title: Neuvoston suositus, annettu 9 päivänä heinäkuuta 2019, Latvian vuoden 2019 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Latvian vuoden 2019 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto

text:
               5.9.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 301/86

      NEUVOSTON SUOSITUS,
      annettu 9 päivänä heinäkuuta 2019,
      Latvian vuoden 2019 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Latvian vuoden 2019 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto
      (2019/C 301/14)
      EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
      ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,
      ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 (1) ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan,
      ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,
      ottaa huomioon Euroopan parlamentin päätöslauselmat,
      ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
      ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,
      ottaa huomioon talous- ja rahoituskomitean lausunnon,
      ottaa huomioon sosiaalisen suojelun komitean lausunnon,
      ottaa huomioon talouspoliittisen komitean lausunnon,
      sekä katsoo seuraavaa:

                  (1)

                  Komissio hyväksyi 21 päivänä marraskuuta 2018 vuotuisen kasvuselvityksen, mikä aloitti vuoden 2019 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson. Se otti huomioon Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission 17 päivänä marraskuuta 2017 antaman Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilaria koskevan julistuksen. Eurooppa-neuvosto vahvisti vuotuisen kasvuselvityksen ensisijaiset tavoitteet 21 päivänä maaliskuuta 2019. Komissio hyväksyi 21 päivänä marraskuuta 2018 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011 (2) perusteella varoitusmekanismia koskevan kertomuksen, jossa se katsoi, että Latvia ei kuulu niihin jäsenvaltioihin, joista laadittaisiin perusteellinen tarkastelu. Samana päivänä komissio hyväksyi myös suosituksen neuvoston suositukseksi euroalueen talouspolitiikasta, jonka Eurooppa-neuvosto vahvisti 21 päivänä maaliskuuta 2019. Neuvosto hyväksyi 9 päivänä huhtikuuta 2019 suosituksen euroalueen talouspolitiikasta (3), jäljempänä ’vuoden 2019 euroalueen suositus’, jossa esitetään viisi euroaluetta koskevaa suositusta, jäljempänä ’euroaluetta koskevat suositukset’.

                  (2)

                  Koska Latvia kuuluu jäsenvaltioihin, joiden rahayksikkö on euro, ja koska taloudet ovat talous- ja rahaliitossa vahvasti yhteydessä toisiinsa, Latvian olisi varmistettava, että jäljempänä esitettävistä suosituksista 1–4 ilmenevä vuoden 2019 euroalueen suositus pannaan täytäntöön täysimääräisesti ja oikea-aikaisesti. Erityisesti investointeihin liittyvän talouspolitiikan keskittäminen määritettyihin osa-alueisiin ja toimenpiteisiin osaamisen parantamiseksi auttavat edistämään euroaluetta koskevan suosituksen 1 noudattamista siltä osin kuin on kyse tuottavuuden parantamisesta euroalueen tasapainottamiseksi, ja verotoimenpiteillä voidaan edistää euroaluetta koskevan suosituksen 3 noudattamista työmarkkinoiden toiminnan osalta.

                  (3)

                  Latviaa koskeva vuoden 2019 maaraportti julkaistiin 27 päivänä helmikuuta 2019. Siinä arvioitiin Latvian edistymistä neuvoston 13 päivänä heinäkuuta 2018 hyväksymien maakohtaisten suositusten (4) noudattamisessa, aiempina vuosina annettujen maakohtaisten suositusten noudattamisessa ja kansallisten Eurooppa 2020 -tavoitteidensa saavuttamisessa.

                  (4)

                  Latvia toimitti vuoden 2019 kansallisen uudistusohjelmansa 15 päivänä huhtikuuta 2019 ja vuoden 2019 vakausohjelmansa 17 päivänä huhtikuuta 2019. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon.

                  (5)

                  Kauden 2014–2020 Euroopan rakenne- ja investointirahastojen, jäljempänä ’ERI-rahastot’, ohjelmasuunnittelussa on otettu huomioon asiaankuuluvat maakohtaiset suositukset. Kuten Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1303/2013 (5) 23 artiklassa säädetään, komissio voi pyytää jäsenvaltiota tarkastelemaan uudelleen kumppanuussopimustaan ja asiaankuuluvia ohjelmiaan ja esittämään niihin muutoksia, kun tämä on tarpeen asiaankuuluvien neuvoston suositusten täytäntöönpanon tukemiseksi. Komissio on antanut tarkempaa tietoa kyseisen säännöksen hyödyntämisestä ohjeissa sellaisten toimenpiteiden soveltamiselle, joilla ERI-rahastojen vaikuttavuus kytketään talouden tehokkaaseen ohjaukseen ja hallintaan.

                  (6)

                  Latviaan sovelletaan vakaus- ja kasvusopimuksen ennaltaehkäisevää osiota. Hallitus odottaa vuoden 2019 vakausohjelmassaan julkisen talouden rahoitusaseman kohenevan niin, että alijäämän oltua 1,0 prosenttia suhteessa bruttokansantuotteeseen (BKT) vuonna 2018 se on 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2019, 0,4 prosenttia vuonna 2020 ja 0,2 prosenttia vuonna 2021. Uudelleenlasketun rakenteellisen rahoitusaseman (6) perusteella julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoite, joka on 1 prosentin rakenteellinen alijäämä suhteessa BKT:hen, saavutetaan suunnitelmien mukaan vuonna 2019, kun otetaan huomioon sallittu tilapäinen poikkeaminen rakenneuudistusten toteuttamisen perusteella. Vuoden 2019 vakausohjelman mukaan julkisen talouden velkasuhteen ennakoidaan supistuvan 33,1 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuoteen 2022 mennessä. Vuoden 2019 vakausohjelmassa esitetyt BKT:n kasvua koskevat ennusteet vaikuttavat uskottavilta. Julkisen talouden rahoitusasemaan kohdistuvat riskit ovat tasapainossa.

                  (7)

                  Neuvosto suositti 13 päivänä heinäkuuta 2018, että Latvia saavuttaisi julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteensa vuonna 2019, kun otetaan huomioon rakenneuudistusten toteuttamisen takia tilapäisesti sallitut poikkeamat. Tämä vastaa nettomääräisten julkisten perusmenojen (7) 4,8 prosentin nimellistä enimmäiskasvuvauhtia vuonna 2019. Tällöin rakenteellisen rahoitusaseman kohentuminen olisi 0,2 prosenttia suhteessa BKT:hen. Komission kevään 2019 talousennusteen mukaan Latvian odotetaan olevan lähellä julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitettaan, kun otetaan huomioon rakenneuudistusten toteuttamisen takia tilapäisesti sallittu poikkeama. Tämänhetkisen arvion perusteella on siis olemassa jonkinasteisen poikkeamisen vaara vuonna 2019. Samaan aikaan nettomääräisten julkisten perusmenojen ennustettu nimelliskasvu viittaa tällä hetkellä siihen, että vaarana on merkittävä poikkeaminen vaatimuksesta vuonna 2019. Jos rakenteellisen rahoitusaseman ei enää ennusteta olevan lähellä julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitetta, kun otetaan huomioon rakenneuudistusten toteuttamisen takia tilapäisesti sallittu poikkeama, tulevien arviointien yhteydessä on otettava kokonaisarvioinnissa huomioon mahdollinen poikkeaminen vaatimuksesta.

                  (8)

                  Kun otetaan huomioon, että Latvian tuotantokuilun on arvioitu olevan 1,3 prosenttia suhteessa BKT:hen, nettomääräisten julkisten perusmenojen nimellinen kasvu vuonna 2020 saisi olla enintään 3,5 prosenttia, mikä vastaisi vakaus- ja kasvusopimuksen mukaisesti yhteisesti sovitun sopeutuskaavion perusteella 0,5 prosentin vuotuista rakenteellista sopeutusta suhteessa BKT:hen. Jos politiikka säilyy muuttumattomana, komission kevään 2019 talousennusteen mukaan Latvian odotetaan olevan lähellä julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitettaan. Tämänhetkisen arvion perusteella on siis olemassa jonkinasteisen poikkeamisen vaara vuonna 2020. Samaan aikaan nettomääräisten julkisten perusmenojen ennustettu nimelliskasvu viittaa tällä hetkellä siihen, että vaarana on merkittävä poikkeaminen vaatimuksesta vuonna 2020. Jos rakenteellisen rahoitusaseman ei enää ennusteta olevan lähellä keskipitkän aikavälin tavoitetta, tulevien arviointien yhteydessä on otettava kokonaisarvioinnissa huomioon mahdollinen poikkeaminen vaatimuksesta. Kaiken kaikkiaan neuvosto arvioi, että Latvian on oltava valmis toteuttamaan vuodesta 2019 alkaen lisätoimenpiteitä, jotta vakaus- ja kasvusopimuksen määräyksiä voidaan noudattaa.

                  (9)

                  Verotulot suhteessa bruttokansantuotteeseen ovat Latviassa alhaiset verrattuna unionin keskiarvoon, mikä rajoittaa jossain määrin myös julkisten palvelujen, erityisesti terveydenhuollon, tarjontaa ja sosiaalista osallisuutta. Pääoma ja kiinteistöt ovat suhteellisen aliverotettuja, ja maa- ja kiinteistöverojen laskemiseen käytettävien arvojen jäädyttäminen vähentää niistä saatavia tuloja entisestään. Samaan aikaan työhön kohdistuva verorasitus on pienipalkkaisten työntekijöiden osalta edelleen suuri suhteessa unionin keskiarvoon, vaikka sitä on vähennetty. Eri arvioiden mukaan harmaan talouden osuus näyttää viime vuosina pienentyneen. Taloudellisen toiminnan aliraportoinnin osuus on Latviassa kuitenkin korkeampi kuin muissa Baltian maissa. Erityisesti palkkojen aliraportointi (pimeästi maksetut palkat), varsinkin rakennusalalla, muodostaa suuren osan harmaasta taloudesta.

                  (10)

                  Sen jälkeen, kun Latvian kolmanneksi suurin pankki suljettiin rahanpesuväitteiden vuoksi, maa on tiukentanut ulkomailla asuvia asiakkaita koskevaa asetusta. Tämän seurauksena ulkomailla asuvien henkilöiden talletukset, jotka ovat vakavin rahanpesun riskitekijä Latviassa, ovat vähentyneet huomattavasti toukokuusta 2018 lähtien, mutta rahanpesun torjuntaan liittyviä haasteita on edelleen. Lisäksi Latvia on laatinut tarkan toimintasuunnitelman rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntastrategiansa parantamiseksi. Toimintasuunnitelmassa esitettyjä ensisijaisia tavoitteita ovat riskiperusteisen valvonnan lisääminen, valvontaviranomaisten riittävien henkilöresurssien varmistaminen ja tuloksellisesta tietojenvaihdosta ja yhteistyöstä huolehtiminen tutkintaviranomaisten kesken ja yksityisen sektorin kanssa. Näiden toimenpiteiden hyväksymisen jälkeen olisi kiinnitettävä huomiota niiden tulokselliseen toteuttamiseen. Myös lainvalvonta- ja oikeusviranomaisten valmiuksia on lisättävä.

                  (11)

                  Latvialla on haasteita useiden Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilarin sosiaalisen suojelun ja osallisuuden periaatteiden toteuttamisessa. Tuloerot ovat Latviassa suuret, sillä vero- ja etuusjärjestelmän kautta tapahtuva tulojen uudelleenjako on vähäistä. Sosiaalietuuksien riittävyys on edelleen heikkoa, ja sosiaalisten tulonsiirtojen vaikutus köyhyyden ja eriarvoisuuden vähentämiseen on vähäinen. Vanhusten ja vammaisten köyhyysriski on suhteellisen suuri ja kasvaa edelleen, koska etuudet eivät pysy palkkojen nousun tahdissa. Köyhyys- ja syrjäytymisriskiaste oli vuonna 2018 vanhusten kohdalla 49,0 prosenttia (unionin keskiarvo 18,2 prosenttia vuonna 2017) ja vammaisten kohdalla 40,7 prosenttia vuonna 2017 (unionin keskiarvo 29,3 prosenttia vuonna 2017). Valtion vammaisille myöntämiä sosiaaliturvaetuuksia ja vanhuuseläkkeiden vähimmäismäärää ei ole tarkistettu vuoden 2006 jälkeen. Vähimmäistoimeentuloa koskevasta uudistuksesta ilmoitettiin vuonna 2014, mutta sitä ei ole pantu täytäntöön. Tällä on kielteisiä vaikutuksia köyhimpiin kotitalouksiin. Myös pitkäaikaishoidon saatavuus on edelleen heikkoa. Näin ollen on tarpeen investoida sosiaalisen syrjäytymisen torjumiseen, muun muassa vähävaraisimmille suunnattuun elintarvikeapuun ja aineelliseen apuun. Lisäksi tarvitaan investointeja, myös infrastruktuuriin tehtäviä, jotta voidaan parantaa lastenhoidon, pitkäaikaishoidon, työllisyyspalvelujen ja muiden sosiaalipalvelujen saatavuutta ja mahdollistaa terveys- ja sosiaalipalvelujen integrointi, johon kuuluu myös siirtyminen laitoshoidosta avohoitoon. Erittäin puutteellisissa asuinoloissa asuvien osuus on Euroopan suurimpia (15,2 prosenttia, koko unionissa keskimäärin 4,0 prosenttia vuonna 2017), ja sosiaalisen asuntotuotannon asuntoja on vähän. Kohtuuhintaisten asuntojen tarjonnan parantamiseksi tarvitaan investointeja.

                  (12)

                  Vaikka kokonaistyöllisyysaste on korkea ja kasvussa, epäsuotuisalla väestökehityksellä ja maastamuutolla on kielteisiä vaikutuksia työssäkäyvien määrään. Lisäksi työllisyys vaihtelee alueittain ja osaamistason mukaan. Enemmän vaikeuksia on ikääntyneillä henkilöillä, joiden taidot ovat vanhentuneet. Työvoiman vähäinen digitaalinen osaaminen rajoittaa digitaaliteknologian käyttöä yrityksissä ja innovointipotentiaalia. Aikuisten osallistuminen koulutukseen ja työttömien osallistuminen aktiivisen työvoimapolitiikan toimenpiteisiin on unionin keskiarvoa vähäisempää.

                  (13)

                  Koulutusjärjestelmän haasteena on lujittaa resursseja ja parantaa samalla laatua ja tehokkuutta. Vaikka Latvian koulutusjärjestelmä toimii hyvin oppimistulosten osalta, laadukkaan koulutuksen saatavuus riippuu edelleen asuinpaikasta ja koulutyypistä. Ammattikoulutuksen opetussuunnitelmien uudistus, jonka tarkoituksena on mukauttaa niitä uusiin osaamisvaatimuksiin, on edistynyt, ja ammattioppilaitosten tilanne on parantunut merkittävästi. Niiden houkuttelevuus on kuitenkin edelleen heikko, ja koulutukseen osallistumisen aste ja vastavalmistuneiden työllistymisaste jäävät alle unionin keskiarvon.

                  (14)

                  Osaamistarjonnan varmistaminen on eräs tärkeimmistä aloista, joilla on merkittävä investointitarve. On tarpeen toteuttaa tätä tavoitetta vastaavia investointeja, myös infrastruktuuriin, jotta voidaan parantaa koulutuksen laatua, tehokkuutta ja työmarkkinarelevanssia sekä edistää elinikäistä oppimista, erityisesti joustavia täydennys- ja uudelleenkoulutusmahdollisuuksia. Investointeja tarvitaan myös työhönpääsyn parantamiseksi sekä aktiivisen työvoimapolitiikan tavoittavuuden ja kattavuuden kehittämiseksi ja työvoiman työllistettävyyden sekä alakohtaisen ja alueellisen liikkuvuuden lisäämiseksi. Laajemmin tarkasteltuna oikeudenmukaisten työolojen edistämisen ja Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilarin toteuttamisen kannalta on tärkeää vahvistaa työmarkkinaosapuolten valmiuksia.

                  (15)

                  Väestön terveystulokset ovat heikkoja, mikä johtuu pääasiassa julkisten terveydenhuoltomenojen vähäisyydestä ja epäterveellisistä elämäntapavalinnoista. Terveydenhuollon rahoitusta on lisätty hiljattain, mikä vähentää joitain palvelujen saatavuuteen liittyviä vuotuisia pääsyrajoituksia ja lyhentää pitkiä hoitoonpääsyaikoja. Terveydenhuollon julkinen rahoitus on kuitenkin edelleen selvästi unionin keskiarvoa vähäisempää. Terveydenhuoltopalvelujen nopea ja yhdenvertainen saatavuus on rajallinen. Tämä johtaa siihen, että itse ilmoitetut, täyttämättä jääneet terveydenhuoltotarpeet ovat suuria, koska palvelujen käyttäjiltä peritään suuria maksuja. Tämä koskee etenkin heikossa asemassa olevia väestöryhmiä. Myös mahdollisuuksien eriarvoisuus on laajaa. Terveydenhuollon tehokkuuden ja laadun parantamiseen tähtäävät uudistukset etenevät, mutta ne ovat vielä alkuvaiheessa ja niitä olisi vauhditettava, samoin kuin tehokkaita ehkäiseviä toimenpiteitä, sairaalasektorin yksinkertaistamista, perusterveydenhuollon vahvistamista ja kohdennettua laadunhallintaa. Lisäksi Latviassa on pulaa terveydenhuoltoalan työvoimasta, erityisesti sairaanhoitajista, mikä haittaa julkisen terveydenhuollon järjestämistä ja vaarantaa terveydenhuoltouudistusten onnistumisen. Jos terveyspalveluiden jakaminen kahteen ryhmään (”täysimääräiset palvelut” ja ”vähimmäistason palvelut”) tulee voimaan, vaarana on, että se rajoittaa terveydenhuoltopalvelujen yhdenvertaista saatavuutta entisestään ja johtaa terveysongelmien lisääntymiseen. On toteutettava näitä tarpeita vastaavia terveydenhuoltoinvestointeja, myös infrastruktuuriin kohdistuvia, jotta voidaan lisätä terveydenhuollon saatavuutta, kohtuuhintaisuutta ja laatua ja näin parantaa väestön terveydentilaa ja varmistaa terveemmät ja pidemmät työurat.

                  (16)

                  Latvian investoinnit tutkimus- ja kehittämistoimintaan ovat vähäisiä, ja sillä on huomattava innovoinnin investointivaje. Tutkimus- ja kehittämistoimintaan suunnattujen menojen osuus Latviassa oli vuonna 2017 unionin alhaisimpia, ja se on pysynyt kymmenen viime vuoden ajan pitkälti ennallaan. Lisäksi tutkimusrahoitus perustuu lähes yksinomaan unionin rahastoihin. Tämän seurauksena Latvia on kohtalainen innovoija, jolla on joitakin vahvoja puolia, kuten tieto-, viestintä- ja teknologiainfrastruktuuri. Sen suorituskyky on kuitenkin jäänyt kehityksestä jälkeen henkilöstöresurssien, julkisen ja yksityisen sektorin yhteistyön sekä henkiseen omaisuuteen tehtävien investointien osalta.

                  (17)

                  Myös alueellisten erojen pienentämiseen tähtäävissä investoinneissa on merkittävää vajausta. Riian ja Latvian muiden alueiden välillä on edelleen huomattavia taloudellisia eroja. Vaikka Latvia kokonaisuutena lähentyy unionia, talouden suorituskyvyn ero pääkaupunkiseudun ja muiden alueiden välillä ei ole kaventunut sen jälkeen, kun Latvia liittyi unioniin. Julkisten palvelujen kilpailukyky ja laatu vaihtelevat huomattavasti Latvian eri alueilla, mikä vaikuttaa alueiden houkuttelevuuteen. Investointitarpeita tarkasteltaessa olisi sen vuoksi otettava huomioon merkittävät alueelliset erot liikkuvuudessa ja digitaalisessa infrastruktuurissa, erityisesti viimeisen osuuden yhteyksissä. Yhteyksissä Euroopan laajuisiin liikenneverkkoihin sekä syrjäseutujen ja raja-alueiden yhteyksissä on edelleen suuria puutteita. Tällä on kielteinen vaikutus Latvian talouden toimintaan ja vientiin. Investointivajetta on myös Rail Baltica -hankkeen ja Itämeren energiamarkkinoiden yhteenliitäntäsuunnitelmaan kuuluvien keskeisten sähköinfrastruktuurihankkeiden loppuun saattamisessa. Lisäksi tarvitaan investointeja resurssitehokkuuteen, jotta voidaan vauhdittaa Latvian energiakäännettä. Lisätoimia tarvitaan myös kokonaisenergiatehokkuuden parantamiseksi erityisesti asunto- ja liikennealalla.

                  (18)

                  Väärinkäytösten paljastajien suojelua koskevan lain hyväksyminen äskettäin on myönteinen askel, ja maan korruptiontorjuntaelin on viime aikoina vauhdittanut myös korkean tason korruptiotapausten paljastamista. Suosinnan katsotaan kuitenkin edelleen vaikuttavan viranomaisten päätöksentekoon, ja hankintamenettelyjä pidetään alttiina korruptiolle, mikä johtuu läpinäkyvyyden puutteesta erityisesti kunnissa sekä valtion omistamissa ja kunnallisissa yrityksissä. Kilpailulakiin tehdyt muutokset, jotka tulevat voimaan 1 päivänä tammikuuta 2020, rajoittavat valtion omistamien ja kunnallisten yritysten kykyä vaikuttaa toiminnallaan kielteisesti kilpailuun. Eturistiriitojen käsittelyä koskevat lainsäädäntömuutokset voivat johtaa väärinkäytöksiin. Äskettäin hyväksytyt eettiset säännöt eivät koske poliittisesti nimitettyjä henkilöitä.

                  (19)

                  Julkisia palveluja ei ole mukautettu vastaamaan väestön vähenemisen ja ikääntymisen aiheuttamiin tarpeisiin. Väestön väheneminen ja kaupungistuminen johtaa maaseudulla infrastruktuurin ja julkisten palvelujen vajaakäyttöön. Laadukkaiden palvelujen saatavuuden säilyttämiseksi harvaan asutuilla ja tyhjenevillä alueilla tarvitaan julkishallintoa, koulutusta ja terveydenhuoltopalveluja koskevia strategioita, mutta samalla on huolehdittava palvelujen tehostamisesta. Äskettäin on ilmoitettu yleisestä aluehallinnon uudistuksesta, joka on määrä panna täytäntöön viimeistään joulukuussa 2021. Panemalla uudistus ripeästi täytäntöön voitaisiin parantaa julkisen sektorin vastuuvelvollisuutta ja tehokkuutta, varsinkin kun otetaan huomioon unionin rahastoja koskeva toimenpideohjelma, joka on määrä hyväksyä viimeistään vuonna 2020.

                  (20)

                  Kaudella 2021–2027 voitaisiin unionin rahastoja koskevan ohjelmasuunnittelun avulla auttaa korjaamaan joitakin suosituksissa havaituista puutteista, erityisesti vuoden 2019 maaraportin liitteen D kattamilla osa-alueilla. Näin Latvia voisi mainituilla aloilla hyödyntää EU:n rahastoja parhaalla mahdollisella tavalla ottaen huomioon alueelliset erot. Maan hallinnollisten valmiuksien vahvistaminen näiden varojen hallinnoimiseksi on tärkeä tekijä tämän investoinnin onnistumisen kannalta.

                  (21)

                  Komissio on vuoden 2019 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson osana tehnyt kattavan analyysin Latvian talouspolitiikasta ja julkaissut sen vuoden 2019 maaraportissa. Se on arvioinut myös vuoden 2019 vakausohjelman, vuoden 2019 kansallisen uudistusohjelman ja jatkotoimenpiteet, joita on toteutettu Latvialle viime vuosina annettujen suositusten noudattamiseksi. Komissio on ottanut huomioon ohjelmien ja jatkotoimenpiteiden merkityksen Latvian finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta mutta myös sen, ovatko ne unionin sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska unionin yleistä talouden ohjausta on tarpeen vahvistaa antamalla unionin tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin.

                  (22)

                  Neuvosto on tutkinut vuoden 2019 vakausohjelman tämän arvioinnin perusteella, ja sen lausunto (8) ilmenee erityisesti jäljempänä esitettävästä suosituksesta 1,

            SUOSITTAA, että Latvia toteuttaa vuosina 2019 ja 2020 toimia, joilla se

         1.

            varmistaa, että nettomääräisten julkisten perusmenojen nimellinen kasvu on enintään 3,5 prosenttia vuonna 2020, jolloin vuotuinen rakenteellinen sopeutus on 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen; vähentää pienituloisten työntekijöiden verorasitusta siirtämällä verotuksen painopistettä muihin lähteisiin, erityisesti pääomaan ja kiinteistöihin, ja parantamalla verosäännösten noudattamista; varmistaa rahanpesun torjuntakehyksen tuloksellisen valvonnan ja täytäntöönpanon;

         2.

            torjuu sosiaalista syrjäytymistä erityisesti parantamalla vähimmäistoimeentuloetuuksien, vanhuuseläkkeiden vähimmäismäärän ja vammaisten tulotuen riittävyyttä; parantaa erityisesti matalan osaamistason työntekijöiden ja työnhakijoiden koulutuksen laatua ja tehokkuutta muun muassa lisäämällä osallistumista ammattikoulutukseen ja aikuiskoulutukseen; parantaa terveydenhuoltojärjestelmän saatavuutta, laatua ja kustannusvaikuttavuutta;

         3.

            keskittää investointeihin liittyvän talouspolitiikan innovointiin, kohtuuhintaisten asuntojen tarjontaan, liikenteeseen ja erityisesti sen kestävyyteen, resurssitehokkuuteen ja energiatehokkuuteen, energiaverkkoyhteyksiin ja digitaaliseen infrastruktuuriin alueelliset erot huomioon ottaen;

         4.

            lisää julkisen sektorin vastuuvelvollisuutta ja tehokkuutta erityisesti paikallisviranomaisten sekä valtion omistamien ja kunnallisten yritysten sekä eturistiriitojen käsittelyn osalta.

         Tehty Brysselissä 9 päivänä heinäkuuta 2019.

               Neuvoston puolesta

               Puheenjohtaja

            M. LINTILÄ

         (1)  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

         (2)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1176/2011, annettu 16 päivänä marraskuuta 2011, makrotalouden epätasapainon ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta (EUVL L 306, 23.11.2011, s. 25).

         (3)  EUVL C 136, 12.4.2019, s. 1.

         (4)  EUVL L 320, 10.9.2018, s. 60.

         (5)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1303/2013, annettu 17 päivänä joulukuuta 2013, Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yhteisistä säännöksistä sekä Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yleisistä säännöksistä sekä neuvoston asetuksen (EY) N:o 1083/2006 kumoamisesta (EUVL L 347, 20.12.2013, s. 320).

         (6)  Komission yhteisesti sovittuja menetelmiä noudattaen uudelleen laskema suhdannekorjattu rahoitusasema ilman kertaluonteisia ja väliaikaisia toimenpiteitä.

         (7)  Nettomääräisillä julkisilla perusmenoilla tarkoitetaan julkisten menojen kokonaismäärää ilman korkomenoja, ilman unionin ohjelmista aiheutuvia menoja, jotka korvataan täysin unionin varoista saatavilla tuloilla, ja ilman ei-päätösperäisiä työttömyysetuusmenojen muutoksia. Kansallisesti rahoitettu kiinteän pääoman bruttomuodostus jaetaan neljälle vuodelle. Päätösperäiset tulopuolen toimenpiteet ja lakisääteiset tulojen lisäykset otetaan huomioon. Meno- ja tulopuolen kertaluonteiset toimenpiteet kuittaavat toisensa.

         (8)  Asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti.


title: Neuvoston suositus, annettu 9 päivänä heinäkuuta 2019, Luxemburgin vuoden 2019 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Luxemburgin vuoden 2019 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto

text:
               5.9.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 301/97

      NEUVOSTON SUOSITUS,
      annettu 9 päivänä heinäkuuta 2019,
      Luxemburgin vuoden 2019 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Luxemburgin vuoden 2019 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto
      (2019/C 301/16)
      EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
      ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,
      ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 (1) ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan,
      ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,
      ottaa huomioon Euroopan parlamentin päätöslauselmat,
      ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
      ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,
      ottaa huomioon talous- ja rahoituskomitean lausunnon,
      ottaa huomioon sosiaalisen suojelun komitean lausunnon,
      ottaa huomioon talouspoliittisen komitean lausunnon,
      sekä katsoo seuraavaa:

                  (1)

                  Komissio hyväksyi 21 päivänä marraskuuta 2018 vuotuisen kasvuselvityksen, mikä aloitti vuoden 2019 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson. Se otti huomioon Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission 17 päivänä marraskuuta 2017 antaman Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilaria koskevan julistuksen. Eurooppa-neuvosto vahvisti vuotuisen kasvuselvityksen ensisijaiset tavoitteet 21 päivänä maaliskuuta 2019. Komissio hyväksyi 21 päivänä marraskuuta 2018 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011 (2) perusteella varoitusmekanismia koskevan kertomuksen, jossa se katsoi, että Luxemburg ei kuulu niihin jäsenvaltioihin, joista laadittaisiin perusteellinen tarkastelu. Samana päivänä komissio hyväksyi myös suosituksen neuvoston suositukseksi euroalueen talouspolitiikasta, jonka Eurooppa-neuvosto vahvisti 21 päivänä maaliskuuta 2019. Neuvosto hyväksyi 9 päivänä huhtikuuta 2019 suosituksen euroalueen talouspolitiikasta (3), jäljempänä ’vuoden 2019 euroalueen suositus’, jossa esitetään viisi euroaluetta koskevaa suositusta, jäljempänä ’euroaluetta koskevat suositukset’.

                  (2)

                  Koska Luxemburg kuuluu jäsenvaltioihin, joiden rahayksikkö on euro, ja koska taloudet ovat talous- ja rahaliitossa vahvasti yhteydessä toisiinsa, Luxemburgin olisi varmistettava, että jäljempänä esitettävistä suosituksista 1–4 ilmenevä vuoden 2019 euroalueen suositus pannaan täytäntöön täysimääräisesti ja oikea-aikaisesti. Erityisesti investointeihin liittyvän talouspolitiikan keskittäminen määritettyihin osa-alueisiin ja toiseen maahan tapahtuviin maksuihin puuttuminen edistävät euroaluetta koskevan suosituksen 2 noudattamista investointien tukemisen ja aggressiivisen verosuunnittelun osalta, ja toimenpiteet, joilla parannetaan ikääntyneiden osallistumista työmarkkinoille, edistävät euroaluetta koskevan suosituksen 3 noudattamista riittävän ja kestävän sosiaalisen suojelun järjestelmän varmistamisen osalta.

                  (3)

                  Luxemburgia koskeva vuoden 2019 maaraportti julkaistiin 27 päivänä helmikuuta 2019. Siinä arvioitiin Luxemburgin edistymistä neuvoston 13 päivänä heinäkuuta 2018 hyväksymien maakohtaisten suositusten (4) noudattamisessa, aiempina vuosina annettujen suositusten noudattamisessa ja kansallisten Eurooppa 2020 -tavoitteidensa saavuttamisessa.

                  (4)

                  Luxemburg toimitti vuoden 2019 kansallisen uudistusohjelmansa ja vuoden 2019 vakausohjelmansa 30 päivänä huhtikuuta 2019. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon.

                  (5)

                  Kauden 2014–2020 Euroopan rakenne- ja investointirahastojen, jäljempänä ’ERI-rahastot’, ohjelmasuunnittelussa on otettu huomioon asiaankuuluvat maakohtaiset suositukset. Kuten Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1303/2013 (5) 23 artiklassa säädetään, komissio voi pyytää jäsenvaltiota tarkastelemaan uudelleen kumppanuussopimustaan ja asiaankuuluvia ohjelmiaan ja esittämään niihin muutoksia, kun tämä on tarpeen asiaankuuluvien neuvoston suositusten täytäntöönpanon tukemiseksi. Komissio on antanut tarkempaa tietoa kyseisen säännöksen hyödyntämisestä ohjeissa sellaisten toimenpiteiden soveltamiselle, joilla ERI-rahastojen vaikuttavuus kytketään talouden tehokkaaseen ohjaukseen ja hallintaan.

                  (6)

                  Luxemburgiin sovelletaan vakaus- ja kasvusopimuksen ennaltaehkäisevää osiota. Hallitus ennakoi vuoden 2019 vakausohjelmassaan, että julkisen talouden ylijäämä, joka oli 2,4 prosenttia suhteessa bruttokansantuotteeseen (BKT) vuonna 2018, supistuu 1,0 prosenttiin vuonna 2019, ja että rahoitusasema paranee tämän jälkeen lähes tasaisesti niin, että vuonna 2023 ylijäämä on 2,2 prosenttia suhteessa BKT:hen. Uudelleenlasketun rakenteellisen rahoitusaseman (6) perusteella julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoite, jota on muutettu (vuoden 2019 tavoitteesta, joka on 0,5 prosentin rakenteellinen alijäämä suhteessa BKT:hen, siten että vuodesta 2020 eteenpäin tavoitteena on 0,5 prosentin rakenteellinen ylijäämä suhteessa BKT:hen), ylittyy koko ohjelmakauden ajan. Vuoden 2019 vakausohjelman mukaan julkisen talouden velan suhteessa BKT:hen odotetaan pysyvän reilusti alle perussopimuksessa määrätyn 60 prosentin viitearvon. Näiden julkisen talouden kehitysarvioiden perustana oleva makrotalouden skenaario on suotuisa koko vuoden 2019 vakausohjelman kattaman kauden lukuun ottamatta vuotta 2023, jolloin se on uskottava. Komission kevään 2019 talousennusteen mukaan rakenteellisen rahoitusaseman odotetaan olevan 0,9 prosenttia ylijäämäinen suhteessa BKT:hen vuonna 2019 ja 0,5 prosenttia ylijäämäinen suhteessa BKT:hen vuonna 2020. Luku on erityisesti vuoden 2020 osalta pienempi kuin vuoden 2019 vakausohjelmassa, mutta ylittää silti julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteen tai vastaa sitä. Samaan aikaan menojen kehitystä olisi seurattava tarkkaan lyhyellä ja keskipitkällä aikavälillä, erityisesti kun otetaan huomioon tulojen vakauteen tulevaisuudessa mahdollisesti kohdistuvat riskit. Kaiken kaikkiaan neuvosto arvioi Luxemburgin vuosina 2019 ja 2020 noudattavan vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia.

                  (7)

                  Ikääntymiseen liittyvien menojen (eläkemenot, terveydenhuoltomenot ja pitkäaikaishoidon menot) odotetaan Luxemburgissa kasvavan pitkällä aikavälillä huomattavasti viimeaikaisista uudistuksista huolimatta. Jos oletetaan, ettei nykyiseen järjestelmään tehdä politiikkamuutoksia, julkisen talouden kestävyys saattaa vaarantua pitkällä aikavälillä. Näin saattaa tapahtua siitäkin huolimatta, että julkista velkaa on tällä hetkellä vähän ja sosiaaliturvajärjestelmässä on kertyneitä varantoja, joilla odotetaan voitavan varmistaa järjestelmän toiminta vuoteen 2041 asti. Luxemburgille on annettu tätä haastetta koskevia suosituksia vuodesta 2011 lähtien, mutta niiden noudattamisessa on tähän mennessä edistytty vain vähän. Hallituksen eläketyöryhmä käsitteli vuoden 2018 raportissaan erilaisia tapoja parantaa eläkejärjestelmän pitkän aikavälin kestävyyttä, kuten eläkejärjestelmän maksuosuuden asteittaista nostamista, eläkeiän nostamista pidentyneen elinajanodotteen huomioon ottamiseksi ja asteittaisen eläkkeelle siirtymisen edistämistä. Raportissa ehdotetaan asianmukaisesti mitoitetuista uudistuksista muodostuvaa monitahoista strategiaa, jolla on tarkoitus varmistaa järjestelmän pitkän aikavälin kestävyys ja pitää samalla sekä talouteen että eläkkeensaajiin kohdistuvat vaikutukset mahdollisimman vähäisinä. Ikääntymiseen liittyvien menojen ennakoitu kasvu uhkaa myös terveydenhuolto- ja pitkäaikaishoitojärjestelmien pitkän aikavälin kestävyyttä. Yli kolme neljäsosaa pitkäaikaishoidon menoista katetaan julkisella rahoituksella. Sosiaaliturvan yleisen valvontaelimen vuonna 2013 laatiman analyysin mukaan pitkäaikaishoidon vakuutusjärjestelmän pitäisi säilyä taloudellisesti vakaana vuoteen 2030 asti, jos rahoitusosuutta nostetaan asteittain 1,4 prosentista 1,7 prosenttiin, jotta kustannukset voidaan pitää linjassa huoltosuhteen kanssa. Vielä ei kuitenkaan ole selvää, miten tämä vaikuttaa julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyteen. Jotta sosiaalinen yhteenkuuluvuus ja kestävällä perustalla oleva julkinen talous voidaan varmistaa pitkällä aikavälillä, väestöpolitiikan olisi oltava linjassa koulutuspolitiikan kanssa ja siinä olisi noudatettava kokonaisvaltaista lähestymistapaa, joka kattaa sekä haasteet että mahdollisuudet, joita liittyy väestörakenteen kehityksen ja digitaalitalouden mukanaan tuomiin muutoksiin, kun otetaan huomioon väestön ikääntymisen odotetut vaikutukset työvoiman tarjontaan lähitulevaisuudessa. Tietyillä aloilla on viime aikoina ilmennyt työvoimapulaa, joka saattaa haitata tuottavuuden kasvua ja vähentää pitkän aikavälin kasvupotentiaalia.

                  (8)

                  Yleisesti ottaen hyvistä työmarkkinatuloksista huolimatta työllisyysaste polkee paikallaan ja tietyt ryhmät kohtaavat edelleen erityisiä vaikeuksia työmarkkinoilla. Etenkin ikääntyneiden työllisyysaste on erityisen alhainen, ja tarvitaan lisätoimia, jotta voidaan parantaa heidän osallistumistaan työmarkkinoille. Varhaiseläkejärjestelmät, jotka kannustavat työntekijöitä jättämään työelämän, ovat edelleen yleisiä, ja vuonna 2017 myönnetyistä uusista eläkkeistä 57,5 prosenttia oli varhennettuja vanhuuseläkkeitä. Vuonna 2018 hallitus kumosi yhden varhaiseläkejärjestelmän, joka tarjosi mahdollisuuden jäädä eläkkeelle 57-vuotiaasta lähtien, mutta heikensi tämän uudistuksen vaikutuksia lieventämällä muihin varhaiseläkejärjestelmiin liittyviä rajoituksia. Ikääntyneiden alhainen työvoimaosuus on myös suurelta osin seurausta vero- ja etuusjärjestelmään perustuvista taloudellisista pidäkkeistä, jotka ovat suhteessa merkittäviä tässä ikäryhmässä. Ikääntyneiden työntekijöiden työllisyyden lisääminen edellyttää kattavaa strategiaa, johon sisältyy toimenpiteitä, joilla autetaan ikääntyneitä työntekijöitä jatkamaan työelämässä pidempään. Parlamentille huhtikuussa 2014 esitettyä lakiehdotusta, jonka tavoitteena on kannustaa yli 150 työntekijän yrityksiä palkkaamaan ikääntyneitä työntekijöitä ja pitämään heidät töissä ikäjohtamistoimenpiteiden avulla, ei ole vielä hyväksytty parlamentissa.

                  (9)

                  Vaikka Luxemburg on edelleen sitoutunut parantamaan yrityspalvelujen sääntely-ympäristöä, sääntelyesteet ovat komission sääntelyindikaattorin mukaan yhä suuria useilla aloilla, kuten laki-, kirjanpito-, arkkitehtuuri ja insinööripalvelujen tapauksessa (7). Myös joulukuussa 2018 julkaistu ETA:n sisäiseen palvelukauppaan kohdistuvia rajoituksia koskeva OECD:n indeksi vahvisti, että sääntelystä johtuvat muihin EU:n jäsenvaltioihin kohdistuvat rajoitukset ovat Luxemburgissa näiden alojen osalta suurempia kuin sisämarkkinoilla keskimäärin.

                  (10)

                  Luxemburgin talousmalli tuottaa hyviä tuloksia, jotka osoittavat, että osaamista vaativia työpaikkoja syntyy jatkuvasti lisää. Tämän kehityksen tukena ovat korkeat tuottavuustasot, jotka pitkälti heijastavat maailmanmarkkinoille osallistumisesta saatavia tehokkuushyötyjä etenkin rahoitusalalla. Tuottavuuden kasvu on kuitenkin viime vuosina pysähtynyt, sillä sitä ovat haitanneet yritysten vähäiset investoinnit innovointiin ja digitaaliseen integraatioon. Luxemburgin strategialla, jossa tarkoituksena on monipuolistaa taloutta kehittämällä keskeisiä osaamisintensiivisiä aloja datavetoiseen talouteen siirryttäessä, on hyvät mahdollisuudet saada aikaan korkean lisäarvon investointeja ja vauhdittaa tuottavuuden kasvua. Samalla julkiset investoinnit ovat edelleen merkittäviä, ja ne on keskitetty näihin aloihin, joihin kuuluu muun muassa vahva tieto- ja viestintätekniikka-ala. Tämä ei ole kuitenkaan auttanut edistämään yksityisiä investointeja innovointiin ja digitalisaatioon. Tutkimukseen ja innovointiin sekä digitaaliseen integraatioon tehtävien investointien lisääminen erityisesti yrityksissä – etenkin pienissä ja keskisuurissa yrityksissä – on tärkeää, jotta tuottavuuden kasvua voidaan lisätä ja Luxemburgin taloutta monipuolistaa edelleen. On olennaisen tärkeää, että tutkimus- ja innovaatiopolitiikkaa ja alan tukivälineitä varten luodaan johdonmukainen ja yhdennetty kansallinen kehys, johon kuuluu myös odotettujen taloudellisten vaikutusten tarkkaan arviointiin perustuva priorisointi, jotta Luxemburg voi täysin hyödyntää kaikkia innovaatioekosysteeminsä tarjoamia mahdollisuuksia.

                  (11)

                  Jotta Luxemburgissa voitaisiin lisätä tuottavuutta, työllisyyttä ja pitkän aikavälin kasvupotentiaalia ja edistää yhtäläisiä mahdollisuuksia, on tärkeää investoida nykyistä enemmän osaamiseen, etenkin tieto- ja viestintätekniseen osaamiseen, työllistettävyyteen ja koulutukseen, myös mukauttamalla opetussuunnitelmat paremmin työmarkkinoiden tarpeisiin ja edistämällä teknologista muutosta ja digitalisaatiota.

                  (12)

                  Liikenteen ruuhkahuippujen aiheuttamat ilmansaasteet ja liikenneruuhkat ovat edelleen suuri ongelma Luxemburgissa sekä kilpailukyvyn että ympäristön kannalta. Lisäksi tieliikenteen hiilidioksidipäästöt nopeuttavat ilmastonmuutosta. Komissiolle toimitettujen vuotta 2017 koskevien kansallisten ennusteiden mukaan on odotettavissa, että Luxemburg jää vuoden 2020 kasvihuonekaasupäästöjen vähennystavoitteestaan 3 prosenttiyksiköllä ja vuoden 2030 tavoitteestaan 20 prosenttiyksiköllä, jos lisätoimenpiteitä ei toteuteta. Rajatyöntekijöiden määrä, joka on tällä hetkellä noin 45 prosenttia Luxemburgin työvoimasta, liikennepolttoaineiden alhainen verotus ja asuntojen korkeat hinnat lisäävät autoilua ja ovat esteenä ilmanlaadun ja liikenneolosuhteiden parantamiselle. Samaan aikaan kuitenkin vaihtoehtoisia polttoaineita käyttävien henkilöautojen osuus Luxemburgissa myydyistä uusista henkilöautoista on muutaman viime vuoden aikana lisääntynyt.

                  (13)

                  Riittämätön asuntojen tarjonta voi vähentää Luxemburgin houkuttelevuutta. Asuntojen runsas kysyntä Luxemburgissa perustuu edelleen väestönkasvuun, suotuisiin rahoitusehtoihin ja rajatyöntekijöiden suureen määrään. Asuntotarjonta ja -investoinnit vaikuttavat riittämättömiltä, ja niitä haittaavat rakennusmaan riittämätön saatavuus ja alhainen asuntotiheys, jotka johtuvat pääasiassa siitä, ettei maanomistajilla ole kannustimia rakentaa uusia asuntoja tai myydä omistamaansa maata. Myös sosiaalinen asuntotarjonta vaikuttaa riittämättömältä, ja tilanne viittaa siihen, että Luxemburgissa tarvitaan merkittäviä investointeja asuntomarkkinoiden kiristyvien jännitteiden lieventämiseksi. Kauden 2018–2023 hallitusohjelmassa vahvistetuilla politiikkatoimilla pyritään näin ollen kasvattamaan asuntotarjontaa. Tällaisia toimia ovat kaavoituslakeihin tehtävät muutokset rakennusalueiden lisäämiseksi sekä kohtuuhintaisen ja sosiaalisen asuntotarjonnan kehittämiseksi.

                  (14)

                  Aggressiivisen verosuunnittelun torjuminen on olennaisen tärkeää, jotta verojärjestelmistä saadaan tehokkaampia ja oikeudenmukaisempia, kuten vuoden 2019 euroalueen suosituksessa todetaan. Veronmaksajien aggressiivisista verosuunnittelustrategioista aiheutuvat jäsenvaltioiden väliset heijastusvaikutukset edellyttävät koordinoituja kansallisia politiikkatoimia, joilla täydennetään unionin lainsäädäntöä. Luxemburg on toteuttanut toimia aggressiivisen verosuunnittelun torjumiseksi, mutta osinko-, korko- ja rojaltimaksujen suuri määrä suhteessa BKT:hen osoittaa, että aggressiivista verosuunnittelua harjoittavat yritykset saattavat hyödyntää maan verosääntöjä. Suurin osa suorista ulkomaisista sijoituksista on erillisyhtiöiden hallussa. Koska unionin ulkopuolelle (ts. sellaisilta osapuolilta, joiden kotipaikka on unionissa, sellaisille osapuolille, joiden kotipaikka on kolmansissa maissa) suoritettavista korko- ja rojaltimaksuista ei kanneta lähdeveroa ja koska osinkomaksut on vapautettu lähdeverosta tietyissä olosuhteissa, seurauksena voi olla, että kyseiset maksut välttyvät kokonaan verotukselta, jos niitä ei veroteta myöskään maksun vastaanottajan lainkäyttöalueella.

                  (15)

                  Kaudella 2021–2027 voitaisiin unionin rahastoja koskevan ohjelmasuunnittelun avulla auttaa korjaamaan joitakin suosituksissa havaituista puutteista, erityisesti vuoden 2019 maaraportin liitteen D kattamilla osa-alueilla. Näin Luxemburg voisi mainituilla aloilla hyödyntää kyseisiä rahastoja parhaalla mahdollisella tavalla.

                  (16)

                  Komissio on vuoden 2019 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson osana tehnyt kattavan analyysin Luxemburgin talouspolitiikasta ja julkaissut sen vuoden 2019 maaraportissa. Se on arvioinut myös vuoden 2019 vakausohjelman, vuoden 2019 kansallisen uudistusohjelman ja jatkotoimenpiteet, joita on toteutettu Luxemburgille viime vuosina annettujen suositusten noudattamiseksi. Komissio on ottanut huomioon ohjelmien ja jatkotoimenpiteiden merkityksen Luxemburgin finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta mutta myös sen, ovatko ne unionin sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska unionin yleistä talouden ohjausta on tarpeen vahvistaa antamalla unionin tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin.

                  (17)

                  Neuvosto on tutkinut vuoden 2019 vakausohjelman tämän arvioinnin perusteella ja katsoo (8), että Luxemburgin odotetaan noudattavan vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia,

            SUOSITTAA, että Luxemburg toteuttaa vuosina 2019 ja 2020 toimia, joilla se

         1.

            nostaa ikääntyneiden työllisyysastetta parantamalla heidän työllistymismahdollisuuksiaan ja -valmiuksiaan; parantaa eläkejärjestelmän pitkän aikavälin kestävyyttä muun muassa rajoittamalla edelleen varhaiseläkkeelle siirtymistä;

         2.

            vähentää kilpailun esteitä säänneltyjen ammattien piiriin kuuluvien yrityspalvelujen alalla;

         3.

            keskittää investointeihin liittyvän talouspolitiikan digitalisaation ja innovoinnin tukemiseen, osaamisen kehittämiseen, kestävän liikenteen parantamiseen ja asuntotarjonnan kasvattamiseen muun muassa lisäämällä kannustimia ja poistamalla rakentamisen esteitä;

         4.

            puuttuu verojärjestelmän piirteisiin, jotka saattavat helpottaa aggressiivista verosuunnittelua erityisesti toiseen maahan tapahtuvien maksujen välityksellä.

         Tehty Brysselissä 9 päivänä heinäkuuta 2019.

               Neuvoston puolesta

               Puheenjohtaja

            M. LINTILÄ

         (1)  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

         (2)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1176/2011, annettu 16 päivänä marraskuuta 2011, makrotalouden epätasapainon ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta (EUVL L 306, 23.11.2011, s. 25).

         (3)  EUVL C 136, 12.4.2019, s. 1.

         (4)  EUVL C 320, 10.9.2018, s. 68.

         (5)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1303/2013, annettu 17 päivänä joulukuuta 2013, Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yhteisistä säännöksistä sekä Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yleisistä säännöksistä sekä neuvoston asetuksen (EY) N:o 1083/2006 kumoamisesta (EUVL L 347, 20.12.2013, s. 320).

         (6)  Komission yhteisesti sovittuja menetelmiä noudattaen uudelleen laskema suhdannekorjattu rahoitusasema ilman kertaluonteisia ja väliaikaisia toimenpiteitä.

         (7)  SWD(2016) 436 final.

         (8)  Asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti.


title: Neuvoston suositus, annettu 9 päivänä heinäkuuta 2019, Unkarin vuoden 2019 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Unkarin vuoden 2019 lähentymisohjelmaa koskeva neuvoston lausunto

text:
               5.9.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 301/101

      NEUVOSTON SUOSITUS,
      annettu 9 päivänä heinäkuuta 2019,
      Unkarin vuoden 2019 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Unkarin vuoden 2019 lähentymisohjelmaa koskeva neuvoston lausunto
      (2019/C 301/17)
      EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
      ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,
      ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 (1) ja erityisesti sen 9 artiklan 2 kohdan,
      ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,
      ottaa huomioon Euroopan parlamentin päätöslauselmat,
      ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
      ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,
      ottaa huomioon talous- ja rahoituskomitean lausunnon,
      ottaa huomioon sosiaalisen suojelun komitean lausunnon,
      ottaa huomioon talouspoliittisen komitean lausunnon,
      sekä katsoo seuraavaa:

                  (1)

                  Komissio hyväksyi 21 päivänä marraskuuta 2018 vuotuisen kasvuselvityksen, mikä aloitti vuoden 2019 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson. Se otti huomioon Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission 17 päivänä marraskuuta 2017 antaman Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilaria koskevan julistuksen. Eurooppa-neuvosto vahvisti vuotuisen kasvuselvityksen ensisijaiset tavoitteet 21 päivänä maaliskuuta 2019. Komissio hyväksyi 21 päivänä marraskuuta 2018 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011 (2) perusteella varoitusmekanismia koskevan kertomuksen, jossa se katsoi, että Unkari ei kuulu niihin jäsenvaltioihin, joista laadittaisiin perusteellinen tarkastelu.

                  (2)

                  Unkaria koskeva vuoden 2019 maaraportti julkaistiin 27 päivänä helmikuuta 2019. Siinä arvioitiin Unkarin edistymistä neuvoston 13 päivänä heinäkuuta 2017 hyväksymien maakohtaisten suositusten noudattamisessa (3), aiempina vuosina annettujen maakohtaisten suositusten noudattamisessa ja kansallisten Eurooppa 2020 -tavoitteidensa saavuttamisessa.

                  (3)

                  Unkari toimitti vuoden 2019 kansallisen uudistusohjelmansa ja vuoden 2019 lähentymisohjelmansa 30 päivänä huhtikuuta 2019. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon.

                  (4)

                  Kauden 2014–2020 Euroopan rakenne- ja investointirahastojen, jäljempänä ’ERI-rahastot’, ohjelmasuunnittelussa on otettu huomioon asiaankuuluvat maakohtaiset suositukset. Kuten Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1303/2013 (4) 23 artiklassa säädetään, komissio voi pyytää jäsenvaltiota tarkastelemaan uudelleen kumppanuussopimustaan ja asiaankuuluvia ohjelmiaan ja esittämään niihin muutoksia, kun tämä on tarpeen asiaankuuluvien neuvoston suositusten täytäntöönpanon tukemiseksi. Komissio on antanut tarkempaa tietoa kyseisen säännöksen hyödyntämisestä ohjeissa sellaisten toimenpiteiden soveltamiselle, joilla ERI-rahastojen vaikuttavuus kytketään talouden tehokkaaseen ohjaukseen ja hallintaan.

                  (5)

                  Unkariin sovelletaan vakaus- ja kasvusopimuksen ennaltaehkäisevää osiota ja velkasääntöä. Hallitus suunnittelee vuoden 2019 lähentymisohjelmassa julkisen sektorin alijäämän supistumista 1,8 prosenttiin suhteessa bruttokansantuotteeseen (BKT) vuonna 2019, kun se vuonna 2018 oli 2,2 prosenttia. Alijäämän odotetaan supistuvan sen jälkeen asteittain 1,2 prosenttiin vuonna 2021, ja tasapainoinen julkisen talouden rahoitusasema saavutettaneen vuonna 2023. Unkari olisi uudelleenlasketun rakenteellisen rahoitusaseman (5) perusteella vuonna 2022 lähellä julkisen talouden keskipitkän aikavälin muutettua tavoitettaan, jonka mukaan rakenteellisen alijäämän määräksi asetettiin ensin 1,5 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2019 ja sitten 1,0 prosenttia vuodesta 2020, ja saavuttaisi sen seuraavana vuonna. Lähentymisohjelman mukaan julkisen talouden velan suhteessa BKT:hen odotetaan supistuvan vähitellen alle 60 prosenttiin vuoden 2022 loppuun mennessä. Näiden julkisen talouden kehitysarvioiden perustana oleva makrotalouden skenaario on vuoden 2019 osalta uskottava mutta vuodesta 2020 alkaen huomattavan suotuisa, mikä aiheuttaa riskejä alijäämätavoitteiden saavuttamiselle. Toimenpiteitä, joita tarvitaan tukemaan suunniteltujen alijäämätavoitteiden saavuttamista vuodesta 2020 eteenpäin, ei kuitenkaan ole vielä riittävästi täsmennetty.

                  (6)

                  Neuvosto totesi Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 121 artiklan 4 kohdan nojalla 22 päivänä kesäkuuta 2018, että Unkarin oli havaittu vuonna 2017 poikenneen merkittävästi julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävältä sopeutusuralta. Tämän havaitun merkittävän poikkeaman johdosta neuvosto antoi 22 päivänä kesäkuuta 2018 suosituksen (6), jossa se suositteli Unkarille tarvittavien toimenpiteiden toteuttamista sen varmistamiseksi, että nettomääräisten julkisten perusmenojen (7) nimellinen kasvu olisi enintään 2,8 prosenttia vuonna 2018. Tämä vastaisi 1,0 prosentin vuotuista rakenteellista sopeutusta suhteessa BKT:hen. Neuvosto antoi 4 päivänä joulukuuta 2018 päätöksen (EU) 2018/2028 (8), jossa todettiin, että Unkari ei ollut toteuttanut tuloksellisia toimia 22 päivänä kesäkuuta 2018 annetun neuvoston suosituksen johdosta ja antoi tarkistetun suosituksen (9). Neuvosto pyysi 4 päivänä joulukuuta 2018 antamassaan suosituksessa Unkaria toteuttamaan tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että nettomääräisten julkisten perusmenojen nimellinen kasvu on enintään 3,3 prosenttia vuonna 2019. Tällöin vuotuinen rakenteellinen sopeutus olisi 1,0 prosenttia suhteessa BKT:hen. Neuvosto antoi 14 päivänä kesäkuuta 2019 päätöksen (EU) 2018/1003 (10), jossa todettiin, että Unkari ei ollut toteuttanut tuloksellisia toimia 4 päivänä joulukuuta 2018 annetun neuvoston suosituksen johdosta. Lisäksi vuoden 2018 toteutumaa koskevien tietojen perusteella Unkarin todettiin poikenneen merkittävästi suositellusta sopeutuksesta vuonna 2018.

                  (7)

                  Komissio antoi Unkarille Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) 121 artiklan 4 kohdan ja asetuksen (EY) N:o 1466/97 10 artiklan 2 kohdan nojalla 5 päivänä kesäkuuta 2019 varoituksen sillä perusteella, että maa on poikennut merkittävästi julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävältä sopeutusuraltaan vuonna 2018. Neuvosto antoi 14 päivänä kesäkuuta 2019 uuden suosituksen (11), jonka mukaan Unkarin oli toteutettava tarpeelliset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että nettomääräisten julkisten perusmenojen nimelliskasvu on vuonna 2018 enintään 3,3 prosenttia, minkä perusteella vuotuinen rakenteellinen sopeutus on 1,0 prosenttia suhteessa BKT:hen. Komission kevään 2019 talousennusteen mukaan on vaarana, että tästä suosituksesta poiketaan vuonna 2019.

                  (8)

                  Neuvosto suositteli 14 päivänä kesäkuuta 2019 antamassaan suosituksessa, että Unkari toteuttaa tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että nettomääräisten julkisten perusmenojen nimellinen kasvu on enintään 4,7 prosenttia vuonna 2020. Tällöin vuotuinen rakenteellinen sopeutus olisi 0,75 prosenttia suhteessa BKT:hen. Tämä saattaisi Unkarin tarkoituksenmukaiselle julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävälle sopeuttamisuralle. Komission kevään 2019 talousennusteen mukaan on vaarana, että Unkari poikkeaa tästä vaatimuksesta vuonna 2020, jos politiikka säilyy muuttumattomana. Kaiken kaikkiaan neuvosto katsoo, että vuodesta 2019 alkaen tarvitaan merkittäviä lisätoimia vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimusten noudattamiseksi 14 päivänä kesäkuuta 2019 annetun neuvoston suosituksen mukaisesti, jotta havaittu merkittävä poikkeaminen julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävältä sopeutusuralta voitaisiin korjata.

                  (9)

                  Kokonaistyöllisyysaste on parantunut merkittävästi voimakkaan talouskasvun myötä, mutta kaikki ryhmät eivät ole hyötyneet tästä kehityksestä tasapuolisesti. Eri taitotasojen työntekijöiden sekä miesten ja naisten väliset työllisyys- ja palkkaerot ovat edelleen suuria verrattuna unionin keskiarvoon. Sukupuolten välinen suuri työllisyysero johtuu osittain laadukkaan lastenhoidon puutteellisesta tarjonnasta. Työmarkkinatulokset ovat heikkoja erilaisten haavoittuvassa asemassa olevien ryhmien, kuten romanien ja vammaisten, osalta. Vaikka julkinen työllistämisohjelma on osoittautunut tehottomaksi osallistujien ohjaamiseksi työpaikkoihin yleisillä työmarkkinoilla ja sitä on supistettu, se on edelleen mittava. Muita toimia, joilla autetaan työttömiä tai työelämän ulkopuolella olevia löytämään työtä tai hankkimaan koulutusta, ei ole kohdennettu riittävän hyvin. Työllistettävyyttä voitaisiin parantaa kehittämällä digiosaamista. Viime aikoina toteutettujen toimenpiteiden tavoitteena on saada enemmän eläkeläisiä takaisin töihin ja lisätä työssäkäyvien eläkeläisten lukumäärää vähitellen. Unkarin yleinen köyhyystilanne on kohentunut vuodesta 2013. Työttömyysetuuksien kesto on unionin lyhin, enintään kolme kuukautta, mikä on huomattavasti vähemmän kuin työpaikan löytämiseen keskimääräinen tarvittava aika.

                  (10)

                  Köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen vaarassa olevien osuus on laskussa. Painopistettä on selvästi siirretty sosiaalietuuksista työhön liittyviin perhetukiin ja luontoisetuuksiin, joita ei kuitenkaan ole kohdennettu riittävän hyvin köyhiin. Asunnon omistamiseen liittyviä tukia on lisätty, kun taas sosiaalinen asuntotarjonta ei ole kasvanut.

                  (11)

                  Koulutustulokset jäävät unionin keskiarvon alapuolelle, ja niissä on suuria alueellisia eroja. Koulunkäynnin keskeyttäminen on yleisempää ja korkea-asteen tutkinnon suorittaneiden osuus alhaisempi kuin unionissa keskimäärin. Koulutusjärjestelmä haittaa sosiaalista liikkuvuutta. Oppilaat ohjataan jo varhaisessa vaiheessa erityyppisiin kouluihin, joiden välillä on suuria eroja koulutustuloksissa ja työllistymispoluissa. Niiden alemman perusasteen koulujen osuus, joissa enemmistö oppilaista on romaneja, kasvoi 10 prosentista 15 prosenttiin vuosina 2008–2017. Viime aikoina on toteutettu toimenpiteitä, joilla on pyritty jakamaan heikommassa asemassa olevia oppilaita tasaisesti eri kouluihin, mutta niiden vaikutusta on rajoittanut valtiosta riippumattomien koulujen vapauttaminen vaatimuksesta ottaa tällaisia oppilaita. Heikommassa asemassa olevat lapset päätyvät yleensä ammatillisiin keskiasteen kouluihin, joissa perustaidot kehittyvät tavanomaista huonommin, opintojen keskeyttäminen on yleistä ja palkka- ja uranäkymät ovat heikommat. Heikommassa asemassa olevien ryhmien, erityisesti romanien, vähäinen osallistuminen laadukkaaseen koulutukseen on hukattu mahdollisuus kartuttaa inhimillistä pääomaa. Haasteena on lisäksi edelleen opettajapula. Opettajien palkat ovat nousseet viime vuosina, mutta palkkataso on edelleen suhteellisen alhainen verrattuna muiden korkea-asteen tutkinnon suorittaneiden palkkoihin. Korkea-asteen koulutukseen osallistuvien vähäinen määrä ei vastaa korkeasti koulutettujen työntekijöiden suurta kysyntää eikä se ole linjassa korkea-asteen tutkinnon suorittaneiden palkkapreemion kanssa, joka on unionin korkein. Unkarin korkeakoulujen taloudellinen autonomia on unionin vähäisin. Lisäksi korkea-asteen koulutusta koskevaan lakiin huhtikuussa 2017 tehty muutos, jossa asetettiin lisävaatimuksia Unkarissa toimiville kansainvälisille yliopistoille, herätti lisää huolta akateemisesta vapaudesta. Kansainvälisesti arvostetuin unkarilainen yliopisto ilmoitti vuonna 2018 aikeista lähteä maasta lakimuutoksen aiheuttaman epävarmuuden vuoksi.

                  (12)

                  Terveystilanne on heikompi kuin useimmissa muissa jäsenvaltioissa, mikä johtuu sekä epäterveellisistä elämäntavoista että terveydenhuollon heikosta vaikuttavuudesta. Tupakoinnin, alkoholin ongelmakäytön ja lihavuuden yleisyys on unionin kärkeä. Unkarilaiset ovat unionissa kaikkein suurimmassa riskissä kuolla ennenaikaisesti huonon ilmanlaadun vuoksi. Vältettävissä olevien kuolemantapausten määrä on unionin suurimpia, mikä johtuu osittain riittämättömistä seulonnoista ja puutteellisesti järjestetystä perusterveydenhuollosta. Laadukkaan hoidon saatavuudessa on merkittäviä sosioekonomisia eroja. Julkiset terveydenhuoltomenot ovat unionin keskiarvoa pienemmät, ja kansalaiset maksavat itse saadakseen laadukasta hoitoa, mikä uhkaa kasvattaa sosioekonomisia terveyseroja. Järjestelmä on edelleen erittäin sairaalapainotteinen, ja perusterveydenhuollossa on puutteita, erityisesti kroonisten sairauksien varhaisessa havaitsemisessa ja ehkäisemisessä. Terveydenhuollon huomattava henkilöstövaje erityisesti yleislääkärien ja sairaanhoitajien osalta haittaa hoidon saantia köyhemmillä alueilla.

                  (13)

                  Tutkimus- ja innovointivalmiuksien lisääminen voisi parantaa Unkarin vaatimatonta innovaatiosuorituskykyä ja lisätä tuottavuutta. Aineettoman omaisuuden vähäinen kertymä näkyy patentti-, tavaramerkki- ja mallihakemusten sekä innovatiivisten yritysten vähyytenä ja pienten ja keskisuurten yritysten kansainvälistymisen vähäisyytenä. Pienemmät yritykset ovat erityisen haluttomia innovoimaan, mikä haittaa niiden osallistumista globaaleihin arvoketjuihin. Yritysten tutkimus- ja kehitystoiminta on keskittynyt muutamaan suureen, pääasiassa ulkomaisessa omistuksessa olevaan yritykseen, ja se hyötyy avokätisestä julkisesta tuesta. Tiede- ja yritysmaailman yhteistyön tukeminen parantaisi osaltaan innovaatiosuorituskykyä ja teknologian siirtoa. Julkisen tiedeperustan laatu kärsii tehottomasta tutkimus- ja kehityspolitiikasta sekä rahoitusvajeesta, sillä julkisen sektorin tutkimus- ja kehitysmenot jäävät selvästi unionin keskiarvon alapuolelle. Viimeaikaiset rahoituksen leikkaamiseen ja tieteen ja tutkimuksen riippumattomuuden rajoittamiseen tähtäävät politiikkatoimet aiheuttavat epävarmuutta näillä foorumeilla, mikä saattaa johtaa huippututkijoiden maastamuuttoon ja tutkimuksen laadun jatkuvaan heikkenemiseen.

                  (14)

                  Heikot paikalliset julkisen liikenteen yhteydet ja korkeat työmatkakustannukset lisäävät työttömyyttä epäsuotuisilla alueilla. Maantie- ja rautatieverkkojen huono kunto vaikeuttaa liikkuvuutta ja heikentää matkustusturvallisuutta, sillä yli puolet tieverkosta on huonossa kunnossa, erityisesti epäsuotuisilla alueilla. Liikenneverkot ovat Budapest-keskeisiä, eivätkä paikalliset verkot ja maan halki kulkevat yhteydet ole kovin kehittyneitä. Ruuhkat ovat Unkarin kaupunkialueilla kasvava haaste ja tuottavuuden este. Lisäksi tieliikenteen kasvihuonekaasupäästöt ovat lisääntyneet voimakkaasti viiden viime vuoden aikana.

                  (15)

                  Asuinrakennusten energiatehokkuus on edelleen heikko. Sähköverkon on valmistauduttava uusiutuvista energialähteistä hajautetusti tuotetun sähkön osuuden kasvuun. Puolet Unkarin pinta-alasta on huomattavan alttiina ilmastonmuutokseen liittyville riskeille, kuten kuivuudelle ja tulville, minkä vuoksi pääjokien vesienhoitoon tarvitaan investointeja. Ilman saastuminen ja veden laatu ovat edelleen ongelma. Eniten saastuttavat kotitalouksien kiinteän polttoaineen poltto, maatalous ja liikenne. Kiertotalous on vielä alkuvaiheessa, yhdyskuntajätteen kierrätys on riittämätöntä, eivätkä taloudelliset ohjauskeinot riitä ratkaisemaan Unkarin ympäristöhaasteita.

                  (16)

                  Korruption ehkäisemisessä ja korruptiosyytteiden nostamisessa on edelleen ongelmia. Useiden indikaattoreiden mukaan korruptio näyttää yleistyneen Unkarissa viime vuosina. Korruptioriski ja suosinta vääristävät resurssien kohdentamista, sillä niitä ei kanavoida kaikkein tuottavimmille yrityksille. Syyttäjälaitoksen toiminnalla on ratkaiseva merkitys korruption torjunnassa. Toimenpiteet alemman tason korruption kitkemiseksi näyttävät tuottaneen jonkin verran tuloksia, mutta vieläkään ei ole merkkejä korkean tason virkamiehiä tai heidän lähipiiriään koskevista tehokkaista syytetoimista silloin, kun vakavia korruptioepäilyjä ilmenee. Tutkinnan lopettamispäätöksiin liittyvä vastuuvelvollisuus antaa aihetta huoleen, koska tällaisten päätösten riitauttamiseen ei ole tehokkaita oikeussuojakeinoja. Korruption torjuntaa haittaavat lisäksi julkisten laitosten soveltamat rajoitukset, kuten tiedon pyytämistä ehkäisevät maksut.

                  (17)

                  Oikeusjärjestelmän riippumattomuus, tehokkuus ja laatu ovat ratkaisevan tärkeässä asemassa yritysten houkuttelemisessa ja talouskasvun mahdollistamisessa. Oikeuslaitoksen riippumattomuuden varmistamiseksi välttämättömään valvontajärjestelmään katsotaan kohdistuvan entistä enemmän paineita yleisen tuomioistuinjärjestelmän piirissä. Kansallisella tuomarineuvostolla on entistä suurempia haasteita oikeusviraston päällikön toimivallan tasapainottamisessa. On esitetty kysymyksiä siitä, miten tämä vaikuttaa oikeuslaitoksen riippumattomuuteen. Hallintotuomioistuimia koskevan lain osalta todetaan, että hallitus esitti 30 päivänä toukokuuta 2019 kyseisen lain voimaantuloa ja siirtymäkauden sääntöjä koskevan lain kumoamista.

                  (18)

                  Julkisten hankintojen järjestelmä on viime vuosina parantunut, mutta kilpailun tiellä on edelleen esteitä. Näitä ovat muun muassa rajoitetusti julkisten menettelyjen käyttö ja tarjouskilpailumenettelyjen järjestelyistä johtuvat sääntöjenvastaisuudet, joita liittyy erityisesti puutteellisiin valinta- ja myöntämisperusteisiin sekä tarjoajien eriarvoiseen kohteluun. Vaikka osa indikaattoreista osoittaa tilanteen parantuneen, yhden tarjoajan menettelyjen määrä on edelleen suuri. Sähköisen hankintamenettelyn tuloksellinen käyttö voisi vielä parantaa tehokkuutta ja avoimuutta.

                  (19)

                  Työmarkkinaosapuolten välisen vuoropuhelun rakenteet ja prosessit ovat Unkarissa edelleen alikehittyneet, eivätkä ne anna työmarkkinaosapuolille mahdollisuuksia osallistua mielekkäällä tavalla politiikan suunnitteluun ja toteuttamiseen. Puutteet sidosryhmien osallistumisessa ja vähäinen läpinäkyvyys heikentävät päätöksenteon tietopohjaa ja laatua. Tämä johtaa lainsäädännön tiheisiin ja ennalta arvaamattomiin muutoksiin eikä kannusta tekemään paljon lisäarvoa tuottavia investointeja.

                  (20)

                  Verojärjestelmän parantamiseksi on toteutettu toimenpiteitä, mutta osa ongelmista on edelleen ratkaisematta. Työhön kohdistuva verorasitus on vähentynyt, mutta se on edelleen suuri matalapalkkaisten työntekijöiden osalta. Alakohtaiset verot ja suuri määrä pieniä veroja monimutkaistavat verojärjestelmää ja lisäävät säännösten noudattamisesta aiheutuvia kustannuksia erityisesti pienten yritysten osalta.

                  (21)

                  Sääntelyyn liittyvät esteet ja valtion puuttuminen tuotemarkkinoihin haittaavat tehokkaasti toimivien yritysten valintaa ja rajoittavat kilpailua. Viranomaiset hankkivat tietyt palvelut edelleen valtionyhtiöiltä tai tarkoitusta varten perustetuilta yksityisiltä yrityksiltä. Tietyt räätälöidyt säädökset ja toimenpiteet sekä tapauskohtaiset vapautukset kilpailuvalvonnasta haittaavat markkinoiden toimintaa ja investointeja. Ongelmana on lisäksi oikeudellisen kehyksen heikko ennustettavuus erityisesti vähittäiskauppasektorilla, joka on viime vuosina joutunut sopeutumaan säännösten toistuviin muutoksiin. Kuluneen vuoden aikana on annettu lainsäädäntöä lisäluvasta, joka tarvitaan vähittäismyyntitilojen käytön tai suunnitelman muuttamiseen. Myös ammattien sääntely on edelleen rajoittavaa. Kilpailun puute näillä aloilla saattaa haitata innovointia ja tehokkuutta.

                  (22)

                  Aggressiivisen verosuunnittelun torjuminen on olennaisen tärkeää, jotta verojärjestelmistä saadaan tehokkaampia ja oikeudenmukaisempia. Veronmaksajien aggressiivisista verosuunnittelustrategioista aiheutuvat jäsenvaltioiden väliset heijastusvaikutukset edellyttävät koordinoituja kansallisia politiikkatoimia, joilla täydennetään unionin lainsäädäntöä. Unkari on toteuttanut aggressiivisen verosuunnittelun vastaisia toimia, mutta Unkariin ja Unkarista muihin maihin suuntautuu suhteellisen suuria pääomavirtoja erillisyhtiöiden välityksellä eikä niillä ole juurikaan yhteyttä reaalitalouteen. Koska Unkariin sijoittautuneiden yritysten ulkomaille (eli unionin asukkailta kolmansien maiden asukkaille) maksettavista osinko-, korko- ja rojaltimaksuista ei peritä lähdeveroa, seurauksena voi olla, että kyseiset maksut välttyvät kokonaan verotukselta, jos niitä ei veroteta myöskään maksun vastaanottajan lainkäyttöalueella.

                  (23)

                  Kaudella 2021–2027 voitaisiin unionin rahastoja koskevan ohjelmasuunnittelun avulla auttaa korjaamaan joitakin suosituksissa havaituista puutteista, erityisesti vuoden 2019 maaraportin liitteen D kattamilla osa-alueilla. Näin Unkari voisi mainituilla aloilla hyödyntää kyseisiä rahastoja parhaalla mahdollisella tavalla ottaen huomioon alueelliset erot.

                  (24)

                  Komissio on vuoden 2019 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson osana tehnyt kattavan analyysin Unkarin talouspolitiikasta ja julkaissut sen vuoden 2019 maaraportissa. Se on arvioinut myös vuoden 2019 lähentymisohjelman, vuoden 2019 kansallisen uudistusohjelman ja jatkotoimenpiteet, joita on toteutettu Unkarille viime vuosina annettujen suositusten noudattamiseksi. Komissio on ottanut huomioon ohjelmien ja jatkotoimenpiteiden merkityksen Unkarin finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta mutta myös sen, ovatko ne unionin sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska unionin yleistä talouden ohjausta on tarpeen vahvistaa antamalla unionin tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin.

                  (25)

                  Neuvosto on tutkinut vuoden 2019 lähentymisohjelman tämän arvioinnin perusteella, ja sen lausunto (12) ilmenee erityisesti jäljempänä esitettävästä suosituksesta 1,

            SUOSITTAA, että Unkari toteuttaa vuosina 2019 ja 2020 toimia, joilla se

         1.

            varmistaa, että neuvoston 14 päivänä kesäkuuta 2019 antamaa suositusta noudatetaan, jotta voitaisiin korjata merkittävä poikkeaminen julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteeseen johtavalta sopeutusuralta;

         2.

            jatkaa heikoimmassa asemassa olevien ryhmien integroimista työmarkkinoille erityisesti täydennyskoulutuksen avulla ja parantaa sosiaaliavustusten ja työttömyysetuuksien riittävyyttä; parantaa koulutustuloksia ja lisää muita heikommassa asemassa olevien ryhmien, varsinkin romanien, osallistumista laadukkaaseen yleisopetukseen; parantaa terveystilannetta tukemalla ennalta ehkäisevää terveydenhoitoa ja tehostamalla perusterveydenhuoltoa;

         3.

            keskittää investointeihin liittyvän talouspolitiikan tutkimukseen ja innovointiin, vähähiiliseen energiaan ja liikenteen infrastruktuuriin, jätehuoltoon sekä energia- ja resurssitehokkuuteen alueelliset erot huomioon ottaen; tehostaa kilpailua julkisten hankintojen alalla;

         4.

            vahvistaa korruptiontorjuntajärjestelmää muun muassa tehostamalla syytetoimia ja parantamalla julkisen tiedon saantia sekä lujittaa oikeuslaitoksen riippumattomuutta; parantaa päätöksentekomenettelyjen laatua ja läpinäkyvyyttä lisäämällä työmarkkinaosapuolten välistä vuoropuhelua ja yhteistyötä muiden sidosryhmien kanssa ja tekemällä säännöllisesti asianmukaisia vaikutustenarviointeja; jatkaa verojärjestelmän yksinkertaistamista ja sen suojaamista aggressiivisen verosuunnittelun riskiltä; parantaa kilpailua ja sääntelyn ennakoitavuutta palvelualalla.

         Tehty Brysselissä 9 päivänä heinäkuuta 2019.

               Neuvoston puolesta

               Puheenjohtaja

            M. LINTILÄ

         (1)  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

         (2)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1176/2011, annettu 16 päivänä marraskuuta 2011, makrotalouden epätasapainon ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta (EUVL L 306, 23.11.2011, s. 25).

         (3)  EUVL C 320, 10.9.2018, s. 72.

         (4)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1303/2013, annettu 17 päivänä joulukuuta 2013, Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yhteisistä säännöksistä sekä Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yleisistä säännöksistä sekä neuvoston asetuksen (EY) N:o 1083/2006 kumoamisesta (EUVL L 347, 20.12.2013, s. 320).

         (5)  Komission yhteisesti sovittuja menetelmiä noudattaen uudelleen laskema suhdannekorjattu rahoitusasema ilman kertaluonteisia ja väliaikaisia toimenpiteitä.

         (6)  Neuvoston suositus, annettu 22 päivänä kesäkuuta 2018, julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävältä sopeutusuralta havaitun merkittävän poikkeaman korjaamisesta Unkarissa (EUVL C 223, 27.6.2018, s. 1).

         (7)  Nettomääräisillä julkisilla perusmenoilla tarkoitetaan julkisten menojen kokonaismäärää ilman korkomenoja, ilman unionin ohjelmista aiheutuvia menoja, jotka korvataan täysin unionin varoista saatavilla tuloilla, ja ilman ei-päätösperäisiä työttömyysetuusmenojen muutoksia. Kansallisesti rahoitettu kiinteän pääoman bruttomuodostus jaetaan neljälle vuodelle. Päätösperäiset tulopuolen toimenpiteet ja lakisääteiset tulojen lisäykset otetaan huomioon. Meno- ja tulopuolen kertaluonteiset toimenpiteet kuittaavat toisensa.

         (8)  Neuvoston päätös (EU) 2018/2028, annettu 4 päivänä joulukuuta 2018, sen toteamisesta, että Unkari ei ole toteuttanut 22 päivänä kesäkuuta 2018 annetun neuvoston suosituksen mukaisia tuloksellisia toimia (EUVL L 325, 20.12.2017, s. 29).

         (9)  Neuvoston suositus, annettu 4 päivänä joulukuuta 2018, julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävältä sopeutusuralta havaitun merkittävän poikkeaman korjaamisesta Unkarissa (EUVL C 460, 21.12.2018, s. 4).

         (10)  Neuvoston päätös (EU) 2019/1003, annettu 14 päivänä kesäkuuta 2019, sen toteamisesta, että Unkari ei ole toteuttanut 4 päivänä joulukuuta 2017 annetun neuvoston suosituksen mukaisia tuloksellisia toimia (EUVL L 163, 20.6.2019, s. 64).

         (11)  Neuvoston suositus, annettu 4 päivänä joulukuuta 2019, julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävältä sopeutusuralta havaitun merkittävän poikkeaman korjaamisesta Unkarissa (EUVL C 210, 21.12.2018, s. 4).

         (12)  Asetuksen (EY) N:o 1466/97 9 artiklan 2 kohdan mukaisesti.


title: Neuvoston suositus, annettu 9 päivänä heinäkuuta 2019, Maltan vuoden 2019 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Maltan vuoden 2019 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto

text:
               5.9.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 301/107

      NEUVOSTON SUOSITUS,
      annettu 9 päivänä heinäkuuta 2019,
      Maltan vuoden 2019 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Maltan vuoden 2019 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto
      (2019/C 301/18)
      EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
      ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,
      ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 (1) ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan,
      ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,
      ottaa huomioon Euroopan parlamentin päätöslauselmat,
      ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
      ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,
      ottaa huomioon talous- ja rahoituskomitean lausunnon,
      ottaa huomioon sosiaalisen suojelun komitean lausunnon,
      ottaa huomioon talouspoliittisen komitean lausunnon,
      sekä katsoo seuraavaa:

                  (1)

                  Komissio hyväksyi 21 päivänä marraskuuta 2018 vuotuisen kasvuselvityksen, mikä aloitti vuoden 2019 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson. Se otti huomioon Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission 17 päivänä marraskuuta 2017 antaman Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilaria koskevan julistuksen. Eurooppa-neuvosto vahvisti vuotuisen kasvuselvityksen ensisijaiset tavoitteet 21 päivänä maaliskuuta 2019. Komissio hyväksyi 21 päivänä marraskuuta 2018 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011 (2) perusteella varoitusmekanismia koskevan kertomuksen, jossa se katsoi, että Malta ei kuulu niihin jäsenvaltioihin, joista laadittaisiin perusteellinen tarkastelu. Samana päivänä komissio hyväksyi myös suosituksen neuvoston suositukseksi euroalueen talouspolitiikasta, jonka Eurooppa-neuvosto vahvisti 21 päivänä maaliskuuta 2019. Neuvosto hyväksyi 9 päivänä huhtikuuta 2019 suosituksen euroalueen talouspolitiikasta (3), jäljempänä ’vuoden 2019 euroalueen suositus’, jossa esitetään viisi euroaluetta koskevaa suositusta, jäljempänä ’euroaluetta koskevat suositukset’.

                  (2)

                  Koska Malta kuuluu jäsenvaltioihin, joiden rahayksikkö on euro, ja koska taloudet ovat talous- ja rahaliitossa vahvasti yhteydessä toisiinsa, Maltan olisi varmistettava, että jäljempänä esitettävistä suosituksista 2 ja 3 ilmenevä vuoden 2019 euroalueen suositus pannaan täytäntöön täysimääräisesti ja oikea-aikaisesti. Erityisesti investointeihin liittyvän talouspolitiikan keskittäminen määritettyihin osa-alueisiin sekä verotoimenpiteet edistävät euroaluetta koskevan suosituksen 2 noudattamista investointien tukemisen ja aggressiivisen verosuunnittelun torjunnan osalta.

                  (3)

                  Maltaa koskeva vuoden 2019 maaraportti julkaistiin 27 päivänä helmikuuta 2019. Siinä arvioitiin Maltan edistymistä neuvoston 13 päivänä heinäkuuta 2018 hyväksymien maakohtaisten suositusten (4) noudattamisessa, aiempina vuosina annettujen maakohtaisten suositusten noudattamisessa ja kansallisten Eurooppa 2020 -tavoitteidensa saavuttamisessa.

                  (4)

                  Malta toimitti vuoden 2019 kansallisen uudistusohjelmansa 16 päivänä huhtikuuta 2019 ja vuoden 2019 vakausohjelmansa 30 päivänä huhtikuuta 2019. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon.

                  (5)

                  Kauden 2014–2020 Euroopan rakenne- ja investointirahastojen, jäljempänä ’ERI-rahastot’, ohjelmasuunnittelussa on otettu huomioon asiaankuuluvat maakohtaiset suositukset. Kuten Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1303/2013 (5) 23 artiklassa säädetään, komissio voi pyytää jäsenvaltiota tarkastelemaan uudelleen kumppanuussopimustaan ja asiaankuuluvia ohjelmiaan ja esittämään niihin muutoksia, kun tämä on tarpeen asiaankuuluvien neuvoston suositusten täytäntöönpanon tukemiseksi. Komissio on antanut tarkempaa tietoa kyseisen säännöksen hyödyntämisestä ohjeissa sellaisten toimenpiteiden soveltamiselle, joilla ERI-rahastojen vaikuttavuus kytketään talouden tehokkaaseen ohjaukseen ja hallintaan.

                  (6)

                  Maltaan sovelletaan vakaus- ja kasvusopimuksen ennaltaehkäisevää osiota. Hallitus ennakoi vuoden 2019 vakausohjelmassaan, että julkisen talouden ylijäämä, joka oli 2 prosenttia suhteessa bruttokansantuotteeseen (BKT) vuonna 2018, supistuu 0,9 prosenttiin vuonna 2019 ja kasvaa tämän jälkeen vain vähän niin, että vuonna 2020 ylijäämä on 1,0 prosenttia suhteessa BKT:hen ja vuosina 2021 ja 2022 se on 1,1 prosenttia. Uudelleenlasketun rakenteellisen rahoitusaseman (6) perusteella julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoite, joka on rakenteellinen budjettitasapaino, ylittyy edelleen koko ohjelmakauden ajan. Vakausohjelman mukaan julkisen talouden velan suhteessa BKT:hen odotetaan pysyvän alle perussopimuksessa määrätyn 60 prosentin viitearvon ja supistuvan 46 prosentista vuonna 2018 vähitellen siten, että se on noin 33 prosenttia vuonna 2022. Näiden julkisen talouden kehitysarvioiden perustana oleva makrotalouden skenaario on uskottava. Komission kevään 2019 talousennusteen mukaan rakenteellisen rahoitusaseman odotetaan olevan 0,6 prosenttia ylijäämäinen suhteessa BKT:hen vuonna 2019 ja 0,8 prosenttia ylijäämäinen suhteessa BKT:hen vuonna 2020, joten se ylittää julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteen. Kaiken kaikkiaan neuvosto arvioi Maltan vuosina 2019 ja 2020 noudattavan vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia. Samaan aikaan menojen kehitystä olisi seurattava tarkkaan lyhyellä ja keskipitkällä aikavälillä, erityisesti kun otetaan huomioon tulojen vakauteen tulevaisuudessa mahdollisesti kohdistuvat riskit.

                  (7)

                  Ikäsidonnaisten julkisten menojen kasvu on riski julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyydelle. Eläke- ja terveydenhuoltojärjestelmistä aiheutuvien ikäsidonnaisten julkisten menojen odotetaan kasvavan huomattavasti muihin jäsenvaltioihin verrattuna, mikä viittaa velkaantumisen lisääntymisriskiin pitkällä aikavälillä. Eläkkeiden riittävyyden parantamiseksi on toteutettu useita toimenpiteitä, joilla muun muassa lisätään kannustimia yksityisiin eläkesäästöihin ja vapaaehtoisiin ammatillisiin lisäeläkkeisiin. Käynnissä olevilla toimilla on edistetty työvoiman tarjonnan lisäämistä ja työurien pidentämistä, mikä on vaikuttanut myönteisesti naisten ja ikääntyneiden työntekijöiden työllisyysasteeseen. Vuonna 2018 hallitus mukautti järjestelmää siten, että siihen sisällytettiin eläkeiän saavuttamisen jälkeen suoritetut maksut, ja mahdollisti sen, että alle 65-vuotiaat itsenäiset ammatinharjoittajat ja osa-aikaisesti työssäkäyvät eläkeläiset voivat maksaa ansiotuloihinsa suhteutettuja eläkemaksuja, millä edistetään työurien pidentämistä. Lakisääteisen eläkeiän, jota nostetaan asteittain nykyisestä 63 vuoden tasosta, on kuitenkin määrä pysyä vuoden 2027 jälkeen ennallaan 65 vuodessa siitä huolimatta, että eliniänodotteen odotetaan pidentyvän edelleen. Vuonna 2018 perustetun eläkestrategiatyöryhmän on määrä julkaista joulukuuhun 2020 mennessä raportti, jossa esitetään suosituksia eläkejärjestelmän riittävyyden ja kestävyyden parantamiseksi. Terveydenhuollon alalla käynnissä on toimenpiteitä, joilla pyritään hajauttamaan palveluja sairaaloista perusterveydenhuoltoon ja parantamaan pitkäaikaishoitopalvelujen tarjontaa. Tämänhetkiset suunnitelmat laajentaa julkisten sairaaloiden avohoidon kapasiteettia voivat auttaa lyhentämään hoitoonpääsyaikoja tietyillä erikoisaloilla. Toistaiseksi ei ole kuitenkaan hyödynnetty kokonaisvaltaisesti muita toimenpiteitä, joilla vähennettäisiin tarpeetonta hoitoonohjausta erikoislääkäreille ja päivystyshoidon epäasianmukaista käyttöä ohjaamalla muita kuin varsinaisia päivystyspotilaita avohoidon piiriin, mikä estää parantamasta järjestelmän tehokkuutta. Palveluja pyritään hajauttamaan sairaaloista perusterveydenhuoltoon panemalla täytäntöön uusi terveyskeskusten konsepti ja tekemällä investointeja, joilla pyritään asteittain laajentamaan sähköisten terveyspalvelujen käyttöä. Koska pitkäaikaishoidon tarve on kasvussa, vuosina 2017–2018 otettiin käyttöön uudenlaisia avohoito- ja kotihoitopalveluja. Eläkkeiden ja terveydenhuollon alalla toteutettuihin toimenpiteisiin sisältyy potentiaalia, mutta niiden vaikutus julkisen talouden kestävyyteen ei ole vielä konkretisoitunut.

                  (8)

                  Maltassa on kymmenen viime vuoden aikana tapahtunut selvä siirtymä kohti palvelualaa, joka painottuu voimakkaasti kansainvälisiin aloihin, kuten rahoituspalveluihin, matkailuun ja etäpelaamiseen. Palvelusektorin laajeneminen on osaltaan vauhdittanut talouskasvua ja johtanut suureen vaihtotaseen ylijäämään. Samaan aikaan yhä lisääntyvä riippuvuus aloista, joiden katsotaan olevan alttiita rahoitusjärjestelmän eheyteen kohdistuville riskeille, aiheuttaa haasteita hallintokehykselle ja kohdistaa painetta valvonta- ja täytäntöönpanovalmiuksiin. Erityisesti rahoitus- ja pelialan koko ja toimet kryptovaluuttatoimijoiden houkuttelemiseksi edellyttävät rahanpesun torjunnan tehokasta täytäntöönpanoa. Myönteisiä edistysaskeleita ovat äskettäinen rahanpesun selvittelykeskuksen henkilöstön ja määrärahojen lisääminen sekä sen menettelyjen ja prosessien tehostaminen. Myös hallintojärjestelmässä erityisesti korruptiontorjunnan alalla vallitsevat puutteet voivat vaikuttaa kielteisesti liiketoimintaympäristöön ja investointeihin. Eri hallintotasoilla on olemassa erityisesti eturistiriitojen riski. Lisäksi poliisin talousrikosyksikössä ei tällä hetkellä ole riittävästi henkilöstöä. Tässä yhteydessä on tärkeää, että lainsäädäntökehyksen lujittamisen lisäksi varmistetaan sen oikea-aikainen ja perinpohjainen täytäntöönpano. Hallintokehyksen parantaminen ja tehokkaan täytäntöönpanon varmistaminen ovat keskeisiä tekijöitä Maltan houkuttavuuden säilyttämiseksi ja talouden suojelemiseksi maineriskeiltä.

                  (9)

                  Vakuutusalaan kohdistuu passiivisen valvonnan riskejä, joiden osalta kansallisten ja ulkopuolisten valvontaviranomaisten välinen yhteistyö on olennaisen tärkeää. Toisin kuin pankkisektorilla, vakuutusalalla tytäryhtiöiden valvonta perustuu kotivaltion harjoittamaan valvontaan, eli Maltaan rekisteröidyt ja muissa maissa vakuutuksia myöntävät vakuutusyhtiöt ovat Maltan sääntelyviranomaisen suorassa valvonnassa. Valvontavalmiuksia ei ole kuitenkaan vielä vahvistettu riittävästi. Lisäksi tiukka valvonta on tarpeen siksi, että vakuutusliiketoimintamallit ja -tuotteet ovat monimutkaisia ja kiinnostus erillisyhtiöiden perustamiseen ja laajentamiseen on kasvussa.

                  (10)

                  Käynnissä on uudistuksia, joilla pyritään parantamaan edelleen oikeuslaitoksen riippumattomuutta ja oikeusjärjestelmää. Niihin kuuluu erityisesti uuden, ylimmästä syyttäjästä ja poliisista riippumattoman syyttäjälaitoksen perustaminen, jota on suositellut myös Euroopan neuvoston Demokratiaa oikeusteitse -komissio (Venetsian komissio) joulukuussa 2018 antamassaan Maltaa koskevassa lausunnossa. Jotta investoinneista voidaan hyötyä täysipainoisesti, edellytyksenä on lisäksi hallintokehyksen lujittaminen, muun muassa tehokas oikeudellinen täytäntöönpano ja korruption torjunta.

                  (11)

                  Innovatiivisten yritysten osuus on vieläkin yleistä kehitystä jäljessä. Tuloksia tutkimuksen ja innovoinnin alalla on tarpeen parantaa älykkään erikoistumisen avulla, jotta voidaan edistää tuottavuuden kasvua. Malta ei ole vielä laatinut johdonmukaista ja kattavaa pitkän aikavälin kilpailukykystrategiaa, jolla kotimaista taloutta voitaisiin nostaa arvoketjussa ylöspäin. Kun otetaan huomioon Maltan erikoistuminen nopeasti kasvaviin palveluihin ja sen lohkoketjuteknologiaan liittyvät pyrkimykset, on ratkaisevan tärkeää investoida entistäkin enemmän hallinto- ja valvontavalmiuksiin. Lisäksi Maltan innovointikyvyn parantaminen edellyttää lisäinvestointeja aineettomiin hyödykkeisiin, muun muassa tutkimukseen ja kehitykseen (T&K), sekä osaamisvajeisiin puuttumista ja tieteen ja yritysmaailman välisten yhteyksien helpottamista. Nämä toimet olisi toteutettava osana tutkimus- ja innovointijärjestelmän hallinnoinnin tehostamista.

                  (12)

                  Maltan on edistettävä siirtymistä kestävämpään ja resurssitehokkaampaan talouteen esimerkiksi investoimalla hyödyntämättömään potentiaaliin, joka liittyy energiatehokkuuteen ja uusiutuviin energialähteisiin, vesihuoltojärjestelmään, jätehuoltoon, ilmastoinnin lisääntyvien päästöjen torjuntaan, ilmastotoimiin ja kestävään liikkuvuuteen, jolla hillitään tieliikenteen päästöjä. Maltan liiketoimintaympäristön vakavimpiin heikkouksiin kuuluvat liikenneruuhkat, jotka johtuvat siitä, että kuljetuksissa ja työmatkaliikenteessä on vain vähän vaihtoehtoja yksityisautoilulle ja että autotiheys on suuri. Tämä on edelleen merkittävä haaste. Lisäksi tieliikenteen kasvihuonekaasupäästöt ovat lisääntyneet viiden viime vuoden aikana. Uusiutuvien energialähteiden osuus energiayhdistelmässä kasvoi 7,2 prosenttiin vuonna 2017, mikä on hieman enemmän kuin vuosille 2017–2018 määritellyn ohjeellisen kehityspolun mukainen taso (6,5 prosenttia). Energian loppukulutus on Maltassa kuitenkin jatkuvassa kasvussa. Eri aloilla tarvitaan lyhyellä aikavälillä lisäinvestointeja, jotta voidaan saavuttaa vuodeksi 2020 asetetut uusiutuvaa energiaa ja energiatehokkuutta koskevat kansalliset tavoitteet. Tutkimus- ja kehitysrahoitusta tai tukitoimia olisi kohdennettava sellaisten uusien tai parannettujen teknologioiden kehittämiseksi, joilla pyritään ratkaisemaan ympäristö- ja ilmastonmuutoskysymyksiä. Asuntomarkkinabuumista aiheutuvat ympäristöön liittyvät ja sosiaaliset kustannukset edellyttävät tiiviimpää seurantaa. Rakennusjätteen hävittämiseen olisi sovellettava kiertotalouden periaatteita sen ympäristövaikutusten rajoittamiseksi. Asumiskustannusten nousun taloudellisiin ja sosiaalisiin seurauksiin on kiinnitettävä huomiota.

                  (13)

                  Maltan työllisyysaste on nyt unionin keskiarvoa korkeampi ja nousee edelleen. Tässä yhteydessä sovellettavalla erityispainotuksella voitaisiin edistää vammaisten henkilöiden tilannetta. Sukupuolten välinen työllisyysero on edelleen unionin suurin, ja naisten osallistuminen työmarkkinoille alkaa vähentyä 40 ikävuoden jälkeen, mikä johtuu suurelta osin hoitovelvollisuuksista. Tämä puute voitaisiin korjata lisäämällä työttömille omaishoitajille myönnettävää työmarkkinatukea. Kasvava riippuvuus ulkomaisesta työvoimasta työvoimapulan ja osaamisvajeen paikkaamisessa aiheuttaa sosiaalisia ja kestävyyshaasteita. Työmarkkinoita, osaamista ja sosiaalista osallisuutta koskevien toimintapoliittisten aloitteiden seurantaa ja arviointia olisi hyvä parantaa.

                  (14)

                  Malta investoi koulutukseen suhteellisen runsaasti varoja, mutta vaikka osallistumisen taso on noussut ja tutkinnon suorittaneiden määrä kasvanut, tämä ei vielä näy yleisenä tulosten paranemisena. Investointistrategiassa olisi hyödyllistä kiinnittää enemmän huomiota sosiaalisesti heikommassa asemassa olevien tilanteen parantamiseen, jotta strategia olisi Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilariin kuuluvan laadukasta ja osallistavaa koulutusta koskevan periaatteen mukainen. Kuluneen vuosikymmenen aikana toteutetut toimenpiteet ovat vähentäneet koulunkäynnin keskeyttämistä, mutta keskeytysaste on edelleen unionin korkeimpia. Hiljattain toteutetuilla toimenpiteillä pyritään parantamaan myös korkea-asteen koulutuksen osallistavuutta, mutta tutkinnon suorittaneiden osuus on edelleen alle unionin keskiarvon ja johtaa osaamishaasteisiin. Osallistuminen aikuiskoulutukseen on kasvussa mutta on matalan osaamistason työntekijöiden ja työvoiman ulkopuolella olevien kohdalla edelleen vähäistä.

                  (15)

                  Aggressiivisen verosuunnittelun torjuminen on olennaisen tärkeää verojärjestelmien muuttamisessa tehokkaammiksi ja oikeudenmukaisemmiksi, kuten vuonna 2019 annetussa euroaluetta koskevassa suosituksessa todetaan. Veronmaksajien aggressiivisista verosuunnittelustrategioista aiheutuvat jäsenvaltioiden väliset heijastusvaikutukset edellyttävät koordinoituja kansallisia politiikkatoimia, joilla täydennetään unionin lainsäädäntöä. Malta on toteuttanut toimenpiteitä aggressiivisen verosuunnittelun torjumiseksi, mutta maksettujen rojaltien ja osinkojen suuri määrä suhteessa BKT:hen osoittaa, että aggressiivista verosuunnittelua harjoittavat yritykset saattavat hyödyntää maan verosääntöjä. Koska Maltaan sijoittautuneiden yritysten unionin ulkopuolelle maksettavista osinko-, korko- ja rojaltimaksuista ei peritä lähdeveroa, seurauksena voi olla, että kyseiset maksut välttyvät kokonaan verotukselta, jos niitä ei veroteta myöskään maksun vastaanottajan maassa. Vaikka Maltan NID-vähennysjärjestelmä auttaa vähentämään velanoton suosimista, järjestelmän veronkierron vastaiset säännökset yhdistettynä avokätiseen tuottoprosenttiin ja osakepohjaiseen järjestelmään antavat aihetta tarkalle seurannalle, jotta voidaan estää järjestelmän käyttäminen väärin aggressiivisessa verosuunnittelussa. Vaikka Maltan yksityissijoittajaohjelman ja Maltan asuinpaikka- ja viisumiohjelman myötä ei automaattisesti myönnetä verotuksellista kotipaikkaa, tiettyjen vaatimusten täyttyessä tulot voidaan vapauttaa veroista sellaisia henkilöitä, joiden kotipaikka on muualla, koskevan järjestelmän perusteella ilman merkittäviä fyysisen läsnäolon vaatimuksia, jos tuloja ei siirretä Maltaan. Nämä järjestelmät saattavat helpottaa aggressiivista verosuunnittelua, ja OECD on todennut, että niihin liittyy suuri väärinkäytön riski siten, että niitä käytetään kiertämään rahoitustilejä koskeva automaattinen tietojenvaihto.

                  (16)

                  Kaudella 2021–2027 voitaisiin unionin rahastoja koskevan ohjelmasuunnittelun avulla auttaa korjaamaan joitakin suosituksissa havaituista puutteista, erityisesti vuoden 2019 maaraportin liitteen D kattamilla osa-alueilla. Näin Malta voisi mainituilla aloilla hyödyntää EU:n rahastoja parhaalla mahdollisella tavalla.

                  (17)

                  Komissio on vuoden 2019 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson osana tehnyt kattavan analyysin Maltan talouspolitiikasta ja julkaissut sen vuoden 2019 maaraportissa. Se on arvioinut myös vuoden 2019 vakausohjelman, vuoden 2019 kansallisen uudistusohjelman ja jatkotoimenpiteet, joita on toteutettu Maltalle viime vuosina annettujen suositusten noudattamiseksi. Komissio on ottanut huomioon ohjelmien ja jatkotoimenpiteiden merkityksen Maltan finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta mutta myös sen, ovatko ne unionin sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska unionin yleistä talouden ohjausta on tarpeen vahvistaa antamalla unionin tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin.

                  (18)

                  Neuvosto on tutkinut vuoden 2019 vakausohjelman tämän arvioinnin perusteella ja katsoo (7), että Maltan odotetaan noudattavan vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia.

            SUOSITTAA, että Malta toteuttaa vuosina 2019 ja 2020 toimia, joilla se

         1.

            varmistaa terveydenhuolto- ja eläkejärjestelmien julkistaloudellisen kestävyyden muun muassa rajoittamalla varhaiseläkkeelle pääsyä ja mukauttamalla lakisääteistä eläkeikää ottaen huomioon elinajanodotteen odotetun pitenemisen;

         2.

            puuttuu verojärjestelmän piirteisiin, jotka saattavat helpottaa yksityishenkilöiden ja monikansallisten yritysten aggressiivista verosuunnittelua erityisesti toiseen maahan tapahtuvien maksujen välityksellä; lujittaa yleistä hallintokehystä muun muassa jatkamalla korruption havaitsemiseen tähtääviä toimia ja korruptioon liittyviä syytetoimia; jatkaa rahanpesun torjuntakehyksen käynnissä olevaa lujittamista, erityisesti sen täytäntöönpanon osalta; lujittaa oikeuslaitoksen riippumattomuutta, erityisesti tuomareiden nimittämistä ja irtisanomista koskevia takeita, ja perustaa erillisen syyttäjälaitoksen;

         3.

            keskittää investointeihin liittyvän talouspolitiikan tutkimukseen ja innovointiin, luonnonvarojen hallintaan, resurssi- ja energiatehokkuuteen, kestävään liikenteeseen, liikenneruuhkien vähentämiseen sekä osallistavaan koulutukseen.

         Tehty Brysselissä 9 päivänä heinäkuuta 2019.

               Neuvoston puolesta

               Puheenjohtaja

            M. LINTILÄ

         (1)  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

         (2)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1176/2011, annettu 16 päivänä marraskuuta 2011, makrotalouden epätasapainon ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta (EUVL L 306, 23.11.2011, s. 25).

         (3)  EUVL C 136, 12.4.2019, s. 1.

         (4)  EUVL C 320, 10.9.2018, s. 76.

         (5)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1303/2013, annettu 17 päivänä joulukuuta 2013, Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yhteisistä säännöksistä sekä Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yleisistä säännöksistä sekä neuvoston asetuksen (EY) N:o 1083/2006 kumoamisesta (EUVL L 347, 20.12.2013, s. 320).

         (6)  Komission yhteisesti sovittuja menetelmiä noudattaen uudelleen laskema suhdannekorjattu rahoitusasema ilman kertaluonteisia ja väliaikaisia toimenpiteitä.

         (7)  Asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti.