title: 2013/142/EU: Komission suositus, annettu 12 päivänä maaliskuuta 2013 , Euroopan parlamentin vaalimenettelyn demokraattisuuden ja tehokkuuden lisäämisestä

text:
               21.3.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 79/29

         KOMISSION SUOSITUS,
   annettu 12 päivänä maaliskuuta 2013,
   Euroopan parlamentin vaalimenettelyn demokraattisuuden ja tehokkuuden lisäämisestä
   (2013/142/EU)
   EUROOPAN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 292 artiklan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 10 artiklan 2 kohdan mukaan Euroopan parlamentti edustaa suoraan kansalaisia unionin tasolla. Tämä auttaa varmistamaan, että demokratian mukainen valvonta ja vastuuvelvollisuus toteutuvat päätöksentekotasolla.

               (2)

               Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 10 artiklan 3 kohdassa todetaan, että jokaisella kansalaisella on oikeus osallistua demokratian toteuttamiseen unionissa ja että päätökset on tehtävä mahdollisimman avoimesti ja mahdollisimman lähellä kansalaisia.

               (3)

               Lissabonin sopimuksella annetaan unionin kansalaisille entistä paremmat mahdollisuudet osallistua unionin politiikkaan, koska siinä luodaan tiivis yhteys kansalaisten, heidän poliittisten oikeuksiensa käytön ja unionin tason demokratian toteuttamisen välille.

               (4)

               EU:n tasolla finanssi- ja valtionvelkakriisin ratkaisemiseksi tarvittavien toimien vuoksi on erityisen tärkeää, että EU:n päätöksentekoprosessin demokraattista legitimiteettiä lisätään ja että päätöksentekoprosessi saatetaan lähemmäs unionin kansalaisia.

               (5)

               Komission 28 päivänä marraskuuta 2012 antamassa tiedonannossa ”Hahmotelma tiiviin ja aidon talous- ja rahaliiton luomiseksi – Keskustelunavaus” (1) korostetaan, että kaikessa Euroopan unionin uudistamisessa tarvitaan vahvistettua demokraattista legitimiteettiä ja vastuuvelvollisuutta.

               (6)

               Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 10 artiklan 4 kohdassa ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 12 artiklan 2 kohdassa annetaan Euroopan tason poliittisille puolueille tärkeä tehtävä toteamalla, että ne myötävaikuttavat eurooppalaisen poliittisen tietoisuuden muodostumiseen ja unionin kansalaisten tahdon ilmaisemiseen.

               (7)

               Jotta Euroopan tason poliittiset puolueet voisivat hoitaa tämän tehtävänsä, komissio antoi 12 päivänä syyskuuta 2012 ehdotuksen asetukseksi Euroopan tason poliittisten puolueiden ja säätiöiden perussäännöstä ja rahoituksesta (2). Ehdotuksella on tarkoitus varmistaa, että Euroopan tason poliittiset puolueet saavat entistä näkyvämmän aseman ja että niiden rahoitus voidaan järjestää entistä joustavammin, avoimemmin ja tehokkaammin. Komissio ehdotti lisäksi, että Euroopan tason poliittisten puolueiden on Euroopan parlamentin vaalien yhteydessä toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet tiedottaakseen unionin kansalaisille kansallisten poliittisten puolueiden ja Euroopan tason poliittisten puolueiden välisistä yhteyksistä. Kun asetus on hyväksytty, se kumoaa ja korvaa Euroopan tason poliittisia puolueita ja niiden rahoitusta koskevista säännöistä 4 päivänä marraskuuta 2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2004/2003 (3).

               (8)

               Jos yhteydet unionin kansalaisten äänestämien kansallisten puolueiden ja niiden Euroopan tason poliittisten puolueiden välillä, joihin näillä kansallisilla puolueilla on sidoksia, tuotaisiin selkeästi esille, Euroopan tason poliittiset puolueet pystyisivät ilmaisemaan unionin kansalaisten tahtoa entistä suoremmin ja tällä vaikutettaisiin myös merkittävällä tavalla päätöksenteon avoimuuteen unionissa.

               (9)

               Euroopan parlamentin vaalien avoimuuden lisääminen auttaa varmistamaan, että Euroopan parlamentin Lissabonin sopimuksen myötä saama vahvempi asema ja lisääntynyt toimivalta otetaan entistä paremmin huomioon. Unionin kansalaisten ja unionin demokratiaprosessin välistä yhteyttä on välttämätöntä vahvistaa institutionaalisen yhdentymisen edetessä.

               (10)

               Toimenpiteillä, joilla täydennetään Euroopan tason poliittisten puolueiden ja säätiöiden perussäännöstä ja rahoituksesta annetussa komission asetusehdotuksessa Euroopan tason poliittisille puolueille asetettua tiedonantovelvollisuutta, lisättäisiin näiden puolueiden näkyvyyttä jaksolla, jonka aikana vaalit käydään ja joka ulottuu vaalikampanjoinnista äänestykseen, ja autettaisiin niitä kuromaan tehokkaasti umpeen politiikan ja unionin kansalaisten välillä oleva kuilu.

               (11)

               Useissa jäsenvaltioissa on jo vakiintuneena käytäntönä, että kaikki tai jotkin kansalliset poliittiset puolueet antavat Euroopan parlamentin vaalien äänestyslipussa tiedot yhteyksistään Euroopan tason poliittisiin puolueisiin. Jotta voitaisiin varmistaa, että Euroopan tason poliittiset puolueet ovat näkyvästi esillä koko Euroopan parlamentin vaalien ajan, kaikkien jäsenvaltioiden olisi tärkeää edistää ja helpottaa tietojen antamista äänestäjille kansallisten puolueiden yhteyksistä Euroopan tason puolueisiin. Jotta Euroopan parlamentin vaaleista voitaisiin tehdä entistä avoimemmat ja samalla lisätä sekä Euroopan parlamentin vaaleihin osallistuvien poliittisten puolueiden vastuuvelvollisuutta että äänestäjien luottamusta prosessiin, kansallisten poliittisten puolueiden olisi ennen vaaleja julkistettava, mihin Euroopan tason poliittiseen puolueeseen niillä on yhteyksiä. Puoluetilaisuuksien, kuten puoluekokousten, lisäksi kansallisten puolueiden vaalikampanjat tarjoavat tarkoituksenmukaisimman ja tehokkaimman keinon näistä yhteyksistä tiedottamiseen ja niiden selkeään esille tuomiseen.

               (12)

               Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksessä 1093/2012/EU (4) vuosi 2013 nimetään Euroopan kansalaisten teemavuodeksi. Teemavuoden tärkeisiin tavoitteisiin kuuluu kansalaisten vaikutusvallan lisääminen Euroopan parlamentin vaaleissa.

               (13)

               Lissabonin sopimuksella otettiin käyttöön menettely, jonka mukaan komission puheenjohtajan valitsee Euroopan parlamentti Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 17 artiklan 7 kohdassa määrättyä menettelyä noudattaen siten, että huomioon otetaan Lissabonin sopimukseen liitetyn julistuksen nro 11 mukaiset järjestelyt. Tämän menettelyn mukaan komission puheenjohtajan valinnassa on otettava huomioon Euroopan parlamentin vaalit ja Eurooppa-neuvoston ja Euroopan parlamentin on käytävä asiasta tarvittavat neuvottelut. Näissä määräyksissä on näin otettu huomioon Euroopan parlamentin aikaisempaa merkittävämpi asema ja Euroopan parlamentin vaalien tulosten merkitys komission puheenjohtajan nimeämisessä.

               (14)

               Euroopan parlamentti kehotti 22 päivänä marraskuuta 2012 antamassaan päätöslauselmassa Euroopan parlamentin vaaleista 2014 (5) Euroopan tason poliittisia puolueita nimeämään ehdokkaansa komission puheenjohtajaksi ja totesi odottavansa, että kyseiset ehdokkaat omaksuvat johtavan roolin Euroopan parlamentin vaalikampanjassa ja etenkin esittelevät vaaliteemansa henkilökohtaisesti kaikissa unionin jäsenvaltioissa. Päätöslauselmassa korostetaan näin Euroopan parlamentin vaalien entistä tärkeämpää merkitystä komission puheenjohtajan valinnassa.

               (15)

               Komission 28 päivänä marraskuuta 2012 antaman tiedonannon ”Suunnitelma tiiviin ja aidon talous- ja rahaliiton luomiseksi – Keskustelunavaus” mukaan se, että poliittiset puolueet nimeävät ehdokkaansa komission puheenjohtajaksi Euroopan parlamentin vaalien yhteydessä vuonna 2014, on yksi niistä tärkeistä toimenpiteistä, joilla tuetaan todellisen eurooppalaisen poliittisen foorumin luomista.

               (16)

               Unionin kansalaiset olisi sen vuoksi saatava entistä paremmin tietoisiksi antamiensa äänten keskeisestä merkityksestä komission puheenjohtajan valinnassa ja niistä puheenjohtajaehdokkaista, joille niiden Euroopan parlamentin vaaleissa äänestämät puolueet antavat tukensa.

               (17)

               Jos Euroopan tason poliittiset puolueet ja kansalliset puolueet ilmoittaisivat, ketä komission puheenjohtajaehdokasta ne tukevat, ja tiedottaisivat kyseisen ehdokkaan ohjelmasta Euroopan parlamentin vaalien yhteydessä, unionin kansalaisen Euroopan parlamentin vaaleissa poliittiselle puolueelle antaman äänen ja kyseisen puolueen tukeman komission puheenjohtajaehdokkaan välillä oleva yhteys saataisiin konkreettiseksi ja näkyväksi. Tämän voidaan olettaa lisäävän komission puheenjohtajan legitimiteettiä, komission vastuuvelvollisuutta suhteessa Euroopan parlamenttiin ja eurooppalaisiin äänestäjiin ja yleisemmin myös unionin koko päätöksentekoprosessin demokraattista legitimiteettiä. Poliittisten radio- ja televisiolähetysten tarkoituksena on tarjota äänestäjille mahdollisuus tehdä tietoon perustuvia valintoja. Kansallisten poliittisten puolueiden olisi tämän vuoksi tiedotettava näissä lähetyksissä myös siitä, ketä komission puheenjohtajaehdokasta ne tukevat, ja kyseisen ehdokkaan ohjelmasta.

               (18)

               Euroopan parlamentin vaalit käydään nykyisin useamman päivän aikana, koska ne järjestetään eri päivinä eri jäsenvaltioissa. Jos vaalipäivä olisi kaikkialla Euroopassa sama ja äänestyspaikat sulkeutuisivat kaikkialla samaan aikaan, tämä vastaisi paremmin ajatusta vaaleista, joihin kaikki unionin kansalaiset osallistuvat yhdessä ja jotka näin ovat osa EU:n perustan muodostavaa edustuksellista demokratiaa.

               (19)

               Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 22 artiklan 2 kohdassa, joka on pantu täytäntöön niille unionin kansalaisille, jotka asuvat jäsenvaltiossa mutta eivät ole sen kansalaisia, Euroopan parlamentin vaaleissa kuuluvaa äänioikeutta ja vaalikelpoisuutta koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 6 päivänä joulukuuta 1993 annetulla neuvoston direktiivillä 93/109/EY (6), määrätään, että jokaisella unionin kansalaisella on äänioikeus ja vaalikelpoisuus Euroopan parlamentin vaaleissa jäsenvaltiossa, jossa hän asuu.

               (20)

               Direktiivillä 93/109/EY perustetaan tietojenvaihtojärjestelmä, jolla on tarkoitus varmistaa, etteivät kansalaiset voi äänestää tai olla ehdokkaana samoissa vaaleissa useammassa kuin yhdessä jäsenvaltiossa.

               (21)

               Useissa direktiivin 93/109/EY soveltamisesta annetuissa komission kertomuksissa (7) ja viimeksi vuonna 2010 annetussa vuoden 2009 europarlamenttivaaleja arvioineessa kertomuksessa (8) on tuotu esille moninkertaisen äänestämisen ja ehdokkuuden ehkäisemiseksi käyttöön otetun järjestelmän toiminnassa olevia puutteita. Nämä puutteet johtuvat etenkin siitä, etteivät unionin kansalaisten asuinjäsenvaltiot toimita näiden kotijäsenvaltioille riittäviä henkilötietoja direktiivin nojalla. Osa puutteista liittyy lisäksi siihen, että vaalit järjestetään eri jäsenvaltioissa eri aikaan. Kotijäsenvaltioilta jää näiden puutteiden vuoksi tunnistamatta monia sellaisia unionin kansalaisia, jotka ovat rekisteröityneet äänestäjiksi asuinjäsenvaltiossaan.

               (22)

               Jäsenvaltioiden asiantuntijoiden laajaan kuulemiseen ja sen yhteydessä esiin tulleisiin parhaisiin toimintatapoihin perustuvilla toimenpiteillä voitaisiin tehokkaasti korjata osa näistä puutteista ja näin varmistaa, että järjestelmä toimii vuonna 2014 järjestettävissä Euroopan parlamentin vaaleissa nykyistä paremmin ja että siitä aiheutuu kansallisille viranomaisille aiempaa vähemmän hallintorasitteita.

               (23)

               Suurin osa jäsenvaltioista on jo ottanut käyttöön yhden yhteysviranomaisen direktiivin 93/109/EY mukaista äänestäjiä ja ehdokkaita koskevaa tietojenvaihtoa varten. Järjestelmän kokonaistehokkuutta voitaisiin parantaa, jos kaikki jäsenvaltiot perustaisivat tällaisen yhteysviranomaisen.

               (24)

               Vaaliluetteloon merkitsemiselle asetettujen määräaikojen päättymisessä on jäsenvaltioiden välillä suuria eroja; päättymisajankohdat vaihtelevat kahdesta kuukaudesta viiteen päivään ennen vaalipäivää. Järjestelmää voitaisiin tehostaa, jos jäsenvaltiot ottaisivat huomioon muiden jäsenvaltioiden vaaliaikataulut ja lähettäisivät tiedot äänestäjistä niin ajoissa, että tarvittavien toimenpiteiden toteuttaminen on tiedot vastaanottavan kotijäsenvaltion kansallisten järjestelyjen mukaan vielä mahdollista. Myös muita tietojen toimittamiseen liittyviä teknisiä näkökohtia voitaisiin parantaa järjestelmän tehostamiseksi. Näihin kuuluvat muun muassa yhteisen sähköisen formaatin ja yhteisen merkistön käyttö, tiedonsiirtomenetelmä sekä henkilötietojen asianmukaisen suojan varmistamiseksi käytettävä salausmenetelmä.

               (25)

               Jos asuinjäsenvaltiot ilmoittaisivat äänestäjistä tiettyjä lisähenkilötietoja, joita ei nimenomaisesti edellytetä direktiivissä 93/109/EY, kotijäsenvaltiot pystyisivät paremmin tunnistamaan vaaliluetteloissa omat kansalaisensa. Se, mitä henkilötietoja tarvitaan, jotta järjestelmä toimisi tehokkaasti, vaihtelee jäsenvaltioittain.

               (26)

               Kaikessa tietojenvaihtojärjestelmän puitteissa toteutettavassa henkilötietojen käsittelyssä olisi noudatettava yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24 päivänä lokakuuta 1995 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 95/46/EY (9) kansallista täytäntöönpanolainsäädäntöä,

         ON ANTANUT TÄMÄN SUOSITUKSEN:

      DEMOKRAATTINEN VAALIMENETTELY

      Kansallisten puolueiden ja Euroopan tason poliittisten puolueiden välisiä yhteyksiä koskevan äänestäjille suunnatun tiedotuksen edistäminen ja helpottaminen

               1.

               Jäsenvaltioiden olisi edistettävä ja helpotettava kansallisten puolueiden ja Euroopan tason poliittisten puolueiden välisiä yhteyksiä koskevien tietojen antamista äänestäjille ennen Euroopan parlamentin vaaleja ja niiden aikana muun muassa sallimalla se, että näistä yhteyksistä ilmoitetaan kyseisissä vaaleissa käytettävissä äänestyslipuissa, ja kannustamalla tähän.

      Tietojen antaminen äänestäjille kansallisten puolueiden ja Euroopan tason poliittisten puolueiden välisistä yhteyksistä

               2.

               Euroopan parlamentin vaaleihin osallistuvien kansallisten poliittisten puolueiden olisi ennen vaaleja julkistettava yhteytensä Euroopan tason poliittisiin puolueisiin. Kansallisten poliittisten puolueiden olisi näkyvällä tavalla osoitettava yhteytensä Euroopan tason poliittisiin puolueisiin kaikessa vaalikampanja-aineistossaan, viestinnässään ja poliittisissa radio- ja televisiolähetyksissään.

      Euroopan komission puheenjohtajaehdokkaan tukeminen

               3.

               Euroopan tason ja kansallisten poliittisten puolueiden olisi ennen Euroopan parlamentin vaaleja ilmoitettava, ketä Euroopan komission puheenjohtajaehdokasta ne tukevat, ja annettava tietoa kyseisen ehdokkaan ohjelmasta.
               Kansallisten poliittisten puolueiden olisi varmistettava, että niiden Euroopan parlamentin vaaleihin liittyvissä poliittisissa radio- ja televisiolähetyksissä tiedotetaan kansalaisille myös siitä, ketä komission puheenjohtajaehdokasta ne tukevat, ja kyseisen ehdokkaan ohjelmasta.

      Yhteinen vaalipäivä

               4.

               Jäsenvaltioiden olisi sovittava Euroopan parlamentin vaaleja varten yhteinen vaalipäivä, jona äänestyspaikat sulkeutuvat kaikkialla samaan aikaan.

      TEHOKAS VAALIMENETTELY

      Yksi yhteysviranomainen

               5.

               Jäsenvaltioiden olisi direktiivin 93/109/EY 13 artiklan täytäntöönpanemiseksi perustettava yksi yhteysviranomainen, joka vastaa äänestäjiä koskevasta tietojenvaihdosta.

      Tietojen toimittaminen

               6.

               Jäsenvaltioiden olisi mahdollisuuksien mukaan otettava huomioon toistensa vaalijärjestelyt siten, että asuinjäsenvaltio lähettää äänestäjiä koskevat tiedot kotijäsenvaltiolle niin ajoissa, että tämä pystyy toteuttamaan tarvittavat toimenpiteet.

      Tunnistamista helpottavat lisätiedot

               7.

               Asuinjäsenvaltioita kannustetaan toimittamaan direktiivin 93/109/EY 9 artiklassa edellytettyjen tietojen lisäksi kaikki sellaiset henkilötiedot, joita äänestäjien kotijäsenvaltioiden viranomaiset saattavat tarvita äänestäjien tunnistamiseksi.

      Tietojen turvallisen ja tehokkaan toimittamisen varmistava tekniikka

               8.

               Vaihtaessaan tietoja direktiivin 93/109/EY 13 artiklan mukaisesti jäsenvaltioiden olisi käytettävä liitteessä tarkoitettuja yhtenäisiä ja turvallisia sähköisiä menetelmiä. Jäsenvaltioiden olisi toimitettava tiedot jäsenvaltiokohtaisina paketteina siten, että kutakin kotijäsenvaltiota kohti on yksi paketti, ja niiden olisi tarvittaessa toimitettava yksi myöhempi päivitys.
               Tämä suositus on osoitettu jäsenvaltioille sekä Euroopan tason ja kansallisille poliittisille puolueille.

      Tehty Brysselissä 12 päivänä maaliskuuta 2013.

            Komission puolesta

         Viviane REDING

            Varapuheenjohtaja

      (1)  COM(2012) 777 final/2.

      (2)  COM(2012) 499 final.

      (3)  EUVL L 297, 15.11.2003, s. 1.

      (4)  EUVL L 325, 23.11.2012, s. 1.

      (5)  Euroopan parlamentin vaaleista 2014 22 päivänä marraskuuta 2012 annettu Euroopan parlamentin päätöslauselma (2012/2829(RSP)).

      (6)  EYVL L 329, 30.12.1993, s. 34.

      (7)  KOM(97) 731 lopullinen, KOM(2000) 843 lopullinen ja KOM(2006) 790 lopullinen.

      (8)  KOM(2010) 605 lopullinen.

      (9)  EYVL L 281, 23.11.1995, s. 31.

      LIITE

         Yksityiskohtaiset tekniset järjestelyt direktiivin 93/109/EY 13 artiklan täytäntöönpanemiseksi

                  1.

                  Vaihtaessaan tietoja direktiivin 93/109/EY 13 artiklan mukaisesti jäsenvaltioiden olisi käytettävä XML-muotoisia (Extensible Markup Language) tiedostoja. Nämä XML-tiedostot olisi toimitettava yksinomaan sähköisesti käyttämällä turvallista toimitustapaa.

                  2.

                  Jäsenvaltioiden olisi käytettävä UTF-8-merkistöä (Universal Character Set Transformation Format – 8-bit) tallentaessaan ja siirtäessään äänestäjiä koskevia tietoja tietojenvaihtojärjestelmässä.

                  3.

                  Jäsenvaltioiden olisi noudatettava W3C:n (World Wide Web Consortium) XML-salauksen syntaksista ja prosessista antamaa suositusta, johon kuuluu muun muassa julkisen ja yksityisen avaimen vaihto, varmistaakseen siirrettävien henkilötietojen asianmukaisen suojaamisen.


title: Euroopan unionin nopeiden avustustehtävien valmiuksien luominen Euroopan parlamentin suositus neuvostolle 14. joulukuuta 2010 Euroopan unionin nopeiden avustustehtävien valmiuksien luomisesta (2010/2096(INI))

text:
               15.6.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               CE 169/140

         Tiistai 14. joulukuuta 2010Euroopan unionin nopeiden avustustehtävien valmiuksien luominen
   P7_TA(2010)0465
   Euroopan parlamentin suositus neuvostolle 14. joulukuuta 2010 Euroopan unionin nopeiden avustustehtävien valmiuksien luomisesta (2010/2096(INI))
   2012/C 169 E/21

      Euroopan parlamentti, joka

               —

               ottaa huomioon Lissabonin sopimuksen 196 artiklan, jossa määrätään, että ”unioni kannustaa jäsenvaltiota keskinäiseen yhteistyöhön niiden järjestelmien tehostamiseksi, joilla on tarkoitus ehkäistä ennalta luonnon tai ihmisen aiheuttamia suuronnettomuuksia ja suojautua niiltä” ja että ”unionin toiminnalla pyritään: edistämään pelastuspalvelun alalla toteutettavien kansainvälisen tason toimien johdonmukaisuutta”,

               —

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 214 artiklan, jonka mukaan humanitaariseen apuun liittyvien unionin toimien ”tarkoituksena on tapauskohtaisesti avustaa ja suojella sellaisten kolmansien maiden asukkaita, joissa on tapahtunut luonnon tai ihmisen aiheuttama suuronnettomuus” ja ”toimia toteutetaan kansainvälisen oikeuden periaatteiden ja puolueettomuuden, tasapuolisuuden ja syrjimättömyyden periaatteiden mukaisesti”,

               —

               ottaa huomioon Euroopan unionin neuvoston ja Euroopan komission puheenjohtajien ja Euroopan parlamentin puhemiehen joulukuussa 2007 yhdessä allekirjoittaman humanitaarista apua koskevan eurooppalaisen konsensuksen sekä komission toukokuussa 2008 esittelemän toimintaohjelman konsensuksen täytäntöönpanoa varten,

               —

               ottaa huomioon neuvoston joulukuussa 2007 esittämät päätelmät, joissa kehotettiin komissiota hyödyntämään mahdollisimman hyvin yhteisön pelastuspalvelumekanismia ja edelleen vahvistamaan jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä,

               —

               ottaa huomioon 27. marraskuuta 2006 annetut tarkistetut ohjeet sotilas- ja siviilipuolustusvoimavarojen käytöstä Yhdistyneiden kansakuntien humanitaarisen avustustoiminnan tukemiseen luonnonkatastrofeissa (Oslon suuntaviivat),

               —

               ottaa huomioon komission neuvostolle ja Euroopan parlamentille 23. helmikuuta 2009 antaman tiedonannon ”EU:n tukistrategia kehitysmaiden katastrofiriskin vähentämiseksi”,

               —

               ottaa huomion komission Euroopan parlamentille ja neuvostolle maaliskuussa 2008 antaman tiedonannon Euroopan unionin katastrofivalmiuksien lujittamisesta (KOM(2008)0130) ja Euroopan parlamentin 19. kesäkuuta 2008 antaman päätöslauselman Euroopan unionin katastrofivalmiuksien lujittamisesta (1),

               —

               ottaa huomioon Michel Barnier'n 9. toukokuuta 2006 esittämän selonteon ”For a European civil protection force: europe aid”,

               —

               ottaa huomioon 10. helmikuuta 2010 antamansa päätöslauselman Haitin äskettäisestä maanjäristyksestä (2),

               —

               ottaa huomioon 21. syyskuuta 2010 antamansa päätöslauselman luonnonkatastrofien ja ihmisen aiheuttamien katastrofien ehkäisystä,

               —

               ottaa huomioon työjärjestyksen 121 artiklan 1 kohdan mukaisesti 23. maaliskuuta 2010 esitetyn ehdotuksen suositukseksi neuvostolle EU:n nopean toiminnan valmiuden luomisesta (B7-0228/2010), esittäjät Anneli Jäätteenmäki, Charles Goerens, Louis Michel, Marielle De Sarnez ja Frédérique Ries ALDE-ryhmän puolesta,

               —

               ottaa huomioon työjärjestyksen 121 artiklan 3 kohdan,

               —

               ottaa huomioon kehitysyhteistyövaliokunnan mietinnön sekä ulkoasiainvaliokunnan lausunnon (A7-0332/2010),

               A.

               toteaa, että inhimillistä, taloudellista ja ympäristövahinkoa aiheuttavat katastrofit lisääntyvät kaikkialla maailmassa; toteaa, että kyseiset kriisit ovat tulevaisuudessa voimakkaampia, yleisempiä ja ulottuvat laajemmille alueille maailmassa pääasiassa ilmastonmuutoksen vaikutuksen takia; toteaa, että Euroopan unioni näkee paljon vaivaa lieventääkseen näitä kriisejä,

               B.

               toteaa, että operaatiot sekä Euroopan unionissa että sen ulkopuolella ovat lisääntyneet ja niitä tarvitaan yhä useammin, ja kun tähän yhdistetään yleinen taloudellinen tilanne ja talousarvion asettamat rajoitukset, operaatioiden on oltava yhä tehokkaampia,

               C.

               katsoo, että voimavarojen jakamisesta 31 yhteisön pelastuspalvelumekanismiin kuuluvan valtion (EU-27, Norja, Liechtenstein, Kroatia, Islanti) kesken tai jäsenvaltioiden vahvistetun yhteistyön puitteissa voi olla toiminnallista ja taloudellista hyötyä,

               D.

               ottaa huomioon, että humanitaarisiin katastrofeihin suunnatut komission määrärahat ja erityisesti ECHO:n määrärahat eivät ole ainoastaan pysyneet ennallaan, vaan viiden viime vuoden aikana ne ovat reaalisesti vähentyneet hieman,

               E.

               katsoo, että viime vuosina on edistytty Euroopan unionin katastrofiavun johdonmukaistamisessa, erityisesti tehostamalla asteittain pelastuspalvelumekanismia, parantamalla pelastuspalvelun ja humanitaarisen avun vuorovaikutusta/koordinointia ja tunnustamalla, että kokonaisvaltainen toimintatapa katastrofien hallinnassa sisältää avun lisäksi niiden ehkäisemisen ja toimintavalmiudet,

               F.

               toteaa, että Euroopan unioni reagoi Haitin maanjäristykseen nopeiden, huomattavien ja laaja-alaisten humanitaaristen avustustoimien lisäksi aktivoimalla heti käyttövalmiin pelastuspalvelumekanismin sekä ensimmäistä kertaa kaksi moduulia (vedenpuhdistusyksikkö ja vaativan tason lääkintäasema), jotka oli rahoitettu Euroopan unionin nopeita avustustehtäviä koskevalla valmistelutoimella 2008,

               G.

               katsoo viimeaikaisten kriisien osoittavan, että Euroopan unionin valmiutta toimia katastrofitilanteissa on parannettava lisäämällä tehokkuutta, koordinointia ja näkyvyyttä ja että nämä katastrofit ovat jälleen kerran korostaneet EU:n nopeiden avustustehtävien valmiuksien (Euroopan pelastuspalvelujoukkojen) luomisen tarvetta,

               H.

               katsoo, että EU:n kyky suojella kansalaisten henkeä ja omaisuutta on ratkaiseva tekijä unionin uskottavuuden kannalta,

               1.

               suosittaa neuvostolle, että

                           a)

                           pelastuspalvelun ja humanitaarisen avun sisällyttäminen yhden, humanitaarisesta avusta ja kriisinhallintatoimista vastaavan komissaarin vastuualueelle parantaa synergiaa komission sisällä ja osaltaan lisää Euroopan unionin katastrofiavun johdonmukaisuutta kokonaisuudessaan;

                           b)

                           pelastuspalvelun ja humanitaarisen avun työskentelymenetelmät ECHO:ssa yhdennetään tiiviimmin säilyttäen samalla niiden erityispiirteet siten, että niiden tehtävät erotetaan jatkossakin selvästi toisistaan, jotta voidaan maksimoida synergiavaikutukset ja täydentävyys ja lisätä tehokkuutta; katastrofiapuun tai humanitaarisiin toimiin osallistuvan sotilas- ja siviilihenkilöstön sekä avustustyöntekijöiden olisi toimittava sitoutumattomuutta, puolueettomuutta ja riippumattomuutta koskevien periaatteiden mukaisesti;

                           c)

                           pelastuspalveluresurssien käytön humanitaarisessa kriisissä olisi oltava tarvelähtöistä ja humanitaarista apua täydentävää sekä johdonmukaista sen kanssa humanitaarista apua koskevan eurooppalaisen konsensuksen sekä Yhdistyneiden kansakuntien suuntaviivojen (Oslon suuntaviivojen) mukaisesti, jotta voidaan taata sitoutumattomuutta, humaanisuutta, puolueettomuutta ja riippumattomuutta koskevien humanitaaristen periaatteiden noudattaminen;

                           d)

                           luonnonkatastrofien tai ihmisen aiheuttamien katastrofien yhteydessä annettavalla EU:n avulla olisi pyrittävä mahdollisuuksien mukaan tukemaan paikallista talouselämää esimerkiksi siten, että hankitaan paikallisesti tai alueellisesti tuotettuja elintarvikkeita, sekä varmistamaan maanviljelijöille tarvittavat aineelliset resurssit maaseudun elinkeinoelämän saamiseksi uudelleen käyntiin;

                           e)

                           neuvosto ja komissio selkeyttävät Euroopan ulkosuhdehallinnon ja komission välisiä yhteistyö- ja koordinointijärjestelyjä avun hallinnassa, kun on kyse Euroopan unionin ulkopuolella sattuneista laajamittaisista katastrofeista;

                           f)

                           koordinointitoimet olisi toteutettava paikallistasolla yhteistyössä asianomaisen valtion hallituksen kanssa siten, että käytetään EU:n ja jäsenvaltioiden paikan päällä olevia edustajia varmistamaan, että vahinkoja kärsineiden paikallisalueiden tarpeisiin vastataan kohdistetusti ja asiantuntevasti;

                           g)

                           neuvosto harkitsee ensi sijassa Euroopan unionin katastrofivalmiuksien vahvistamista, erityisesti Euroopan pelastuspalvelujoukkojen perustamista koskevien keskustelujen valossa, ja toteuttaa Euroopan parlamentin toistuvat pyynnöt, jotka koskevat Barnier'n vuoden 2006 selonteossa esitettyjen ehdotusten panemista täytäntöön;

                           h)

                           perustetaan välittömästi EU:n pelastuspalvelujoukot, joiden on saatava käyttöönsä tarvitsemansa asianmukaiset teknologiset ja tekniset resurssit;

                           i)

                           parannetaan koordinointia suuronnettomuuksien ja luonnonkatastrofien jälkeen toteutettavissa operaatioissa jäsenvaltioiden avustusjärjestöjen ja pelastuspalvelumekanismien sekä ECHO:n ja mahdollisten tulevien Euroopan pelastuspalvelujoukkojen välillä;

                           j)

                           komissiota kehotetaan kehittämään edunsaajavaltioiden hallitusten, paikallisviranomaisten ja kansalaisyhteiskunnan järjestöjen kanssa ohjelmia, jotka koskevat katastrofien ennaltaehkäisemistä ja kykyä vastata hätätilanteisiin yhteisön tasolla;

                           k)

                           neuvosto hyväksyy tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen (komission ehdotuksesta) toimenpiteitä, joilla parannetaan EU:n nykyisen, jäsenvaltioiden tilapäiseen ja vapaaehtoiseen osallistumiseen perustuvan pelastuspalvelumekanismin ennakointi- ja suunnitteluvalmiuksia; nämä toimenpiteet voisivat sisältää EU:n valmistelutoimen alla testattuja järjestelyjä, mukaan lukien EU:n tason rahoitus, resurssien vapaaehtoinen yhdistäminen, olemassa olevien valmiuksien kartoittaminen, tapahtumakulkujen määrittäminen ja uusien harjoitustoimien kehittäminen;

                           l)

                           budjettien, joista määrärahoja myönnetään luonnonkatastrofeihin tai humanitaarisiin toimiin, olisi oltava realistisia ja perustuttava aikaisemmilta vuosilta saatuihin kokemuksiin;

                           m)

                           Euroopan pelastuspalvelujoukkojen olisi pohjauduttava EU:n pelastuspalvelumekanismille, niiden olisi näin ollen optimoitava käytettävissä olevat välineet, mikä parantaisi tehokkuutta ja näkyvyyttä ja logistiikan sekä henkilöresurssien vapaaehtoista vastavuoroista hyödyntämistä katastrofeihin reagoimiseksi, sekä valmistelevien toimien yhteydessä tehtyjen kriisinhallintatoimien toteuttamiseksi, ja niiden avulla Euroopan unionin olisi voitava koota tarvittavat resurssit hätäavun antamiseksi 24 tunnin kuluessa katastrofin sattumisesta;

                           n)

                           Euroopan pelastuspalvelujoukkojen on:

                                       —

                                       perustuttava tarpeiden arviointiin, johon osallistuvat kaikki humanitaarisen alan toimijat

                                       —

                                       oltava siviilijoukkoja

                                       —

                                       toimittava Euroopan unionin lipun alla

                                       —

                                       noudatettava kansainvälistä humanitaarista oikeutta

                                       —

                                       kunnioitettava jäsenvaltioiden osallistumisen vapaaehtoista luonnetta suunnitelluissa toimissa

                                       —

                                       perustuttava taakan jakamisen periaatteelle

                                       —

                                       oltava valmis hyväksymään kolmansien maiden osallistuminen

                                       —

                                       tunnustettava YK:n kattava rooli kansainvälisen avun koordinoinnissa Euroopan unionin alueen ulkopuolella

                                       —

                                       oltava ennakoivasti järjestetyt erilaisten skenaarioiden mukaisesti;

                           o)

                           erityisesti humanitaaristen avustustoimien yhteydessä sekä Haitin ja Pakistanin operaatioista saatujen kokemusten perusteella EU:n olisi mahdollisuuksien mukaan toimittava YK:n koordinoinnin alaisena ja keskityttävä niihin aloihin, joilla sen toiminta voi tuottaa suurempaa lisäarvoa;

                           p)

                           Euroopan pelastuspalvelujoukot voisivat perustua joidenkin jäsenvaltioiden sitoumukseen antaa vapaaehtoisesti käyttöön ennalta määrättyjä pelastuspalveluyksiköitä, jotka ovat valmiita toimimaan välittömästi seuranta- ja tiedotuskeskuksen (MIC) koordinoimissa EU:n toimissa; useimmat näistä moduuleista, jotka ovat jo käytettävissä jäsenvaltioissa eivätkä näin ollen aiheuttaisi merkittäviä lisäkustannuksia, pysyisivät edelleen jäsenvaltioiden valvonnassa, ja valmiudessa olevien moduulien käyttöönotto muodostaisi EU:n pelastuspalvelujärjestelmän ytimen vastattaessa katastrofeihin EU:ssa ja sen ulkopuolella;

                           q)

                           täydentävät pelastuspalveluyksiköt voisivat olla EU:n rahoittamia, kun on kyse tietyistä erityistarpeista, joiden kohdalla on havaittu aukkokohtia ja EU:n toiminta toisi lisäarvoa; on tärkeää lisätä kuljetuksen rahoitusta ja kehittää valmiudessa olevia kuljetusyksiköitä;

                           r)

                           katastrofivalmiuteen on kehitettävä kattava ja ennakoiva lähestymistapa, jonka avulla koordinoidaan unionin ja sen jäsenvaltioiden toimintakeinoja, kuten kriisinhallintaa (siviili- ja sotilasvoimin), taloudellista tukea ja talouden kehittämistä tai sosiaali- ja ympäristöpolitiikkaa; siirtymistä katastrofivalmiudesta katastrofin jälkeiseen jälleenrakentamiseen pitäisi tässä yhteydessä johtaa tehokkaammin; palauttaa mieleen ehdotuksen perustaa Lissabonin sopimuksessa (214 artiklan 5 kohta) tarkoitetut Euroopan humanitaarisen avun vapaaehtoisjoukot ja rohkaisee komissiota ja neuvostoa, ottaen huomioon Euroopan vapaaehtoistyön teemavuoden 2011, paneutumaan yhdessä Euroopan parlamentin kanssa mahdollisimman pian vapaaehtoisjoukkojen toimintaa koskevien sääntöjen ja menettelyiden laatimiseen, varsinkin kun eräissä jäsenvaltioissa on käynnistetty vastaavanlaisia aloitteita;

                           s)

                           sotilasresurssien ja sotilaallisten valmiuksien käytön katastrofiavussa, erityisesti humanitaarisiin avustustoimiin tarkoitetun logistiikka-, kuljetus- ja infrastruktuurituen, olisi oltava poikkeuksellista; niitä olisi käytettävä ”viimeisenä keinona” ja noudattaen aina olemassa olevia sopimuksia, kuten humanitaarista apua koskeva eurooppalaista konsensusta ja Oslon suuntaviivoja sotilas- ja siviilipuolustusvoimien käyttöä varten katastrofiavussa;

                           t)

                           sotilaallista voimaa ja pelastuspalveluvoimavaroja pitäisi käyttää viimeisenä vaihtoehtona katastrofiavun toimittamisessa eurooppalaisen humanitaarista apua koskevan konsensuksen ja Oslon suuntaviivojen mukaisesti; sotilaalliset resurssit ovat usein katastrofitoimien merkittävä osatekijä yhdessä pelastuspalvelutoiminnan ja humanitaarisen avun kanssa, ja että sotilaallisia voimavaroja voidaan tarvita valmiuksien kriittisten puutteiden paikkaamiseksi (erityisesti kun on kyse strategisista ilmakuljetuksista, erikoisresursseista sekä raskaasta kalustosta ja kuljetuskapasiteetista); on kehitettävä laaja-alainen lähestymistapa ja että siviili- ja sotilasvoimavarojen yhteistyötä olisi parannettava sekä tunnistettava alueita, joilla jäsenvaltiot voivat yhdistää pyrkimyksensä ja voimavaransa EU:n tasolla EU:n katastrofitoimien tukemiseksi, mikä on erityisen tärkeää vaikeassa taloudellisessa tilanteessa;

                           u)

                           on tarpeen rakentaa jatkuvasti käytettävissä olevat EU:n siviilivoimavarat, joiden toiminta on riippumatonta sotilaallisista rakenteista, sekä kartoittaa aloja, joilla jäsenvaltiot voivat yhdistää toimiaan ja valmiuksiaan EU:n tasolla tässä yhteydessä;

                           v)

                           neuvosto ja komissio tekevät yhteistyötä pannessaan täytäntöön näkyvyyttä koskevaa toimintasuunnitelmaa, jonka olisi sisällettävä konkreettisia toimia EU:n katastrofiavun näkyvyyden lisäämiseksi;

                           w)

                           käytetään ympäristön ja turvallisuuden maailmanlaajuista seurantajärjestelmää (GMES) potentiaalisten kriisialueiden valvomiseen, mikä mahdollistaa paremman valmistautumisen humanitaarisen avun lähettämisessä; on ratkaisevan tärkeää perustaa mekanismi, jolla seurataan EU:n toimia ja arvioidaan käytettyä apua;

                           x)

                           korotetaan tutkimusbudjetteja ja kehitetään teollisuuskapasiteettia (esimerkiksi satelliittikuvausta GMES-ohjelman yhteydessä), jotta voidaan tehostaa katastrofien hallinnoinnin vaiheita;

                           y)

                           neuvosto ottaa edellä olevat suositukset huomioon tarkastellessaan komission tulevaa, jo ilmoittamaa tiedonantoa Euroopan unionin katastrofivalmiuksien lujittamisesta, ja antaessaan sitä koskevia päätelmiä;

               2.

               kehottaa puhemiestä välittämään tämän suosituksen neuvostolle ja tiedoksi komissiolle.

      (1)  EUVL C 286 E, 27.11.2009, s. 15.

      (2)  Hyväksytyt tekstit, P7_TA(2010)0015.


title: Neuvoston suositus, annettu 9 päivänä heinäkuuta 2013 , Luxemburgin vuoden 2013 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Luxemburgin vuosien 2012–2016 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto

text:
               30.7.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 217/55

      NEUVOSTON SUOSITUS,
   annettu 9 päivänä heinäkuuta 2013,
   Luxemburgin vuoden 2013 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Luxemburgin vuosien 2012–2016 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto
   2013/C 217/14
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,
   ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 (1) ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan,
   ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,
   ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
   ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,
   ottaa huomioon talous- ja rahoituskomitean lausunnon,
   ottaa huomioon sosiaalisen suojelun komitean lausunnon,
   ottaa huomioon talouspoliittisen komitean lausunnon,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Eurooppa-neuvosto hyväksyi 26 päivänä maaliskuuta 2010 komission ehdotuksen, jolla käynnistetään uusi työllisyys- ja kasvustrategia, Eurooppa 2020. Strategian lähtökohtana on tehostaa talouspolitiikan koordinointia, ja siinä keskitytään avainalueisiin, joilla tarvitaan toimia, jotta voidaan parantaa Euroopan mahdollisuuksia kestävään kasvuun ja parantaa kilpailukykyä.

               (2)

               Neuvosto antoi 13 päivänä heinäkuuta 2010 suosituksen jäsenvaltioiden ja unionin talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista (2010–2014) ja hyväksyi 21 päivänä lokakuuta 2010 päätöksen jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista (2). Yhdessä nämä muodostavat ns. yhdennetyt suuntaviivat. Jäsenvaltioita kehotettiin ottamaan yhdennetyt suuntaviivat huomioon kansallisessa talous- ja työllisyyspolitiikassaan.

               (3)

               Jäsenvaltioiden valtion- ja hallitusten päämiehet hyväksyivät 29 päivänä kesäkuuta 2012 kasvu- ja työllisyyssopimuksen, joka toimii johdonmukaisina puitteina kansallisen, EU:n ja euroalueen tason toimille kaikkia mahdollisia keinoja, välineitä ja politiikkoja käyttäen. He päättivät toimista, jotka on toteutettava jäsenvaltioiden tasolla, ja ilmaisivat erityisesti täysimääräisen sitoutumisensa Eurooppa 2020 -strategian tavoitteiden saavuttamiseen ja maakohtaisten suositusten täytäntöönpanoon.

               (4)

               Neuvosto antoi 10 päivänä heinäkuuta 2012 suosituksen (3) Luxemburgin vuoden 2012 kansallisesta uudistusohjelmasta ja lausunnon Luxemburgin vuosien 2012–2015 vakausohjelmasta.

               (5)

               Komissio hyväksyi 28 päivänä marraskuuta 2012 vuotuisen kasvuselvityksen, mikä aloitti vuoden 2013 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson. Komissio hyväksyi niin ikään 28 päivänä marraskuuta 2012 makrotalouden epätasapainon ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta 16 päivänä marraskuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011 (4) perusteella varoitusmekanismia koskevan kertomuksen, jossa se katsoi, että Luxemburg ei kuulu niihin jäsenvaltioihin, joista laadittaisiin perusteellinen tarkastelu.

               (6)

               Euroopan parlamentti on asetuksen (EY) N:o 1466/97 mukaisesti osallistunut asianmukaisesti talouspolitiikan eurooppalaiseen ohjausjaksoon, ja se on 7 päivänä helmikuuta 2013 hyväksynyt päätöslauselman vuotuisen kasvuselvityksen 2013 työllisyys- ja sosiaalinäkökohdista sekä päätöslauselman osallistumisesta vuotuiseen kasvuselvitykseen 2013.

               (7)

               Eurooppa-neuvosto hyväksyi 14 päivänä maaliskuuta 2013 rahoitusvakauden varmistamisen, julkisen talouden vakauttamisen ja kasvun vauhdittamisen painopisteet. Se korosti, että on tarpeen jatkaa eriytettyä, kasvua edistävää julkisen talouden vakauttamista, palauttaa normaalit luotonannon edellytykset, edistää kasvua ja kilpailukykyä, puuttua työttömyyteen ja kriisin sosiaalisiin seurauksiin sekä nykyaikaistaa julkishallintoa.

               (8)

               Luxemburg toimitti vuoden 2013 kansallisen uudistusohjelmansa ja vuosia 2012–2016 koskevan vakausohjelmansa 26 päivänä huhtikuuta 2013. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon.

               (9)

               Asetuksen (EY) N:o 1466/97 mukaisen vuoden 2013 vakausohjelman arvioinnin perusteella neuvosto katsoo, että julkisen talouden kehitysarvioiden perustana oleva makrotalouden skenaario on realistinen. Erityisesti vuotta 2013 koskeva vakausohjelman skenaario on hyvin lähellä komission yksiköiden kevään 2013 talousennustetta, kun taas vuotta 2014 koskeva skenaario on hieman talousennustetta optimistisempi. Keskipitkän aikavälin alijäämäennusteet on tehty jonkin verran optimistisen kasvuskenaarion perusteella siten, että ne ovat potentiaalista kasvua suuremmat. Vakausohjelmassa esitetyn julkisen talouden strategian tavoitteena on saada alijäämä, joka vuonna 2012 oli 0,8 prosenttia suhteessa BKT:hen, vähennettyä 0,6 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2014. Ohjelmakauden loppupäässä alijäämän kuitenkin ennustetaan kasvavan 1,3 prosenttiin suhteessa BKT:hen sekä vuonna 2015 että vuonna 2016. Tämä johtuu uusien sähköisiä palveluja koskevien, 1 päivänä tammikuuta 2015 voimaan tulevien alv-sääntöjen käyttöönotosta. Sääntöjen mukaan verkkokauppatoiminnasta saadut alv-tulot siirretään maasta, johon palvelun suorittaja on sijoittautunut, maahan, jossa on asiakkaan asuinpaikka. Viranomaiset arvioivat, että alv-tulot vähenevät uusien sääntöjen vaikutuksesta 1,4 prosenttia suhteessa BKT:hen. Hallitus on jo ilmoittanut, että yleistä arvonlisäkantaa korotetaan, jotta osa tulojen menetyksestä kompensoituu. Vakausohjelmassa vahvistetaan aiemmin asetettu julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoite eli rakenteellinen ylijäämä, joka on 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen. Keskipitkän aikavälin tavoite vastaa vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia. Sekä komission yksiköiden kevään 2013 talousennusteen että vakausohjelman (uudelleen lasketun) rakenteellisen rahoitusaseman perusteella Luxemburgilla odotetaan olleen vuonna 2012 rakenteellinen ylijäämä, joka on 0,1 prosenttia suhteessa BKT:hen eli alle keskipitkän aikavälin tavoitteen. Näin ollen sen ennustetaan saavuttavan julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteensa vuonna 2013. Luxemburgin ennustetaan kuitenkin tämän jälkeen poikkeavan keskipitkän ajan tavoitteestaan, 0,3 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2014 ja vielä enemmän vuosina 2015 ja 2016. Luxemburgin viranomaiset ovat toistaneet, että niiden tavoitteena on palata viimeistään vuonna 2017 tilanteeseen, jossa keskipitkän aikavälin tavoite täyttyy, jotta niille jää enemmän liikkumavaraa. Julkisen talouden bruttovelka oli 20,8 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2012 eli selvästi alle perussopimuksessa asetetun viitearvon.

               (10)

               Luxemburg on viime vuosina pystynyt pitämään julkisen talouden alijäämänsä alle 3 prosentin viitearvon eikä siihen ole siis sovellettu liiallista alijäämää koskevaa menettelyä. Tämä on johtunut pikemmin suurista tuloista kuin menokurista. Erityisesti vuonna 2012 valtion menojen, joista on vähennetty päätösperäiset tulopuolen toimenpiteet, arvioidaan ylittäneen vakaus- ja kasvusopimuksen mukaisen määritellyn menojen kasvun vertailuarvon. Julkisten menojen suunnitellun kasvuvauhdin arvioidaan poikkeavan menojen kasvulle asetetusta vertailuarvosta 1,3 prosenttia suhteessa BKT:hen, mikä on asetuksessa (EY) N:o 1466/97 määriteltyä kynnysarvoa (0,5 % suhteessa BKT:hen) enemmän. Jotta tämä poikkeama voidaan hyväksyä, on kuitenkin tehtävä kokonaisarvio, jossa otetaan huomioon seuraavat muut tekijät: i) alijäämä heikkeni vuonna 2012 rakenteellisesti mitattuna ainoastaan 0,2 prosenttia suhteessa BKT:hen; ii) Luxemburgin talous on hyvin epävakaa, kun otetaan huomioon maan pieni koko ja avoimuus, ja iii) komission yksiköiden kevään 2013 talousennusteen mukaan Luxemburgin pitäisi saavuttaa keskipitkän aikavälin tavoitteensa jo vuonna 2013. Kaikki nämä tekijät viittaavat siihen, että poikkeama ei ole luonteeltaan rakenteellinen. Luxemburgin keskushallinnon perimien tulojen määrän suuri vaihtelevuus on aiheuttanut sen, että tulot ovat tähän asti olleet suunniteltua suuremmat, mutta tämä epävakaisuus aiheuttaa riskin julkisen talouden kestävyydelle. Jotta riskejä voitaisiin hallita paremmin, sekä velka- että menorajoitteet olisi vahvistettava lainsäädännössä. Lisäksi maahan olisi nimettävä tarkkailuelin ja määritettävä ennalta toimet siltä varalta, ettei lakia noudateta. Edellä mainitun alv-paketin voimaantulo 1 päivänä tammikuuta 2015 ja voimakas kielteinen vaikutus veronkantoon osoittavat, miten tärkeää on, että Luxemburg ottaa käyttöön keskipitkän aikavälin talousarviokehyksen. Tämä tarkoittaa, että finanssipolitiikan virityksen olisi oltava erityisen varovainen vuonna 2014.

               (11)

               Nykyään alle kolmasosa verotuloista saadaan kulutusveroista, osittain sen vuoksi, että yleiset ja alennetut alv-kannat ovat maltillisia. Luxemburgissa on EU-maista eniten tavara- ja palveluluokkia, joihin sovelletaan alennettuja alv-kantoja. Maassa on suuri rahoitussektori, joka on vapautettu arvonlisäverosta, ja tämä vaikuttaa osaltaan siihen, että alv:n suhde BKT:hen on alhainen. Luxemburg pystyy yleisesti lisäämään tulojaan laajentamalla yleisen alv-kannan soveltamista. Lisäksi Luxemburgin yhtiöverojärjestelmälle on tyypillistä velanoton suosiminen verotuksessa, mikä on osasyynä siihen, että yksityisen velan suhde BKT:hen on korkea.

               (12)

               Luxemburg hyväksyi joulukuussa 2012 eläkeuudistuksen, jota voidaan pitää vasta ensimmäisenä askeleena oikeaan suuntaan. Vaikka otetaan huomioon suurin osa hyväksytyn eläkeuudistuksen osatekijöistä, Luxemburgin on julkisen talouden poikkeaman umpeen kuromiseksi edelleen pantava täytäntöön kestävyyttä parantavia pitkän aikavälin politiikkoja siten, että perusjäämä paranee pysyvästi 8,6 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen. Tämän vuoksi Luxemburgin on mentävä eläkeuudistuksessaan nykyistä pidemmälle. Reaalipalkkojen kasvuun perustuvan eläkkeiden mukautusten enimmäismäärän käyttöönotto kartuttaisi eläkerahastoja ja tosiasiallisen eläkeiän nostaminen liittämällä eläkkeellesiirtymisikä tai eläke-edut muutokseen elinajanodotteessa parantaisi eläkejärjestelmän pitkän aikavälin kestävyyttä. Lisäksi varhaiseläkemahdollisuuksia olisi vähennettävä ja työnteosta vaaditun vähimmäisiän saavuttamisen jälkeen olisi tehtävä houkuttelevampaa. Myös pitkäaikaishoidon kustannuksilla on julkisen talouden kestävyyteen vaikutus, jonka arvioidaan lisäävän Luxemburgin kestävyysvajetta 2,1 prosenttiyksikköä. Sekä ikääntyvien että huollettavien määrän arvioidaan lisääntyvän Luxemburgissa EU:n keskiarvoa enemmän.

               (13)

               Luxemburgin tuottavuus on nyt varsin korkea. Siihen liittyvä liikkumavara on kuitenkin kaventumassa. Tämän vuoksi yksikkötyökustannusten kasvua olisi rajoitettava varmistamalla, että palkat ja tuottavuus vastaavat toisiaan paremmin. Luxemburg on toteuttanut toimenpiteitä hillitäkseen palkkojen nousua mukauttamalla indeksointijärjestelmäänsä vuosina 2012–2014. Uudistus on kuitenkin vain väliaikainen eikä takaa, että palkat kehittyvät ajan myötä tuottavuutta vastaavasti. Tuottavuus ei ole kaikilla talouden sektoreilla sama, ja rahoitussektorilla se on miltei kaksinkertainen muuhun talouteen verrattuna. Luxemburgin kilpailukyvylle aiheutuu merkittävä riski vuodesta 2015, jolloin automaattista indeksointijärjestelmää aletaan jälleen soveltaa tavanomaiseen tapaan. Tämän vuoksi tarvitaan lisätoimenpiteitä palkanmuodostusjärjestelmän uudistamiseksi pysyvämmin, jotta kilpailukyky ei jatka heikkenemistä tulevaisuudessa.

               (14)

               Luxemburgin talous on voimakkaasti riippuvainen sen rahoitussektorista, jonka osuus on noin 30 prosenttia kokonaislisäarvosta ja 25 prosenttia saaduista verotuloista. Jotta voitaisiin suojata maan tulevaa kilpailukykyä, olisi kehitettävä vaihtoehtoisia osaamisaloja. Luxemburgin tutkimus- ja innovointijärjestelmä on kuitenkin edelleen hyvin heikko eikä Luxemburg saavuttane vuodeksi 2020 asetettua tutkimus- ja kehitys (T&K) -intensiteettiä koskevaa tavoitetta. Luxemburgin tulos julkisten tutkimuslaitosten ja yritysten välistä yhteistyötä kuvaavan indikaattorin osalta on selvästi alle EU:n keskiarvon, mikä kuvastaa vallitsevaa tilannetta, jossa yksityisen sektorin tutkimus- ja kehittämistoiminta ja julkinen tutkimusjärjestelmä eivät ole yhteydessä keskenään. Luxemburgin olisi toteutettava toimia T&K-intensiteettinsä laskusuuntauksen kääntämiseksi kasvuun erityisesti auttamalla yritysten T&K-intensiteetin vauhdittamisessa. Kohdennetun älykkään erikoistumisen strategian kehittäminen voisi olla keskeisessä asemassa, kun julkisen tutkimuksen rahoittamisen taloudellisia vaikutuksia maksimoidaan ja erityisesti varmistetaan, että yksityisiin investointeihin saadaan vipuvaikutusta. Tällaista kohdennettua lähestymistapaa olisi täydennettävä kattavalla horisontaalisella politiikalla, jossa keskitytään innovatiivisten yritysten kehittämiseen ja kasvuun.

               (15)

               Nuorisotyöttömyys on jatkuvasti korkea, 18 prosenttia, ja riippuu voimakkaasti koulutustasosta. Nuoret luxemburgilaiset kilpailevat työpaikoista voimakkaasti usein ammattitaitoisempien ulkomaalaisten kanssa. Luxemburg on osoittanut voimakasta sitoutumista nuorisotyöttömyyden torjuntaan, mutta lisätoimia tarvitaan. Toteutettavat toimenpiteet olisi tulosten maksimoimiseksi liitettävä osaksi kattavaa uudistusstrategiaa ja niihin olisi kuuluttava aktivointipolitiikan edistäminen, jotta voidaan torjua riippuvuutta etuuksista. Luxemburgin tulokset nuorten perustietoja mittaavassa PISA-testissä (5) ovat verrattain heikkoja. Lisätoimia tarvitaan, jotta lukutaidossa, matematiikassa ja luonnontieteissä vuodesta 2006 havaittavissa ollut negatiivinen suuntaus saadaan käännettyä. Lisätoimia olisi toteutettava myös sellaisten koulujen, joissa on vähäosaisia oppilaita, voimavarojen parantamiseksi ja kohdentamiseksi sekä kielelliseen tukeen ja tukiopetukseen tarkoitettujen resurssien lisäämiseksi. Maahanmuuttajataustaisten henkilöiden työmarkkinoilla kohtaamia erityishaasteita olisi tarkasteltava perusteellisemmin ja niihin olisi puututtava kohdennetuin, myös kielitaitoa koskevin toimenpitein. Erityistä huomiota olisi kiinnitettävä ammattikoulutukseen. Lisätoimia olisi toteutettava myös varhaiskasvatuksen parantamiseksi ja koulunkäynnin keskeyttämisen vähentämiseksi erityisesti maahanmuuttajaväestön keskuudessa. Ikääntyneiden työntekijöiden työllistettävyyttä olisi edistettävä esimerkiksi ammattitaidon parantamistoimilla.

               (16)

               Luxemburg on sitoutunut vähentämään päästökaupan ulkopuolisten sektoreiden kasvihuonepäästöjään vuoteen 2020 mennessä 20 prosenttia vuodesta 2005, mutta sen odotetaan olemassa oleviin toimenpiteisiin perustuvien viimeisten vuotta 2020 koskevien näkymien mukaisesti jäävän tavoitteesta 23 prosenttiyksikköä. Kuljetussektorin osuus päästökaupan ulkopuolisista päästöistä vuonna 2011 oli 68 prosenttia, mikä on Luxemburgille keskeinen haaste. Nyt toteutettavana olevilla toimilla vähennetään kasvihuonepäästöjä vain noin kolmasosa tavoitteen saavuttamiseksi tarvittavasta määrästä. Tämän vuoksi toimenpiteitä on vauhditettava merkittävästi erityisesti lisäämällä polttoaineiden verotusta, jotta voidaan kuroa kiinni eroa naapurimaiden verotukseen. Myös ajoneuvoverouudistusta olisi nopeutettava. Luxemburgin olisi jatkettava joukkoliikenteen käyttöä edistävien hankkeiden täytäntöönpanoa. Sen olisi otettava käyttöön maanteiden ruuhkamaksut, jotta ihmisiä kannustettaisiin siirtymään joukkoliikenteen käyttöön. Naapurialueiden kanssa olisi saatava aikaan paremmat joukkoliikenneyhteydet.

               (17)

               Komissio on talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson osana analysoinut kattavasti Luxemburgin talouspolitiikkaa. Se on arvioinut kansallisen uudistusohjelman ja vakausohjelman. Se on ottanut huomioon ei vain niiden merkityksen Luxemburgin finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta vaan myös sen, ovatko ne EU:n sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska unionin yleistä talouden ohjausta on tarpeen tehostaa antamalla EU:n tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin. Talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson yhteydessä annetut komission suositukset ilmenevät jäljempänä esitettävistä suosituksista 1–6.

               (18)

               Neuvosto on tutkinut vakausohjelman tämän arvioinnin perusteella, ja sen lausunto (6) ilmenee erityisesti jäljempänä esitettävästä suosituksesta 1.

               (19)

               Komissio on talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson osana myös analysoinut koko euroalueen talouspolitiikkaa. Neuvosto on antanut tämän perusteella erityisiä suosituksia jäsenvaltioille, joiden rahayksikkö on euro (7). Koska Luxemburgin rahayksikkö on euro, sen olisi varmistettava, että nämä suositukset pannaan täytäntöön täysimääräisesti ja oikea-aikaisesti,

         SUOSITTAA, että Luxemburg toteuttaa vuosina 2013–2014 toimia, joilla se

               1.

               säilyttää julkisen talouden rahoitusaseman vakauden ja pysyttelee keskipitkän aikavälin tavoitteessa, jotta varmistetaan julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyys erityisesti ottamalla huomioon ikääntymiseen liittyvät epäsuorat vastuut; tehostaa julkisen talouden ohjausjärjestelmää ottamalla käyttöön julkista taloutta koskeva keskipitkän aikavälin kehys, johon sisältyvät monivuotiset menokatot, sekä aloittamalla julkisen talouden sääntöjen riippumaton valvonta;

               2.

               toteuttaa toimenpiteitä puuttuakseen velanoton suosimiseen yhtiöverotuksessa ja laajentaa yleisen alv-kannan soveltamista;

               3.

               hillitsee ikääntymiseen liittyviä menoja lisäämällä pitkäaikaishoidon kustannustehokkuutta erityisesti panostamalla voimakkaammin ennakoimiseen, kuntoutukseen ja itsenäiseen asumiseen, lujittamalla hiljattain hyväksyttyä eläkeuudistusta, toteuttamalla lisätoimenpiteitä varhaiseläkkeelle siirtymisen vähentämiseksi ja nostamalla tosiasiallista eläkeikää kytkemällä eläkkeellesiirtymisikä tai eläke-edut muutoksiin elinajanodotteessa;

               4.

               toteuttaa meneillään olevan palkkojen jäädyttämisen työmarkkinaosapuolia kuullen ja kansallisia käytäntöjä noudattaen myös muita rakenteellisia toimenpiteitä palkanmuodostusjärjestelmän, myös palkkojen indeksoinnin, uudistamiseksi parantaakseen järjestelmän reagointikykyä tuottavuuteen, alakohtaiseen kehitykseen ja työmarkkinatilanteeseen sekä edistääkseen kilpailukykyä; vauhdittaa työtä talouden rakenteen monipuolistamiseksi ja edistää yksityisiä investointeja tutkimukseen erityisesti kehittämällä julkisten tutkimuslaitosten ja yritysten välistä yhteistyötä;

               5.

               vauhdittaa ponnisteluja nuorisotyöttömyyden vähentämiseksi parantamalla aktiivisen työmarkkinapolitiikan suunnittelua ja seurantaa; tehostaa yleistä ja ammatillista koulutusta, jotta nuorten ammattitaito vastaisi paremmin työmarkkinoiden kysyntää, erityisesti maahanmuuttajataustaisten henkilöiden osalta; tehostaa toimia ikääntyneiden työntekijöiden työelämään osallistumisen lisäämiseksi esimerkiksi parantamalla näiden työllistettävyyttä elinikäisen oppimisen kautta;

               6.

               vauhdittaa toimenpiteitä päästökaupan ulkopuolisia kasvihuonekaasupäästöjä koskevan tavoitteen saavuttamiseksi erityisesti nostamalla liikenteessä käytettävien energiatuotteiden verotusta.

      Tehty Brysselissä 9 päivänä heinäkuuta 2013.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         R. ŠADŽIUS

      (1)  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Pidetty voimassa vuodelle 2013 jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista 22 päivänä huhtikuuta 2013 annetulla neuvoston päätöksellä 2013/208/EU (EUVL L 118, 30.4.2013, s. 21).

      (3)  EUVL C 219, 24.7.2012, s. 58.

      (4)  EUVL L 306, 23.11.2011, s. 25.

      (5)  PISA on OECD:n kansainvälinen oppimistulosten arviointiohjelma.

      (6)  Asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti.

      (7)  Katso tämän virallisen lehden sivu 97.


				|

		52012PC0273

			Suositus NEUVOSTON PÄÄTÖS liiallisen alijäämän olemassaolosta Bulgariassa annetun päätöksen 2010/422/EU kumoamisesta /* COM/2012/0273 final - 2012/ () */

			   	Suositus
NEUVOSTON PÄÄTÖS
liiallisen alijäämän olemassaolosta
Bulgariassa annetun päätöksen 2010/422/EU kumoamisesta
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta
tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 126 artiklan 12 kohdan,
ottaa huomioon komission suosituksen,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)       Neuvosto totesi päätöksellä
2010/422/EU[1],
joka hyväksyttiin 13 päivänä heinäkuuta 2010 perussopimuksen 126 artiklan
6 kohdan mukaisesti komission ehdotuksesta, että Bulgariassa oli liiallinen
alijäämä. Neuvosto totesi, että julkisen talouden alijäämä oli
3,9 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2009 eli yli perussopimuksessa
määrätyn 3 prosentin viitearvon suhteessa BKT:hen ja julkinen bruttovelka oli
14,8 prosenttia suhteessa BKT:hen eli selvästi alle perussopimuksessa
määrätyn 60 prosentin viitearvon[2].
(2)       Neuvosto antoi
13 päivänä heinäkuuta 2010 perussopimuksen 126 artiklan 7 kohdan
ja liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn täytäntöönpanon nopeuttamisesta ja
selkeyttämisestä 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen
(EY) N:o 1467/97[3] 3
artiklan 4 kohdan mukaisesti Bulgarialle komission suositukseen perustuvan
suosituksen liiallisen alijäämän poistamiseksi viimeistään vuonna 2011.
Suositus julkaistiin.
(3)       Perussopimusten liitteenä
olevan liiallisia alijäämiä koskevasta menettelystä tehdyn pöytäkirjan 4
artiklan mukaan komissio toimittaa menettelyn täytäntöönpanoa varten
tarvittavat tiedot. Euroopan yhteisön perustamissopimukseen liitetyn liiallisia
alijäämiä koskevasta menettelystä tehdyn pöytäkirjan soveltamisesta
25 päivänä toukokuuta 2009 annetun neuvoston asetuksen
(EY) N:o 479/2009[4]
3 artiklan mukaisesti pöytäkirjan soveltamisen osana jäsenvaltioiden on
annettava tiedot julkisen talouden alijäämistä ja veloista ja muista asiaan
liittyvistä muuttujista kahdesti vuodessa, ennen 1 päivää huhtikuuta ja
ennen 1 päivää lokakuuta.
(4)       Tarkastellessaan, olisiko
liiallisia alijäämiä koskeva menettely kumottava, neuvoston olisi annettava
päätös ilmoitettujen tietojen perusteella. Lisäksi liiallisen alijäämän
olemassaoloa koskeva päätös olisi kumottava ainoastaan, jos alijäämä ei
komission ennusteiden mukaan ylitä 3 prosentin viitearvoa suhteessa BKT:hen
ennusteen kattamana aikana[5].
(5)       Niiden tietojen perusteella,
jotka komissio (Eurostat) on asetuksen (EY) N:o 479/2009
14 artiklan mukaisesti toimittanut saatuaan Bulgarialta ilmoituksen ennen
1 päivää huhtikuuta 2012, ja komission yksiköiden kevään 2012
talousennusteen perusteella voidaan tehdä seuraavat päätelmät:
–
Julkisen talouden tavoitteissa on jatkuvasti päästy
ennakoitua parempiin tuloksiin liiallisen alijäämän toteamisvuoden jälkeisellä
kaudella. Julkisen talouden alijäämä supistui suhteessa BKT:hen 3,1 prosenttiin
vuonna 2010 ja edelleen 2,1 prosenttiin vuonna 2011 verrattuna alun perin
asetettuihin tavoitteisiin, jotka olivat 3,8 prosenttia vuonna 2010 ja 2,5
prosenttia vuonna 2011. Alijäämän korjaaminen johtuu lähinnä menojen kasvun
tiukasta valvonnasta, mukaan lukien julkisen sektorin palkkojen ja eläkkeiden
jäädyttäminen, minkä ansiosta menot suhteessa BKT:hen laskivat 5,5
prosenttiyksikköä vuosina 2009–2011. Vuoden 2012 lähentymisohjelmassa alijäämän
ennakoidaan supistuvan entisestään 1,6 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna
2012 ja 1,3 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2013. Komission yksiköiden
kevään 2012 talousennusteessa julkisen talouden alijäämän ennakoidaan kohenevan
1,9 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2012 ja 1,7 prosenttiin suhteessa
BKT:hen vuonna 2013 julkisen sektorin jatkuvan palkkojen jäädyttämisen ja
tuloja parantavan suhdannekehityksen ansiosta.
–
Komission yksiköiden kevään 2012 talousennusteessa
suhdannetasoitetun rahoitusaseman ilman kertaluonteisia ja muita väliaikaisia
toimenpiteitä ennakoidaan olevan 0,7 prosenttia vuonna 2012 ja 0,8 prosenttia suhteessa
BKT:hen vuonna 2013 olettaen, että politiikka säilyy ennallaan. Julkisten
menojen kasvuvauhdin, pois lukien tulopuolen harkinnanvaraiset toimenpiteet,
ennustetaan vuosina 2012 ja 2013 pysyttelevän julkisyhteisöjen rahoitusaseman
valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta
7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 5
artiklan 1 kohdassa määritellyn BKT:n potentiaalisen kasvun keskipitkän
aikavälin viitearvon alapuolella.
–
Komission yksiköiden kevään 2012 talousennusteessa
julkisen bruttovelan arvioidaan kasvavan hieman vuoden 2011 16,3 prosentista
suhteessa BKT:hen 18,5 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2013.
Velkaennusteeseen ei sisälly vuoden 2012 mahdollinen ulkoisen velan liikkeeseenlasku,
jolla on tarkoitus ennakkorahoittaa euromääräisten joukkovelkakirjojen
takaisinmaksua noin 2 prosenttia suhteessa BKT:hen tammikuussa 2013. Myös
viimeisimmässä lähentymisohjelmassa velkasuhteen ennakoidaan kasvavan 18,4
prosenttiin viimeistään vuonna 2013.
(6)       Neuvoston päätös liiallisen
alijäämän olemassaolosta kumotaan perussopimuksen 126 artiklan 12 kohdan
mukaisesti, kun liiallinen alijäämä kyseisessä jäsenvaltiossa on neuvoston
käsityksen mukaan korjattu.
(7)       Neuvoston käsityksen mukaan
Bulgarian liiallinen alijäämä on korjattu, ja päätös 2010/422/EU olisi sen
vuoksi kumottava,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Kokonaistilanteen arviointi osoittaa, että
Bulgarian liiallisen alijäämän tilanne on korjattu.
2 artikla
Kumotaan päätös 2010/422/EU.
3 artikla
Tämä päätös on osoitettu Bulgarian
tasavallalle.
Tehty Brysselissä
                                                                       Neuvoston
puolesta
                                                                       Puheenjohtaja
[1]               EUVL L 199, 31.7.2010, s. 26.
[2]               Vuoden 2009 julkisen talouden alijäämä tarkistettiin
myöhemmin nykyiseen 4,3 prosenttiin suhteessa BKT:hen ja velka 14,3 prosenttiin
suhteessa BKT:hen.
[3]               EYVL
L 209, 2.8.1997, s. 6.
[4]               EUVL
L 145, 10.6.2009, s. 1.
[5]               Vastaa neuvoston 24 päivänä tammikuuta 2012 hyväksymiä
vakaus- ja kasvusopimuksen täytäntöönpanoa koskevia vaatimuksia sekä vakaus- ja
lähentymisohjelmien muotoa ja sisältöä koskevat ohjeita. Ks.
http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/pdf/coc/code_of_conduct_en.pdf


title: Neuvoston suositus, annettu 10 päivänä heinäkuuta 2012 , Liettuan vuoden 2012 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Liettuan vuosien 2012–2015 lähentymisohjelmaa koskeva neuvoston lausunto

text:
               24.7.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 219/54

         NEUVOSTON SUOSITUS,
   annettu 10 päivänä heinäkuuta 2012,
   Liettuan vuoden 2012 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Liettuan vuosien 2012–2015 lähentymisohjelmaa koskeva neuvoston lausunto
   2012/C 219/16
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,
   ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 (1) ja erityisesti sen 9 artiklan 2 kohdan,
   ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,
   ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
   ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,
   on kuullut talous- ja rahoituskomiteaa,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Eurooppa-neuvosto hyväksyi 26 päivänä maaliskuuta 2010 komission ehdotuksen, jolla käynnistetään uusi työllisyys- ja kasvustrategia, Eurooppa 2020. Strategian lähtökohtana on tehostaa talouspolitiikan yhteensovittamista, ja siinä keskitytään avainalueisiin, joilla tarvitaan toimia Euroopalla kestävän kasvun vauhdittamiseen ja kilpailukyvyn parantamiseen olevien mahdollisuuksien lisäämiseksi.

               (2)

               Neuvosto antoi 13 päivänä heinäkuuta 2010 suosituksen jäsenvaltioiden ja unionin talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista (2010–2014) ja hyväksyi 21 päivänä lokakuuta 2010 päätöksen jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista (2). Yhdessä nämä muodostavat ns. yhdennetyt suuntaviivat. Jäsenvaltioita kehotettiin ottamaan yhdennetyt suuntaviivat huomioon kansallisessa talous- ja työllisyyspolitiikassaan.

               (3)

               Neuvosto antoi 12 päivänä heinäkuuta 2011 suosituksen (3) Liettuan vuoden 2011 kansallisesta uudistusohjelmasta ja lausunnon Liettuan tarkistetusta lähentymisohjelmasta vuosiksi 2011–2014.

               (4)

               Komissio hyväksyi 23 päivänä marraskuuta 2011 toisen vuotuisen kasvuselvityksen. Tästä alkoi toinen politiikan yhdennetyn etukäteiskoordinoinnin eurooppalainen ohjausjakso, jonka perusta on Eurooppa 2020 -strategiassa. Komissio hyväksyi 14 päivänä helmikuuta 2012 makrotalouden epätasapainon ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta 16 päivänä marraskuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011 (4) perusteella varoitusmekanismia koskevan kertomuksen, jossa se katsoi, että Liettua ei kuulu niihin jäsenvaltioihin, joista laadittaisiin perusteellinen tarkastelu.

               (5)

               Neuvosto antoi 1 päivänä joulukuuta 2011 päätelmät, joissa kehotetaan sosiaalisen suojelun komiteaa esittämään yhdessä työllisyyskomitean ja muiden komiteoiden kanssa näkemyksiään toimista, joita suositellaan Eurooppa 2020 -strategian puitteissa toteutettavan politiikkajakson yhteydessä. Nämä näkemykset ovat osa työllisyyskomitean lausuntoa.

               (6)

               Euroopan parlamentti on asetuksen (EY) N:o 1466/97 mukaisesti osallistunut asianmukaisesti eurooppalaiseen ohjausjaksoon, ja se on 15 päivänä helmikuuta 2012 hyväksynyt päätöslauselman vuotuisen kasvuselvityksen 2012 työllisyys- ja sosiaalinäkökohdista sekä päätöslauselman osallistumisesta vuotuiseen kasvuselvitykseen 2012.

               (7)

               Eurooppa-neuvosto hyväksyi 2 päivänä maaliskuuta 2012 rahoitusvakauden turvaamisen, julkisen talouden vakauttamisen ja kasvun vauhdittamisen painopisteet. Se korosti, että on tarpeen jatkaa eriytettyä, kasvua edistävää julkisen talouden vakauttamista, palauttaa normaalit luotonannon edellytykset, edistää kasvua ja kilpailukykyä, puuttua työttömyyteen ja kriisin sosiaalisiin seurauksiin sekä nykyaikaistaa julkishallintoa. Se kehotti jäsenvaltioita toteuttamaan neuvoston vuodeksi 2011 antamat maakohtaiset suositukset ja näihin painopisteisiin perustuvia konkreettisia toimenpiteitä, jotka sisällytetään niiden vakaus- tai lähentymisohjelmiin ja kansallisiin uudistusohjelmiin.

               (8)

               Lisäksi Eurooppa-neuvosto kehotti 2 päivänä maaliskuuta 2012 Euro Plus -sopimukseen osallistuvia jäsenvaltioita esittämään sitoumuksensa niin ajoissa, että ne voidaan sisällyttää vakaus- tai lähentymisohjelmiin ja kansallisiin uudistusohjelmiin.

               (9)

               Liettua toimitti vuosia 2012–2015 koskevan lähentymisohjelmansa 27 päivänä huhtikuuta 2012 sekä vuoden 2012 kansallisen uudistusohjelmansa 30 päivänä huhtikuuta 2012. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon.

               (10)

               Neuvosto on asetuksen (EY) N:o 1466/97 mukaisen lähentymisohjelman arvioinnin perusteella sitä mieltä, että julkisen talouden ennusteiden perustana oleva makrotalouden skenaario on uskottava. Se on yleisesti ottaen komission yksiköiden vuosia 2012 ja 2013 koskevan kevään 2012 talousennusteen mukainen. Lähentymisohjelmassa kaavaillun julkisen talouden strategian tavoitteena on korjata liiallinen alijäämä vuoteen 2012 mennessä neuvoston suosituksen mukaisesti ja edistyä sen jälkeen keskipitkän aikavälin julkisen talouden tavoitteen saavuttamisessa. Lähentymisohjelmassa vahvistetaan julkisen talouden rakenteellisen ylijäämän keskipitkän aikavälin tavoitteeksi jo aiemmin asetettu 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen, mikä vastaa riittävästi vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia. Lisäksi sen mukaan vakauttaminen etenee vähintään 1 prosenttiyksikön vuodessa niin, että talousarvio on tasapainossa vuoteen 2015 mennessä. Julkista taloutta koskevat suunnitelmat ovat liiallisen alijäämän oikea-aikaista korjaamista koskevan tavoitteen mukaiset, ja finanssipoliittisten toimien keskimääräisen vuositason odotetaan olevan vuosina 2010–2012 (uudelleenlasketun) julkisen talouden rakenteellisen rahoitusaseman (5) perusteella alle 2,25 prosenttia suhteessa BKT:hen eli alle neuvoston 16 päivänä helmikuuta 2010 antaman suosituksen. Liiallisen alijäämän korjaamisen jälkeen suunniteltu eteneminen kohti keskipitkän aikavälin tavoitetta on vuositasolla hieman yli 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen (rakenteellisesti mitattuna), mikä ylittää vakaus- ja kasvusopimuksessa asetetun viitearvon.
               Julkisten menojen suunniteltu kasvuvauhti, jossa on otettu huomioon harkinnanvaraiset tulopuolen toimenpiteet, vastaa vakaus- ja kasvusopimuksessa menojen kasvulle asetettua viitearvoa vuosina 2013–2014, mutta ei vuonna 2015. Komission yksiköiden kevään 2012 talousennusteen mukaan julkisen velan odotetaan olevan edelleen alle 60 prosenttia suhteessa BKT:hen koko lähentymisohjelman kauden ajan ja kasvavan lähes 41 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2013. Sen sijaan lähentymisohjelmassa tavoitteena on vähentää velka noin 35 prosenttiin vuoteen 2015 mennessä. Talousarvion suunnittelun ja toteuttamisen uudistus etenee, mutta hallituksen on vielä hyväksyttävä ehdotetut lait. Nämä lait parantaisivat julkisen talouden kehykseen liittyvää vastuuvelvollisuutta siten, että perustetaan riippumaton elin, ne tiukentaisivat valtionkassan varantoja koskevia sääntöjä.

               (11)

               Toimenpiteet pantiin täytäntöön vuonna 2011 kattavan verosäännösten noudattamista koskevan strategian pohjalta. Tämän johdosta säännösten noudattaminen parani ja tulot kasvoivat. Niiden täytäntöönpanoa on kuitenkin jatkettava, jotta veronkierron torjunnassa edistyttäisiin.

               (12)

               Väestönkehitys herättää vakavia epäilyjä eläkejärjestelmän kestävyydestä. Vaikka Liettua hyväksyi eläkeiän asteittaisen korottamisen 65 vuoteen (vuoteen 2026 mennessä), pelkästään tällä toimella ei pystytä varmistamaan kestäviä ja riittäviä eläketuloja tulevaisuudessa, minkä vuoksi tarvitaan täydentäviä toimenpiteitä. Näitä voivat olla lakisääteisen eläkeiän ja tulevien etuuksien kytkeminen väestötekijöihin, selvien indeksointisääntöjen laatiminen, tiiviimmän yhteyden luominen eläkemaksujen ja etuuksien välille ja varhaiseläkkeelle jäämisen kannusteiden poistaminen. Lisäksi Liettua voisi tehostaa täydentävän vapaaehtoisen eläketurvan käyttöä. Täydentävä eläkesäästäminen yksilöllisten ennakkoon rahastoivien yksityisten eläkejärjestelmien kautta ja / tai työeläkejärjestelmien luominen voisi helpottaa sosiaaliturvajärjestelmään kohdistuvaa taakkaa ja samalla parantaa tulevien eläketulojen riittävyyttä. Esteet työuran jatkamiselle on poistettu.

               (13)

               Tilapäistyövoimaa välittäviä toimistoja koskeva laki, jonka tarkoituksena on helpottaa lyhytaikaisia työsuhteita, tuli voimaan 1 päivänä joulukuuta 2011. Sen vaikutus ei kuitenkaan välttämättä ole merkittävä, sillä Liettuassa toimi jo ennestään tällaisia välitystoimistoja. Työlainsäädännön kattavassa tarkistuksessa voitaisiin kartoittaa tarpeettomat rajoitukset ja hallinnolliset esteet, jotka toimivat jarruna joustaville sopimuksille, irtisanomismääräyksille ja joustaville työaikajärjestelyille. Erityisesti tarvitaan nuorten, ammattitaidottomien ja ikääntyneiden työntekijöiden osallistumista työmarkkinoille edistäviä ja työmarkkinoiden joustavuutta parantavia lisätoimenpiteitä.

               (14)

               Nuorisotyöttömyys (yli 30 prosenttia) ja vähän koulutettujen työttömyys on haaste, mikä kävi erityisen selväksi kriisin aikana. Hallitus toteuttaa parhaillaan useita toimenpiteitä nuorison työllisyyden parantamiseksi, esimerkiksi tukemalla ensimmäistä työpaikkaa ja alentamalla sosiaaliturvamaksuja. Työllistymisaste on kuitenkin edelleen liian alhainen, ja aktiiviseen työmarkkinapolitiikkaan suunnatut määrärahat voitaisiin käyttää tehokkaammin kohdentamalla julkiset toimet heikoimmassa asemassa oleviin. Jotta koulutuksesta työmarkkinoille siirtymistä voitaisiin parantaa, oppisopimuskoulutuksesta ja työharjoittelusta voitaisiin tehdä houkuttelevampaa ja ottaa käyttöön järjestelmä ammattipätevyyden kysynnän ennustamista varten. Toimenpiteiden olisi vastattava Liettuan ja komission yhteisen nuorisotyöttömyyttä käsittelevän toimiryhmän päätelmiä.

               (15)

               Noin kolmannes Liettuan väestöstä on vaarassa köyhtyä, ja siihen kohdistuu myös pitkäaikaisen syrjäytymisen riski. Tämä on neljänneksi suurin osuus unionissa. Liettua muutti sosiaaliavustuksia koskevaa lakia sosiaaliturvajärjestelmän uudistamiseksi vuonna 2011. Laki tuli voimaan vuoden 2012 tammikuun alusta. Se on käynnistänyt sosiaaliturvan jakoa koskevan pilottihankkeen, muuttanut tukimäärän laskentamenetelmää, ottanut käyttöön tiettyjä työkannustimia ja lisännyt järjestelmän kattavuutta. Sosiaaliturvan uudistus on askel eteenpäin työnteon esteiden poistamiseksi. On tarpeen ottaa käyttöön seurantajärjestelmä, jotta voidaan arvioida uudistuksen tehokkuutta ja sen vaikutusta köyhyyden vähentämiseen. Uudistuksen olisi liityttävä myös toimenpiteisiin, joilla edistetään erityisesti sosiaaliturvaa pitkään saavien osallistumista työmarkkinoille.

               (16)

               Hallitus on toteuttanut laajaa valtionyritysten uudistusohjelmaa vuodesta 2010. Tarkoituksena on parantaa yritysten hallinnointi- ja ohjausjärjestelmiä, lisätä avoimuutta, erottaa omistajuutta ja sääntelyä koskevat tehtävät sekä parantaa kilpailua ja tehokkuutta. Uudistus on asianmukainen, ja siihen liittyy sekä lainsäädännöllisiä että organisatorisia muutoksia. Liettua on edistynyt hyvin avoimuuden ja vastuuvelvollisuuden suhteen, sillä kertomukset julkaistaan nyt neljännesvuosittain ja vuosittain. Yrityksille on laadittu selkeät tavoitteet. Hallitus on kuitenkin lykännyt eräitä uudistuksen osia, erityisesti valtionyritysten kaupallisten ja muiden kuin kaupallisten toimintojen erottamista toisistaan, ja aikoo toteuttaa ne vuonna 2012.

               (17)

               Liettua on edistynyt jonkin verran rakennusten energiatehokkuuden parantamisessa. Hallitus hyväksyi joulukuussa 2011 moniasuntoisten talojen uudistamisohjelman, mutta sitä heikentävät muilla politiikan aloilla saatavilla olevat kompensoivat tuet, jotka vähentävät asukkaiden kannustimia parantaa asuintalojensa energiatehokkuutta. Jotta rakennusten energiatehokkuus paranisi, tarvitaan tuntuvia, nopeampia toimenpiteitä.

               (18)

               Verotuksen painopistettä voidaan siirtää energiankäyttöön, sillä ympäristöveroista saatavat tulot ovat EU:n kolmanneksi pienimmät ja liikenneverot ovat puolestaan unionin alhaisimmat. Energiankulutuksen implisiittinen veroaste oli vuonna 2010 unionin seitsemänneksi alhaisin, kun taas energiaverot suhteessa BKT:hen olivat vain hieman EU:n keskiarvon alapuolella.

               (19)

               Maan energiainfrastruktuuri kärsii kilpailun ja liitäntäverkkojen puutteesta, mikä jarruttaa kasvua. Liitäntäverkkojen riittämättömyys estää kilpailun syntymisen energiamarkkinoille. Kaasu- ja sähkömarkkinoiden keskittymisaste on edelleen suuri (yli 90 prosenttia).

               (20)

               Liettua on tehnyt useita sitoumuksia Euro Plus -sopimuksen nojalla. Nämä sitoumukset ja vuonna 2011 esitettyjen sitoumusten täytäntöönpano liittyvät kilpailukyvyn ja työllisyyden edistämiseen, julkisen talouden kestävyyden parantamiseen ja rahoitusjärjestelmän vakauden vahvistamiseen. Komissio on arvioinut Euro Plus -sopimukseen perustuvien sitoumusten täytäntöönpanoa. Arvioinnin tulokset on otettu huomioon jäljempänä esitettävissä suosituksissa.

               (21)

               Komissio on laatinut eurooppalaisen ohjausjakson puitteissa kattavan analyysin Liettuan talouspolitiikasta ja arvioinut lähentymisohjelmaa ja kansallista uudistusohjelmaa. Se on ottanut huomioon ei vain niiden merkityksen Liettuan finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta vaan myös sen, ovatko ne EU:n sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska unionin yleistä talouden ohjausta on tarpeen tehostaa antamalla EU:n tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin. Eurooppalaisen ohjausjakson yhteydessä annetut komission suositukset on otettu huomioon jäljempänä esitettävissä suosituksissa 1–6.

               (22)

               Neuvosto on tämän arvion perusteella tutkinut lähentymisohjelman, ja sen lausunto (6) ilmenee erityisesti jäljempänä esitettävässä suosituksessa 1,

         SUOSITTAA, että Liettua toteuttaa vuosina 2012–2013 toimia, joilla se

               1.

               varmistaa suunnitellun etenemisen kohti liiallisen alijäämän korjaamista hyvissä ajoin; panee tätä varten täysimääräisesti täytäntöön vuoden 2012 talousarvion ja saavuttaa liiallista alijäämää koskevan menettelyn yhteydessä annetussa neuvoston suosituksessa määritetyt rakenteellisten sopeutustoimien tavoitteet; määrittää tämän jälkeen toimenpiteet, jotka ovat tarpeen julkisen talouden strategian toteuttamiseksi suunnitelmien mukaisesti vuonna 2013 ja sen jälkeen, varmistaa tarvittavat rakenteelliset sopeutustoimet, joiden avulla voidaan edetä riittävässä määrin kohti julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitetta, mukaan lukien menojen kasvulle asetetun viitearvon saavuttaminen, ja minimoi kasvua edistävien menojen leikkaukset; tarkastelee uudelleen ja harkitsee kasvun kannalta vähiten haitallisten verojen, kuten kiinteistö- ja ympäristöverojen, korottamista sekä autoveron käyttöönottoa, ja parantaa verosäännösten noudattamista; vahvistaa finanssipoliittista kehystä erityisesti ottamalla käyttöön realistiset ja sitovat menokatot julkisen talouden keskipitkän aikavälin kehyksessä;

               2.

               hyväksyy eläkejärjestelmän kattavaa uudistusta koskevan lainsäädännön; mukauttaa lakisääteistä eläkeikää elinajanodotteen muutoksiin, laatii selkeät säännöt eläkkeiden indeksointia varten ja parantaa täydentäviä säästöjärjestelmiä; tukee eläkeuudistusta aktiivista ikääntymistä koskevilla toimenpiteillä;

               3.

               puuttuu erityisesti nuorten, vähän koulutettujen ja pitkäaikaistyöttömien korkeaan työttömyyteen keskittämällä resurssit aktiiviseen työmarkkinapolitiikkaan ja parantamalla sen tehokkuutta; lisää oppisopimuskoulutusjärjestelmien vaikuttavuutta; muuttaa joustavia sopimuksia, irtisanomismääräyksiä ja joustavia työaikajärjestelyjä koskevaa työlainsäädäntöä;

               4.

               lisää työnteon kannustimia ja vahvistaa sosiaaliturvauudistuksen ja työmarkkinoille osallistumista edistävien toimenpiteiden välistä yhteyttä erityisesti heikoimmassa asemassa olevien osalta köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen vähentämiseksi;

               5.

               toteuttaa valtion omistamia yrityksiä koskevan uudistuspaketin kokonaisuudessaan, varmistaa erityisesti omistajuuden ja sääntelytehtävien erottamisen ja huolehtii kaupallisten ja muiden kuin kaupallisten toimintojen erottamisesta; ottaa käyttöön asianmukaiset seurantavälineet uudistusten vaikuttavuuden arvioimiseksi ja varmistaa, että kaikki valtionyritykset täyttävät uudistuksen vaatimukset;

               6.

               nopeuttaa rakennusten energiatehokkuutta parantavia toimenpiteitä esimerkiksi poistamalla esteitä ja perustamalla nopeasti holdingrahaston; edistää kilpailua energiaverkoissa parantamalla sekä sähkö- että kaasuverkkojen yhteenliitettävyyttä jäsenvaltioiden kanssa.

      Tehty Brysselissä 10 päivänä heinäkuuta 2012.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         V. SHIARLY

      (1)  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Pidetty voimassa vuodelle 2012 jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista 26 päivänä huhtikuuta 2012 annetulla neuvoston päätöksellä 2012/238/EU (EUVL L 119, 4.5.2012, s. 47).

      (3)  EUVL C 210, 16.7.2011, s. 1.

      (4)  EUVL L 306, 23.11.2011, s. 25.

      (5)  Suhdannetasoitettu rahoitusasema ilman kertaluonteisia ja muita väliaikaisia toimenpiteitä, komission yksiköiden uudelleen laskemana ohjelman tietojen perusteella ja yhteisesti sovittuja menetelmiä käyttäen.

      (6)  Asetuksen (EY) N:o 1466/97 9 artiklan 2 kohdan mukaisesti.


Avis juridique important

|

32002H0217

Neuvoston suositus, annettu 5 päivänä maaliskuuta 2002, Euroopan kehitysrahaston (1989) (seitsemäs EKR) toimenpiteiden toteuttamisesta komissiolle myönnettäväksi vastuuvapaudeksi varainhoitovuodelta 2000

Virallinen lehti nro L 072 , 14/03/2002 s. 0024 - 0024

Neuvoston suositus,annettu 5 päivänä maaliskuuta 2002,Euroopan kehitysrahaston (1989) (seitsemäs EKR) toimenpiteiden toteuttamisesta komissiolle myönnettäväksi vastuuvapaudeksi varainhoitovuodelta 2000(2002/217/EY)EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon Loméssa 15 päivänä joulukuuta 1989 allekirjoitetun neljännen AKT-EY-yleissopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna Mauritiuksella 4 päivänä marraskuuta 1995 allekirjoitetulla sopimuksella,ottaa huomioon 25 päivänä heinäkuuta 1991 tehdyn neuvoston päätöksen 91/482/ETY merentakaisten maiden ja alueiden assosioinnista Euroopan talousyhteisöön(1),ottaa huomioon Brysselissä 16 päivänä heinäkuuta 1990 allekirjoitetun sisäisen sopimuksen yhteisön tuen rahoituksesta ja hallinnasta(2) ja erityisesti sen 33 artiklan 3 kohdan,ottaa huomioon 29 päivänä heinäkuuta 1991 annetun seitsemänteen Euroopan kehitysrahastoon(3) sovellettavan varainhoitoasetuksen ja erityisesti sen 69-77 artiklan,on tutkinut Euroopan kehitysrahaston (1989) (seitsemäs EKR) toimenpiteisiin liittyvät tulostilin ja taseen, jotka on päätetty 31 päivänä joulukuuta 2000, sekä tilintarkastustuomioistuimen kertomuksen varainhoitovuodelta 2000 komission(4) vastauksineen,sekä katsoo seuraavaa:(1) Sisäisen sopimuksen 33 artiklan 3 kohdan nojalla Euroopan parlamentti antaa neuvoston suosituksesta komissiolle vastuuvapauden Euroopan kehitysrahaston (1989) (seitsemäs EKR) hallinnasta.(2) Komissio on toteuttanut Euroopan kehitysrahaston (1989) (seitsemäs EKR) toimenpiteet varainhoitovuoden 2000 aikana kokonaisuudessaan tyydyttävällä tavalla,SUOSITTELEE Euroopan parlamentille, että tämä myöntää komissiolle vastuuvapauden Euroopan kehitysrahaston (1989) (seitsemäs EKR) toimenpiteiden toteuttamisesta varainhoitovuodelta 2000.Tehty Brysselissä 5 päivänä maaliskuuta 2002.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaR. de Rato y Figaredo(1) EYVL L 263, 19.9.1991, s. 1.(2) EYVL L 229, 17.8.1991, s. 288.(3) EYVL L 266, 21.9.1991, s. 1.(4) EYVL C 359, 15.12.2001, s. 421.