Tärkeä oikeudellinen huomautus

|

52005SC0148

Suositus: 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 3 kohdan mukainen neuvoston lausunto Suomen tarkistetusta vakausohjelmasta vuosiksi 2004-2008  /* SEK/2005/0148 lopull. */

	Bryssel 2.2.2005SEC(2005) 148 lopullinenSuositus:7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 3 kohdan mukainen NEUVOSTON LAUSUNTOSuomen tarkistetusta vakausohjelmasta vuosiksi 2004-2008(Komission esittämä)PERUSTELUTJulkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1466/97[1] säädetään, että rahaliittoon osallistuvien jäsenvaltioiden eli jäsenvaltioiden, jotka ovat ottaneet yhteisen rahan käyttöön, oli esitettävä neuvostolle ja komissiolle vakausohjelmat 1 päivään maaliskuuta 1999 mennessä. Asetuksen 5 artiklan mukaisesti neuvosto tutki kutakin vakausohjelmaa komission ja perustamissopimuksen 114 artiklassa määrätyn komitean (talous- ja rahoituskomitean) arvioiden perusteella. Komission suosituksen perusteella ja talous- ja rahoituskomiteaa kuultuaan neuvosto antoi ohjelmaa tutkittuaan siitä lausunnon. Asetuksen mukaan jäsenvaltioiden on toimitettava vuosittain tarkistetut vakausohjelmat, jotka neuvosto voi tutkia samaa menettelyä noudattaen.Suomi toimitti 7 päivänä syyskuuta 1998 ensimmäisen vakausohjelmansa, joka kattoi vuodet 1998–2002. Neuvosto antoi ohjelmasta lausunnon 12 päivänä lokakuuta 1998. Suomi on tämän jälkeen tarkistanut ohjelmaa vuosittain. Se tarkisti vakausohjelman viimeksi 2 päivänä joulukuuta 2004. Komission yksiköt ovat laatineet tarkistuksesta teknisen arvion, joka perustuu komission yksiköiden syksyn 2004 talousennusteeseen, käytännesääntöihin[2], yhteisesti sovittuun potentiaalisen tuotannon ja suhdannetasoitettujen rahoitusasemien arviointimenetelmään, talouspolitiikan vuosien 2003–2005 laajoissa suuntaviivoissa annettuihin suosituksiin sekä periaatteisiin, jotka määritetään finanssipolitiikan koordinoinnin tehostamisesta 27 päivänä marraskuuta 2002 annetussa komission tiedonannossa neuvostolle ja Euroopan parlamentille[3]. Arvioinnin tuloksena voidaan todeta seuraavaa:-  Suomen hallitus hyväksyi 2 päivänä joulukuuta 2004 tarkistetun vakausohjelman ja toimitti sen eduskunnalle tiedoksi edellisten tarkistusten tavoin. Tarkistettu vakausohjelma kattaa vuodet 2004–2008. Vaikka ohjelma noudattaa käytännesääntöjen tietovaatimuksia laajalti, jotkin perusoletusten muuttujista puuttuvat.-  Ohjelmassa esitetyn makrotalouden skenaarion mukaan talouskasvu oli yli 3 prosenttia vuonna 2004 vakaan kotimaisen kysynnän tukemana ja hidastuu hieman 2,8 prosentin tasolle vuonna 2005. Ennustettu noin 2,5 prosentin keskimääräinen kasvu ohjelmakaudella vaikuttaa varovaiselta arviolta. Lyhyen aikavälin ennuste jää hieman alle komission yksiköiden syksyn 2004 ennusteen. Myös ohjelmassa esitetty potentiaaliseen tuotantoon perustuva keskipitkän aikavälin ennuste jää alle komission yksiköiden arvioiman kasvupotentiaalin.-  Hallituksen tärkein finanssipoliittinen tavoite on saada valtion ja kuntien talous pysymään lähellä tasapainoa. Koska sosiaaliturvarahastoissa on säännöllisesti ylijäämää, julkisen talouden rahoitusasema näyttää vuotuista lähes 2 prosentin ylijäämää suhteessa BKT:hen. Tällaista finanssipolitiikkaa noudattaen ja kansantalouden tilinpidon käsittein mitattuna valtiontalouden pitäisi palata tasapainoon vaalikauden lopussa vuonna 2007. Tähän tavoitteeseen pääsemiseksi hallitus hyväksyi toukokuussa 2003 vuotuiset menokehykset vuosiksi 2004–2007. Näiden kehysten mukaisesti valtionhallinnon kokonaismenojen annetaan kasvaa reaalimääräisesti keskimäärin lähes 1 prosenttia vuosittain kyseisellä ajanjaksolla. Koska suurin osa menolisäyksestä on etupainotettu vuodelle 2004, kehyksissä on vähemmän liikkumavaraa vaalikauden loppupuolella. Edelliseen ohjelmatarkistukseen verrattuna julkisen talouden ylijäämäennusteet vuosiksi 2004–2007 säilyvät lähes muuttumattomia.-  Vaikka Suomen julkisella sektorilla säilyy suotuisa ylijäämä, julkisen talouden toteutuma saattaa olla ennustettua huonompi, koska tarkistetussa ohjelmassa esitettyyn julkisen talouden perusuraan sisältyvät ainoastaan osittain 1,7 miljardin euron veronalennukset (1,2 % suhteessa BKT:hen), joilla täydennetään marraskuun 2004 lopussa tehtyä kahden ja puolen vuoden tulopoliittista kokonaisratkaisua. Koska suunnitelmista supistaa menoja vuosina 2005–2007 ei ole ilmoitettu ja jollei käyttöön oteta julkisen sektorin tuloja lisääviä toimenpiteitä, keskushallinnon alijäämä saattaa olla ohjelmassa esitettyä suurempi vuosina 2005–2007, mikä supistaisi myös julkisen talouden ylijäämää. Hallitus arvioi, että palkkaratkaisu yhdessä veronalennusten kanssa supistaa julkisen talouden ylijäämää 0,3 prosenttiyksikköä noin 1,9 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2007. Hallitus arvioi kuitenkin, että paketti vahvistaa talouden dynaamisuutta lisäämällä kasvupotentiaalia ja edistämällä työpaikkojen luomista, mikä puolestaan parantaa julkisen sektorin tulonhankintakapasiteettia. Tämän riskiarvioinnin perusteella ohjelman mukainen finanssipolitiikan viritys riittää varmistamaan, että vakaus- ja kasvusopimuksen keskipitkän aikavälin tavoite, lähellä tasapainoa oleva julkisen talouden rahoitusasema, säilytetään vuosina 2004–2008. Se tarjoaa myös riittävän varmuusmarginaalin, jotta alijäämän 3 prosentin raja-arvoa suhteessa BKT:hen ei ylitetä normaaleissa suhdannevaihteluissa vuosina 2004–2008.-  Julkisen talouden bruttovelkasuhteen ennustetaan pysyttelevän huomattavasti alle 60 prosentin suhteessa BKT:hen ja jatkavan alenemistaan ohjelmakaudella. Nykyisessä ohjelmassa velkasuhteen odotetaan alenevan vuoden 2004 arvioidusta 44,6 prosenttiin suhteessa BKT:hen noin 41 prosenttiin vuoteen 2008 mennessä. Edelliseen ohjelmatarkistukseen verrattuna nykyisessä ohjelmassa ennustetaan velan suhteen BKT:hen alenevan huomattavasti vuodesta 2005 lähtien BKT:n nopeamman nimelliskasvun, keskushallinnon vähäisemmän lainanoton, alhaisempien korkomenojen ja kasvavien verotulojen ansiosta. Edellisessä ohjelmassa velan suhteen BKT:hen arvioitiin pysyttelevän lähes vakaana alle 45 prosentissa suhteessa BKT:hen vuosina 2004–2007, kun taas nykyisessä ohjelmassa sen arvioidaan supistuvan lähes 3 prosenttiyksikköä.-  Lähentymisohjelmassa tarkistetaan hallituksen rakenneuudistusohjelmaa, jossa keskitytään parantamaan julkisen sektorin kestävyyttä vuonna 2005 voimaan tulevan eläkeuudistuksen avulla. Aikaisempia toimenpiteitä jatkavan uudistuksen arvioidaan nostavan työmarkkinoilta poistumisikää kolmella vuodella 62–63 ikävuoteen. Uudistuksessa kaavaillaan myös uusia toimenpiteitä sitkeästi korkeana pysyttelevän rakenteellisen työttömyyden alentamiseksi. Tulopoliittisesta kokonaisratkaisusta sovittiin vuoden 2004 marraskuun lopulla, ja sitä täydennettiin veronalennuksin. Sopimuksen odotetaan vahvistavan talouden dynaamisuutta ja edistävän työpaikkojen luomista. Hallituksen toteuttamien toimenpiteiden voidaan odottaa lisäävän potentiaalista kasvua ja vahvistavan edelleen julkisen talouden kestävyyttä.-  Suomen asema julkisen talouden pitkäaikaisen kestävyyden kannalta vaikuttaa suotuisalta huolimatta väestön ikääntymisestä ennusteiden mukaan aiheutuvista huomattavista julkista menoista. Ohjelmassa esitetty julkisen talouden strategia on laaja-alainen ja sisältää uusia velkojen vakautustoimia sekä rakenneuudistuksia, esimerkiksi eläkeuudistukseen liittyviä lisätoimia ja toimenpiteitä työmarkkinoilta poistumisiän nostamiseksi. Esitetyillä rakenneuudistuksilla pitäisi olla myönteinen vaikutus julkiseen talouteen.-  Tarkistuksen mukainen talouspolitiikka on kaiken kaikkiaan pääpiirteissään yhdenmukaista talouspolitiikan laajojen maakohtaisten suuntaviivojen kanssa julkisen talouden alalla. Vuonna 2003 käyttöönotetut monivuotiset menokehykset varsinkin vaikuttavat toimineen hyvin ensimmäisenä soveltamisvuonna eli vuonna 2004, jolloin lopulliset talousarviomenot jäivät menokaton alle. Samoin käy vuonna 2005, jos talousarviossa pysytään. Menokehyksissä pysyttäneen myös tulevina vuosina, sillä niihin on sitouduttu poliittisesti.Tämän arvion perusteella komissio on hyväksynyt oheisen suosituksen neuvoston lausunnoksi Suomen tarkistetusta vakausohjelmasta ja esittää sen edelleen neuvostolle.Suositus:7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 3 kohdan mukainen NEUVOSTON LAUSUNTOSuomen tarkistetusta vakausohjelmasta vuosiksi 2004–2008EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97[4] ja erityisesti sen 5 artiklan 3 kohdan,ottaa huomioon komission suosituksen,on kuullut talous- ja rahoituskomiteaa,ON ANTANUT TÄMÄN LAUSUNNON:Neuvosto tarkasteli [17 päivänä helmikuuta 2005] Suomen tarkistettua vakausohjelmaa, joka kattaa vuodet 2004–2008. Ohjelma vastaa yleisesti ottaen tietovaatimuksia, jotka tarkistetuissa käytännesäännöissä asetetaan vakaus- ja lähentymisohjelmien sisällölle ja muodolle. Jotkin perusoletusten muuttujista kuitenkin puuttuvat. Suomea kehotetaankin noudattamaan tietovaatimuksia täydellisesti.Ohjelman perustana olevan makrotalouden skenaarion mukaan kokonaistuotannon kasvu hidastuu vuoden 2004 3,2 prosentista keskimäärin 2,4 prosenttiin muina ohjelmavuosina. Skenaario vaikuttaa käytettävissä olevien tietojen perusteella heijastavan melko varovaisia kasvuoletuksia. Ohjelman inflaatioennusteet lienevät realistisia, ja ne ovat komission yksiköiden arvioiden mukaisia.Julkishallinnolle ennakoidaan vuotuista keskimääräistä 2 prosentin ylijäämää suhteessa BKT:hen, ja tarkistetun ohjelman pitäisi säilyttää julkisen talouden rahoitusasema vakaana koko ohjelmakauden. Ylijäämää kertyy ennen kaikkea sosiaaliturvarahastoihin. Tällä hetkellä tasapainossa oleva valtiontalous lienee lievästi alijäämäinen vuosina 2005–2007. Tavoitteena on saada valtiontalous uudelleen tasapainoon vuonna 2007. Tätä varten hallitus on hyväksynyt vuotuiset menokehykset vuosiksi 2004–2007. Edelliseen ohjelmatarkistukseen verrattuna julkisen talouden ylijäämäennusteet vuosiksi 2004–2007 säilyvät lähes muuttumattomia.Vaikka Suomen julkisella sektorilla säilyy suotuisa ylijäämä, julkisen talouden toteutuma saattaa olla ennustettua huonompi, koska tarkistetussa ohjelmassa esitettyyn julkisen talouden perusuraan sisältyvät ainoastaan osittain 1,7 miljardin euron veronalennukset (1,2 % suhteessa BKT:hen), joilla täydennetään marraskuun 2004 lopussa tehtyä kahden ja puolen vuoden tulopoliittista kokonaisratkaisua. Koska suunnitelmista hillitä menoja edelleen vuosina 2005–2007 ei ole ilmoitettu ja jollei käyttöön oteta julkisen sektorin tuloja lisääviä toimenpiteitä, keskushallinnon alijäämä saattaa olla ohjelmassa esitettyä suurempi vuosina 2005–2007, mikä supistaisi myös julkisen talouden ylijäämää. Hallitus arvioi, että palkkaratkaisu yhdessä veronalennusten kanssa supistaa julkisen talouden ylijäämää 0,3 prosenttiyksikköä noin 1,9 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2007. Hallitus arvioi kuitenkin, että paketti vahvistaa talouden dynaamisuutta lisäämällä kasvupotentiaalia ja edistämällä työpaikkojen luomista, mikä puolestaan parantaa julkisen sektorin tulonhankintakapasiteettia.Tämän riskiarvioinnin perusteella ohjelman mukainen finanssipolitiikan viritys riittää varmistamaan, että vakaus- ja kasvusopimuksen keskipitkän aikavälin tavoite, lähellä tasapainoa oleva julkisen talouden rahoitusasema, säilytetään vuosina 2004–2008. Se tarjoaa myös riittävän varmuusmarginaalin, jotta alijäämän 3 prosentin raja-arvoa suhteessa BKT:hen ei ylitetä normaaleissa suhdannevaihteluissa vuosina 2004–2008.Velkasuhteen arvioidaan olleen 44,6 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2004 eli jääneen reilusti alle perustamissopimuksen mukaisen 60 prosentin viitearvon. Ohjelmassa velkasuhteen ennustetaan supistuvan 3,5 prosenttiyksikköä ohjelmakaudella.Suomen asema julkisen talouden pitkäaikaisen kestävyyden kannalta vaikuttaa suotuisalta huolimatta väestön ikääntymisestä ennusteiden mukaan aiheutuvista huomattavista julkista menoista. Ohjelmassa esitetty julkisen talouden strategia on laaja-alainen ja sisältää uusia velkojen vakautustoimia sekä rakenneuudistuksia, esimerkiksi eläkeuudistukseen liittyviä lisätoimia ja toimenpiteitä työmarkkinoilta poistumisiän nostamiseksi. Esitetyillä rakenneuudistuksilla pitäisi olla myönteinen vaikutus julkiseen talouteen.Tarkistuksen mukainen talouspolitiikka on pääpiirteissään yhdenmukaista talouspolitiikan laajojen maakohtaisten suuntaviivojen kanssa julkisen talouden alalla. Vuonna 2003 käyttöönotetut monivuotiset menokehykset vaikuttavat varsinkin toimineen hyvin ensimmäisenä soveltamisvuonna eli vuonna 2004, jolloin lopulliset talousarviomenot jäivät menokaton alle. Samoin käy myös vuonna 2005, jos talousarviossa pysytään. Menokehyksissä pysyttäneen myös tulevina vuosina, sillä niihin on sitouduttu poliittisesti.Taulukko: Keskeisten makrotaloutta ja julkista taloutta koskevien ennusteiden vertailu2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 |BKT:n määrä (muutos, %) | VO joulukuu 2004 | 3,2 | 2,8 | 2,4 | 2,2 | 2,0 |KOM lokakuu 2004 | 3,0 | 3,1 | 2,7 | – | – |VO marraskuu 2003 | 2,7 | 2,.5 | 2,4 | 2,4 | – |YKHI-inflaatio (%) | VO joulukuu 2004 | 0,2 | 1,4 | 1,8 | 1,8 | 1,8 |KOM lokakuu 2004 | 0,2 | 1,5 | 1,7 | – | – |VO marraskuu 2003 | 0,7 | 1,3 | 1,8 | 1,8 | – |Julkisen talouden rahoitusasema (suhteessa BKT:hen) | VO joulukuu 2004 | 2,0 | 1,8 | 2,1 | 2,2 | 2,0 |KOM lokakuu 2004 | 2,3 | 2,1 | 2,2 | – | – |VO marraskuu 2003 | 1,7 | 2,1 | 2,1 | 2,2 | – |Perusjäämä (suhteessa BKT:hen) | VO joulukuu 20042 | 3,7 | 3,4 | 3,8 | 3,9 | 3,7 |KOM lokakuu 2004 | 4,1 | 3,9 | 3,8 | – | – |VO marraskuu 2003 | 3,7 | 4,0 | 4,1 | 4,3 | – |Suhdannetasoitettu rahoitusasema (suhteessa BKT:hen) | VO joulukuu 20041 | 2,1 | 1,7 | 2,0 | 2,1 | 1,9 |KOM lokakuu 2004 | 2,8 | 2,3 | 2,3 | – | – |VO marraskuu 20031 | 2,4 | 2,4 | 2,3 | 2,2 | – |Julkisen velan bruttomäärä (suhteessa BKT:hen) | VO joulukuu 2004 | 44,6 | 43,4 | 42,5 | 41,7 | 41,1 |KOM lokakuu 2004 | 44,8 | 43,4 | 42,2 | – | – |VO marraskuu 2003 | 44,7 | 44,9 | 45,0 | 44,6 | – |Huom: 1 Komission yksiköiden laskelmat, jotka perustuvat ohjelmassa esitettyihin tietoihin. 2 Suomen viranomaiset ilmoittavat perusjäämän nettokorkomaksujen eivätkä bruttokorkomaksujen perusteella. Komission yksiköt ovat laskeneet uudelleen luvut ohjelman tietojen perusteella. Lähteet: Vakausohjelma (VO); komission yksiköiden syksyn 2004 talousennuste (KOM); komission yksiköiden laskelmat |[1] EYVL L 209, 2.8.1997. Kaikki asiakirjat, joihin tässä lausunnossa viitataan, on julkaistu seuraavalla Internet-sivulla: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[2] Talous- ja rahoituskomitean tarkistettu lausunto vakaus- ja lähentymisohjelmien sisällöstä ja muodosta, hyväksytty Ecofin-neuvostossa 10.7.2001.[3] KOM(2002) 668, 27.11.2002.[4] EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1. Asiakirjat, joihin tässä lausunnossa viitataan, on julkaistu seuraavalla Internet-sivulla: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.


title: Neuvoston suositus (EU) 2016/210, annettu 12 päivänä helmikuuta 2016, Euroopan kehitysrahaston (kahdeksas EKR) toimien toteuttamisen osalta komissiolle myönnettäväksi vastuuvapaudeksi varainhoitovuodelta 2014

text:
               16.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 39/59

         NEUVOSTON SUOSITUS (EU) 2016/210,
   annettu 12 päivänä helmikuuta 2016,
   Euroopan kehitysrahaston (kahdeksas EKR) toimien toteuttamisen osalta komissiolle myönnettäväksi vastuuvapaudeksi varainhoitovuodelta 2014
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
   ottaa huomioon Loméssa 15 päivänä joulukuuta 1989 allekirjoitetun neljännen AKT–ETY-yleissopimuksen (1), jota on muutettu Mauritiuksessa 4 päivänä marraskuuta 1995 allekirjoitetulla sopimuksella (2),
   ottaa huomioon neuvostossa kokoontuneiden jäsenvaltioiden hallitusten edustajien sisäisen sopimuksen neljännen AKT–EY-yleissopimuksen toisen rahoituspöytäkirjan mukaisesta yhteisön tukien rahoituksesta ja hoidosta (3), jäljempänä ’sisäinen sopimus’, jolla on muun muassa perustettu kahdeksas Euroopan kehitysrahasto (kahdeksas EKR), ja erityisesti sen 33 artiklan 3 kohdan,
   ottaa huomioon neljänteen AKT–EY-yleissopimukseen perustuvaan kehitysrahoitusyhteistyöhön sovellettavan 16 päivänä kesäkuuta 1998 annetun varainhoitoasetuksen (4) ja erityisesti sen 66–74 artiklan,
   on tutkinut kahdeksannen EKR:n toimiin liittyvät tulostilin ja taseen, jotka on päätetty 31 päivänä joulukuuta 2014, ja tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomuksen kahdeksannesta, yhdeksännestä, kymmenennestä ja yhdennestätoista Euroopan kehitysrahastosta (EKR) rahoitetuista toimista varainhoitovuodelta 2014 sekä mainittuun vuosikertomukseen sisältyvät komission vastaukset (5),
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Sisäisen sopimuksen 33 artiklan 3 kohdan nojalla Euroopan parlamentti myöntää neuvoston suosituksesta komissiolle vastuuvapauden kahdeksannen EKR:n varainhoidosta.

               (2)

               Komissio on toteuttanut kahdeksannen EKR:n toimet varainhoitovuoden 2014 aikana kokonaisuudessaan tyydyttävällä tavalla,

         SUOSITTAA, että Euroopan parlamentti myöntää komissiolle vastuuvapauden kahdeksannen EKR:n toimien toteuttamisen osalta varainhoitovuodelta 2014.

      Tehty Brysselissä 12 päivänä helmikuuta 2016.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         J.R.V.A. DIJSSELBLOEM

      (1)  EYVL L 229, 17.8.1991, s. 3.

      (2)  EYVL L 156, 29.5.1998, s. 3.

      (3)  EYVL L 156, 29.5.1998, s. 108.

      (4)  EYVL L 191, 7.7.1998, s. 53.

      (5)  EUVL C 373, 10.11.2015, s. 289.


title: Neuvoston suositus, annettu 11 päivänä heinäkuuta 2017, Alankomaiden vuoden 2017 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Alankomaiden vuoden 2017 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto

text:
               9.8.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 261/79

         NEUVOSTON SUOSITUS,
   annettu 11 päivänä heinäkuuta 2017,
   Alankomaiden vuoden 2017 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Alankomaiden vuoden 2017 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto
   (2017/C 261/18)
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,
   ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 (1) ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan,
   ottaa huomioon makrotalouden epätasapainon ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta 16 päivänä marraskuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011 (2) ja erityisesti sen 6 artiklan 1 kohdan,
   ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,
   ottaa huomioon Euroopan parlamentin päätöslauselmat,
   ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
   ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,
   ottaa huomioon talous- ja rahoituskomitean lausunnon,
   ottaa huomioon sosiaalisen suojelun komitean lausunnon,
   ottaa huomioon talouspoliittisen komitean lausunnon,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Komissio hyväksyi 16 päivänä marraskuuta 2016 vuotuisen kasvuselvityksen, mikä aloitti vuoden 2017 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson. Eurooppa-neuvosto vahvisti vuotuisen kasvuselvityksen ensisijaiset tavoitteet 9 ja 10 päivänä maaliskuuta 2017. Komissio hyväksyi 16 päivänä marraskuuta 2016 asetuksen (EU) N:o 1176/2011 perusteella varoitusmekanismia koskevan kertomuksen, jossa se katsoi, että Alankomaat kuuluu niihin jäsenvaltioihin, joista laadittaisiin perusteellinen tarkastelu. Samana päivänä komissio hyväksyi myös suosituksen neuvoston suositukseksi euroalueen talouspolitiikasta. Eurooppa-neuvosto vahvisti suosituksen 9 ja 10 päivänä maaliskuuta 2017. Neuvosto hyväksyi 21 päivänä maaliskuuta 2017 suosituksen euroalueen talouspolitiikasta, jäljempänä ”euroalueen suositus” (3).

               (2)

               Koska Alankomaat kuuluu jäsenvaltioihin, joiden rahayksikkö on euro, ja koska taloudet ovat talous- ja rahaliitossa vahvasti yhteydessä toisiinsa, Alankomaiden olisi varmistettava, että jäljempänä esitettävistä suosituksista 1 ja 2 ilmenevä euroalueen suositus pannaan täytäntöön täysimääräisesti ja oikea-aikaisesti.

               (3)

               Alankomaita koskeva vuoden 2017 maaraportti julkaistiin 22 päivänä helmikuuta 2017. Siinä arvioitiin Alankomaiden edistymistä neuvoston 12 päivänä heinäkuuta 2016 hyväksymien maakohtaisten suositusten noudattamisessa, aiempina vuosina annettujen suositusten noudattamisessa ja sen kansallisten Eurooppa 2020 -tavoitteiden saavuttamisessa. Lisäksi siihen sisältyi asetuksen (EU) N:o 1176/2011 5 artiklan nojalla laadittu perusteellinen tarkastelu, jonka tulokset julkaistiin samaten 22 päivänä helmikuuta 2017. Komissio päätteli analyysinsa perusteella, että Alankomaiden makrotaloudessa on epätasapainoja. Alankomaiden vaihtotaseen ylijäämä suhteessa BKT:hen on euroalueen jäsenvaltioiden suurin kolmen vuoden keskiarvona tarkasteltuna. Ylijäämä viittaa siihen, että varoja ei ole kohdennettu optimaalisesti vaan kasvua ja hyvinvointia olisi mahdollista lisätä. Kotitalouksien käytettävissä olevia tuloja supistaa suuri pakollisten maksujen kiila. Yksityistä velkaa on paljon, erityisesti kotitalouksien asuntolainoja. Kotitalouksien suuret varat ja velat lisäävät alttiutta rahoitusmarkkinahäiriöille. On erityisen tärkeää toteuttaa toimia, joilla voidaan pienentää Alankomaiden talouteen kohdistuvien haittavaikutusten riskiä, ja kun otetaan huomioon sen talouden suuruus ja vaikutukset muihin maihin, myös talous- ja rahaliittoon kohdistuvien haittavaikutusten riskiä.

               (4)

               Alankomaat toimitti vuoden 2017 kansallisen uudistusohjelmansa ja vuoden 2017 vakausohjelmansa 26 päivänä huhtikuuta 2017. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon.

               (5)

               Kauden 2014–2020 Euroopan rakenne- ja investointirahastojen (ERI-rahastot) ohjelmasuunnittelussa on otettu huomioon asiaankuuluvat maakohtaiset suositukset. Kuten Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1303/2013 (4) 23 artiklassa säädetään, komissio voi pyytää jäsenvaltiota tarkastelemaan uudelleen kumppanuussopimustaan ja asiaankuuluvia ohjelmiaan ja esittämään niihin muutoksia, kun tämä on tarpeen asiaankuuluvien neuvoston suositusten täytäntöönpanon tukemiseksi. Komissio on antanut tarkempaa tietoa kyseisen säännöksen hyödyntämisestä ohjeissa sellaisten toimenpiteiden soveltamiselle, joilla ERI-rahastojen vaikuttavuus kytketään talouden tehokkaaseen ohjaukseen ja hallintaan.

               (6)

               Alankomaihin sovelletaan vakaus- ja kasvusopimuksen ennaltaehkäisevää osiota ja velkasääntöä. Hallitus suunnittelee vuoden 2017 vakausohjelmassaan julkisen talouden ylijäämän parantamista vuoden 2017 0,5 prosentista suhteessa BKT:hen 1,3 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2020. Julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteessa, joka on 0,5 prosentin rakenteellinen alijäämä suhteessa BKT:hen, pysytään edelleen selvästi koko ohjelmakauden ajan. Vuoden 2017 vakausohjelman mukaan julkisen talouden velan ennakoidaan laskevan 58,5 prosenttiin vuonna 2017, mikä on alle perussopimuksessa määrätyn viitearvon (60 prosenttia suhteessa BKT:hen). Hallitus aikoo supistaa julkisen velan 49,3 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2020. Näiden julkisen talouden kehitysarvioiden perustana oleva makrotalouden skenaario on uskottava. Komission kevään 2017 talousennusteen mukaan rakenteellisen rahoitusaseman odotetaan paranevan vuoden 2017 0,2 prosentin ylijäämästä suhteessa BKT:hen 0,4 prosenttiin vuonna 2018, mikä ylittää julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteen. Julkisen talouden velan odotetaan pysyvän vakaalla lasku-uralla velkasäännön vaatimukset ylittäen. Kaiken kaikkiaan neuvosto katsoo, että Alankomaiden ennustetaan vuosina 2017 ja 2018 noudattavan vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia. Samaan aikaan keskipitkän aikavälin tavoitetta noudattaen olisi kuitenkin mahdollista käyttää finanssi- ja rakennepolitiikkaa mahdollisen kasvun ja kotimaisen kysynnän tukemiseen, mukaan lukien tutkimus- ja kehitysinvestoinnit, ja luoda edellytykset reaalipalkkojen suuremmalle nousulle, myös kun otetaan huomioon jatkuvat ulkoiset epätasapainot.

               (7)

               Työllisyyden viimeaikainen kasvu johtuu suurelta osin määräaikaisissa työsuhteissa olevien ja yrittäjien määrän lisääntymisestä. Määräaikaisten työsopimusten osuus on suuri ja kasvaa edelleen, ja yksinyrittäjien määrä kasvaa nopeasti. Tähän ovat syynä sovellettavan työlainsäädännön ja työsuojelun suuret erot samoin kuin vero- ja sosiaaliturvalainsäädännön erot. Vaikka joitakin toimenpiteitä on toteutettu, jotkin näistä seikoista luovat työntekijöille edelleen taloudellisen kannusteen ryhtyä yrittäjiksi tai kannustavat työntekijöiden palkkaamiseen määräaikaisen työsopimuksen nojalla. Tällä saattaa olla erityisen vääristävä vaikutus työmarkkinoiden laitamilla, ja se on voinut vaikuttaa reaalipalkkojen kokonaiskasvun hidastumiseen. Yrittäjät ovat muita useammin alivakuutettuja työkyvyttömyyden, työttömyyden ja ikääntymisen varalta. Tämä saattaa vaikuttaa sosiaaliturvajärjestelmän kestävyyteen pitkällä aikavälillä. Toimenpiteiden täytäntöönpanoa näennäisyrittäjyyden torjumiseksi on lykätty vuoteen 2018. Muuttajataustaisten henkilöiden työllisyystilanne on edelleen merkittävä haaste. EU:n ulkopuolella syntyneiden maahanmuuttajien työllisyysaste on 20 prosenttiyksikköä alhaisempi kuin Alankomaissa syntyneiden henkilöiden. Vain pieni osa tästä selittyy iän ja koulutustason eroilla.

               (8)

               Kotitalouksien säästämisasteen nousu viime vuosina on johtunut osaksi suuremmista säästöistä eläkejärjestelmän toisessa pilarissa (pakolliset täydentävät yksityiset järjestelmät), mihin myös sääntely-ympäristö on vaikuttanut. Jos indeksikorjauksia ja rahoituspuskureita (taloudellista arviointia koskeva kehys) koskevien sääntöjen noudattamisen lisäksi huolehdittaisiin asianmukaisesti siitä, että kustannukset ja riskit jaetaan tarkoituksenmukaisesti sukupolvien sisällä ja niiden välillä, kotitalouksien olisi helpompi kohdentaa varansa kasvua paremmin tukevalla tavalla. Hallitus on ilmoittanut aikovansa uudistaa eläkkeiden toista pilaria huomattavasti. Tavoitteena on parantaa kattavuutta ja luoda entistä avoimempi, joustavampi ja vakuutusmatemaattisesti oikeudenmukaisempi järjestelmä.

               (9)

               Vuosikymmenten aikana muodostuneet jäykkyydet ja vääristävät kannustimet ohjaavat asuntorahoitusta ja alakohtaista säästökäyttäytymistä. Kotitalouksien taipumus ottaa bruttomääräisesti paljon asuntovelkaa asuntovarallisuutta vastaan on suurelta osin seurausta pitkään käytössä olleista verokannustimista, erityisesti asuntolainakorkojen täydestä verovähennyskelpoisuudesta. Talouden elpymisen vahvistumisesta huolimatta muita tätä koskevia toimenpiteitä ei ole toteutettu vuoden 2012 jälkeen.

               (10)

               Investoinnit vähenivät selvästi talouskriisin aikana ja ovat elpyneet sen jälkeen vain osittain. Koko talouden laajuinen investointien heikkous vaikuttaa olevan voimakkaasti suhdannekehitykseen liittyvää. Se on johtunut asuntomarkkinoiden taantumisesta ja julkisen talouden vakauttamisessa tehdyistä valinnoista. Vaikka investointien esteet vaikuttavat pieniltä, menettelyt rakennuslupien saamiseksi ovat suhteellisen pitkiä. Näyttää siltä, että vähäiset investoinnit uusiutuvan energian alalla ovat yhteydessä aikaisempaan markkinadynamiikkaan, markkinoiden epävarmuuteen ja lainsäädännöllisiin seikkoihin. Julkiset ja yksityiset T&K-menot ovat vähäiset verrattuna parhaiten suoriutuviin jäsenvaltioihin, kun otetaan huomioon koulutustaso, akateemiset saavutukset ja talouskehityksen taso. Valtion T&K-menot ovat jääneet vuoden 2014 tasolle, ja yksityiset T&K-menot ovat edelleen vähäisiä. Neuvoston vuonna 2016 antaman suosituksen täytäntöönpanossa ei ole edistytty.

               (11)

               Komissio on vuoden 2017 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson osana tehnyt kattavan analyysin Alankomaiden talouspolitiikasta ja julkaissut sen vuoden 2017 maaraportissa. Se on arvioinut myös vuoden 2017 vakausohjelman ja vuoden 2017 kansallisen uudistusohjelman sekä jatkotoimenpiteet, joita on toteutettu Alankomaille viime vuosina annettujen suositusten noudattamiseksi. Se on ottanut huomioon ohjelmien ja jatkotoimenpiteiden merkityksen Alankomaiden finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta mutta myös sen, ovatko ne unionin sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska unionin yleistä talouden ohjausta on tarpeen vahvistaa antamalla unionin tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin.

               (12)

               Neuvosto on tutkinut vuoden 2017 vakausohjelman tämän arvioinnin perusteella ja katsoo (5), että Alankomaiden odotetaan noudattavan vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia.

               (13)

               Neuvosto on tutkinut vuoden 2017 kansallisen uudistusohjelman ja vuoden 2017 vakausohjelman komission perusteellisen tarkastelun ja tämän arvioinnin perusteella. Asetuksen (EU) N:o 1176/2011 6 artiklan nojalla annetut neuvoston suositukset ilmenevät Alankomaille jäljempänä esitettävistä suosituksista 1 ja 2,

         SUOSITTAA, että Alankomaat toteuttaa vuosina 2017 ja 2018 toimia, joilla se

               1.

               keskipitkän aikavälin tavoitetta noudattaen käyttää finanssi- ja rakennepolitiikkaa mahdollisen kasvun ja kotimaisen kysynnän tukemiseen, mukaan lukien tutkimus- ja kehitysinvestoinnit; toteuttaa toimenpiteitä asuntomarkkinoiden jäljellä olevien vääristymien ja kotitalouksien velanoton suosimisen vähentämiseksi erityisesti tiukentamalla asuntolainakorkojen verovähennyskelpoisuutta;

               2.

               poistaa pysyvässä työsuhteessa olevan henkilöstön palkkaamisen jäljellä olevat esteet; puuttuu yksinyrittäjien määrän selvään kasvuun esimerkiksi vähentämällä veroihin liittyviä vääristymiä, joilla suositaan itsensä työllistämistä, rajoittamatta kuitenkaan yrittäjyyden edellytyksiä, sekä edistämällä itsensätyöllistäjien pääsyä kohtuuhintaisen sosiaaliturvan piiriin; parantaa jo käynnistetyn laajan valmistelutyön perusteella eläkejärjestelmän toisen pilarin avoimuutta, sukupolvien välistä oikeudenmukaisuutta ja häiriönsietokykyä; luo edellytykset reaalipalkkojen suuremmalle nousulle kunnioittaen samalla työmarkkinaosapuolten roolia.

      Tehty Brysselissä 11 päivänä heinäkuuta 2017.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         T. TÕNISTE

      (1)  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  EUVL L 306, 23.11.2011, s. 25.

      (3)  EUVL C 92, 24.3.2017, s. 1.

      (4)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1303/2013, annettu 17 päivänä joulukuuta 2013, Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yhteisistä säännöksistä sekä Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yleisistä säännöksistä sekä neuvoston asetuksen (EY) N:o 1083/2006 kumoamisesta (EUVL L 347, 20.12.2013, s. 320).

      (5)  Asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti.