryhmät, myös työmarkkinoille tulevat nuoret. Etenkin oppisopimuskoulutuksen tukemisella voidaan tehokkaasti kehittää työmarkkinoilla vaadittavia taitoja ja auttaa nuoria työllistymään. Siirtymään liittyvillä kannustimilla, joilla rohkaistaan uusia työnantajia palkkaamaan irtisanomisvaarassa olevia työntekijöitä, voidaan osaltaan helpottaa näitä siirtymiä ja lisätä osaamistarjontaa kasvavilla aloilla. Toimia voidaan täydentää tukemalla yrittäjyyttä ja etenkin nuoria yrittäjiä, naisyrittäjiä ja yhteiskunnallista yrittäjyyttä. Tuen muotona voi olla esimerkiksi apu pk-yritysten suurimpien haasteiden, kuten rahoituksen saatavuuden, sääntelyvelvoitteiden ja maksuviivästysten, selvittämiseen.

                  (10)

                  Taloustieteen tutkimuksessa on havaittu, että työhönoton kannustimilla voidaan saada työllisyyttä lisättyä keskimäärin enemmän kuin muuntyyppisillä aktiivisilla työmarkkinatoimilla. Koulutusohjelmien ohella merkittävimpiä keskipitkän ja pitkän aikavälin vaikutuksia on työhönoton kannustimilla, sillä ne parantavat työntekijöiden työllistettävyyttä ja osaamista. Kun työhönoton kannustimet ja siirtymään liittyvät kannustimet yhdistetään työpaikkakoulutukseen, näin saatetaan pystyä muita koulutusmuotoja tehokkaammin tarjoamaan työmarkkinoiden kannalta merkityksellisiä taitoja. Vaaraa siitä, että kannustimilla luodaan työpaikkoja, jotka olisivat syntyneet joka tapauksessa, voidaan lieventää kohdentamisen, valvonnan ja työn jatkuvuutta koskevien vaatimusten avulla. Vaara on joka tapauksessa pienempi kriisitilanteessa, jolloin työhönottoon ja uudelleenkoulutukseen liittyvillä toimenpiteillä on todennäköisemmin myönteinen vaikutus (11).

                  (11)

                  Työmarkkinoiden tarpeisiin sovitetut täydennys- ja uudelleenkoulutusmahdollisuudet voivat hyödyttää kaikkia yrityksiä ja työntekijöitä, mutta etenkin niitä, jotka menettävät tai ovat vaarassa menettää työpaikkansa työmarkkinoiden merkittävien rakennemuutosten vuoksi. Toimien olisi perustuttava osaamista koskevan tiedon hankintaan ja henkilökohtaistettuun lähestymistapaan, jolla varmistetaan, että työntekijöillä on oikeus yksilölliseen koulutukseen. Lyhytkurssien merkitys voi olla suuri, ja ne voidaan virallistaa mikrotutkintojen avulla, minkä lisäksi voidaan hyödyntää julkisten ja yksityisten sidosryhmien välisiä kumppanuuksia.

                  (12)

                  Ammatillisia siirtymiä tukevan tehokkaan politiikan ohelle tarvitaan toimivia työvoimapalveluita, joilla on entistä vahvemmat institutionaaliset valmiudet sekä mahdollisuus antaa työnhakijoille räätälöityä tukea esimerkiksi lisäämällä digitaalisten välineiden hyödyntämistä.

                  (13)

                  Laadukkaan ja tehokkaan oppisopimuskoulutuksen eurooppalaisissa puitteissa (12) ja harjoittelun laatupuitteissa (13) on ohjeistusta ja parhaita käytäntöjä, joiden merkitys kasvaa entisestään elpymisen aikana. Etenkin pk-yrityksiä olisi tuettava oppisopimuskoulutuspaikkojen tarjoamisessa, tarvittaessa esimerkiksi tilapäisen henkilöstön rekrytoinnista maksettavilla bonuksilla tai työvoimakustannuksia alentamalla.

                  (14)

                  Työmarkkinaosapuolet voivat auttaa keskeisellä tavalla talouden jälleenrakentamisessa, ja samalla niiden on osaltaan jatkettava vuoropuhelun avulla pandemian työllisyysvaikutusten ja sosiaalisten seurausten sekä vihreän ja digitaalisen siirtymän haasteiden käsittelyä. Muutosten ennakointia ja rakenneuudistusta koskevalla EU:n laatukehyksellä edistetään muun muassa työmarkkinaosapuolten osallistumista rakennemuutoksen edellyttämiin toimiin, muutosten ennakointiin ja osaamistarpeiden määrittämiseen.

                  (15)

                  Yritysten rakenneuudistuksissa keskeistä on työvoiman uudelleenkohdentamisen helpottaminen. Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä (EU) 2019/1023 (14) varmistetaan, että taloudellisissa vaikeuksissa olevilla elinkelpoisilla yrityksillä on käytettävissään tehokkaat varhaisvaroitusvälineet ja ennalta ehkäisevien uudelleenjärjestelyjen puitteet, joiden turvin ne voivat jatkaa toimintaansa. Muutosten ennakointia ja rakenneuudistusta koskevassa EU:n laatukehyksessä (15) esitetään hyviä käytäntöjä osaamis- ja koulutustarpeiden ennakointiin yritysten rakennemuutosprosesseissa.

                  (16)

                  Euroopan uudessa teollisuusstrategiassa (16) tavoitteena on maailmanlaajuisesti kilpailukykyisen, ilmastoneutraalin, puhtaan, kiertotalouteen perustuvan ja digitaalisen eurooppalaisen teollisuuden rakentaminen. Teollisuusstrategia perustuu teollisuuden ekosysteemeihin, johon kuuluvat kaikki arvoketjun toimijat yrityksistä korkeakouluihin, tutkimuslaitoksiin, palveluntarjoajiin ja tavarantoimittajiin. Ekosysteemien kartoittaminen voi muodostaa hyödyllisen kehyksen osaamistarpeiden selvittämiselle.

                  (17)

                  Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilarissa todetaan, että jokaisella on oikeus saada apua työllisyysnäkymiensä parantamiseksi ja itsensä työllistämisen helpottamiseksi, ja tähän kuuluu oikeus saada tukea työpaikan etsimiseen ja kouluttautumiseen. Myös työolojen olisi noudatettava laatukriteerejä (17).

                  (18)

                  Osallisuuden edistäminen edellyttää yhtäläisten mahdollisuuksien tarjoamista työmarkkinoilla koettavissa siirtymissä riippumatta sukupuolesta, rodusta tai etnisestä alkuperästä, uskonnosta tai vakaumuksesta, vammaisuudesta, iästä tai sukupuolisesta suuntautumisesta. Huomiota olisi edelleen kiinnitettävä vähäisen ammattitaidon omaaviin tai vähän koulutettuihin aikuisiin sekä maahanmuuttajataustaisiin henkilöihin. Kaikki alueet on myöskin otettava mukaan, ja tämä koskee niin suurkaupunkeja kuin maaseutu-, rannikko- ja syrjäseutujakin koko EU:ssa, myös syrjäisimmillä alueilla.

                  (19)

                  Nuorilla on vaikeuksia kaikkialla EU:ssa, ja hyväksytyn nuorisotyöllisyyden tukipaketin (18) tarkoituksena on tarjota nuorille ponnahduslautoja, joilla edistetään heidän pysyvää integroitumistaan työmarkkinoille. Jäsenvaltiot ovat puolestaan antaneet kaksi neuvoston suositusta, joilla vahvistetaan nuorisotakuuta (19) ja ammatillista koulutusta (20), ja ne panevat niitä parhaillaan täytäntöön.

                  (20)

                  Kestävän kilpailukyvyn, sosiaalisen oikeudenmukaisuuden ja selviytymis- ja palautumiskyvyn tueksi laaditussa Euroopan osaamisohjelmassa (21) esitetään kattava suunnitelma, jolla tuetaan osaamisen laajentamista ja syventämistä muuttuville työmarkkinoille sopeutumisen helpottamiseksi. Euroopan osaamissopimuksessa (22) kehotetaan lisäksi julkisia ja yksityisiä organisaatioita yhdistämään voimansa ja ryhtymään konkreettisiin toimiin täydennys- ja uudelleenkoulutusmahdollisuuksien tarjoamiseksi eurooppalaisille.

                  (21)

                  EASE-toimenpidepaketit ovat tehokkaimpia, jos niitä tuetaan sopivilla toimintaedellytyksillä, jotka muodostuvat esimerkiksi nykyaikaisista työmarkkinalaitoksista, yritysten investointeja, markkinoille pääsyä, kasvua ja yritystoiminnan lopettamista haittaavien esteiden poistamisesta, toimivasta verotus- ja etuusjärjestelmästä ja julkishallinnosta sekä yleisesti kestävästä julkisesta taloudesta. Neuvoston talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson yhteydessä hyväksymien maakohtaisten suositusten täytäntöönpano on erityisen tärkeää, sillä täytäntöönpanolla edistetään talouden elpymistä ja varmistetaan, että vaikutukset jäävät pysyviksi.

                  (22)

                  Työmarkkinoiden haasteisiin vastaaminen elpymisen sekä vihreän ja digitaalisen siirtymän muodostamassa tilanteessa edellyttää, että EASE-toimenpiteisiin on osoitettava riittävästi resursseja. Horisontaalisena periaatteena jäsenvaltioiden on varmistettava, ettei toimenpiteille myönnetä kaksinkertaista rahoitusta unionin ohjelmista tai välineistä. Lisäksi jäsenvaltioiden on varmistettava, että tukitoimenpiteet suunnitellaan soveltuvin osin valtiontukisääntöjen mukaisiksi.

                  (23)

                  Aktiivisille työmarkkinatoimenpiteille sekä julkisten työvoimapalveluiden valmiuksien vahvistamiseen tarkoitetuille toimille on mahdollista myöntää tukea rakennerahastoista, etenkin Euroopan sosiaalirahasto plussasta (ESR+) (23) ja Euroopan aluekehitysrahastosta (EAKR) (24) sekä oikeudenmukaisen siirtymän rahastosta (25), Euroopan globalisaatiorahastosta (EGR) (26), koheesiota ja Euroopan alueita tukevasta elpymisavusta (REACT-EU-väline) (27) ja brexit-mukautusvarauksesta (28). Osaamiseen ja aktiiviseen työmarkkinapolitiikkaan liittyvien uudistusten suunnittelussa ja toteuttamisessa jäsenvaltiot voivat hyödyntää myös teknisen tuen välineestä (29) myönnettävää tukea.

                  (24)

                  Työpaikkojen luomisen ja työllisyyden tukemiseksi tässä suosituksessa esitettyjä toimenpiteitä, etenkin niitä, joilla puututaan maakohtaisissa suosituksissa mainittuihin haasteisiin, voidaan tukea elpymis- ja palautumistukivälineestä osana yhtenäisiä uudistus- ja investointipaketteja. Jäsenvaltioiden elpymis- ja palautumissuunnitelmissaan esittämien EASE-toimenpiteiden olisi oltava elpymis- ja palautumistukivälineen perustamisasetuksessa (30) määritettyjen tukikelpoisuus- ja arviointikriteerien mukaisia. Tukivälineestä ei pääsääntöisesti voida rahoittaa toistuvia menoja, paitsi asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa. Siitä voidaan rahoittaa vain sellaisia uudistuksia ja investointeja, joilla on pysyvä vaikutus ja jotka johtavat rakenteellisiin muutoksiin hallinnossa tai asiaa koskevissa toimintapolitiikoissa. Tukivälineestä myönnettävän rahoituksen ehtona on, että komissio on antanut myönteisen arvion jäsenvaltion ehdottamista yksittäisistä toimenpiteistä ja neuvosto on hyväksynyt suunnitelmat, minkä lisäksi suunnitelman välitavoitteet ja tavoitteet on saavutettu tyydyttävällä tavalla.

                  (25)

                  Neuvoston päätelmissä vuoden 2021 eurooppalaisesta ohjausjaksosta (31) jäsenvaltioita kehotetaan sisällyttämään työmarkkinoiden, sosiaalipolitiikan, terveydenhuollon sekä koulutuksen keskeiset uudistukset ja investoinnit elpymis- ja palautumissuunnitelmiinsa. Komission jäsenvaltioille antamissa elpymis- ja palautumissuunnitelmia koskevissa ohjeissa (32) korostetaan, että suunnitelmien olisi oltava tilaisuus edistää määrätietoisia poliittisia toimia ja niissä olisi tuettava työllisyyspolitiikan suunnanmuutosta työpaikkojen säilyttämisestä laadukkaiden työpaikkojen luomiseen ja ammatillisille siirtymille annettavaan tukeen, millä voitaisiin helpottaa ja nopeuttaa rakennemuutoksia,

            ON ANTANUT TÄMÄN SUOSITUKSEN:

                  1.

                  Covid-19-pandemiasta, työvoimatarpeiden siirtymästä taantuvilta aloilta kasvupotentiaaliltaan suurempaan ja strategisesti arvokkaampaan taloudelliseen toimintaan, vihreästä ja digitaalisesta siirtymästä sekä väestörakenteen muutoksesta johtuvien työmarkkinahaasteiden vuoksi jäsenvaltioiden olisi edistettävä työllistävää elpymistä, kannustettava osaamisen kehittämiseen ja tuettava ihmisiä heidän siirtyessään uusiin, laadukkaisiin työpaikkoihin seuraavien suuntaviivojen mukaisesti:

         Yhdenmukaiset toimenpidepaketit, joilla tuetaan työmarkkinoiden siirtymiä

                  2.

                  Pandemian aiheuttamiin työmarkkinahaasteisiin vastaaminen sekä vihreän ja digitaalisen siirtymän onnistunut toteuttaminen edellyttävät, että jäsenvaltioiden olisi laadittava yhdenmukaisia toimenpidepaketteja, joissa yhdistetään tilapäisiä ja pysyviä toimenpiteitä.

                  3.

                  Toimenpidepakettien olisi koostuttava kolmesta tässä suosituksessa käsitellystä osa-alueesta: i) työhönottoon ja siirtymään liittyvät kannustimet ja yrittäjyyden tukeminen, ii) täydennys- ja uudelleenkoulutukseen liittyvät mahdollisuudet ja tukitoimet ja iii) työvoimapalvelujen entistä tehokkaampi tuki ammatillisille siirtymille. Näistä käytetään jäljempänä nimitystä EASE-toimenpiteet, ja niistä todetaan etenkin seuraavaa:

                              —

                              niitä olisi täydennettävä panemalla täytäntöön niihin liittyvät maakohtaiset suositukset, jotka neuvosto on hyväksynyt talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson yhteydessä;

                              —

                              niiden olisi perustuttava osaamistarpeiden sekä mahdollisten -vajeiden kartoitukseen eri alueilla ja taloudenaloilla, myös Euroopan uudessa teollisuusstrategiassa määritellyissä teollisuuden ekosysteemeissä, jotta voidaan tunnistaa ne, joilla mahdollisuudet laadukkaiden työpaikkojen synnyttämiseen ovat suurimmat, sekä helpottaa siirtymää Euroopan vihreän kehityksen ohjelman mukaiseen ilmastoneutraaliin, resurssitehokkaaseen kiertotalouteen;

                              —

                              niissä olisi kiinnitettävä erityistä huomiota vihreään ja digitaaliseen siirtymään myös kansallisissa energia- ja ilmastosuunnitelmissa yksilöityjen haasteiden ja mahdollisuuksien pohjalta, sekä työmarkkinoilla epäedullisessa asemassa tai aliedustettuina oleviin ryhmiin, etenkin nuoriin ja naisiin.

                  4.

                  Jäsenvaltioiden olisi kannustettava työnantajia sekä työntekijöiden edustajia ennakoimaan inhimilliseen pääomaan liittyviä tarpeitaan esimerkiksi yhteisten tilannearvioiden, työntekijöille annettavan henkilökohtaisen tuen ja työntekijöille tukea tarjoavien ulkoisten kumppanuuksien avulla muutosten ennakointia ja rakenneuudistusta koskevan EU:n laatukehyksen mukaisesti.

                  5.

                  Jäsenvaltioiden olisi tukeuduttava työmarkkinaosapuolten vuoropuheluun ja otettava työmarkkinaosapuolet mukaan covid-19-kriisin aiheuttamien työmarkkinahaasteiden johdosta laadittavien toimintapolitiikkojen suunnitteluun, toteuttamiseen ja arviointiin.

            i)   Työhönottoon ja siirtymään liittyvät kannustimet sekä yrittäjyyden tukeminen

                  6.

                  Jäsenvaltioiden olisi hyödynnettävä työhönottoon ja siirtymään liittyviä kannustimia, joilla edistetään laadukkaiden työpaikkojen syntymistä ja tuetaan työntekijöiden työllistettävyyttä. Kannustimia tarvitaan tukemaan työmarkkinoiden siirtymää hiipuvilta aloilta kasvualoille, esimerkiksi vihreille ja digitaalisille aloille. Kannustinohjelmien olisi oltava kohdennettuja ja tilapäisiä (tukea vähennetään asteittain ajan mittaan), ja niissä olisi oltava mukana riittävät suojatoimet sen varmistamiseksi, että syntyneet työpaikat ovat pysyviä ja säilyvät myös kannustimien päätyttyä. Ohjelmissa olisi yleensä painotettava vahvasti myös työmarkkinoiden kannalta tarpeellista koulutusta, ja niissä olisi otettava tarvittaessa huomioon työmarkkinoiden alueelliset tarpeet.

                  7.

                  Jäsenvaltioiden olisi otettava käyttöön tai vahvistettava oppisopimuskoulutusta ja palkallista harjoittelua koskevia tukiohjelmiaan etenkin mikro-, pien- ja keskisuurten yritysten osalta sekä aloilla, joilla on erityisiä osaamisvajeita. Ohjelmissa olisi painotettava vahvasti koulutusta, ja niitä olisi seurattava ja arvioitava, jotta niillä kyetään tarjoamaan edellytykset pysyvään työmarkkinoille integroitumiseen. Tuen olisi oltava yhteydessä sopiviin työpaikkojen laatua koskeviin puitteisiin, kuten laadukkaan ja tehokkaan oppisopimuskoulutuksen eurooppalaisiin puitteisiin tai harjoittelun laatupuitteisiin.

                  8.

                  Jäsenvaltioiden olisi edistettävä yrittäjyyttä tukemalla starttirahoja, lainoja ja pääomarahoitusta sekä parantamalla itsenäisten ammatinharjoittajien mahdollisuutta saada sosiaaliturvaa. Toimiin olisi kuuluttava sekä taloudellista että muuta tukea nykyisille ja mahdollisille yrittäjille sekä uudelleen yrittäjiksi siirtyville. Räätälöity tuki olisi suunniteltava siten, että se kattaa myös aliedustettuihin tai epäedullisessa asemassa oleviin ryhmiin kuuluvat henkilöt sekä sosiaaliset, vihreät ja digitaaliset hankkeet.

            ii)   Täydennys- ja uudelleenkoulutukseen liittyvät mahdollisuudet ja tukitoimet

                  9.

                  Jäsenvaltioiden olisi otettava käyttöön eri taloudenalat ja ekosysteemit kattavat osaamisstrategiat ja tuettava tässä yritysten, työmarkkinaosapuolten, oppilaitosten, julkisten työvoimapalvelujen ja muiden asiaankuuluvien sidosryhmien välistä yhteistyötä. Osaamisstrategioiden olisi Euroopan osaamissopimuksen mukaisesti katettava kokonaiset teolliset ekosysteemit, arvoketjut tai alueet, ja niillä olisi helpotettava sektoreiden välistä ja maantieteellistä liikkuvuutta myös vihreän ja digitaalisen siirtymän toteutumisen näkökulmasta.

                  10.

                  Jäsenvaltioiden olisi hankittava ajantasaista tietoa työmarkkinoista ja osaamisesta, myös alueellisella, rajatylittävällä ja toimialakohtaisella tasolla, jotta tätä tietoa voitaisiin käyttää koulutus- ja opetussuunnitelmien perustana sekä julkisten työvoimapalveluiden tukena. Hankitun osaamista koskevan tiedon olisi oltava laajasti yksittäisten henkilöiden ja sidosryhmien saatavilla.

                  11.

                  Jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että koulutustarjonta vastaa työmarkkinoiden tarpeita. Etenkin ammatillisen koulutuksen ohjelmissa olisi oltava tasapainoisesti tarjolla ammatillisia taitoja ja osaamista sekä uusia mahdollisuuksia työssäoppimiseen ja oppisopimuskoulutukseen, ja erityishuomion olisi oltava nuorissa. Lyhyet kurssit, jotka vastaavat paremmin työssäkäyvien ammattilaisten tarpeita, voivat lisätä joustavuutta myös ikääntyneiden urapolkuihin.

                  12.

                  Jäsenvaltioiden olisi tarjottava kaikille aikuisille heidän nykyisestä työmarkkina-asemastaan riippumatta oikeutta laadultaan varmistettuun koulutukseen ja uraohjaukseen, jossa otetaan huomioon myös heidän tulevat ammatilliset tarpeensa. Tällaisen oikeuden tarjoamat mahdollisuudet laajenevat, jos ne yhdistetään palkalliseen koulutusvapaaseen.

                  13.

                  Jäsenvaltioiden olisi vahvistettava virallisen koulutuksen ulkopuolella opittujen asioiden ja hankitun kokemuksen tunnistamis- ja tunnustamisvalmiuksiaan ja pyrittävä näin varmistamaan, että työntekijät voivat kertoa osaamisestaan mahdollisille työnantajille. Näin tehostetaan työntekijöiden uudelleensijoittumista epävirallisen ja arkioppimisen validoinnista vuonna 2012 annetun neuvoston suosituksen ja sen vuonna 2020 tehdyn arvioinnin mukaisesti. Myös mikrotutkinnoilla voidaan helpottaa lyhytkursseilla tai oppimisjaksoilla opittujen asioiden siirrettävyyttä ja tunnistamista.

            iii)   Työvoimapalvelujen entistä tehokkaampi tuki ammatillisille siirtymille

                  14.

                  Jäsenvaltioiden olisi tarjottava työnhakijoille yksilöllistä tukea, johon kuuluu neuvontaa, ohjausta ja mentorointia, osaamisen arviointia ja tunnustamista, opastusta työnhaussa, yrittäjyyden tukemista ja tarvittaessa ohjaamista sosiaalipalveluihin. Huomiota olisi kiinnitettävä erityisesti nuoriin, etenkin juuri työmarkkinoille tuleviin, sekä sukupuolia eriarvoistavan kohtelun ja muiden syrjinnän muotojen torjumiseen.

                  15.

                  Jäsenvaltioiden olisi tarjottava tukea yritysten uudelleenjärjestelyistä kärsiville työntekijöille tiiviissä yhteistyössä uutta osaamista ja työvoimaa etsivien yritysten kanssa. Tuen muotoja voisivat olla esimerkiksi yksilölliset urapolut, jolloin työntekijöille tarjotaan osaamista, jota he tarvitsevat siirtyäkseen muihin tehtäviin saman yrityksen palveluksessa; uudelleentyöllistymissuunnitelmat; ulkopuolinen koulutus ja uudelleensijoittaminen muihin yrityksiin; sekä rajatylittävän liikkuvuuden helpottaminen sekä osaamisen tunnistamisen ja tunnustamisen edistäminen.

                  16.

                  Jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että julkisilla työvoimapalveluilla on tarvittavat toimintavalmiudet, jotta ne voivat itse tarjota edellä mainittuja erilaisia tuen muotoja tai avustaa niiden tarjoamisessa. Julkisten työvoimapalvelujen tiedotus- ja viestintätoimintaa olisi tuettava, ja erityistä huomiota olisi kiinnitettävä vaikeasti tavoitettavien pitkäaikaistyöttömien tai työmarkkinoiden ulkopuolella olevien nuorten tavoittamiseen yhteistyössä sosiaalipalvelujen kanssa.

         Rahoitusmahdollisuudet, seuranta ja raportointi

                  17.

                  Jäsenvaltioiden olisi osoitettava EASE-toimenpiteiden rahoittamiseen riittävät resurssit ja varmistettava samalla, ettei toimenpiteille myönnetä kaksinkertaista rahoitusta unionin ohjelmista tai välineistä. Jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että tukitoimenpiteet suunnitellaan soveltuvin osin valtiontukisääntöjen mukaisiksi.

                  18.

                  Jäsenvaltioiden olisi EASE-toimenpiteiden suunnittelussa ja täytäntöönpanossa hyödynnettävä mahdollisimman tarkoin kaikkea EU:n tasolla käytettävissä olevaa tukea rakennerahastoista, etenkin Euroopan sosiaalirahasto plussasta (ESR+) ja Euroopan aluekehitysrahastosta (EAKR) sekä oikeudenmukaisen siirtymän rahastosta, Euroopan globalisaatiorahastosta (EGR), koheesiota ja Euroopan alueita tukevasta elpymisavusta (REACT-EU-väline), brexit-mukautusvarauksesta ja teknisen tuen välineestä.

                  19.

                  Jäsenvaltioiden olisi sisällytettävä EASE-toimenpiteet elpymis- ja palautumissuunnitelmiinsa, jotka toimitetaan komissiolle elpymis- ja palautumistukivälineestä myönnettävää tukea varten. Elpymis- ja palautumistukivälinettä koskevassa oikeudellisessa kehyksessä vahvistettujen edellytysten mukaisesti toimenpiteiden tukikelpoisuus riippuu muun muassa siitä, ovatko ne tukivälineen soveltamisalan ja tavoitteiden mukaisia, siitä, millä tavoin niillä edistetään neuvoston talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson yhteydessä hyväksymissä maakohtaisissa suosituksissa mainittujen haasteiden ratkaisemista, sekä siitä, miten ne täydentävät muita EU:n ohjelmia ja välineitä ja miten ne sovitetaan yhteen niiden kanssa. Tavoitteena on hyödyntää saatavilla olevaa tukea mahdollisimman tarkoin ja parhaalla mahdollisella tavalla.

                  20.

                  Jäsenvaltioiden olisi seurattava ja arvioitava EASE-toimenpiteiden toteutumista, jotta pystytään kehittämään lisää näyttöön perustuvia politiikkoja ja toimia, joissa varmistetaan resurssien tehokas hyödyntäminen ja tehtyjen panostusten tuottavuus, sekä raportoimaan nykyisten puitteiden kautta saaduista kokemuksista ja saavutetusta edistyksestä työllisyyden parantamisessa ja ammatillisten siirtymien tukemisessa.

         Tehty Brysselissä 4 päivänä maaliskuuta 2021.

               Komission puolesta

            Nicolas SCHMIT

               Komission jäsen

         (1)  Euroopan komissio (2021): Euroopan talousennuste, talvi 2021 (väliennuste). European Economy, Institutional Paper 144, helmikuu 2021.

         (2)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2020/460, annettu 30 päivänä maaliskuuta 2020, asetusten (EU) N:o 1301/2013, (EU) N:o 1303/2013 ja (EU) N:o 508/2014 muuttamisesta siltä osin kuin on kyse erityistoimenpiteistä, jotta saataisiin liikkeelle investointeja jäsenvaltioiden terveydenhuoltojärjestelmiin ja muille talouden aloille covid-19:n puhkeamisen vastatoimena (Koronaviruksen vaikutusten lieventämistä koskeva investointialoite) (EUVL L 99, 31.3.2020, s. 5).

         (3)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2020/558, annettu 23 päivänä huhtikuuta 2020, asetusten (EU) N:o 1301/2013 ja (EU) N:o 1303/2013 muuttamisesta siltä osin kuin on kyse erityistoimenpiteistä, joilla voidaan tarjota poikkeuksellista joustavuutta Euroopan rakenne- ja investointirahastojen käyttöön covid-19:n puhkeamisen vastatoimena (EUVL L 130, 24.4.2020, s. 1).

         (4)  Neuvoston asetus (EU) 2020/672, annettu 19 päivänä toukokuuta 2020, eurooppalaisen hätätilasta aiheutuvien työttömyysriskien lieventämisen tilapäisen tukivälineen (SURE) perustamisesta covid-19:n leviämisen seurauksena (EUVL L 159, 20.5.2020, s. 1).

         (5)  Komission tiedonanto Euroopan parlamentille, Eurooppa-neuvostolle, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle – Euroopan vihreän kehityksen ohjelma (COM(2019) 640 final).

         (6)  Euroopan komissio (2020), EU:n strategia ”Euroopan digitaalista tulevaisuutta rakentamassa”.

         (7)  Kansainvälisen järjestelypankin henkilöstön laatiman analyysin perusteella kehittyneissä talouksissa on odotettavissa raju konkurssien määrän kasvu vuoden 2021 loppuun mennessä. Ks. Banerjee, R. Cornelli, G. and E. Zakrajšek (2020), ”The outlook for business bankruptcies”, BIS Bulletin No 30.

         (8)  Euroopan komissio (2019), ”Employment and Social Developments in Europe 2019”.

         (9)  Vuoden 2020 ensimmäisen ja kolmannen neljänneksen välillä 15–24-vuotiaiden työttömyysaste EU:ssa kasvoi kolmella prosenttiyksiköllä, kun yleisen työttömyysasteen kasvu oli 0,8 prosenttiyksikköä. Lähde: Eurostat.

         (10)  Komission tiedonanto Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle – Tasa-arvon unioni: sukupuolten tasa-arvostrategia 2020–2025, COM(2020) 152 final.

         (11)  ”Aktiiviset työvoimapoliittiset ohjelmat onnistuvat usein erityisen hyvin, jos osanottajat liittyvät ohjelmaan laskusuhdanteen aikana ja suorittavat sen loppuun suotuisan taloustilanteen vallitessa.” Card, D., Kluve, J., & Weber, A. (2018), What works? A meta-analysis of recent active labor market program evaluations. Journal of the European Economic Association, 16(3), 894–931, s. 34.

         (12)  Neuvoston suositus, annettu 15 päivänä maaliskuuta 2018, laadukkaan ja tehokkaan oppisopimuskoulutuksen eurooppalaisista puitteista (EUVL C 153, 2.5.2018, s. 1).

         (13)  Neuvoston suositus, annettu 10 päivänä maaliskuuta 2014, harjoittelun laatupuitteista (EUVL C 88, 27.3.2014, s. 1).

         (14)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EU) 2019/1023, 20 päivänä kesäkuuta 2019, ennaltaehkäiseviä uudelleenjärjestelyjä koskevista puitteista, veloista vapauttamisesta ja elinkeinotoiminnan harjoittamiskiellosta sekä toimenpiteistä uudelleenjärjestelyä, maksukyvyttömyyttä ja veloista vapauttamista koskevien menettelyjen tehostamiseksi sekä direktiivin (EU) 2017/1132 muuttamisesta (direktiivi uudelleenjärjestelystä ja maksukyvyttömyydestä) (EUVL L 172, 26.6.2019, s. 18).

         (15)  Komission tiedonanto Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle – Muutosten ennakointia ja rakenneuudistusta koskeva EU:n laatukehys (COM(2013) 882 final).

         (16)  Komission tiedonanto Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle – Euroopan uusi teollisuusstrategia (COM(2020) 102 final).

         (17)  Euroopan unionin neuvosto (2017), Toimielinten välinen julistus Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilarista.

         (18)  Komission tiedonanto Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle – Nuorisotyöllisyyden tukeminen: silta työelämään seuraavalle sukupolvelle (COM(2020) 276 final).

         (19)  Neuvoston suositus, annettu 30 päivänä lokakuuta 2020, ”Silta työelämään – entistä vahvempi nuorisotakuu” ja nuorisotakuun perustamisesta 22 päivänä huhtikuuta 2013 annetun neuvoston suosituksen korvaaminen (2020/C 372/01, EUVL C 372, 4.11.2020, s. 1).

         (20)  Neuvoston suositus, annettu 24 päivänä marraskuuta 2020, kestävää kilpailukykyä, sosiaalista oikeudenmukaisuutta ja selviytymiskykyä tukevasta ammatillisesta koulutuksesta (2020/C 417/01, EUVL C 417, 2.12.2020, s. 1).

         (21)  Komission tiedonanto Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle – Euroopan osaamisohjelma kestävän kilpailukyvyn, sosiaalisen oikeudenmukaisuuden ja selviytymis- ja palautumiskyvyn tueksi (COM(2020) 274 final).

         (22)  Euroopan komissio (2020), Euroopan osaamissopimus.

         (23)  Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi Euroopan sosiaalirahasto plussasta (ESR+) (COM(2018) 382 final).

         (24)  Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi Euroopan aluekehitysrahastosta ja koheesiorahastosta (COM(2018) 372 final).

         (25)  Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi oikeudenmukaisen siirtymän rahaston perustamisesta (COM(2020) 22 final).

         (26)  Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi Euroopan globalisaatiorahastosta (EGR) (COM(2018) 380 final).

         (27)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2020/2221, annettu 23 päivänä joulukuuta 2020, asetuksen (EU) N:o 1303/2013 muuttamisesta lisämäärärahojen ja toteuttamisjärjestelyjen osalta tuen antamiseksi covid-19-pandemian ja sen sosiaalisten seurausten aiheuttaman kriisin vahinkojen korjaamisen edistämiseen sekä talouden vihreän, digitaalisen ja palautumiskykyä tukevan elpymiselle pohjustamiseen (REACT-EU-väline) (EUVL L 437, 28.12.2020, s. 30).

         (28)  Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi brexit-mukautusvarauksen perustamisesta (COM(2020) 854 final).

         (29)  Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi teknisen tuen välineen perustamisesta (COM(2020) 409 final).

         (30)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2021/241, annettu 12 päivänä helmikuuta 2021, elpymis- ja palautumistukivälineen perustamisesta (EUVL L 57, 18.2.2021, s. 17).

         (31)  Neuvoston päätelmät eurooppalaisesta ohjausjaksosta 2021: vuotuisen kestävän kasvun strategian 2021 työllisyys- ja sosiaalinäkökohdat.

         (32)  SWD(2021) 12 final, osa 1/2.


title: Komission suositus (EU) 2019/1318, annettu 30 päivänä heinäkuuta 2019, sisäisistä vaatimustenmukaisuusohjelmista asetuksen (EY) N:o 428/2009 mukaisessa kaksikäyttötuotteiden kaupan valvonnassa

text:
               5.8.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 205/15

      KOMISSION SUOSITUS (EU) 2019/1318,
      annettu 30 päivänä heinäkuuta 2019,
      sisäisistä vaatimustenmukaisuusohjelmista asetuksen (EY) N:o 428/2009 mukaisessa kaksikäyttötuotteiden kaupan valvonnassa
      EUROOPAN KOMISSIO, joka
      ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 292 artiklan,
      ottaa huomioon kaksikäyttötuotteiden vientiä, siirtoa, välitystä ja kauttakulkua koskevan yhteisön valvontajärjestelmän perustamisesta 5 päivänä toukokuuta 2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 428/2009 (1) 19 artiklan 5 kohdan,
      sekä katsoo seuraavaa:

                  (1)

                  Neuvoston asetuksella (EY) N:o 428/2009 perustetaan kaksikäyttötuotteiden vientiä, siirtoa, välitystä ja kauttakulkua koskeva yhteisön valvontajärjestelmä.

                  (2)

                  Kaksikäyttötuotteiden vientivalvonnan tehokas, yhtenäinen ja johdonmukainen järjestelmä on tarpeen, jotta voidaan lisätä turvallisuutta sekä EU:ssa että kansainvälisesti, varmistaa jäsenvaltioiden ja EU:n kansainvälisten sitoumusten ja velvollisuuksien noudattaminen erityisesti ydinaseiden leviämisen estämisen osalta sekä edistää EU:n toimijoiden tasapuolisia toimintaedellytyksiä.

                  (3)

                  Sisäisiä vaatimustenmukaisuusohjelmia koskevat yhteiset lähestymistavat ja käytännöt voivat edistää valvonnan yhdenmukaista ja johdonmukaista soveltamista koko EU:ssa.

                  (4)

                  Tieteen ja tekniikan nopean kehityksen ja nykypäivän toimitusketjujen monimutkaisuuden takia kaupan valvonnan tehokkuus on suurelta osin riippuvainen siitä, että viejät ovat tietoisia kaupan rajoituksista ja pyrkivät aktiivisesti noudattamaan niitä. Tätä varten yritykset yleensä ottavat käyttöön sisäisiä toimintatapoja ja menettelyjä, joita kutsutaan myös sisäiseksi vaatimustenmukaisuusohjelmaksi.

                  (5)

                  Nämä ohjeet tarjoavat puitteet, joilla viejiä autetaan tunnistamaan, hallitsemaan ja vähentämään kaksikäyttötuotteiden kaupan valvontaan liittyviä riskejä ja varmistamaan, että asiaan liittyviä EU:n ja kansallisia lakeja ja asetuksia noudatetaan.

                  (6)

                  Nämä ohjeet toimivat myös kehyksenä, jolla tuetaan jäsenvaltioiden toimivaltaisia viranomaisia riskinarviointien suorittamisessa, kun ne täyttävät tehtävänsä päättää yksittäisistä, maailmanlaajuisista tai kansallisista yleisistä vientiluvista, välityspalveluja koskevista luvista, muiden kuin yhteisön kaksikäyttötuotteiden kauttakulusta taikka luvista, jotka koskevat asetuksen (EY) N:o 428/2009 liitteessä IV lueteltujen kaksikäyttötuotteiden siirtoa yhteisön sisällä.

                  (7)

                  Näitä ohjeita eivät ole tarkoitettu sitoviksi, ja viejillä on vastuu siitä, että ne noudattavat asetuksen mukaisia velvoitteitaan samalla kun komissio varmistaa, että nämä ohjeet pysyvät merkityksellisiä ajan mittaan,

            ON ANTANUT TÄMÄN SUOSITUKSEN:
      Asetuksen (EY) N:o 428/2009 soveltamisalaan kuuluvien jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten ja viejien olisi otettava huomioon tämän suosituksen liitteessä esitetyt ei-sitovat ohjeet täyttääkseen kyseisen asetuksen mukaiset velvoitteensa.

         Tehty Brysselissä 30 päivänä heinäkuuta 2019.

               Komission puolesta

            Cecilia MALMSTRÖM

               Komission jäsen

         (1)  EUVL L 134, 29.5.2009, s. 1.

         LIITE

            EU:N OHJEET SISÄISISTÄ VAATIMUSTENMUKAISUUSOHJELMISTA KAKSIKÄYTTÖTUOTTEIDEN KAUPAN VALVONNASSA

         JOHDANTO
         Tehokas kaupan valvonta kaksikäyttötuotteiden – tavaroiden, ohjelmistojen ja teknologian – alalla on elintärkeää niihin riskien torjumiseksi, jotka liittyvät joukkotuhoaseiden leviämiseen ja tavanomaisten aseiden vakautta horjuttavaan keskittymiseen. Kaksikäyttötuotteiden kauppaa harjoittavien yritysten on noudatettava strategisia kaupan valvonnan vaatimuksia, joista säädetään Euroopan unionin (1) ja sen jäsenvaltioiden laeissa ja asetuksissa. Yritysten on pidättäydyttävä osallistumasta liiketoimiin, jos epäillään, että tuotteita saatetaan käyttää aseiden levittämistarkoituksiin.
         Tieteen ja teknologian nopean kehityksen, nykypäivän tuotantoketjujen monimutkaisuuden ja valtiosta riippumattomien toimijoiden yhä kasvavan merkityksen vuoksi tehokas kaupan valvonta nojaa suurelta osin yritysten (2) tietoisuuteen ja niiden aktiivisiin pyrkimyksiin noudattaa kaupan rajoituksia. Tämän vuoksi yritykset ottavat yleensä käyttöön sisäisiä toimintatapoja ja menettelyjä eli nk. sisäisiä vaatimustenmukaisuusohjelmia sen varmistamiseksi, että kaksikäyttötuotteiden kaupan valvontaa koskevia EU:n ja jäsenvaltioiden lakeja ja asetuksia noudatetaan. Näiden toimintatapojen ja menettelyjen laajuus määräytyy yleensä yrityksen koon ja liikatoiminnan mukaan.
         Näillä ohjeilla pyritään auttamaan yrityksiä tunnistamaan ja hallinnoimaan kaksikäyttötuotteiden kaupan valvonnan vaikutuksia ja lieventämään siihen liittyviä riskejä, jotta ne voisivat noudattaa asiaan liittyviä EU:n ja kansallisen tason lakeja ja asetuksia. Ohjeissa keskitytään seitsemään ydinelementtiin, jotta vaatimustenmukaisuusohjelma olisi mahdollisimman tehokas. Kukin ydinelementti kuvaillaan tarkemmin kohdassa ”Tavoitteet”, jossa kuvaillaan kunkin osan tavoitteet, sekä kohdassa ”Toimenpiteet”, jossa toimet kuvaillaan tarkemmin ja hahmotellaan mahdollisia ratkaisuja vaatimustenmukaisuusmenettelyjen kehittämistä ja täytäntöönpanoa varten. Lopuksi esitetään joukko hyödyllisiä kysymyksiä yrityksen vaatimustenmukaisuusohjelmasta, väärinkäyttöriskin indikaattoriluettelosta ja ns. varoittavista merkeistä epäilyttävissä pyynnöissä tai tilauksissa.
         Kaksikäyttötuotteiden kaupan valvontaa koskevan EU:n vaatimustenmukaisuusohjelman kehittämisessä otetaan huomioon ja sovelletaan olemassa olevia vientivalvonnan näkökohtia, erityisesti:

                     —

                     vuoden 2011 Wassenaarin järjestely, parhaiden käytäntöjen suuntaviivat kaksikäyttötuotteiden ja -teknologioiden sisäisiä vaatimustenmukaisuusohjelmia varten (3),

                     —

                     ydinalan viejämaiden ryhmän (NSG) ”Alan parhaat käytännöt” (4)

                     —

                     komission suosituksen 2011/24/EU vaatimustenmukaisuusohjelmaa koskevat osat (5),

                     —

                     tulokset neljännestä Wiesbadenin konferenssista (2015) ”Private Sector Engagement in Strategic Trade Controls: Recommendations for Effective Approaches on United Nations Security Council Resolution 1540 (2004) Implementation”

                     —

                     vuoden 2017 Yhdysvaltojen vientivalvonnan ja siihen liittyvän rajaturvallisuuden ohjelman (Export Control and Related Border Security Program) sisäisiä vaatimustenmukaisuusohjelmia koskeva verkkosivusto (6).

               Ohjeet sisältävät seitsemän ydinelementtiä. Luettelo ei ole tyhjentävä eivätkä ydinelementit ole tärkeysjärjestyksessä. Ne toimivat kulmakivinä yrityksen omassa vaatimustenmukaisuusohjelmassa ja auttavat yrityksiä määrittämään parhaat keinot ja menettelyt noudattaa EU:n ja kansallisen tason kaksikäyttötuotteiden kaupan valvontaa koskevia lakeja ja asetuksia. Asianomaisille yrityksillä odotetaan olevan käytössä useita vientivalvontaa koskevia käytäntöjä ja menettelyjä. Ydinelementtien muodostama kehys voi helpottaa yrityksiä asettamaan vertailuarvoja vaatimustenmukaisuutta koskevalle lähestymistavalleen. Yrityksen vaatimustenmukaisuutta koskevan lähestymistavan, joka sisältää vähintään näiden ydinelementtien kattamat käytännöt ja sisäiset menettelyt, odotetaan olevan yhdenmukainen EU:n kaksikäyttötuotteiden kaupan valvontaa koskevien vaatimustenmukaisuusohjelman ohjeiden kanssa. Yrityksille, jotka kehittävät parhaillaan kaksikäyttötuotteiden kaupan vaatimustenmukaisuutta koskevaa lähestymistapaansa, ydinelementtien muodostama kehys tarjoaa perustavan ja yleisen rungon yrityksen vaatimustenmukaisuudelle.
         Yleisellä tasolla vaatimustenmukaisuusohjelman kehittämisessä tärkeintä on pitää se yrityksen organisaatioon ja toimintoihin sopivana ja varmistaa, että sisäiset menettelyt ovat helposti ymmärrettäviä ja noudatettavia ja kattavat päivittäiset toiminnot ja menettelyt. Vaatimustenmukaisuusohjelman yksittäiset vaatimukset ja ominaisuudet määrittyvät liiketoiminnan koon, rakenteen ja laajuuden, mutta myös yrityksen tuotteiden strategisen luonteen ja mahdollisten käyttötarkoitusten ja loppukäyttäjien, asiakkaiden maantieteellisen sijainnin ja sisäisten vientimenettelyjen monimutkaisuuden mukaan. Siten on tärkeää korostaa, että näitä ohjeita laadittaessa tarkasteltiin järjestelmällisesti pk-yritysten mahdollisia haasteita ohjeiden täytäntöönpanossa.

            Vastuuvapauslauseke

         Nämä ohjeet eivät ole sitovia eikä niitä tule pitää oikeudellisina neuvoina. Nämä ohjeet eivät rajoita lupien myöntämistä koskevia päätöksiä, jotka ovat toimivaltaisten viranomaisten vastuulla asetuksen (EY) N:o 428/2009 mukaisesti.
         Palautetta tämän asiakirjan sisällöstä voi antaa toimivaltaisen viranomaiseen kautta (ks. liite 3).
         EU:N OHJEET VAATIMUSTENMUKAISUUSOHJELMISTA KAKSIKÄYTTÖTUOTTEIDEN KAUPAN VALVONNASSA
         Seuraavat ydinelementit ovat olennaisia tehokkaassa kaksikäyttötuotteiden kaupan valvontaa koskevassa vaatimustenmukaisuusohjelmassa:

                     1.

                     Ylimmän johdon sitoumus vaatimusten noudattamiseen

                     2.

                     Organisaatiorakenne, vastuut ja resurssit

                     3.

                     Koulutus ja tietoisuuden lisääminen

                     4.

                     Liiketapahtumien seurantaprosessi ja -menettelyt

                     5.

                     Tulosarviointi, tarkastukset, raportointi ja korjaavat toimenpiteet

                     6.

                     Rekisterinpito ja dokumentointi

                     7.

                     Fyysinen turvallisuus ja tietoturva

               Jokaisen ydinelementin jaksossa ”Tavoitteet” kuvaillaan vaatimustenmukaisuusohjelman tavoitteet. Jaksossa ”Toimenpiteet” toimet kuvaillaan tarkemmin ja hahmotellaan mahdollisia ratkaisuja vaatimustenmukaisuusmenettelyjen kehittämistä ja täytäntöönpanoa varten.
         Tämän valossa ydinelementit olisi ymmärrettävä kaksikäyttötuotteiden kauppaan osallistuvien yritysten vaatimustenmukaisuusohjelman ”rakennuspalikoina”. Kunkin yrityksen olisi kuvailtava omassa vaatimustenmukaisuusohjelmassaan, miten se toteuttaa sitä koskevat ydinelementit omissa erityisolosuhteissaan.
         Niin tehdessään kaksikäyttötuotteiden kauppaan osallistuvien yritysten olisi harkittava erityisesti toimia, jotka mainitaan jaksossa ”Toimenpiteet”, vaikkakin yritykset voivat poiketa näistä toimista yrityskohtaisista syistä.
         RISKINARVIOINTI
         Vaatimustenmukaisuusohjelma on sovitettava liiketoiminnan kokoon, rakenteeseen ja laajuuteen sekä erityisesti yrityksen omaan liiketoimintaan ja siihen liittyviin riskeihin. Siten jos yritys haluaa kehittää tai tarkistaa kaksikäyttötuotteiden kaupan valvontaa koskevaa vaatimustenmukaisuusohjelmaansa, on suositeltavaa tehdä ensin riskinarviointi, jotta sen oma erityinen riskiprofiili kaksikäyttötuotteiden kaupassa voidaan määrittää. Se auttaa yritystä tiedostamaan, mitkä liiketoiminnan osat vaatimustenmukaisuusohjelman on katettava, ja kohdistamaan vaatimustenmukaisuusohjelma yrityksen erityisolosuhteisiin.
         Riskinarvioinnissa olisi arvioitava huolellisesti tuotteiden valikoima, asiakaskunta ja liiketoiminta, joita kaksikäyttötuotteiden kaupan valvonta koskee tai voisi koskea. Arvioinnissa olisi tunnistettava olennaiset heikkoudet ja riskit, jotta yritys voisi sisällyttää vaatimustenmukaisuusohjelmaansa keinoja niiden lieventämiseksi. Vaikka riskinarvioinnissa ei ole mahdollista tunnistaa kaikkia heikkouksia ja riskejä, joita yritys saattaa kohdata tulevaisuudessa, se antaa paremman pohjan kehittää tai tarkistaa vaatimustenmukaisuusohjelmaa.
         Yrityksillä on usein jo käytössä sisäisiä valvontamenettelyjä, joten vaatimustenmukaisuusohjelmien suunnittelussa ei tarvitse aloittaa aivan tyhjästä. Riskinarviointi auttaa yritystä arvioimaan nykykäytäntöjään ja -menettelyjään vienninvalvontaan liittyvien riskien käsittelemiseksi sekä keksimään keinoja, miten niitä voidaan tarvittaessa mukauttaa. Lisäksi synergioiden edistäminen olemassa olevien käytäntöjen ja vientivalvonnan vaatimusten välillä on jatkotoimi, jota on syytä harkita jo alkuvaiheessa. On esimerkiksi hyvä käytäntö sisällyttää ristiviittauksia yrityksen menettelysääntöjen sisältämiin vientivalvonnan periaatteisiin ja vaatimuksiin, jos sellaisia on.
         Riskinarvioinnin tulokset vaikuttavat siihen, mitkä toimet katsotaan tarpeellisiksi ja mitkä ratkaisut tarkoituksenmukaisiksi, kun yritys kehittää tai panee täytäntöön omia vaatimustenmukaisuutta koskevia menettelyjään.
         Yritys voi pyrkiä hyödyntämään mahdollisimman paljon globaalien, konserninlaajuisten vaatimustenmukaisuusohjelmaa koskevien ratkaisujen tarjoamia etuja, mutta sen on aina noudatettava sovellettavaa EU:n ja jäsenvaltioiden lainsäädäntöä.
         VALTUUTETTU TALOUDEN TOIMIJA (7)

         Jos yrityksellä on voimassa oleva valtuutetun talouden toimijan (AEO) valtuutus, yrityksen tiettyjä tullitoimintoja koskevien vaatimusten noudattamista koskeva arviointi voidaan ottaa huomioon vaatimustenmukaisuusohjelman kehittämisessä ja tarkistamisessa.
         Koska tulliviranomaiset ovat tarkastaneet yrityksen tullikäytännöt ja menettelyt, valtuutetun toimijan status saattaa olla etu vaatimustenmukaisuusohjelman ydinelementteihin kuten rekisterinpitoon ja fyysiseen turvallisuuteen liittyvien menettelyjen laadinnassa ja tarkistamisessa.
         1.   Ylimmän johdon sitoumus vaatimusten noudattamiseen

         Tehokas vaatimustenmukaisuusohjelma heijastaa ylhäältä alas -menetelmää, jossa yrityksen ylin johto antaa yrityksen vaatimustenmukaisuuteen sitoutumiselle ja vaatimuksia noudattavalle kulttuurille merkityksen ja oikeutuksen sekä organisatorisia, inhimillisiä ja teknisiä resursseja.

            Tavoitteet

         Ylimmän johdon sitoumuksen on tarkoitus luoda vaatimusten noudattamista edistävää johtajuutta (esimerkillä johtamista) ja vaatimuksia noudattavaa yrityskulttuuria kaksikäyttötuotteiden kaupan valvonnassa.
         Ylimmän johdon kirjallinen lausunto, joka tukee sisäisiä vaatimustenmukaisuutta koskevia menettelyjä, edistää yrityksen tietoisuutta kaksikäyttötuotteiden kaupan valvonnan tavoitteista sekä sovellettavien EU:n ja jäsenvaltion lakien ja asetusten noudattamista.
         Sitoumuksessa ilmaistaan ylimmän johdon selkeä, vahva ja jatkuva sitoutuminen ja tuki. Tuloksena ovat riittävät organisatoriset, inhimilliset ja tekniset resurssit, joilla yritys voi sitoutua vaatimusten noudattamiseen. Johto tiedottaa yrityksen sitoumuksesta selkeästi ja säännöllisesti edistääkseen vaatimuksia noudattavaa kulttuuria.

            Toimenpiteet

         Laaditaan konsernin sitoumuslausunto, jossa ilmoitetaan, että yritys noudattaa kaikkia EU:n ja jäsenvaltioiden kaksikäyttötuotteiden kaupan valvontaa koskevia lakeja ja asetuksia.
         Määritetään johdon erityisodotukset vaatimusten noudattamisessa ja painotetaan tehokkaiden vaatimustenmukaisuusmenettelyiden arvoa ja merkitystä (8).
         Tiedotetaan konsernin sitoumuslausunnosta selkeästi ja säännöllisesti kaikille työntekijöille (myös työntekijöille, joilla ei ole kaksikäyttötuotteiden kaupan valvontaan liittyviä tehtäviä) vaatimuksia noudattavan kulttuurin edistämiseksi (9).
         2.   Organisaatiorakenne, vastuut ja voimavarat

         Riittävät organisatoriset, inhimilliset ja tekniset resurssit ovat olennaisen tärkeitä vaatimustenmukaisuusmenettelyiden tehokkaassa kehittämisessä ja täytäntöönpanossa. Ilman selkeää organisaatiorakennetta ja hyvin määriteltyjä vastuita vaatimustenmukaisuusohjelmasta saattaa tulla näköalaton ja tehtävänjaosta epäselkeä. Vahva rakenne auttaa organisaatioita ratkaisemaan ongelmat niiden ilmetessä ja ehkäisee luvattomien liiketapahtumien syntymistä.

            Tavoitteet

         Yrityksellä on sisäinen organisaatiorakenne, joka on kirjallisessa muodossa (esimerkiksi organisaatiokaavio) ja jonka avulla voidaan suorittaa sisäistä vaatimustenmukaisuuden valvontaa. Siinä määritetään ja nimitetään henkilöt, jotka ovat kokonaisvastuussa yrityksen vaatimuksenmukaisuutta koskevien sitoumusten varmistamisesta. Joissakin jäsenvaltioissa tämän henkilön on oltava ylimmän johdon jäsen.
         Kaikki vaatimustenmukaisuuteen liittyvät toimet, velvollisuudet ja vastuut määritellään, osoitetaan ja kytketään toisiinsa tavalla, jolla varmistetaan, että yrityksen johto edistää yleistä vaatimustenmukaisuutta. Mikäli sovellettavissa tai tarpeellista, vientivalvontaan liittyvät toimet ja/tai velvollisuudet (mutta ei kokonaisvastuu) voidaan delegoida yksikön sisällä tai jakaa kahden tai useamman konsernin yksikön välillä EU:ssa.
         Yritys huolehtii siitä, että kaikilla kaksikäyttötuotteiden kauppaan liittyvillä liiketoiminnan alueilla toimivalla henkilöstöllä on todistettavasti tarvittavat taidot. Vähintään yksi henkilö yrityksessä (ei välttämättä yksinomaan) asetetaan vastuuseen kaksikäyttötuotteiden kaupan valvonnasta. Tämä tehtävä voidaan jakaa konsernin yksiköiden välillä EU:ssa, kunhan valvonnan asianmukainen taso varmistetaan. On kuitenkin huomattava, että joissakin EU:n jäsenvaltioissa tämä ei välttämättä ole mahdollista, sillä kansallisessa vienninvalvonnan lainsäädännössä vaaditaan, että kyseinen henkilö nimitetään tehtävään paikallisesti.
         Kaksikäyttötuotteiden kaupan valvonnasta vastaava henkilöstö olisi suojattava mahdollisimman hyvin eturistiriidoilta. Tällä henkilöstöllä on oikeus raportoida suoraan henkilöille, jotka ovat kokonaisvastuussa kaksikäyttötuotteiden kaupan valvonnasta, ja sillä olisi oltava myös valtuudet pysäyttää liiketapahtumia.
         Kaksikäyttötuotteiden kaupan valvonnasta vastaavalla henkilöstöllä on oltava pääsy asiaa koskeviin lakiteksteihin sekä uusimpaan valvonnanalaisten tavaroiden luetteloon ja luetteloihin kauppasaarron tai pakotteiden kohteena olevista määränpäistä ja yhteisöistä. Asianmukaiset kaksikäyttötuotteiden kaupan valvontaan liittyvät toiminnalliset ja organisatoriset prosessit ja menettelyt dokumentoidaan, kerätään ja jaetaan asiaankuuluvalle henkilöstölle.
         Yrityksellä olisi oltava yhteenveto dokumentoiduista prosesseista ja menettelyistä (esim. vaatimusten noudattamista koskeva käsikirja), jota päivitetään. Yritys harkitsee kokonsa ja liiketoimintansa laajuuden perusteella, tarvitseeko se tietoteknistä tukea sisäisiin vaatimustenmukaisuutta koskeviin menettelyihinsä.

            Toimenpiteet

         Määritetään kaksikäyttötuotteiden kaupan valvonnasta vastaavan henkilöstön lukumäärä ottaen huomioon katettavat oikeudelliset ja tekniset näkökohdat. Valtuutetaan vähintään yksi henkilö vastaamaan yrityksen kaksikäyttötuotteiden kaupan vaatimustenmukaisuudesta ja varmistetaan, että yhtä pätevä sijainen voi ottaa tehtävän hoitaakseen poissaolotapauksissa (sairaus, loma jne.). Sen mukaan, mikä on tilausten keskimääräinen volyymi, kyseisen henkilön voi tarvita hoitaa kaksikäyttötuotteiden vientivalvontaan liittyviä tehtäviä vain osa-aikaisesti.
         Yksilöidään, määritetään ja osoitetaan selkeästi kaikki vaatimustenmukaisuuteen liittyvät toimet, tehtävät ja vastuut, mahdollisesti organisaatiokaaviossa. Määritetään varmuustoimet selkeästi aina kuin mahdollista.
         Varmistetaan, että sisäinen kaksikäyttötuotteiden kaupan valvonnan organisaatiorakenne tunnetaan koko organisaatiossa ja että näiden tehtävien sisäistä rekisteriä päivitetään jatkuvasti ja se jaetaan työntekijöille. Huolehditaan, että kaksikäyttötuotteiden kaupan valvonnan kysymyksistä vastaavan henkilön yhteystiedot tunnetaan yrityksessä. Jos kaupan valvontatehtäviä ulkoistetaan, yhteys yritykseen ja viestintä sen kanssa on oltava järjestetty.
         Määritetään kaksikäyttötuotteiden kaupan oikeudellisen ja teknisen valvontahenkilöstön tarvitsemat tiedot ja taidot. Työnkuvauksien laatiminen on suositeltavaa.
         Varmistetaan, että kaksikäyttötuotteiden kaupan valvonnasta vastaava henkilöstö suojataan mahdollisimman hyvin eturistiriidoilta. Vastuu vaatimustenmukaisuudesta osoitetaan sopivalle osastolle tai yksikölle yrityksen koon mukaan. Esimerkki: lopullisen päätöksen tavaran lähettämisestä tekevät henkilöt eivät työskentele myyntiosastolla vaan lakiasiainosastolla. Näiden henkilöiden kannattaa antaa toimia asiantuntijoina, jotka ohjaavat yritystä tekemään vaatimustenmukaisiin liiketoimiin johtavia päätöksiä.
         Dokumentoidaan ja jaetaan kaksikäyttötuotteiden kaupan valvontaa koskevat käytännöt ja menettelyt koko asiaankuuluvalle henkilöstölle.
         Kootaan dokumentoidut käytännöt ja menettelyt yhteen ja harkitaan vaatimusten noudattamista koskevan käsikirjan laatimista.
         3.   Koulutus ja tietoisuuden lisääminen

         Kaksikäyttötuotteiden kaupan valvontaa koskeva koulutus ja tietoisuuden lisääminen henkilöstön keskuudessa on olennaisen tärkeää, jotta henkilöstö voi suorittaa tehtävänsä asianmukaisesti ja ottaa vaatimusten noudattamista koskevat velvollisuudet vakavasti.

            Tavoitteet

         Yritys varmistaa koulutuksella, että kaksikäyttötuotteiden kaupan valvontahenkilöstö on tietoinen kaikista asiaankuuluvista valvonnan vaatimuksista, yrityksen vaatimustenmukaisuusohjelmasta ja kaikista niiden muutoksista. Esimerkkejä koulutusmateriaalista ovat ulkoiset seminaarit, osallistuminen toimivaltaisen viranomaisen järjestämiin koulutustilaisuuksiin ja sisäiset koulutustilaisuudet.
         Lisäksi yritys toteuttaa työntekijöiden tietoisuutta lisääviä toimia kaikilla tarkoituksenmukaisilla tasoilla.

            Toimenpiteet

         Tarjotaan pakollista, säännöllistä koulutusta kaksikäyttötuotteiden kaupan valvonnan koko henkilöstölle, jotta varmistetaan, että sillä on tarvittavat tiedot säännösten ja yrityksen vaatimustenmukaisuusohjelman noudattamiseksi.
         Varmistetaan koulutuksella, että kaikki asianomaiset työntekijät ovat tietoisia asiaankuuluvista kaksikäyttötuotteiden kaupan valvontaa koskevista laeista, säännöksistä, käytännöistä, valvontaluetteloista ja kaikista niiden muutoksista heti kun toimivaltaiset viranomaiset ovat ne julkaisseet. Jos mahdollista, harkitaan räätälöityä koulutusta.
         Kehitetään yleisiä tietoisuutta lisääviä toimia kaikille työntekijöille ja kohdennettuja koulutuksia eri toiminnoille, kuten ostaminen, tekniikka, projektinhallinta, lähetys, asiakaspalvelu ja laskutus.
         Harkitaan tarvittaessa jäsenvaltioiden tai EU:n koulutusaloitteiden hyödyntämistä kaksikäyttötuotteiden kaupan valvonnassa.
         Sisällytetään mahdollisuuksien mukaan tulosarvioinneista, tarkastuksista, raportoinnista ja korjaavista toimenpiteistä saatuja kokemuksia koulutus- tai vientitietoisuusohjelmiin.
         4.   Liiketapahtumien seurantaprosessi ja -menettelyt

         Operatiivisessa täytäntöönpanossa liiketapahtumien seuranta on vaatimustenmukaisuusohjelman tärkein elementti. Se sisältää yrityksen sisäiset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että liiketoimia ei tehdä ilman vaadittavaa lupaa tai asianomaisten kaupparajoitusten tai -kieltojen vastaisesti.
         Liiketapahtumien seurantamenettelyissä kerätään ja analysoidaan tietoja, jotka koskevat tuotteen luokittelua, liiketapahtuman riskinarviointia, lupien päättymistä ja hakemista sekä luvan myöntämisen jälkeistä valvontaa.
         Liiketapahtumien seurannan ansiosta yritys voi myös kehittää ja ylläpitää tiettyä huolellisuustasoa epäilyttävien tiedustelujen tai tilausten käsittelyssä.

            Tavoitteet

         Yritys ottaa käyttöön menettelyn, jossa arvioidaan, sovelletaanko kaksikäyttötuotteita sisältävään liiketapahtumaan kansallisen tason tai EU:n kaksikäyttötuotteiden kaupan valvontaa ja määritetään sovellettavat prosessit ja menettelyt. Toistuvien liiketapahtumien tapauksessa seurantaa on suoritettava säännöllisesti.
         Tämä ydinelementti on jaettu seuraaviin osiin:

                     —

                     Tuotteen luokittelu (koskee tavaroita, ohjelmistoja ja teknologiaa)

                     —

                     Liiketapahtuman riskinarviointi, sisältäen seuraavat:

                                 —

                                 Kauppasaarron tai pakotteiden kohteena olevien tai ”arkaluonteisten määränpäiden ja yhteisöjen” tarkastaminen (10)

                                 —

                                 Ilmoitettua loppukäyttöä ja liiketapahtuman osapuolia koskeva seuranta

                                 —

                                 Väärinkäyttöriskin seuranta

                                 —

                                 Valvontaluetteloon kuulumattomien kaksikäyttötuotteiden valvonta

                     —

                     Lupavaatimusten päättyminen ja luvan hakeminen tarvittaessa, mukaan lukien välitys-, siirto- ja kauttakulkutoiminnassa

                     —

                     Luvan myöntämisen jälkeinen valvonta, mukaan lukien lähetysten valvonta ja luvan ehtojen noudattaminen.

               Jos liiketapahtuman seurannan aikana ilmenee epäilyksiä herättäviä seikkoja erityisesti, kun asia koskee ilmoitettua loppukäyttöä ja liiketapahtuman osapuolia koskevia tuloksia tai väärinkäyttöriskin seurantaa, on otettava yhteys toimivaltaiseen viranomaiseen siinä jäsenvaltiossa, jossa yrityksen kotipaikka sijaitsee.
         Liiketapahtumien seuranta voidaan suorittaa manuaalisesti tai automatisoitujen välineiden avulla yrityksen tarpeiden ja saatavilla olevien resurssien mukaan.

            Toimenpiteet

            Tuotteen luokittelu

         Tuotteen luokittelu tarkoittaa sen määrittämistä, onko tuote valvontaluettelossa. Tämä tapahtuu vertaamalla tuotteen teknisiä ominaisuuksia EU:n ja kansallisen tason kaksikäyttötuotteiden valvontaluetteloihin. Tarvittaessa selvittään, kohdistuuko tuotteeseen rajoittavia toimenpiteitä (esim. sanktioita), jotka ovat joko EU:n tai sen jäsenvaltion asettamia, jossa yrityksen kotipaikka sijaitsee.
         Kaksikäyttötuotteet, olivat ne sitten fyysisiä tuotteita, ohjelmistoja tai teknologiaa, voivat olla luvanvaraisia monista eri syistä.
         Erityistä huomiota kiinnitetään kaksikäyttötuotteiden osien ja varaosien luokitukseen sekä sellaisten kaksikäyttöisten ohjelmistojen ja teknologioiden luokitukseen, jotka voidaan siirtää sähköpostitse tai asettaa saataville ulkomailla esimerkiksi pilvipalvelun kautta.
         Kerätään tietoa mahdollisesta kaksikäyttötuotteiden väärinkäytöstä esimerkiksi tavanomaisten sotilaallisten tai joukkotuhoaseiden leviämisen kontekstissa ja jaetaan ne yrityksessä.
         On suositeltavaa pyytää toimittajalta tietoja kaksikäyttötuotteiden materiaalien luokituksesta, komponenteista sekä alajärjestelmistä, jotka yritys prosessoi tai integroi, sekä tuotannossa käytetyistä laitteista. Yrityksen vastuulla on tarkastaa toimittajalta saatu luokitus.
         Kuten kaksikäyttötuotteita koskevan EY:n asetuksen (EU) N:o 428/2009 22 artiklan 10 kohdassa edellytetään (viitaten asianmukaiseen lainsäädäntöön) kaksikäyttötuotteiden yhteisötoimituksiin liittyvissä tarvittavissa kaupallisissa asiakirjoissa on ilmoitettava selkeästi, että kyseinen liiketapahtuma sisältää lueteltuja kaksikäyttötuotteita ja että niiden vienti yhteisöstä on valvonnan alaista.

            Liiketapahtuman riskinarviointi

         Kauppasaarron tai pakotteiden kohteena olevien tai arkaluonteisten määränpäiden ja yhteisöjen tarkastaminen
         Varmistetaan, että liiketapahtuman osapuoliin (välittäjät, ostaja, vastaanottaja tai loppukäyttäjä) ei kohdistu rajoittavia toimenpiteitä (pakotteita) tarkastamalla päivitetyt sanktioluettelot (11).
         Ilmoitettua loppukäyttöä ja liiketapahtuman osapuolia koskeva seuranta
         Yritys tuntee asiakkaansa ja tuotteiden loppukäytön.
         Yritys käyttää toimivaltaisen viranomaisen tarjoamaa tietoa EU:n ja kansallisen tason säännöistä ja vaatimuksista, jotka koskevat selvityksiä loppukäytöstä. Vaikka ei olisikaan olemassa kansallista velvoitetta asianmukaisesti täytetyn ja allekirjoitetun loppukäyttöä koskevan selvityksen toimittamiselle, selvitys loppukäytöstä voi olla silti hyödyllinen keino tarkistaa loppukäyttäjän/vastaanottajan luotettavuus ja tiedot. Sen avulla voidaan määrittää, vaaditaanko valvontaluetteloon kuulumattomille kaksikäyttötuotteille lupa, kun ilmoitetusta loppukäytöstä on epävarmuutta asetuksen (EY) N:o 428/2009 4 artiklan (12) tarkoittamalla tavalla.
         Merkkejä väärinkäyttöriskistä ja epäilyttävistä pyynnöistä tai tilauksista tarkkaillaan, esim. arvioimalla, vastaako ilmoitettu loppukäyttö loppukäyttäjän toimintaa ja/tai markkinoita. Liitteessä 2 on kysymysluettelo ilmoitetun loppukäytön ja liiketapahtuman osapuolten seurannan tueksi.
         Väärinkäyttöriskin seuranta
         Merkkejä väärinkäyttöriskistä ja epäilyttävistä tiedusteluista tai tilauksista tarkkaillaan. Liitteessä 2 on luettelo kysymyksistä väärinkäyttöriskin seurannan tueksi.
         Erityistä huomiota kiinnitetään valvontaluetteloon kuulumattomien kaksikäyttötuotteiden valvontaan, jos ilmoitetun loppukäytön ja liiketapahtuman osapuolten seurannassa ilmenee huolestuttavia tietoja asetuksen (EY) N:o 428/2009 4 artiklan tarkoittamalla tavalla.
         Valvontaluetteloon kuulumattomien kaksikäyttötuotteiden valvonta
         Varmistetaan, että yrityksellä on käytössään tarvittavat menettelyt sen määrittämiseksi, onko se tietoinen ilmoitettuun loppukäyttöön liittyvistä huolestuttavista tiedoista (asetuksen (EY) N:o 428/2009 4 artiklan tarkoittamalla tavalla). Jos viejä on niistä tietoinen, yritys varmistaa, että vientiä ei tapahdu ilmoittamatta toimivaltaiselle viranomaiselle ja saamatta toimivaltaisen viranomaisen lopullista päätöstä.
         Tapauksissa, joissa toimivaltaiset viranomaiset ilmoittavat viejälle, että ilmoitettuun loppukäyttöön liittyy huolestuttavia tietoja (asetuksen (EY) N:o 428/2009 4 artiklan tarkoittamalla tavalla), yrityksellä on oltava käytössä menettelyt nopean tiedonsiirron varmistamiseksi ja viennin pysäyttämiseksi välittömästi. On varmistettava, että vienti ei toteudu ilman toimivaltaisen viranomaisen lupaa.

            Lupien päättyminen ja hakeminen, mukaan lukien välitys-, siirto- ja kauttakulkutoiminnassa

         Varmistetaan, että yrityksellä on toimivaltaisen vienninvalvontaviranomaisen yhteystiedot.
         Kerätään ja levitetään tietoa lupatyypeistä (myös yksittäisistä ja yleisistä luvista sekä koontiluvista) ja valvotuista toimista (myös viennistä, välityksestä, siirrosta ja kauttakulusta) ja sovellettavaan EU:n ja kansallisen tason kaksikäyttötuotteiden kaupan valvontaan liittyvistä luvanhakumenettelyistä.
         Yritys on tietoinen vähemmän ilmeisistä valvonnanalaisen viennin tyypeistä (kuten vienti pilvipalvelun kautta tai henkilökohtaisissa matkatavaroissa) tai kaksikäyttötuotteiden kaupan valvonnasta muissa toiminnoissa kuin viennissä, kuten teknisen tuen palveluissa tai välityspalveluissa.

            Luvan myöntämisen jälkeinen valvonta, mukaan lukien lähetysten valvonta ja luvan myöntämistä koskevien ehtojen noudattaminen

         Ennen itse lähetystä olisi suoritettava lopputarkastus, että kaikki vaatimustenmukaisuuden varmistavat vaiheet on suoritettu asianmukaisesti. Tämä on hyvä hetki tarkistaa, onko tuotteet luokiteltu oikein, onko varoittavia merkkejä havaittu, suoritettiinko yhteisöjen seuranta tehokkaasti ja onko lähetykselle voimassa oleva lupa.
         Liiketapahtuman riskin loppuarviointi on tarpeellinen, sillä asiaa koskeva lainsäädäntö saattaa olla muuttunut menettelyn aikana, esimerkiksi jos tuote luokitellaan nyt kaksikäyttötuotteeksi tai loppukäyttäjään kohdistuu nyt pakotteita.
         Otetaan käyttöön menettely, jossa tuotteiden lähettäminen voidaan pysäyttää tai keskeyttää, kun jokin vaatimuksista ei täyty tai kun huomataan varoittavia merkkejä. Tuotteet saisi vapauttaa vain henkilö, joka on vastuussa vaatimusten noudattamisesta.
         Lupaehtojen noudattaminen varmistetaan (mukaan lukien raportointi).
         Viejäyrityksen tietoihin (kuten nimi, osoite ja yhtiömuoto), loppukäyttäjän ja/tai välittäjien tietoihin ja hyväksyttyjen tuotteiden tietoihin tehdyt muutokset voivat vaikuttaa yrityksen luvan voimassaoloon.
         5.   Tulosarviointi, tarkastukset, raportointi ja korjaavat toimenpiteet

         Vaatimustenmukaisuusohjelma ei ole muuttumaton toimenpidekokonaisuus, ja siksi sitä on tarkistettava, testattava ja päivitettävä tarpeen vaatiessa vaatimustenmukaisuuden varmistamiseksi.
         Tulosarvioinneissa ja tarkastuksissa tarkastetaan, onko vaatimustenmukaisuusohjelma käytössä ja onko se yhdenmukainen kansallisen tason ja EU:n vienninvalvonnan vaatimusten kanssa.
         Hyvin toimivassa vaatimustenmukaisuusohjelmassa on selkeät raportointimenettelyt työntekijöiden ilmoitus- ja eskalointitoimista, kun on ilmennyt epäilty tai tunnettu vaatimusten vastainen tapahtuma. Osana moitteetonta vaatimuksia noudattavaa kulttuuria työntekijöiden on voitava olla luottavaisia ja tuntea olonsa turvalliseksi nostaessaan esiin kysymyksiä tai raportoidessaan vaatimustenmukaisuutta koskevista huolenaiheista hyvässä uskossa.
         Tulosarviointi-, tarkastus- ja raportointimenettelyjen avulla on tarkoitus havaita epäjohdonmukaisuuksia, jotta käytäntöjä voidaan selventää ja tarkistaa, kun ne johtavat (tai voivat johtaa) vaatimusten laiminlyöntiin.

            Tavoitteet

         Yritys kehittää tulosarviointimenettelyjä seuratakseen päivittäistä työtään vaatimusten noudattamiseksi yrityksessä ja tarkistaakseen, noudatetaanko vaatimustenmukaisuusohjelmaa vienninvalvonnan toimissa asianmukaisesti. Tulosarviointi suoritetaan sisäisesti, ja sen avulla havaitaan laiminlyöntitapaukset aikaisessa vaiheessa ja kehitetään vahingonvalvonnan seurantatoimia. Siten tulosarviointi vähentää yritykseen kohdistuvia riskejä.
         Yrityksellä on käytössään tarkastusmenettelyjä, jotka ovat järjestelmällisiä, kohdennettuja ja dokumentoituja tarkastuksia sen varmistamiseksi, että vaatimustenmukaisuusohjelmaa noudatetaan moitteettomasti. Tarkastukset voidaan suorittaa sisäisesti tai ulkoistaa päteville ulkopuolisille ammattihenkilöille.
         Raportointiin kuuluu joukko menettelyjä, joihin kaksikäyttötuotteiden kaupan valvontahenkilöstö ja muut asiaan kuuluvat työntekijät ryhtyvät, kun havaitaan epäiltyjä tai tunnettuja tapahtumia kaksikäyttötuotteiden kaupan vaatimusten laiminlyönnistä. Se ei tarkoita ulkoisia raportointivaatimuksia, esimerkiksi jos yrityksellä on asetuksen (EY) N:o 428/2009 mukainen unionin yleinen vientilupa.
         Korjaavat toimenpiteet ovat korjaavien toimenpiteiden kokonaisuus, jolla varmistetaan vaatimustenmukaisuusohjelman asianmukainen täytäntöönpano ja tunnistettujen heikkouksien eliminointi vaatimustenmukaisuutta koskevissa menettelyissä.

            Toimenpiteet

         Otetaan käyttöön satunnaistarkastustoimia osaksi päivittäistä toimintaa kaupan valvonnan työnkulun seuraamiseksi yrityksessä, jotta voidaan varmistaa, että mahdolliset laiminlyönnit havaitaan aikaisessa vaiheessa. Toinen mahdollinen vaihtoehto on käyttää ”neljän silmän periaatetta”, jossa kaupan valvonnan päätökset tarkastetaan kahdesti.
         Kehitetään tarkastuksia ja toteutetaan niitä vaatimustenmukaisuusohjelman sisällön, riittävyyden ja tehokkuuden tarkastamiseksi.
         Varmistetaan, että tarkastukseen sisältyvät kaikki sisäisen vaatimustenmukaisuusohjelman näkökohdat.
         Varmistetaan, että työntekijät voivat olla luottavaisia ja tuntea olonsa turvalliseksi nostaessaan esiin kysymyksiä tai raportoidessaan vaatimustenmukaisuutta koskevista huolenaiheista hyvässä uskossa.
         Varmistetaan ilmianto- ja eskalointimenettelyt, kun kaksikäyttötuotteiden kaupassa on ilmennyt epäilty tai tunnettu vaatimusten vastainen tapahtuma. Tämä mahdollisuus voidaan antaa myös kolmansille osapuolille.
         Dokumentoidaan kirjallisesti kaikki epäilyt kansallisen tason ja EU:n kaksikäyttötuotteiden valvonnan lainsäädännön rikkomuksista ja niihin liittyvät korjaavat toimenpiteet.
         Toteutetaan tehokkaita korjaavia toimenpiteitä vientivalvonnan toimien tai vaatimustenmukaisuusohjelman mukauttamiseksi tulosarvioinnin tulosten, vaatimustenmukaisuusohjelman järjestelmätarkastuksen tai raportoinnin mukaisesti. On suositeltavaa, että näistä löydöksistä sekä menettelyistä ja korjaavista toimenpiteistä tiedotetaan kaksikäyttötuotteiden kaupan valvontaa toteuttavalle henkilöstölle ja johdolle. Kun korjaavat toimenpiteet on toteutettu, on suositeltavaa ilmoittaa muutetuista menettelyistä kaikille asianomaisille työntekijöille.
         Vuoropuhelu toimivaltaisen viranomaisesi kanssa voi edistää vahinkojen hallintaa ja mahdollisia tapoja vahvistaa yrityksen vientivalvontaa.
         6.   Rekisterinpito ja dokumentointi

         Kaksikäyttötuotteiden kaupan valvontaan liittyvien toimien oikeasuhteinen, täsmällinen ja jäljitettävä rekisterinpito on olennaisen tärkeää yrityksen pyrkimyksessä vaatimusten noudattamiseen. Kattava rekisterinpitojärjestelmä auttaa yritystä tulosarviointien ja tarkastusten suorittamisessa, EU:n ja/tai kansallisen tason asiakirjojen säilyttämistä koskevien vaatimusten noudattamisessa ja helpottaa yhteistyötä toimivaltaisten viranomaisten kanssa kaksikäyttötuotteiden kaupan valvontaa koskevien pyyntöjen yhteydessä.

            Tavoitteet

         Rekisterinpito tarkoittaa oikeudellisten asiakirjojen säilyttämistä, rekisterinhallintaa ja kaksikäyttötuotteiden kaupan valvontaan koskevien toimien jäljitettävyyttä koskevia menettelyjä ja ohjeita. Joidenkin asiakirjojen rekisterinpitoa edellytetään laissa, mutta voi olla yrityksenne edun mukaista pitää kirjaa myös joistakin muista asiakirjoista (esim. sisäinen asiakirja, jossa kuvataan tietyn tuotteen tekninen luokittelupäätös). Kun kaikki vaaditut tiedot on kerätty ja tallennettu oikein, niiden etsiminen ja hakeminen päivittäisten kaksikäyttötuotteiden kaupan valvontatoimien aikana sekä ajoittaisten tarkastusten yhteydessä on tehokkaampaa.

            Toimenpiteet

         Tarkistetaan rekisterinpidon lakisääteiset vaatimukset (säilytysaika, asiakirjojen sisältö jne.) asianmukaisessa EU:n lainsäädännössä ja sen jäsenvaltion kansallisessa lainsäädännössä, jossa yrityksen kotipaikka sijaitsee.
         Jotta kaikki asiaankuuluvat asiakirjat olisivat saatavilla, rekisterinpitoa koskevat vaatimukset olisi hyvä määrittää välittäjien kanssa tehtävissä sopimuksissa sekä huolitsija- ja jakelusopimuksissa.
         Luodaan asianmukainen tallennus- ja palautusjärjestelmä kaksikäyttötuotteiden kaupan valvontaa varten. Sekä paperiset että elektroniset järjestelmät, tehokas indeksointitapa ja hakutoiminnot ovat olennaisen tärkeitä.
         Varmistetaan, että vienninvalvontaan liittyviä asiakirjoja säilytetään johdonmukaisesti ja ne voidaan asettaa saataville viipymättä toimivaltaista viranomaista tai muuta ulkoista osapuolta varten selvityksen tai tarkastuksen yhteydessä.
         On suositeltavaa pitää kirjaa aiemmasta yhteydenpidosta toimivaltaiseen viranomaiseen, myös silloin, kun kyse on luetteloon kuulumattomien kaksikäyttötuotteiden loppukäyttöä tai käyttäjää koskevasta valvonnasta ja teknistä luokittelua koskevasta konsultoinnista.
         7.   Fyysinen turvallisuus ja tietoturva

         Kaksikäyttötuotteiden, mukaan lukien ohjelmistojen ja teknologia, kauppaa valvotaan kansalliseen ja kansainväliseen turvallisuuteen ja ulkopolitiikan tavoitteisiin liittyvistä syistä. Arkaluontoisuutensa takia kaksikäyttötuotteita olisi siis suojattava. Riittävin turvatoimin pienennetään valvonnanalaisten tuotteiden luvattoman poiston tai käytön riskiä. Fyysiset turvatoimet ovat tärkeitä, mutta valvonnanalaisten elektronisessa muodossa olevien ohjelmistojen ja teknologioiden luonteen vuoksi kaksikäyttötuotteiden kauppaa koskevien vaatimusten noudattaminen voi olla erityisen haastavaa ja se vaatii myös tietoturvatoimenpiteitä.

            Tavoitteet

         Fyysinen turvallisuus ja tietoturva viittaavat joukkoon sisäisiä menettelyjä, joilla on tarkoitus varmistaa luvaton pääsy kaksikäyttötuotteisiin ja että työntekijät, alihankkijat, toimittajat tai vierailijat eivät poista niitä luvatta. Nämä menettelyt luovat turvallisuuskulttuuria yrityksessä ja varmistavat, että kaksikäyttötuotteet, mukaan lukien ohjelmistot ja teknologia, eivät katoa, niitä ei voida helposti varastaa eikä viedä maasta ilman voimassa olevaa lupaa.

            Toimenpiteet

            Fyysinen turvallisuus

         Varmistetaan yrityksen riskinarvioinnin mukaisesti, että valvonnanalaiset kaksikäyttötuotteet suojataan työntekijöiden tai kolmansien osapuolten suorittamalta luvattomalta poistolta. Mahdollisia toimenpiteitä voisivat olla esimerkiksi tuotteiden suojaaminen fyysisesti, rajoitetun pääsyn alueiden perustaminen ja henkilöstön sisääntulon tai poistumisen valvonta.

            Tietoturva

         Otetaan käyttöön valvonnanalaisten elektronisessa muodossa olevien kaksikäyttöisten ohjelmistojen tai teknologian turvallista tallentamista koskevat perusturvatoimet ja -menettelyt, mukaan lukien antivirustarkastukset, tiedostojen salaus, kirjausketjut ja -lokit, käyttöoikeuksien valvonta ja palomuuri. Tarpeen mukaan voidaan harkita suojatoimenpiteitä ohjelmiston tai teknologian lataamiseksi pilvipalveluun, sen säilyttämiseksi pilvipalvelussa tai sen siirtämiseksi pilvipalvelun kautta.

            (1)  Asetus (EY) N:o 428/2009.

            (2)  Tässä asiakirjassa termi ”yritykset” olisi ymmärrettävä laajassa merkityksessä. Se sisältää tutkimus-, akateemiset ja muut yhteisöt, jotka luokitellaan viejiksi asetuksessa (EY) N:o 428/2009. Näissä ohjeissa ei anneta (tässä vaiheessa) erityisohjeita eri sektoreille ja toimijoille.

            (3)  Katso myös https://www.wassenaar.org/app/uploads/2015/06/2-Internal-Compliance-Programmes.pdf

            (4)  Katso myös http://www.nuclearsuppliersgroup.org/images/Files/National_Practices/NSG_Measures_for_industry_update_revised_v3.0.pdf

            (5)  Komission suositus 2011/24/EU, annettu 11 päivänä tammikuuta 2011, luotettavuustodistusten antamisesta puolustusalan yrityksille yhteisön sisällä tapahtuvia puolustukseen liittyvien tuotteiden siirtoja koskevien ehtojen yksinkertaistamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/43/EY 9 artiklan mukaisesti (EUVL L 11, 15.1.2011, s. 62)

            (6)  Katso myös http://icpguidelines.com

            (7)  Katso myös https://ec.europa.eu/taxation_customs/general-information-customs/customs-security/authorised-economic-operator-aeo_en

            (8)  Konsernin sitoumuslausunnossa voitaisiin esimerkiksi todeta, että yksikään yrityksen puolesta toimiva henkilö ei saa missään olosuhteissa suorittaa vientiä, välitystä, kauttakulkua tai siirtoa EU:n ja jäsenvaltioiden kaksikäyttötuotteiden kaupan valvontaa koskevien lakien ja säännösten vastaisesti. Vientivalvonnan tarpeellisuuden ymmärtämisen vahvistamiseksi lausunnossa voidaan selittää lyhyesti valvonnan tavoitteet. Siinä voidaan painottaa myös sen merkitystä, että työntekijät noudattavat vientivalvonnan vaatimuksia, ja luetella luvattomien liiketapahtumien riskit ja mahdolliset seuraukset (rikosoikeudelliset, maineeseen kohdistuvat, taloudelliset, kurinpidolliset jne.) yritykselle ja asianomaisille työntekijöille. Tavoitteena on, että työntekijät ymmärtäisivät mahdollisten laiminlyöntien seuraukset. Johdon sitoumus vaatimusten noudattamiseen suositellaan pitämään mahdollisimman yksinkertainen.

            (9)  Yritykset voivat myös harkita lausunnon julkaisemista yrityksen verkkosivuilla tai muilla kaupallisilla kanavilla, jolloin kolmannet osapuolet saavat tiedon yrityksen sitoumuksesta vienninvalvonnan vaatimusten noudattamiseen.

            (10)  Nk. ”arkaluonteiset määränpäät ja yhteisöt” käsittävät kauppasaarron tai pakotteiden kohteena olevien määränpäiden lisäksi myös muita määränpäitä, joihin (tiettyjen) kaksikäyttötuotteiden lähettäminen voi olla kriittistä toimivaltaisen viranomaisen määrittämissä erityistapauksissa, esimerkiksi joukkotuhoaseiden leviämiseen tai ihmisoikeuksiin liittyvien huolenaiheiden vuoksi. Ihmisoikeuksiin liittyvien huolenaiheiden osalta on huomioitava, että muitakin asetuksia voidaan soveltaa, esimerkiksi Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EU) 2019/125 (EUVL L 30, 31.1.2019, s. 1), jossa säädetään kuolemanrangaistukseen tai kidutukseen käytettävien tavaroiden viennin valvonnasta.

            (11)  EU:n konsolidoitu luettelo sanktioista (https://eeas.europa.eu/topics/sanctions-policy/8442/consolidated-list-sanctions_en) sekä EU:n pakotekartta (https://www.sanctionsmap.eu) voivat auttaa pakotteiden seurannassa.

            (12)  Jos yrityksen asiakas ei tunne entuudestaan loppukäytön selvitystä koskevaa pyyntöä, on hyvä laatia (yhden sivun) saatekirje, jossa selitetään kaksikäyttötuotteiden kaupan valvonnan perusasiat ja mainitaan, että pyydetty asiakirja nopeuttaa luvan hakemista ja voi olla jopa tarpeellinen luvan saamiseksi.

            Liite 1

               Hyödyllisiä kysymyksiä yrityksen vaatimustenmukaisuusohjelmasta

            Yritykset tai viranomaiset voivat käyttää seuraavaa viitteellistä luetteloa yrityksen vaatimustenmukaisuusohjelmaan liittyvistä hyödyllisistä kysymyksistä. Kysymykset liittyvät kaikkiin ydinelementteihin, mutta kaikkia vaiheita ei välttämättä kuvata.
            Kysymykset voivat olla hyödyllisiä vaatimustenmukaisuusohjelman laatimisen yhteydessä tai myöhemmässä vaiheessa, kun olemassa olevaa vaatimustenmukaisuusohjelmaa tarkistetaan. Ne eivät ole vaihtoehto yrityksen vaatimustenmukaisuusohjelman arvioinnille näiden ohjeiden yleisosassa olevien ”Tavoitteet”- ja ”Toimenpiteet” -jaksojen mukaisesti. Vastauksia näihin kysymyksiin ei pitäisi myöskään pitää takeena kaksikäyttötuotteiden kaupan valvontaa koskevan vaatimustenmukaisuusohjelman asianmukaisuudesta.
            1.   Ylimmän johdon sitoumus vaatimusten noudattamiseen

                        —

                        Onko yrityksellä ylimmän johdon sitoumus, jossa ilmaistaan selkeästi yrityksen sitoutuminen kaksikäyttötuotteiden kaupan valvontaan?

                        —

                        Onko sitoumus kaikkien työntekijöiden saatavilla helposti?

                  2.   Organisaatiorakenne, vastuut ja resurssit

                        —

                        Onko yritys nimittänyt henkilön tai henkilöt, joiden vastuulla on vastata työntekijöiden kysymyksiin yrityksen vaatimusten noudattamisen menettelyistä, epäilyttävistä pyynnöistä tai mahdollisista laiminlyönneistä? Ovatko vastuuhenkilöiden yhteystiedot koko asiaankuuluvan henkilöstön saatavilla?

                        —

                        Mitkä ovat yrityksen osat tai toiminnot, joita kaksikäyttötuotteiden kaupan valvonta ja vaatimustenmukaisuus koskee?

                        —

                        Missä yrityksen osassa kaksikäyttötuotteiden kaupan vaatimustenmukaisuudesta vastaava henkilöstö toimii? Voiko olla olemassa eturistiriitoja?

                        —

                        Jos yritys päättää ulkoistaa kaksikäyttötuotteiden kaupan valvonnan hallinnon, kuinka vuorovaikutus yrityksen kanssa on järjestetty?

                        —

                        Montako henkilöä on joko palkattu hoitamaan yksinomaan kaksikäyttötuotteiden kaupan valvonnan hallinnointia tai vastaa siitä muiden tehtävien ohella? Onko sijaisia käytettävissä?

                        —

                        Miten viennin valvonnasta vastaavan henkilöstön ja ylemmän johdon välinen suhde on järjestetty esimerkiksi tietojenvaihdon osalta?

                        —

                        Dokumentoiko ja jakaako yritys kaksikäyttötuotteiden kaupan valvontaa koskevat käytännöt ja menettelyt koko asiaankuuluvalle henkilöstölle? Missä muodossa?

                        —

                        Onko saatavilla elektronisia välineitä, jotka tukevat yrityksen vaatimustenmukaisuusmenettelyjä?

                  3.   Koulutus ja tietoisuuden lisääminen

                        —

                        Järjestetäänkö yrityksessä (räätälöityä) vaatimustenmukaisuutta koskevaa koulutusta tai tietoisuutta lisäävää toimintaa?

                        —

                        Mitä vaatimustenmukaisuutta koskevan koulutuksen tai tietoisuuden lisäämisen muotoja yritys tarjoaa? Esimerkkejä: ulkoiset seminaarit, osallistuminen toimivaltaisen viranomaisen järjestämiin koulutustilaisuuksiin, sisäiset koulutustilaisuudet jne.

                        —

                        Miten varmistetaan, että kaksikäyttötuotteiden kaupan valvonnasta vastaavalla henkilöstöllä on pääsy kaikkiin asianomaisiin lakeihin ja asetuksiin?

                  4.   Liiketapahtumien seurantaprosessi ja -menettelyt

            4.1   Tuotteen luokittelu

                        —

                        Tarkastellaanko kaikkia viennin kannalta merkityksellisiä tuotteita suhteessa EU:n tai kansallisen tason kaksikäyttötuotteiden valvontaluetteloon tai rajoittaviin toimiin, ja kuka on vastuussa tästä?

                        —

                        Osallistuuko yritys kaksikäyttöisten ohjelmistojen tai teknologian elektroniseen siirtoon? Jos osallistuu, miten yritys varmistaa vaatimustenmukaisuuden ohjelmistojen tai teknologian elektronisessa siirrossa?

                        —

                        Onko käytössä menettelyjä, joilla työntekijät pääsevät valvottuun teknologiaan tai ohjelmistoihin ulkomailla vieraillessaan?

                        —

                        Kirjataanko yrityksen vastaanottamien tai valmistamien tuotteiden luokittelu?

                        —

                        Otetaanko kansallisen tason tai EU:n kaksikäyttötuotteiden valvontaluetteloihin tehdyt muutokset huomioon yrityksen luokittelumenettelyissä?

                        —

                        Kun otetaan huomioon komission kaksikäyttötuotteita koskevan asetuksen N:o 428/2009 22 artiklan 10 kohta, ilmoitetaanko lueteltujen kaksikäyttötuotteiden yhteisötoimituksiin liittyvissä kaupallisissa asiakirjoissa, että kyseisten tuotteiden vienti yhteisöstä on valvonnan alaista?

                  4.2   Liiketapahtuman riskinarviointi

            Ks. liite 2, jossa on viitteellinen luettelo ”varoittavia merkkejä” koskevista kysymyksistä, joista voi olla apua yrityksen liiketapahtumien seurannassa asiakkaiden epäilyttävien pyyntöjen havaitsemiseksi.

                        —

                        Mitä menettelyjä noudatetaan liiketapahtumien riskinarvioinnin positiivisten ja negatiivisten tulosten käsittelyssä?

                        —

                        Miten liiketapahtumien riskinarvioinnin ”väärät positiiviset” tulokset (eli löydetyt aiheettomat huolenaiheet) ratkaistaan?

               Kauppasaarron tai pakotteiden kohteena olevien tai arkaluonteisten määränpäiden ja yhteisöjen tarkastaminen

                        —

                        Miten yritys ottaa huomioon rajoittavat toimenpiteet (mukaan lukien pakotteet) liiketapahtuman riskinarvioinnin yhteydessä?

               Ilmoitetun loppukäytön ja liiketapahtuman osapuolien seuranta

                        —

                        Mitä sisäisiä menettelyjä noudatetaan ilmoitetun loppukäytön ja liiketapahtuman osapuolten seurannassa?

                        —

                        Miten (uudet) osapuolet tutkitaan? Tutkitaanko olemassa olevat asiakkaat säännöllisin väliajoin uudelleen?

               Valvontaluetteloon kuulumattomien kaksikäyttötuotteiden valvonta

                        —

                        Miten ilmoitettua loppukäyttöä (valvontaluetteloon kuulumattomia tuotteita koskevien säännösten merkityksessä (1)) koskevat huolenaiheet kootaan ja käsitellään?

               Väärinkäyttöriskin seuranta

                        —

                        Onko yrityksellänne käytössä menettelyt väärinkäyttöriskin seurantaan?

                  4.3   Lupien päättyminen ja hakeminen, myös valvonnanalaisessa välitys-, siirto- ja kauttakulkutoiminnassa

                        —

                        Miten varmistetaan, että jokaisessa yksittäistapauksessa käytetään tai haetaan oikeaa lupatyyppiä (yksittäinen lupa, koontilupa tai unionin yleislupa)?

                        —

                        Miten varmistetaan, että vähemmän ilmeiset viennin tyypit ja muut toimet, joihin kohdistuu rajoitteita, tunnistetaan, eikä niitä suoriteta EU:n tai jäsenvaltion kaksikäyttötuotteiden kaupan valvontaa koskevan lainsäädännön vastaisesti?

                  4.4   Luvan myöntämisen jälkeinen valvonta, mukaan lukien lähetysten valvonta ja luvan myöntämistä koskevien ehtojen noudattaminen

                        —

                        Suoritetaanko ennen lähetystä liiketapahtuman riskin loppuarviointi?

                        —

                        Miten yritys varmistaa, että lupaehtoja noudatetaan (mukaan lukien raportointi?

                  5.   Tulosarviointi, tarkastukset, sisäinen raportointi ja korjaavat toimenpiteet

                        —

                        Kohdistuuko päivittäisiin liiketoiminnan operatiivisiin menettelyihin (satunnaisia) kaksikäyttötuotteiden kaupan valvonnan tulosarviointeja?

                        —

                        Onko yrityksellä käytössä sisäiset tai ulkoiset tarkastusmenettelyt?

                        —

                        Onko yrityksellä käytössä ilmianto- tai eskalointimenettelyt?

                        —

                        Mihin korjaaviin toimenpiteisiin yritys ryhtyy, jos vaatimuksia ei noudateta?

                  6.   Rekisterinpito ja dokumentointi

                        —

                        Mitä menettelyjä yrityksellä on käytössä kaksikäyttötuotteiden kaupan valvontaan liittyvien asiakirjojen tallentamiseksi ja hakemiseksi? Onko yritys harkinnut rekisterinpitoa aiemmasta yhteydenpidosta toimivaltaiseen viranomaiseen?

                        —

                        Tuntevatko kaksikäyttötuotteiden kaupan valvonnasta vastaava henkilöstö ja asianomaiset kaupalliset osapuolet rekisterinpidon lakisääteiset vaatimukset?

                        —

                        Tarkistetaanko rekisterinpidon täydellisyys, täsmällisyys ja laatu?

                  7.   Fyysinen turvallisuus ja tietoturva

                        —

                        Onko yrityksellä käytössä kyberturvallisuustoimenpiteitä kaksikäyttöisten ohjelmistojen ja teknologian suojaamiseksi ja sen varmistamiseksi, että ne eivät katoa, niitä ei voida helposti varastaa eikä viedä ilman voimassa olevaa lupaa?

                        —

                        Tunnistaako yrityksenne kaksikäyttötuotteita koskevat kriittiset vaiheet ja niihin liittyvät fyysisen turvallisuuden ja tietoturvan heikkoudet?

               (1)  Asetuksen (EY) N:o 428/2009 4 artikla.

            Liite 2

               Epäilyttäviin pyyntöihin viittaavat varoittavat merkit

            Epäilyttävien pyyntöjen tai tilausten merkkien tarkkailu on elintärkeää joukkotuhoaseiden leviämiseen ja niiden kuljetustapoihin sekä tavanomaisten aseiden vakautta horjuttavaan keskittymiseen liittyvien riskien torjumiseksi. Kyseisten tietojen välittäminen toimivaltaiselle viranomaiselle on erittäin suositeltavaa ja voi joissakin tapauksissa olla pakollista EU:n ja kansallisen tason lakien ja asetusten nojalla. Epävarmoissa tapauksissa kannattaa kääntyä toimivaltaisen viranomaisen puoleen.
            Seuraava viitteellinen luettelo varoittavista merkeistä perustuu olemassa oleviin parhaisiin käytäntöihin ja seuraaviin asiakirjoihin:

                        —

                        Wassenaarin järjestelyn alan neuvoa-antavien kysymysten luettelo (hyväksytty vuoden 2003 täysistunnossa ja tarkistettu ja hyväksytty vuoden 2018 täysistunnossa)

                        —

                        vuoden 2010 vaatimuksenmukaisuuden käytännesäännöt (Compliance Code of Practice) (Department for Business Innovation & Skills, Yhdistynyt kuningaskunta) ja

                        —

                        muiden EU-jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten lähestymistavat vaatimustenmukaisuusohjelmaan.

                  Yrityksen kokemuksen perusteella alla olevaan luetteloon voidaan tehdä lisäyksiä tai muutoksia sen mukaan, mikä yrityksen liiketoiminta-alueella on epäilyttävää.
            Yrityksen olisi valpastuttava, jos havaitaan yksi tai useampia seuraavista varoittavista merkeistä:

               Tuotteet

                        —

                        tuote on edelleen kehitteillä tai sillä ei ole vielä paljon asiakkaita kotimaan markkinoilla

                        —

                        tuotteen ominaisuudet ovat teknisesti parempia kuin vakiintuneilla kilpailijoilla

                        —

                        yrityksen asiakkaat ovat pyytänyt vakiomuotoisten tuotteen epätavallista räätälöintiä tai muutospyynnöt herättävät epäilyksiä räätälöidyn tuotteen mahdollisista käyttötarkoituksista

                        —

                        tuotteella on kaksikäyttöinen, sotilaallinen tai arkaluonteinen käyttötarkoitus

               Loppukäyttö ja loppukäyttäjät

                        —

                        asiakas on yritykselle uusi ja tiedot asiakkaasta ovat epätäydellisiä tai epäjohdonmukaisia tai asiakkaasta on vaikea löytää tietoa avoimista lähteistä

                        —

                        ilmoitettu loppukäyttäjä on kauppayhtiö, jakelija tai toimii vapaakauppa-alueella, joten yritys ei ehkä ole tietoinen, minne tuotteet lopulta päätyvät

                        —

                        loppukäyttäjällä on kytköksiä armeijaan, puolustusteollisuuteen tai valtiolliseen tutkimuselimeen ja ilmoitettu loppukäyttö on siviilikäyttöä

                        —

                        asiakas ei vaikuta tuntevan tuotetta tai sen ominaisuuksia (esim. selkeät puutteet teknisissä tiedoissa)

                        —

                        asiakas pyytää tuotetta, joka näyttää olevan ylimitoitettu ilmoitettuun käyttötarkoitukseen

                        —

                        pyyntöjen yhteystiedot (esim. puhelinnumerot, sähköpostiosoitteet ja postiosoitteet) sijaitsevat muissa maissa kuin ilmoitetun yrityksen kotimaassa tai ovat muuttuneet sellaisiksi ajan kuluessa

                        —

                        yrityksellä on ulkomainen yhtiönimi (esim. kielellä, joka on odottamaton maassa, jossa pääkonttori sijaitsee)

                        —

                        yrityksen verkkosivuilta ei löydy tietoja, jotka laillisen yrityksen verkkosivuilta yleensä löytyvät

                        —

                        asiakas on vastahakoinen antamaan tietoa tuotteiden loppukäytöstä (esim. loppukäyttäjän selvityksessä), selkeitä vastauksia kaupallisiin tai teknisiin kysymyksiin, jotka ovat rutiininomaisia tavallisissa neuvotteluissa, eikä selvitystä loppukäytöstä

                        —

                        kysymykseen siitä, miksi tuotteita tarvitaan, annetaan selitys, joka on epäuskottava ottaen huomioon asiakkaan normaali liiketoiminta tai tuotteiden teknisyysaste

               Lähetykset

                        —

                        esitetään epätavanomaisia lähetystä, pakkaamista tai merkintöjä koskevia pyyntöjä ja kieltäydytään tavanomaisista Incoterms-toimituslausekkeista, konttien/kuormien sinetöinneistä ja vastaanottajan/loppukäyttäjän vastaanoton kuittauksesta

               Rahoitus- ja sopimusehdot

                        —

                        poikkeuksellisen suotuisat maksuehdot, kuten kohtuuttoman korkean hinnan maksaminen, koko hinnan maksaminen etukäteen tai halukkuus välittömään käteismaksuun

                        —

                        maksu tehdään muun tahon kuin asiakkaan tai ilmoitettujen välittäjien toimesta ja kulkee eri reittiä kuin tuotteet

                        —

                        rutiininomaisista asennus-, koulutus- tai huoltopalveluista kieltäydytään

                        —

                        asennuspaikka sijaitsee alueella, jota valvotaan tiukoin turvatoimin tai jonne pääsyä säädellään tiukasti

                        —

                        asennuspaikka on epätavallinen viejän liiketoiminnan laadun tai asennettavien laitteiden kannalta

                        —

                        esitetään epätavallisia pyyntöjä lopullisten määränpäiden, asiakkaiden tai tuote-eritelmien liioitellusta luottamuksellisuudesta

                        —

                        varaosista tehdään ylimitoitettuja pyyntöjä tai varaosiin ei osoiteta mitään kiinnostusta

                  Epäilyttäviä pyyntöjä koskevien tietojen välittäminen toimivaltaiselle viranomaiselle on erittäin suositeltavaa ja edustaa hyvää yrityskäytäntöä. Lisäksi tarvittaessa tietojen välittäminen yritysten toimitusketjussa ja muille viejille voi olla hyödyllistä sen riskin valossa, että aseiden levittäjät lähettävät pyyntöjä useille yrityksille toivoen, että yksi niistä tuottaisi tulosta, tai tarkoituksenaan kerätä kriittinen määrä materiaalia eri lähteistä (jolloin yksittäinen pyyntö ei vielä herättäisi epäilystä). Epävarmoissa tapauksissa on hyvä kääntyä toimivaltaisen viranomaisen puoleen.

            Liite 3

               Luettelo EU:n jäsenvaltioiden toimivaltaisista vientivalvontaviranomaisista

            http://trade.ec.europa.eu/doclib/docs/2016/august/tradoc_154880.pdf