title: Neuvoston suositus, annettu 13 päivänä heinäkuuta 2018, Italian vuoden 2018 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Italian vuoden 2018 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto

text:
               10.9.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 320/48

      NEUVOSTON SUOSITUS,
      annettu 13 päivänä heinäkuuta 2018,
      Italian vuoden 2018 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Italian vuoden 2018 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto
      (2018/C 320/11)
      EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
      ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,
      ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 (1) ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan,
      ottaa huomioon makrotalouden epätasapainon ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta 16 päivänä marraskuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011 (2) ja erityisesti sen 6 artiklan 1 kohdan,
      ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,
      ottaa huomioon Euroopan parlamentin päätöslauselmat,
      ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
      ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,
      ottaa huomioon talous- ja rahoituskomitean lausunnon,
      ottaa huomioon sosiaalisen suojelun komitean lausunnon,
      ottaa huomioon talouspoliittisen komitean lausunnon,
      sekä katsoo seuraavaa:

                  (1)

                  Komissio hyväksyi 22 päivänä marraskuuta 2017 vuotuisen kasvuselvityksen, mikä aloitti vuoden 2018 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson. Se otti huomioon Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission 17 päivänä marraskuuta 2017 antaman Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilaria koskevan julistuksen. Eurooppa-neuvosto vahvisti vuotuisen kasvuselvityksen ensisijaiset tavoitteet 22 päivänä maaliskuuta 2018. Komissio hyväksyi 22 päivänä marraskuuta 2017 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011 perusteella myös varoitusmekanismia koskevan kertomuksen, jossa se katsoi, että Italia kuuluu niihin jäsenvaltioihin, joista laadittaisiin perusteellinen tarkastelu. Samana päivänä komissio hyväksyi myös suosituksen neuvoston suositukseksi euroalueen talouspolitiikasta, jonka Eurooppa-neuvosto vahvisti 22 päivänä maaliskuuta 2018. Neuvosto hyväksyi 14 päivänä toukokuuta 2018 suosituksen euroalueen talouspolitiikasta (3), jäljempänä ’euroalueen suositus’.

                  (2)

                  Koska Italia kuuluu jäsenvaltioihin, joiden rahayksikkö on euro, ja koska taloudet ovat talous- ja rahaliitossa vahvasti yhteydessä toisiinsa, Italian olisi varmistettava, että jäljempänä esitettävistä suosituksista ja erityisesti suosituksista 1–4 ilmenevä euroalueen suositus pannaan täytäntöön täysimääräisesti ja oikea-aikaisesti.

                  (3)

                  Italiaa koskeva vuoden 2018 maaraportti julkaistiin 7 päivänä maaliskuuta 2018. Siinä arvioitiin Italian edistymistä neuvoston 11 päivänä heinäkuuta 2017 hyväksymien maakohtaisten suositusten (4) noudattamisessa, aiempina vuosina annettujen maakohtaisten suositusten noudattamisessa ja kansallisten Eurooppa 2020 -tavoitteidensa saavuttamisessa. Lisäksi siihen sisältyi asetuksen (EU) N:o 1176/2011 5 artiklan nojalla laadittu perusteellinen tarkastelu, jonka tulokset julkaistiin samaten 7 päivänä maaliskuuta 2018. Komissio päätteli analyysinsa perusteella, että Italian makrotaloudessa on liiallisia epätasapainoja. Erityisesti suuri valtionvelka ja pitkittynyt heikko tuotantodynamiikka aiheuttavat riskejä, joilla on rajat ylittävää merkitystä, kun otetaan huomioon järjestämättömien lainojen suuri, mutta pienenevä määrä ja korkea, joskin vähenevä työttömyys. On erityisen tärkeää toteuttaa toimia, joilla voidaan pienentää Italian talouteen kohdistuvien haittavaikutusten riskiä, sillä kun otetaan huomioon sen talouden suuruus ja vaikutukset muihin maihin, tällaiset riskit kohdistuvat myös talous- ja rahaliittoon.

                  (4)

                  Italia toimitti vuoden 2018 kansallisen uudistusohjelmansa ja vuoden 2018 vakausohjelmansa 16 päivänä toukokuuta 2018. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon.

                  (5)

                  Kauden 2014–2020 Euroopan rakenne- ja investointirahastojen, jäljempänä ’ERI-rahastot’, ohjelmasuunnittelussa on otettu huomioon asiaankuuluvat maakohtaiset suositukset. Kuten Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1303/2013 (5) 23 artiklassa säädetään, komissio voi pyytää jäsenvaltiota tarkastelemaan uudelleen kumppanuussopimustaan ja asiaankuuluvia ohjelmiaan ja esittämään niihin muutoksia, kun tämä on tarpeen asiaankuuluvien neuvoston suositusten täytäntöönpanon tukemiseksi. Komissio on antanut tarkempaa tietoa kyseisen säännöksen hyödyntämisestä ohjeissa sellaisten toimenpiteiden soveltamiselle, joilla ERI-rahastojen vaikuttavuus kytketään talouden tehokkaaseen ohjaukseen ja hallintaan.

                  (6)

                  Italiaan sovelletaan vakaus- ja kasvusopimuksen ennaltaehkäisevää osiota ja velkasääntöä. Eroavan hallituksen esittämä vuoden 2018 vakausohjelma perustuu kehitysskenaarioon, jossa oletetaan politiikan säilyvän muuttumattomana. Italian viranomaiset odottavat julkisen talouden alijäämän, joka oli 2,3 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2017, paranevan 1,6 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2018 ja 0,8 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2019, minkä jälkeen julkisen talouden rahoitusasema olisi pitkälti tasapainoinen vuonna 2020. Julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoite, joka on rakenteellisesti tasapainoinen julkisen talouden rahoitusasema, suunnitellaan saavutettavan vuoteen 2020 mennessä ja säilytettävän vuonna 2021, kun taas uudelleenlaskettu (6) rakenteellinen rahoitusasema viittaa pieneen rakenteelliseen alijäämään (0,2 prosenttia suhteessa BKT:hen) molempina vuosina. Julkisen talouden velka supistui hieman vuonna 2017 (131,8 prosenttiin suhteessa BKT:hen, kun vuonna 2016 se oli 132,0 prosenttia suhteessa BKT:hen), ja vuoden 2018 vakausohjelmassa sen ennakoidaan vuonna 2018 supistuvan yhdellä prosenttiyksiköllä 130,8 prosenttiin ja olevan 122,0 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2021 muun muassa yksityistämistoimien ansiosta, joiden tuoton odotetaan olevan 0,3 prosenttia vuodessa suhteessa BKT:hen vuosina 2018–2020. Yksityistämistavoitteet eivät kuitenkaan ole viime vuosina täyttyneet. Komission kevään 2018 talousennusteessa odotetaan reaalisen BKT:n kasvun olevan vuonna 2019 pienempi ja alijäämän suurempi kuin vuoden 2018 vakausohjelmassa, olettaen, että politiikka säilyy muuttumattomana. Itse asiassa komission ennuste ei sisällä alv:n korotusta (0,7 prosenttia suhteessa BKT:hen), joka on säädetty ”suojalausekkeeksi” julkisen talouden tavoitteiden saavuttamiseksi vuonna 2019.

                  (7)

                  Koska Italia ei alustavan näytön perusteella noudattanut velkasääntöä vuosina 2016 ja 2017, komissio antoi 23 päivänä toukokuuta 2018 SEUT-sopimuksen 126 artiklan 3 kohdan mukaisesti laaditun kertomuksen, jossa se totesi kaikkien merkityksellisten tekijöiden arvioinnin perusteella, että perussopimuksessa ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1467/97 (7) määritellyn velkakriteerin olisi katsottava tällä hetkellä täyttyvän. Liiallisen alijäämän menettelyä ei sen vuoksi ole tarpeen käynnistää, varsinkin kun otetaan huomioon, että Italian on toteutumatietojen perusteella katsottu noudattaneen ennaltaehkäisevää osiota vuonna 2017. Komissio arvioi noudattamista uudelleen keväällä 2019 ilmoitettavien vuoden 2018 toteutumatietojen perusteella.

                  (8)

                  Vuoden 2018 vakausohjelman mukaan poikkeuksellisen pakolaisvirran ja seismisiltä vaaroilta suojaamiseen liittyvien toimenpiteiden vaikutus julkiseen talouteen on merkittävä. Vakausohjelmassa annetaan riittävä näyttö näiden julkisen talouden lisäkustannusten laajuudesta ja luonteesta. Komission mukaan hyväksyttävät lisämenot olivat vuonna 2017 poikkeuksellisen pakolaisvirran osalta 0,16 prosenttia suhteessa BKT:hen ja seismisiltä vaaroilta suojaamiseen liittyvien toimenpiteiden osalta 0,19 prosenttia suhteessa BKT:hen. Asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 1 kohdan ja 6 artiklan 3 kohdan säännöksissä otetaan huomioon tällaiset lisämenot, sillä pakolaisvirta ja seismiset vaarat ovat epätavallisia tapahtumia, joiden vaikutus Italian julkiseen talouteen on merkittävä, eikä kestävyys vaarannu, jos tilapäinen poikkeaminen julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävältä sopeuttamisuralta sallitaan. Vaadittua sopeutusta kohti julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitetta on siksi pienennetty vuoden 2017 osalta, jotta nämä lisäkustannukset voidaan ottaa huomioon.

                  (9)

                  Neuvosto suositti Italialle 11 päivänä heinäkuuta 2017 sen varmistamista, että nettomääräisten julkisten perusmenojen (8) nimellinen supistamisvauhti on vuonna 2018 vähintään 0,2 prosenttia, mikä vastaa 0,6 prosentin vuotuista rakenteellista sopeutusta suhteessa BKT:hen. Samalla todettiin, että vuoden 2018 alustavan talousarviosuunnitelman arvioinnissa ja sen jälkeen julkisen talouden vuoden 2018 toteutuman arvioinnissa on otettava asianmukaisella tavalla huomioon, että tavoitteena on saavuttaa sellainen finanssipolitiikan viritys, joka osaltaan sekä vahvistaa talouden elpymistä että varmistaa julkisen talouden kestävyyden. Komissio on tehnyt Italian vuoden 2018 alustavasta talousarviosuunnitelmasta antamansa lausunnon yhteydessä arvion elpymisen vahvuudesta Italiassa ja ottanut siinä asianmukaisella tavalla huomioon talouden kestävyyttä koskevat haasteet. Arvion perusteella vuonna 2018 tarvitaan julkisen talouden rakenteellisia sopeutustoimia, jotka ovat vähintään 0,3 prosenttia suhteessa BKT:hen, ilman, että yhden vuoden tasolla on lisämarginaalia poikkeamaan. Tämä vastaa nettomääräisten julkisten perusmenojen 0,5 prosentin nimellistä enimmäiskasvuvauhtia. Kun tämä otetaan huomioon kokonaisarviossa, komission kevään 2018 talousennusteen mukaan on vaarana, että suositetusta julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteeseen johtavasta sopeutusurasta poiketaan merkittävästi vuonna 2018.

                  (10)

                  Kun otetaan huomioon, että Italian julkisen talouden velka on yli 60 prosenttia suhteessa BKT:hen ja ennustettu tuotantokuilu 0,5 prosenttia, vakaus- ja kasvusopimuksen mukaisen vaatimuskaavion perusteella nettomääräisten julkisten perusmenojen nimellinen kasvu vuonna 2019 ei saisi olla yli 0,1 prosenttia, jolloin rakenteellinen sopeutus olisi 0,6 prosenttia suhteessa BKT:hen. Jos toimintapolitiikka säilyy muuttumattomana, vaarana on, että tästä vaatimuksesta poiketaan merkittävästi vuonna 2019 sekä vuosina 2018 ja 2019, kun niitä tarkastellaan yhdessä. Italian ei alustavan näytön perusteella ennusteta noudattavan velkasääntöä vuosina 2018 ja 2019. Lisäksi Italian julkinen velka suhteessa BKT:hen on noin 130 prosenttia, mikä tarkoittaa, että merkittävä määrä resursseja varataan velanhoitokustannusten kattamiseen. Tästä syystä kasvua tukeviin toimiin, kuten koulutukseen, innovointiin ja infrastruktuuriin, on käytettävissä vähemmän varoja. Kaiken kaikkiaan neuvosto katsoo, että vuodesta 2018 alkaen olisi toteutettava tarvittavia toimenpiteitä vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimusten noudattamiseksi. Mahdollisten satunnaistulojen käyttö julkisen talouden velkasuhteen pienentämiseksi edelleen olisi järkevää.

                  (11)

                  Italian eläkemenojen osuus suhteessa BKT:hen on nyt noin 15 prosenttia, mikä on unionin korkeimpia. Aiemmilla eläkeuudistuksilla on pienennetty väestön ikääntymisestä aiheutuvia epäsuoria vastuita, mikä on parantanut Italian eläkejärjestelmän pitkän aikavälin kestävyyttä, kun myös eläkeikä on asteittain mukautettu elinajanodotteeseen. Sekä vuoden 2017 että vuoden 2018 talousarvioon sisältyy kuitenkin toimenpiteitä, jotka osittain kumoavat kyseiset uudistukset. Yli 65-vuotiaiden osuus väestöstä on Italiassa unionin keskiarvoa suurempi. Osuuden myös odotetaan edelleen kasvavan ajan myötä, niin että Italian vanhushuoltosuhde heikkenee. Eläkemenojen odotetaan näin ollen kasvavan keskipitkällä aikavälillä. Vanhuuseläkkeiden suuri osuus julkisista menoista rajoittaa myös resurssien käyttöä muihin sosiaalimenoihin, kuten köyhyyden torjuntaan, ja kasvua edistäviin menoihin, kuten koulutukseen, joiden osuus menoista on supistunut 2000-luvun alusta lähtien. Merkittäviä säästöjä voitaisiin saada aikaan leikkaamalla suuria eläkkeitä, jotka eivät vastaa eläkemaksuja, oikeudenmukaisuuden ja oikeasuhteisuuden periaatteita noudattaen.

                  (12)

                  Italiassa verotetaan raskaasti pääomia ja työtä, mikä heikentää talouskasvua. Vaikka kohdennettuja verokannustimia on viime aikoina laajennettu, tuotannontekijöihin kohdistuva verorasitus on yhä unionin suurimpia, mikä vähentää investointien ja työllisyyden houkuttelevuutta. Verorasitusta olisi varaa keventää talousarvion kannalta neutraalilla tavalla siirtämällä veropohjaa kasvun kannalta vähemmän haitallisiin lähteisiin, kuten kiinteistöihin ja kulutukseen. Ensiasuntojen juokseva kiinteistövero kumottiin vuonna 2015 myös varakkaammilta kotitalouksilta. Lisäksi kiinteistöjen kiinteistörekisteriarvot ovat suurelta osin vanhentuneita, ja uudistus niiden mukauttamiseksi käypään markkina-arvoon on edelleen kesken. Erilaisia verotukia, varsinkin alennettuja arvonlisäverokantoja, on käytössä erityisen paljon, ja ne ovat suuria, ja niiden yksinkertaistamista on edelleen lykätty siitä huolimatta, että kansallinen lainsäädäntö edellyttää sitä. Monimutkaista verolainsäädäntöä olisi yksinkertaistettava, jotta voitaisiin parantaa verosäännösten noudattamista ja keventää siitä yrityksille ja kotitalouksille aiheutuvaa rasitusta. Sähköisen laskutuksen määrääminen pakolliseksi kaikkien yksityissektorin liiketapahtumien yhteydessä vuodesta 2019 alkaen on tältä osin askel oikeaan suuntaan. Käteismaksujen lakisääteistä enimmäismäärää on kuitenkin korotettu, mikä saattaa vähentää sähköisten maksujen käyttöä, joiden pakollisuus voi parantaa verosäännösten noudattamista. Italian kansallinen tilastokeskus arvioi, että harmaan talouden arvo oli vuonna 2015 noin 12,6 prosenttia suhteessa BKT:hen, mutta strategisia toimenpiteitä tähän haasteeseen puuttumiseksi ei ole suunnitteilla. Noin 15,9 prosenttia kokonaistyöllisyydestä on osittain tai kokonaan pimeää, ja joillakin aloilla luku on lähes 50 prosenttia.

                  (13)

                  Investoinnit vähenivät jyrkästi talouskriisin aikana eivätkä ole vielä palanneet vuoden 2007 tasolle. Vaikka investointien taso kasvoi vuonna 2017, se on edelleen muihin unionin maihin verrattuna alhainen. Etenkin yksityisten investointien taso on alhainen, mikä johtuu rakenteellisista tekijöistä. Näitä ovat epäedullinen liiketoimintaympäristö, alikehittyneisiin pääomamarkkinoihin liittyvät rahoitusvaikeudet, pankkien heikko luotonantokyky ja pula korkeasti koulutetuista työntekijöistä, mikä johtuu muun muassa aivovuodosta ja elinikäisen oppimisen rajoittuneisuudesta. Aineeton omaisuus, kuten tutkimus- ja kehitystoiminta, innovointi ja työntekijöiden koulutus, ovat tuottavuuden ja talouskasvun kannalta keskeisiä tekijöitä, jotka voivat myös osaltaan selittää tuottavuuseroja maiden välillä. Aineettomaan omaisuuteen tehdään kuitenkin investointeja edelleen unionin keskiarvoa vähemmän. Tämä johtuu mikroyritysten suuresta määrästä ja siitä, että Italiassa ei ole erikoistuttu osaamisvaltaisille sektoreille. Lisäksi digitalisaatio ja digitaaliset taidot ovat rajoittuneita. Samaan aikaan tutkimus- ja kehitystoiminnan julkista kokonaisrahoitusta on leikattu. Pienten ja keskisuurten yritysten rahoitus on edelleen pitkälti riippuvainen pankkisektorista, ja luotonanto on vaimeaa, vaikka rahoituskustannukset ovat historiallisen alhaisella tasolla. Investoinnit tutkimus- ja kehitystoimintaan samoin kuin viime aikoina hyväksyttyjen innovatiivisille yrityksille tarkoitettujen kannustimien käyttö ja koulutuksen laatu vaihtelevat niin ikään merkittävästi maan eri osissa. Finance for Growth- ja Industria/Impresa 4.0 -aloitteiden puitteissa toteutettujen toimenpiteiden tulosten perusteella näyttäisi aiheelliselta laatia pitkän aikavälin toimintakehys, jonka avulla voitaisiin tukea investointeja, joilla voidaan lujittaa erilaisia innovointia tukevia tekijöitä, kuten luotonsaantimahdollisuuksia, vahvaa tutkimusperustaa, korkeakoulutusta ja tarvittavia taitoja. Lisäksi näyttäisi aiheelliselta tarkastella työmarkkinasuhteiden ja koulutusjärjestelmien alueellisia eroja.

                  (14)

                  Italian oikeusjärjestelmän tehokkuus on parantunut viime vuosina vain hieman, ja oikeudenkäyntien kesto on edelleen ongelma etenkin ylemmissä oikeusasteissa. Esimerkiksi siviili- ja kauppaoikeuden alalla riita-asioiden käsittelyajat kuuluivat vuonna 2016 yhä unionin pisimpiin kaikissa oikeusasteissa. Käsittelyä odottavien asioiden määrä kasvoi edelleen kassaatiotuomioistuimessa (Corte suprema di cassazione), ja on yhä asukasta kohti laskettuna unionin suurimpia. Tärkeä valtuutuslakiluonnos, jolla on tarkoitus yksinkertaistaa siviiliprosessin sääntöjä ja ottaa käyttöön vahvemmat pelotteet haitantekotarkoituksessa tapahtuvan vireillepanon kitkemiseksi, on ollut Italian parlamentin käsiteltävänä jo kaksi vuotta. Riita-asioiden vireillepanon hillitsemiseksi ja menettelykurin tiukentamiseksi on hyväksytty erilaisia toimenpiteitä, kuten yksinkertaistettu menettely (rito sommario), joka ei kuitenkaan ole vakiintunut muutoksenhakutuomioistuimissa. Lisäksi muutoksenhakujen karsiminen tutkittavaksi ottamisen edellytysten puuttumisen nojalla on toisessa oikeusasteessa edelleen epäjohdonmukaista ja rajoitettua eikä näin ollen vähennä käsiteltäväksi tulevien asioiden määrää. Vireille pantujen siviiliasioiden lukumäärä päinvastoin kasvoi vuonna 2016 sekä ensimmäisessä että toisessa oikeusasteessa, myös jatkuvasti lisääntyvien muutoksenhakujen seurauksena. Vuonna 2016 entistä suurempi osa kassaatiovalituksista hylättiin tutkittavaksi ottamisen edellytysten puuttumisen vuoksi, mikä vahvistaa viimeaikaisen kasvusuuntauksen asioiden lukumäärissä. Myös kassaatiotuomioistuimen kyky selviytyä sisään tulevien asioiden käsittelystä heikentyi, koska muiden kuin rikosasioiden määrä on merkittävästi lisääntynyt pääasiallisesti veroasioiden vuoksi (mikä voi heikentää tämän tuomioistuimen asemaa). Menettelysääntöjen noudattamisen riittävä valvonta, myös haitantekotarkoituksessa vireille pantujen riita-asioiden vähentämiseksi, edistäisi myös asianmukaista ja tehokasta oikeudenhoitoa.

                  (15)

                  Korruptio on edelleen keskeinen haaste Italian liiketoimintaympäristössä ja julkisten hankintojen alalla. Italia on parantanut korruptiontorjunnan lainsäädäntökehystään tarkistamalla vanhentumisaikoja, laajentamalla väärinkäytösten paljastajien suojelun koskemaan myös yksityisen sektorin työntekijöitä ja yhdenmukaistamalla yksityisten osapuolten keskinäisen korruption määritelmän kansainvälisten normien mukaiseksi. Vaikka vanhentumisaikoja koskevassa uudistuksessa ei säädetä vanhentumisaikojen keskeytymisestä ensimmäisessä oikeusasteessa annetun tuomion jälkeen, kuten Euroopan neuvoston lahjonnan vastainen valtioiden ryhmä on suosittanut, se voi vähentää rikosasioiden vireillepanoa haitantekotarkoituksessa, joka on asianajajien ylemmissä oikeusasteissa käyttämä viivytystaktiikka. Näin se voi lievittää pitkäaikaista ongelmaa, joka johtuu siitä, että korruptiotapaukset vanhenevat sen jälkeen, kun asiassa on annettu tuomio ensimmäisessä oikeusasteessa. Korruption torjuntaa voitaisiin parantaa rikosoikeudellisia menettelyjä tehostamalla. Vuonna 2014 toisessa ja kolmannessa oikeusasteessa vireille pantujen ja käsiteltävänä olevien rikosasioiden määrä oli Italiassa unionin suurin, mikä johtui myös siitä, että kassaatiovalitusten määrä oli yksi suurimmista. Tämän seurauksena myös rikosoikeudenkäyntien kesto oli yksi pisimmistä. Rikosoikeuden ja korruption torjunnan tehostamiseksi olisi pyrittävä lisäämään nopeutettujen menettelyjen käyttöä ja hillitsemään haitantekotarkoituksessa tapahtuvaa vireillepanoa. Myös kansallisella korruptiontorjuntaviranomaisella on keskeinen rooli uuden korruptiontorjuntalainsäädännön täytäntöönpanossa.

                  (16)

                  Italian julkishallinnon laadun parantaminen vaikuttaisi myönteisesti liiketoimintaympäristöön ja investointeihin sekä yritysten kykyyn hyödyntää innovointimahdollisuuksia. Suuri alueellinen vaihtelu siinä, miten hallintoelimet reagoivat yritysten tarpeisiin, antaa viitteitä siitä, että yritystoiminnalla on tietyillä alueilla muita suurempia esteitä. Vuonna 2015 hyväksyttiin julkishallinnon uudistamiseen tähtäävä kattava valtuutuslaki, jonka tarkoituksena on parantaa tehokkuutta, koska siitä on hyötyä taloudelle. Uudistuksen täytäntöönpano saatiin päätökseen vuoden 2017 loppuun mennessä, ja nyt tarvitaan täytäntöönpanon valvontaa erityisesti suorituskyvyltään heikoimmilla alueilla. Uudistuksen tarkoituksena on muun muassa varmistaa, että valtionyhtiöitä ja yksityisiä yrityksiä koskevat säännöt ovat yhdenmukaisemmat. Uudistuksen tavoitteena on järkeistää valtionyhtiöitä sulautumisten avulla ja yhdistämällä kannattamattomia yhtiöitä sekä yksityistämällä niitä, tehostaa jäljelle jääviä yhtiöitä ja pitää jatkossa muiden kuin olennaisten valtionyhtiöiden määrä kohtuullisena. Uuden säädöskehyksen täytäntöönpano on näiden tavoitteiden saavuttamisen keskeinen edellytys. Lisäksi paikalliset julkiset palvelut ovat suojassa kilpailulta, mikä heikentää niiden tehokkuutta ja laatua. Se myös aiheuttaa tyytymättömyyttä kuluttajien keskuudessa. Vuonna 2015 toteutetussa julkishallinnon uudistuksessa oli tarkoitus hyväksyä uusi kehys myös paikallisten julkisten palvelujen hallinnon uudistamiseksi. Perustuslakituomioistuin kuitenkin katsoi marraskuussa 2016, että muun muassa paikallisia julkisia palveluja koskevan täytäntöönpanoasetuksen hyväksymisessä sovellettu menettely oli perustuslain vastainen. Koska määräaika säädöksen hyväksymiselle päättyi marraskuussa 2016, tarvitaan uusi lainsäädäntöaloite.

                  (17)

                  Liiketoimintaympäristön kehittäminen helpottaisi yrittäjyyttä ja paremmat kilpailuolosuhteet edistäisivät resurssien ja tuottavuuden kasvun tehokkaampaa kohdentamista. Vuoden 2015 vuotuinen kilpailulaki hyväksyttiin elokuussa 2017, ja se on nyt pantava asianmukaisesti täytäntöön. Merkittäviä kilpailunesteitä on edelleen tietyillä aloilla, kuten asiantuntijapalvelujen, paikallisen julkisen liikenteen, rautatieliikenteen ja vähittäiskaupan alalla. Tarjouskilpailumenettelyjen lisääminen palveluhankintasopimusten ja julkishyödykkeiden käyttölupien myöntämisessä parantaisi palvelujen laatua. Julkisten hankintojen alalla äskettäin toteutetusta uudistuksesta saatava hyöty riippuu siitä, saatetaanko uudistus ajoissa päätökseen, sovelletaanko sähköisiä hankintamenettelyjä ja menettelyjen yhdistämistä koskevia suunnitelmia johdonmukaisesti ja aloittaako koordinoinnista ja menettelyjen yhdistämisestä vastaava elin (Cabina di regia per gli appalti pubblici) käytännön toimintansa.

                  (18)

                  Markkinoiden luottamus Italian pankkeihin on vahvistunut, kun vuonna 2017 toteutettiin useisiin heikompiin pankkeihin kohdistuvia toimenpiteitä. Taloustilanteen paranemisen ja valvontaviranomaisen harjoittaman painostuksen ansiosta järjestämättömiä lainoja on onnistuttu vähentämään, mutta niitä on edelleen jäljellä runsaasti. Tämä heikentää pankkien tulosta ja niiden kykyä tuottaa itse pääomaa. Järjestämättömiä lainoja on vähennettävä myös jatkossa samaan tahtiin, muun muassa kehittämällä niiden jälkimarkkinoita, jotta voidaan edelleen lujittaa rahoitusvakautta ja talouden luotonsaantia. Lisäksi olisi edelleen tuettava myös pienten ja keskisuurten pankkien taseiden uudelleenjärjestelyä ja vakauttamista. Tätä varten olisi puututtava pankkien rakenteellisesti heikkoon kannattavuuteen leikkaamalla kustannuksia kattavasti ja optimoimalla niiden liiketoimintamalli.

                  (19)

                  Vaikka meneillään on useita pankkien hallintouudistuksia, koko pankkisektorin yleisen terveyden kannalta tärkeintä on suuria osuuspankkeja ja pieniä keskinäisiä pankkeja koskevien uudistusten täysimääräinen täytäntöönpano. Maksukyvyttömyyttä ja ulosmittausta koskevat sääntelypuitteet eivät edelleenkään tue riittävästi järjestämättömien lainojen nopeaa selvittämistä ja uudelleenjärjestelyä. Maksukyvyttömyysmenettelyjen uudistusta koskevien lainsäädäntötoimenpiteiden pikainen hyväksyminen ja täytäntöönpano auttaisivat puuttumaan rakenteellisiin heikkouksiin. Vuonna 2016 hyväksytyt toimenpiteet, jotka nopeuttaisivat pankkien toteuttamaa vakuuksien realisointia, eivät ole vielä käytössä. Tuomioistuinten ulkopuolista vakuuksien realisointia koskevia sääntelypuitteita ei vieläkään sovelleta kotitalouksiin, ja niitä on vasta äskettäin alettu soveltaa yrityksiin.

                  (20)

                  Vaikka edistymistä on tapahtunut useiden viime vuosina hyväksyttyjen politiikkatoimien ansiosta, rahoituksen saanti on edelleen merkittävä investointien ja kasvun rahoituksen este etenkin pienille ja keskisuurille yrityksille. Yritysten rahoitus on edelleen peräisin pääasiassa pankeista, koska pääomamarkkinat ovat muihin unionin maihin verrattuna alikehittyneet. Oman pääoman ehtoisen rahoituksen osuus on pienten ja keskisuurten yritysten keskuudessa erityisen alhainen unionin keskiarvoon verrattuna. Yritysten oman pääoman ehtoista rahoitusta koskevan verohelpotuksen käyttöönotto oli tärkeä uudistus, mutta viitekorkoa laskettiin myöhemmin, mikä heikensi sen hyödyllisyyttä. Markkinarahoitusmahdollisuuksien parantaminen edistäisi olennaisesti yritysten rahoituslähteiden monipuolistamista, mikä tukisi investointeja ja kasvua.

                  (21)

                  Työmarkkinajärjestelmiä on viime vuosina merkittävästi uudistettu. Työmarkkinaolosuhteet paranevat edelleen, sillä työssäkäyvien määrä kasvoi 1,2 prosenttia vuonna 2017, yli 23 miljoonaan henkilöön, mikä vastaa kriisiä edeltävää tasoa. Työllisyysaste (20–64-vuotiaat) nousi viime vuonna yli 62 prosenttiin, tosin pitkälti määräaikaisten työsuhteiden ansiosta. Tämä on silti edelleen huomattavasti alle unionin keskiarvon. Työttömyysaste laski 11,2 prosenttiin vuonna 2017, mutta tehtyjen työtuntien kokonaismäärä on edelleen huomattavasti alempi kuin ennen taantumaa. Vaikka pitkäaikais- ja nuorisotyöttömyys ovat vähentyneet, niiden taso on edelleen korkea, mikä aiheuttaa riskejä sosiaalisen yhteenkuuluvuuden ja kasvun kannalta. Työelämän ja koulutuksen ulkopuolella olevien nuorten osuus oli 20,1 prosenttia vuonna 2017, mikä on edelleen unionin suurimpia, ja tilanne vaihtelee alueittain huomattavasti ja pysyvästi.

                  (22)

                  Keskitetty sopiminen yritysten tasolla tai alueellisella tasolla on edelleen vähäistä, mikä johtuu myös siitä, että Italiassa on runsaasti pienyrityksiä. Tämä voi vaikeuttaa palkkojen sopeutumista nopeasti paikallisiin talouden olosuhteisiin. Confindustria ja Italian kolme suurta ammattiliittoa (Cgil, Cisl ja Uil) allekirjoittivat helmikuun lopussa 2018 puitesopimuksen, jossa korostetaan toisen tason palkkaneuvottelujen merkitystä, koska ne lisäävät oikeusvarmuutta selkeyttämällä työmarkkinaosapuolten edustusta koskevia sääntöjä neuvotteluissa. Toisen tason palkkaneuvotteluissa käyttöön otettuja, tuottavuuteen liittyviä palkankorotuksia koskevia verohelpotuksia korotettiin vuonna 2017, mutta niiden tuloksia on vaikea arvioida. Vaikka työehtosopimusten kokonaismäärä lisääntyy, vain pieni osa niistä on tärkeimpien ammattiliittojen ja työntekijäjärjestöjen allekirjoittamia.

                  (23)

                  Työlaissa hahmoteltu aktiivisen työvoimapolitiikan uudistus ei juuri edennyt vuonna 2017. Koulutuksen ja uudelleenkoulutuksen merkitys on erityisen suuri, sillä Italian työmarkkinoiden joustavuus lisääntyy ja määräaikaisten työsopimusten osuus kasvaa. Yleisesti sitovia palvelustandardeja ei ole vielä pantu täytäntöön, ja työvoimapalveluja heikentävät henkilöstöpula ja riittämätön seuranta, vaikka uudessa vuoden 2018 talousarviolaissa osoitettiin lisää rahoitusta ja henkilöresursseja alueiden julkisille työvoimapalveluille. Henkilöstömäärän lisääminen ja sen varmistaminen, että työntekijöillä on työvoima- ja sosiaalipalvelujen alalla tarvittava koulutus, on myös olennaisen tärkeää, jotta voidaan panna asianmukaisella tavalla täytäntöön vuonna 2018 käynnistetty köyhyyden torjuntaohjelma ja nuorisotakuu, jonka avulla nuorille pyritään tarjoamaan nopeasti sopiva työ- tai koulutuspaikka.

                  (24)

                  Naisten osallistuminen työmarkkinoille on lisääntynyt, mutta naisten työvoimaosuus on edelleen unionin alhaisimpia. Italian viranomaiset eivät ole arvioineet niiden viime aikoina toteutettujen toimenpiteiden vaikutuksia, joissa keskeisellä sijalla ovat lapsen syntymän perusteella ilman tarveharkintaa maksettavat rahakorvaukset. Saatavilla oleva näyttö viittaa siihen, että nämä rahansiirrot eivät välttämättä lisää naisten osallistumista työmarkkinoille. Ne eivät todennäköisesti myöskään paranna lisääntymisastetta, joka on pysynyt erittäin alhaisena viimeiset 20 vuotta. Perhe- ja työelämän yhdistämistä edistävää kattavaa strategiaa ei ole. Nämä puutteet näkyvät siinä, että vanhempainvapaata ja joustavia työaikajärjestelyjä ei ole suunniteltu sukupuolineutraalilla tavalla ja että asianmukaisia, kohtuuhintaisia ja laadukkaita lasten ja vanhusten hoitopalveluja ei ole tarjolla riittävästi.

                  (25)

                  Toimenpiteet inhimillisen pääoman ja osaamisen lisäämiseksi parantaisivat työllistettävyyttä ja työmarkkinoiden tulevien tarpeiden täyttämistä. Koulutuksen laatu Italiassa on kaiken kaikkiaan paranemassa, mutta siinä on edelleen suuria alueellisia eroja. Koulunkäynnin keskeyttäneiden osuus on yhä yli unionin keskiarvon etenkin ulkomailla syntyneiden opiskelijoiden keskuudessa (30,1 prosenttia, kun unionin keskiarvo on 19,4 prosenttia). Koulu-uudistuksen toteuttaminen on edistynyt melko hyvin, ja myös ammattikoulutus on paranemassa. Korkea-asteen koulutukseen käytetty julkinen rahoitus on täysin riittämätöntä, alle 0,4 prosenttia suhteessa BKT:hen. Keskeyttämisprosentti on suuri ja opiskeluajat pitkittyvät. Tämän seurauksena koulutustaso on unionin alhaisimpia (26,9 prosenttia 30–34-vuotiaista). Aikuiskoulutukseen osallistuminen lisääntyy, mutta on silti edelleen unionin vähäisimpiä, etenkin matalan osaamistason aikuisten keskuudessa. Osaamisen kehittämistä ja uudelleenkoulutusta olisi edistettävä, ja työnantajia olisi kannustettava tarjoamaan työntekijöilleen enemmän oppimismahdollisuuksia. Lokakuussa 2017 hyväksytyn kattavan kansallisen osaamisstrategian täytäntöönpanolla on ratkaiseva merkitys.

                  (26)

                  Unionin yleisestä suuntauksesta poiketen köyhyyden tai syrjäytymisen vaarassa olevien henkilöiden osuus on edelleen kasvanut. Vuonna 2016 se oli 30 prosenttia, mikä on selvästi yli unionin keskiarvon. Joukkoon kuuluu erityisesti lapsia, määräaikaisia työntekijöitä ja maahanmuuttajia. Tuloerot ovat suuria ja kasvussa. Vuonna 2016 tuloerosuhde oli 6,3, kun rikkaimpia 20:tä prosenttia kotitalouksista verrattiin köyhimpiin 20 prosenttiin kotitalouksista. Työikäisillä luku on vielä suurempi, koska eläkkeiden uudelleenjakovaikutus on suljettu pois. Uuden pysyvän järjestelmän (Reddito di Inclusione) käyttöönotto köyhyyden torjumiseksi on sosiaalipolitiikan alalla merkittävä edistysaskel. Kyseessä on yleinen tulonsiirto tietyt ehdot täyttäville henkilöille, ja järjestelmän odotetaan parantavan sosiaalietuuksien nykyään heikoksi jäävää vaikutusta köyhyyden vähentämisessä. Järjestelmä perustuu selkeisiin hallintomekanismeihin, ja sitä on määrä arvioida säännöllisesti. Sen puitteissa on myös tarkoitus vahvistaa huomattavasti maan sosiaalipalveluja, joissa ei ole riittävästi henkilöstöä. Sosiaalipalvelujen ja julkisten työvoimapalvelujen tiiviimpi yhteistyö sekä riittävien resurssien osoittaminen ovat uudistuksen kitkattoman toteuttamisen kannalta keskeisiä tekijöitä. Aiemman työttömyysavustusjärjestelmän (ASDI) sisällyttäminen uuteen järjestelmään on ensimmäinen askel kohti sosiaalimenojen järkeistämistä. Italian terveydenhuoltojärjestelmä tarjoaa kansalaisille kattavan terveydenhuollon ja väestön terveys on yleisesti ottaen hyvä, mutta niiden henkilöiden osuus, jotka kokevat jääneensä vaille tarvitsemaansa terveydenhoitoa, on suuri. Lisäksi hoidon organisoinnissa ja laadussa on edelleen alueellisia eroja. Italia on pyrkinyt varmistamaan, että kaikilla olisi mahdollisuus saada asianmukaisia terveydenhuoltopalveluja muun muassa tarkistamalla ja laajentamalla lakisääteistä terveydenhuoltoetuuksien vähimmäispakettia.

                  (27)

                  Komissio on vuoden 2018 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson osana tehnyt kattavan analyysin Italian talouspolitiikasta ja julkaissut sen vuoden 2018 maaraportissa. Se on arvioinut myös vuoden 2018 vakausohjelman, vuoden 2018 kansallisen uudistusohjelman ja jatkotoimenpiteet, joita on toteutettu Italialle viime vuosina annettujen suositusten noudattamiseksi. Komissio on ottanut huomioon ohjelmien ja jatkotoimenpiteiden merkityksen Italian finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta mutta myös sen, missä määrin ne ovat unionin sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska unionin yleistä talouden ohjausta on tarpeen vahvistaa antamalla unionin tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin.

                  (28)

                  Neuvosto on tutkinut vuoden 2018 vakausohjelman tämän arvioinnin perusteella, ja sen lausunto (9) ilmenee erityisesti jäljempänä esitettävästä suosituksesta 1.

                  (29)

                  Neuvosto on tutkinut vuoden 2018 kansallisen uudistusohjelman ja vuoden 2018 vakausohjelman komission perusteellisen tarkastelun ja tämän arvioinnin perusteella. Asetuksen (EU) N:o 1176/2011 6 artiklan nojalla annetut neuvoston suositukset ilmenevät jäljempänä esitettävistä suosituksista 1–4,

            SUOSITTAA, että Italia toteuttaa vuosina 2018 ja 2019 toimia, joilla se

                  1.

                  varmistaa, että nettomääräisten julkisten perusmenojen nimellinen kasvu ei ole yli 0,1 prosenttia vuonna 2019, jolloin vuotuinen rakenteellinen sopeutus on 0,6 prosenttia suhteessa BKT:hen; käyttää satunnaistuloja nopeuttaakseen julkisen talouden velkasuhteen supistamista; siirtää verotuksen painopistettä pois työn verotuksesta muun muassa vähentämällä verohelpotuksia ja päivittämällä vanhentuneet kiinteistörekisteriarvot; tehostaa toimia pimeään talouteen puuttumiseksi, muun muassa lujittaa sähköisten maksujen pakollista käyttöä alentamalla käteismaksujen lakisääteistä enimmäismäärää; pienentää vanhuuseläkkeiden osuutta julkisista menoista, jotta voidaan lisätä muita sosiaalimenoja;

                  2.

                  lyhentää siviilioikeudenkäyntien kestoa kaikissa oikeusasteissa yksinkertaistamalla menettelysääntöjä ja valvomalla niiden noudattamista, mukaan lukien vielä lainsäätäjän käsiteltävänä olevat säännöt; saavuttaa parempia tuloksia korruption ehkäisemisessä ja torjunnassa lyhentämällä rikosoikeudenkäyntien kestoa ja panemalla uuden korruptiontorjuntalainsäädännön täytäntöön; varmistaa uuden valtionyhtiöitä koskevan sääntelykehyksen täytäntöönpanon ja parantaa paikallisten julkisten palvelujen tehokkuutta ja laatua; puuttuu kilpailunrajoituksiin, myös palvelujen alalla, muun muassa uuden vuotuisen kilpailulain avulla;

                  3.

                  jatkaa järjestämättömien lainojen suuren määrän vähentämistä samaan tahtiin ja tukee edelleen myös pienten ja keskisuurten pankkien taseiden uudelleenjärjestelyä ja vakauttamista sekä toteuttaa maksukyvyttömyysmenettelyjen uudistuksen viipymättä; parantaa yritysten markkinarahoitusmahdollisuuksia;

                  4.

                  tehostaa aktiivisen työvoimapolitiikan uudistuksen täytäntöönpanoa, jotta voidaan varmistaa yhdenvertainen pääsy työvoimapalvelujen ja koulutuksen piiriin; kannustaa naisia osallistumaan työmarkkinoille kattavalla strategialla, järkeistämällä perheille tarkoitettuja tukitoimia ja parantamalla lastenhoitopalvelujen saatavuutta; edistää tutkimusta, innovointia, digitaalisia taitoja ja infrastruktuuria kohdentamalla investointeja paremmin ja lisäämällä osallistumista ammatilliseen korkea-asteen koulutukseen.

         Tehty Brysselissä 13 päivänä heinäkuuta 2018.

               Neuvoston puolesta

               Puheenjohtaja

            H. LÖGER

         (1)  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

         (2)  EUVL L 306, 23.11.2011, s. 25.

         (3)  EUVL C 179, 25.5.2018, s. 1.

         (4)  EUVL C 261, 9.8.2017, s. 1.

         (5)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1303/2013, annettu 17 päivänä joulukuuta 2013, Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yhteisistä säännöksistä sekä Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yleisistä säännöksistä sekä neuvoston asetuksen (EY) N:o 1083/2006 kumoamisesta (EUVL L 347, 20.12.2013, s. 320).

         (6)  Komission yhteistä menetelmää noudattaen uudelleen laskema suhdannekorjattu rahoitusasema ilman kertaluonteisia ja väliaikaisia toimenpiteitä.

         (7)  Neuvoston asetus (EY) N:o 1467/97, annettu 7 päivänä heinäkuuta 1997, liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn täytäntöönpanon nopeuttamisesta ja selkeyttämisestä (EYVL L 209, 2.8.1997, s. 6).

         (8)  Nettomääräisillä julkisilla perusmenoilla tarkoitetaan julkisten menojen kokonaismäärää ilman korkomenoja, ilman unionin ohjelmista aiheutuvia menoja, jotka korvataan täysin unionin varoista saatavilla tuloilla, ja ilman ei-päätösperäisiä työttömyysetuusmenojen muutoksia. Kansallisesti rahoitettu kiinteän pääoman bruttomuodostus jaetaan neljälle vuodelle. Päätösperäiset tulopuolen toimenpiteet ja lakisääteiset tulojen lisäykset otetaan huomioon. Meno- ja tulopuolen kertaluonteiset toimenpiteet kuittaavat toisensa.

         (9)  Asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti.


title: Neuvoston suositus, annettu 13 päivänä heinäkuuta 2018, Bulgarian vuoden 2018 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Bulgarian vuoden 2018 lähentymisohjelmaa koskeva neuvoston lausunto

text:
               10.9.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 320/7

      NEUVOSTON SUOSITUS,
      annettu 13 päivänä heinäkuuta 2018,
      Bulgarian vuoden 2018 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Bulgarian vuoden 2018 lähentymisohjelmaa koskeva neuvoston lausunto
      (2018/C 320/02)
      EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
      ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,
      ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 (1) ja erityisesti sen 9 artiklan 2 kohdan,
      ottaa huomioon makrotalouden epätasapainon ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta 16 päivänä marraskuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011 (2) ja erityisesti sen 6 artiklan 1 kohdan,
      ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,
      ottaa huomioon Euroopan parlamentin päätöslauselmat,
      ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
      ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,
      ottaa huomioon talous- ja rahoituskomitean lausunnon,
      ottaa huomioon sosiaalisen suojelun komitean lausunnon,
      ottaa huomioon talouspoliittisen komitean lausunnon,
      sekä katsoo seuraavaa:

                  (1)

                  Komissio hyväksyi 22 päivänä marraskuuta 2017 vuotuisen kasvuselvityksen, mikä aloitti vuoden 2018 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson. Se otti huomioon Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission 17 päivänä marraskuuta 2017 antaman Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilaria koskevan julistuksen. Eurooppa-neuvosto vahvisti vuotuisen kasvuselvityksen ensisijaiset tavoitteet 22 päivänä maaliskuuta 2018. Komissio hyväksyi 22 päivänä marraskuuta 2017 asetuksen (EU) N:o 1176/2011 perusteella myös varoitusmekanismia koskevan kertomuksen, jossa se katsoi, että Bulgaria kuuluu niihin jäsenvaltioihin, joista laadittaisiin perusteellinen tarkastelu.

                  (2)

                  Bulgariaa koskeva vuoden 2018 maaraportti julkaistiin 7 päivänä maaliskuuta 2018. Siinä arvioitiin Bulgarian edistymistä neuvoston 11 päivänä heinäkuuta 2017 hyväksymien maakohtaisten suositusten (3) noudattamisessa, aiempina vuosina annettujen maakohtaisten suositusten noudattamisessa ja kansallisten Eurooppa 2020 -tavoitteidensa saavuttamisessa. Lisäksi siihen sisältyi asetuksen (EU) N:o 1176/2011 5 artiklan nojalla laadittu perusteellinen tarkastelu, jonka tulokset julkaistiin samaten 7 päivänä maaliskuuta 2018. Komissio katsoi analyysinsa perusteella, että Bulgarian makrotaloudessa on epätasapainoja. Rahoitusalalla on haavoittuvuustekijöitä samalla kun yritykset ovat hyvin velkaantuneita ja niillä on järjestämättömiä lainoja. Lisäksi työmarkkinoiden sopeutuminen on puutteellista.

                  (3)

                  Bulgaria toimitti vuoden 2018 kansallisen uudistusohjelmansa ja vuoden 2018 lähentymisohjelmansa 19 päivänä huhtikuuta 2018. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon. Bulgarian vuoden 2018 kansallinen uudistusohjelma sisältää sekä lyhyen että pitkän aikavälin sitoumuksia ja kattaa vuoden 2018 maaraportissa määritetyt haasteet. Siinä esitetään etenkin toimenpiteitä, joilla vahvistetaan pankkialan ja sen ulkopuolisen rahoitussektorin valvontaa, parannetaan maksukyvyttömyyslainsäädäntöä ja puututaan vuoden 2016 stressitesteissä havaittuihin ongelmakohtiin. Ohjelmaan sisältyy myös toimenpiteitä, joilla tehostetaan veronkantoa ja torjutaan harmaata taloutta, kohdennetaan aktiivista työvoimapolitiikkaa entistä paremmin, lisätään sosiaalista suojelua ja vastataan erilaisiin terveydenhuollon ja koulutusalan haasteisiin. Vuoden 2018 kansallisen uudistusohjelman tehokas täytäntöönpano tukisi kaiken kaikkiaan epätasapainojen korjaamista.

                  (4)

                  Kauden 2014–2020 Euroopan rakenne- ja investointirahastojen, jäljempänä ’ERI-rahastot’, ohjelmasuunnittelussa on otettu huomioon asiaankuuluvat maakohtaiset suositukset. Kuten Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1303/2013 (4) 23 artiklassa säädetään, komissio voi pyytää jäsenvaltiota tarkastelemaan uudelleen kumppanuussopimustaan ja asiaankuuluvia ohjelmiaan ja esittämään niihin muutoksia, kun tämä on tarpeen asiaankuuluvien neuvoston suositusten täytäntöönpanon tukemiseksi. Komissio on antanut tarkempaa tietoa kyseisen säännöksen hyödyntämisestä ohjeissa sellaisten toimenpiteiden soveltamiselle, joilla ERI-rahastojen vaikuttavuus kytketään talouden tehokkaaseen ohjaukseen ja hallintaan.

                  (5)

                  Bulgariaan sovelletaan vakaus- ja kasvusopimuksen ennaltaehkäisevää osiota. Vuonna 2017 maan julkinen talous oli 0,9 prosenttia ylijäämäinen suhteessa BKT:hen. Vuoden 2018 lähentymisohjelmassa Bulgarian hallitus tähtää siihen, että BKT:hen suhteutettuna talousarvio olisi tasapainossa vuonna 2018, 0,3 prosenttia ylijäämäinen vuonna 2019, 0,5 prosenttia ylijäämäinen vuonna 2020 ja 0,2 prosenttia ylijäämäinen vuonna 2021. Suunnitelmien mukaan maa pysyy koko ohjelmakauden ajan selvästi julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteessa, joka on 1 prosentin rakenteellinen alijäämä suhteessa BKT:hen. Vuoden 2018 lähentymisohjelman mukaan julkisen talouden velan, joka oli 25,4 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2017, odotetaan supistuvan vähitellen vuoteen 2021 mennessä 19,4 prosenttiin suhteessa BKT:hen. Näiden julkisen talouden kehitysarvioiden perustana oleva makrotalouden skenaario on uskottava. Komission kevään 2018 talousennusteen mukaan rakenteellinen rahoitusasema, joka vuonna 2017 oli 0,9 prosenttia suhteessa BKT:hen, säilyy edelleen ylijäämäisenä, mutta sen odotetaan heikkenevän 0,5 prosenttiin vuonna 2018 ja pysyvän tällä tasolla vuonna 2019. Rakenteellisen rahoitusaseman ennustetaan siis pysyvän julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteen yläpuolella molempina vuosina. Kaiken kaikkiaan neuvosto arvioi Bulgarian vuosina 2018 ja 2019 noudattavan vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia.

                  (6)

                  Finanssipolitiikan tehostaminen on äärimmäisen tärkeää. Verotulot kasvavat ja verosäännöksiä noudatetaan entistä paremmin, mutta tämä johtuu pikemminkin talousnäkymien paranemisesta kuin verohallinnon ja veronkannon tehostumisesta. Julkisen varainkäytön tehokkuus on eräillä aloilla hyvin alhainen. Siksi on tärkeää uudistaa julkista varainhoitoa, ja taloustilanne ja julkisen talouden olosuhteet ovat nyt uudistuksille erityisen suotuisat. Valtion omistamien yritysten taloudellinen suorituskyky on heikko alueen muihin maihin ja yksityiseen sektoriin verrattuna, ja se voi aiheuttaa julkiseen talouteen epävarmuutta ja riskejä, sillä näiden yritysten maksurästit ovat ehdollisia vastuusitoumuksia. Valtionyritysten omistajaohjausjärjestelmässä on ylipäätään edelleen haasteita, eikä se ole kansainvälisten normien mukainen. Tämän osa-alueen uudistukset ovat lisäksi erittäin tärkeitä liiketoimintaympäristön kannalta.

                  (7)

                  Tietyistä haavoittuvuustekijöistä huolimatta rahoitusalan vakaus on parantunut edelleen. Yrityksillä on edelleen paljon järjestämättömiä lainoja, vaikkakin entistä vähemmän. Pääomapuskurit ovat keskimäärin riittäviä, mikä mahdollistaa taseiden puhdistamisen. Rahoitusalan valvontaa on parannettu huomattavasti, mutta joitakin tärkeitä toimenpiteitä ei ole vielä pantu kaikilta osin täytäntöön. Jotta taseet vahvistuisivat edelleen ja pankkien ja vakuutusyhtiöiden häiriönsietokyky paranisi, on ennen muuta vähennettävä lähipiirin liiketoimiin liittyviä riskejä ja parannettava omaisuuserien arvonmääritystä.

                  (8)

                  Maksukyvyttömyyslainsäädännön tehottomuus hidastaa yksityisen sektorin velkaantuneisuuden vähenemistä ja järjestämättömien lainojen selvittämistä. Menettelyt kestävät pitkään, ja palautusaste on alhainen. Sääntelykehyksestä puuttuu vielä joitakin sen toimivuuden kannalta olennaisia osia, kuten säädökset, joilla säännellään velkavastuusta vapautumista ja annetaan yrittäjille mahdollisuus aloittaa yritystoiminta uudelleen kohtuullisen ajan kuluttua konkurssista. Koska tietojen keruu on puutteellista eikä käytettävissä ole asianmukaisia seurantavälineitä, ei vanhojen eikä uusien menettelyjen tehokkuutta voida arvioida.

                  (9)

                  Tämä koskee myös liiketoiminnan uudelleenjärjestelyihin liittyviä menettelyjä. Pimeää työtä tehdään edelleen paljon, mikä vaikuttaa huomattavasti verotuloihin, työolosuhteisiin ja eläkeläisten tulojen riittävyyteen. Bulgaria on hiljattain pyrkinyt korjaamaan tilannetta monilla toimenpiteillä. Esimerkiksi maataloudessa on otettu käyttöön yhden päivän työsopimukset, vero- ja työvoimaviranomaisten yhteistyötä on parannettu ja tiedotusta työntekijöille aiheutuvista kielteisistä seurauksista on lisätty. Toimenpiteiden teho riippuu siitä, miten ne pannaan täytäntöön. Siirtymistä viralliseen talouteen on nopeutettava, jotta päästään osallistavaan kasvuun ja kaikille voidaan taata oikeudenmukaiset työehdot.

                  (10)

                  Työmarkkinatilanne on parantunut, mutta haasteita riittää edelleen. Työllisyysaste on noussut finanssikriisiä edeltäneelle tasolle, ja työttömyysaste on unionin keskiarvon alapuolella. Työmarkkinoiden myönteinen kehitys ei kuitenkaan hyödytä yhtä lailla koko työikäistä väestöä. Pitkäaikaistyöttömillä, työmarkkinoiden ulkopuolella olevilla nuorilla, romaneilla ja köyhien alueiden ja maaseudun asukkailla on edelleen suuria vaikeuksia päästä tai palata työmarkkinoille. Väestö ikääntyy ja vähenee, ja kun työvoimaosuus on alle unionin keskiarvon, on seurauksena työvoimapula ja osaamisvaje, mikä heikentää pitkän aikavälin talousnäkymiä. Siksi olisi syytä panostaa enemmän koulutukseen ja työvoiman osaamisen kehittämiseen. Työllistyvyyttä ja työmarkkinoille osallistumista voitaisiin edistää tiedotustoimilla, aktiivisella työvoimapolitiikalla ja sosiaalipalvelujen avulla.

                  (11)

                  Tuloerot, eriarvoisuus palvelujen (koulutus, terveydenhuolto ja asuminen) saatavuuden suhteen sekä köyhyys- ja syrjäytymisriski ovat Bulgariassa edelleen unionin suurimpien joukossa. Vuonna 2016 noin 40 prosenttia maan väestöstä oli köyhyys- tai syrjäytymisvaarassa, ja samaan aikaan kotitalouksien rikkaimman 20 prosentin tulot olivat lähes kahdeksan kertaa niin suuret kuin köyhimmän 20 prosentin tulot. Sosiaaliturvaan osoitetaan vain vähän varoja. Tämä koskee myös yleistä vähimmäistulojärjestelmää, jonka tuen kattavuus ja määrä sekä vaikutukset köyhyyden ja eriarvoisuuden vähentämiseen ovat rajalliset. Objektiivista mekanismia etuuksien tason tarkistamista varten ei ole. Vaikka sosiaalietuuksien ja vähimmäiseläkkeiden riittävyys on viime aikoina parantunut, sosiaaliturvajärjestelmästä ei ole tarjolla riittävästi tukea kaikkein heikoimmassa asemassa oleville ryhmille, kuten romaneille, lapsille, vanhuksille, vammaisille ja maaseutualueiden asukkaille. Sosiaalipalvelujen tarjonta on edelleen vähäistä, eikä niitä ole kunnolla integroitu työvoimapalveluihin ja muihin palveluihin.

                  (12)

                  Vähimmäispalkan määrittämiseen ei käytetä selvää ja läpinäkyvää mekanismia, ja vähimmäispalkkaa saavien työntekijöiden osuus on yli kaksinkertaistunut kuuden viime vuoden aikana. Kun mekanismia ei ole, voi tasapainottelu toisaalta työllisyyden ja kilpailukyvyn tukemisen ja toisaalta ansiotulojen turvaamisen välillä olla vaikeaa. Se aiheuttaa myös epävarmuutta, joka voi vaikuttaa kielteisesti liiketoimintaedellytysten ennustettavuuteen. Hallitus on tehnyt esityksen vähimmäispalkan määrittämismekanismista, joka ratkaisisi tämän ongelman, mutta työmarkkinaosapuolet eivät ole päässeet asiasta sopimukseen. Lisäksi hallituksen talousarvioennusteessa on vähimmäispalkan korotuksia aina vuoteen 2020. Vuonna 2018 Bulgaria ratifioi vähimmäispalkkojen määräämistä koskevan Kansainvälisen työjärjestön (ILO) yleissopimuksen. Se voisi olla hyvä objektiivisen mekanismin perusta.

                  (13)

                  Merkittävä haaste on edelleen terveydenhuoltopalvelujen heikko saatavuus, jonka syinä ovat julkisten määrärahojen vähäisyys, rajallisten resurssien epätasainen jakautuminen ja sairausvakuutusjärjestelmän heikko kattavuus. Julkisen rahoituksen vähäisyyttä on kompensoitava runsaalla yksityisellä rahoituksella, jota saadaan lähinnä palvelujen käyttäjiltä perittävistä maksuista. Sellaisten kansalaisten osuus, joilla ei ole sairausvakuutusta, on Bulgariassa suuri useimpiin muihin jäsenvaltioihin verrattuna. Lääkäreiden epätasainen alueellinen jakautuminen ja sairaanhoitajien vähäinen määrä ovat edelleen ongelmia. Bulgariasta pois muuttavien lääkärien määrä on kuitenkin viime aikoina vähentynyt. Ongelmakohtiin pitäisi puuttua esimerkiksi kansallisen terveysstrategian tai muiden vastaavien toimenpiteiden avulla.

                  (14)

                  Vaikka koulutusjärjestelmää on viime aikoina uudenaikaistettu monilla toimenpiteillä, koulutustulokset ovat huonoja ja niihin vaikuttaa suuresti oppilaan sosioekonominen asema. Heikossa asemassa olevien perheiden lapsilla – etenkin romanilapsilla – on muita huonommat mahdollisuudet saada koulutusta. Koulunkäynnin varhain lopettaneiden osuus on suuri, mikä vaikuttaa myöhemmässä vaiheessa kielteisesti työllistyvyyteen ja työmarkkinatuloksiin. Laadukkaan ja osallistavan yleisopetuksen järjestämiseen liittyy edelleen haasteita, joista yksi on eri etnisille ryhmille yhteisten päiväkotien, koulujen ja koululuokkien tarjoaminen. Opetussuunnitelmaa uudistamalla pyritään parantamaan koulutustuloksia ja kansalaisten digitaalisia taitoja. Digitaalisen osaamisen taso on silti edelleen unionin alhaisimpia, ja se vaihtelee eri sosioekonomisten ryhmien välillä. Viimeaikaisista toimista huolimatta ammatillisen koulutuksen työmarkkinarelevanssi on edelleen riittämätön. Korkeakoulutuksen uudistus on meneillään, mutta osaamisvajeen poistaminen ei ole helppoa, kun tutkinnon suorittaneita on joillakin aloilla liikaa ja joillakin liian vähän. Aikuiskoulutukseen osallistutaan hyvin vähän, vaikka täydennyskoulutukseen on tarvetta. Opettajakunta on huomattavan iäkästä, ja toimet uhkaavan opettajapulan ehkäisemiseksi on aloitettu. Viimeaikaisista uudistuksista huolimatta opettajankoulutusohjelmia on edelleen parannettava.

                  (15)

                  Monia kansalliseen julkisten hankintojen strategiaan kuuluvia toimenpiteitä on otettu virallisesti käyttöön. Kansallisten viranomaisten olisi kuitenkin valvottava tehokkaammin, että ne myös pannaan täytäntöön. Yritysten ja kansalaisjärjestöjen mukaan julkisten hankintojen alalla on jo alkanut näkyä muutosta parempaan suuntaan. Ongelmina ovat silti edelleen läpinäkyvyyden puute ja korruptio. Hankintoja tehdään yhä useammin ilman tarjouskilpailua ja usein yhden ainoan tarjouksen perusteella, mikä voi heikentää huomattavasti järjestelmän läpinäkyvyyttä ja toimivuutta. Julkisista hankinnoista vastaavan viraston uusien valvontatoimien ensimmäinen riippumaton arviointi on meneillään. Säännöllinen palaute olisi tarpeen, jotta viraston valvontatoimia voitaisiin optimoida edelleen. Hallinnollisiin valmiuksiin muun muassa kuntatasolla liittyy edelleen ongelmia, jotka voidaan ratkaista vain lisäämällä ammattimaisuutta ja standardointia ja harkitsemalla vakavasti yhteishankintayksikköjen tarjoamien mahdollisuuksien hyödyntämistä. Hankintoja yhdistämällä voitaisiin myös parantaa terveydenhuoltoalan hankintajärjestelmien toimivuutta ja saada aikaan säästöjä. Merkittävien julkisten hankkeiden viivästyminen on ongelma, johon ei ole löydetty ratkaisua ja johon on edelleen paneuduttava.

                  (16)

                  Tutkimus-, kehitys- ja innovointijärjestelmän rakenteelliset puutteet ja suuri hajanaisuus rajoittavat sen vaikutusta tuottavuuteen ja kasvuun. Teollisuudessa ovat edelleen vallitsevassa asemassa matalan teknologian alat, ja innovointi on hyvin vähäistä. Julkisyhteisöt ja yritykset osoittavat erityisen vähän varoja tutkimus- ja kehitystoimintaan. Uudistusten hitaus haittaa siirtymistä innovointia edistävään järjestelmään. Vaikka korkeakouluja ja tutkimuslaitoksia on paljon, vain muutamat niistä tuottavat korkealaatuisia tieteellisiä tutkimuksia. Tutkimustulosten kaupallistaminen on edelleen erittäin heikkoa. Tutkimusrahoitusjärjestelmässä ei käytetä tarjouskilpailuja, kansainvälisiä arviointeja eikä tutkimuslaitosten tulosperusteista rahoitusta. Julkisen ja yksityisen sektorin yhteistyö tutkimus- ja kehitystoiminnassa on vähäistä. Sofia Tech Park -kärkihankkeessa on vielä monia haasteita, kuten tehoton hallinto, epävakaa johtaminen, tutkimusinfrastruktuurin riittämätön hyödyntäminen ja valtion pitkäaikaisrahoituksen puute. Uudistamalla rakenteita, lisäämällä ohjausjärjestelmän toimivuutta ja takaamalla vakaat julkiset tutkimus- ja innovointiresurssit voidaan maksimoida vaikutukset tuottavuuteen ja kasvuun ja tukea siirtymistä suurempaa lisäarvoa tuottavaan taloudelliseen toimintaan älykkään erikoistumisen strategian mukaisesti.

                  (17)

                  Liiketoimintaympäristöä on parannettava edelleen. Vaikka useita uudistuksia on hyväksytty, niiden toteuttaminen käytännössä on edennyt hitaasti. Yrityksille aiheuttavat edelleen huolta korruptio, institutionaaliset puutteet ja riittämätön työvoiman tarjonta. Julkishallinnon uudistaminen ja sähköisen viranomaisasioinnin toteuttaminen edistyvät hitaasti. Julkisen sektorin hallintoa hyödyttäisivät suurempi läpinäkyvyys, selvemmät säännöt ja pitkän aikavälin perspektiivi. Lisäksi työmarkkinaosapuolten vuoropuhelun roolia voidaan vielä kehittää – tarvittaessa viranomaisten avulla. Infrastruktuurin puutteiden johdosta liikennealan toimivuus ja suorituskyky ovat alhaiset. Rautateiden henkilöliikenteen markkinat ovat kärsineet todellisen kilpailun puutteesta. Ilmansaasteiden vähentämiseksi ei ole ryhdytty kohdennettuihin ja tehokkaisiin toimiin.

                  (18)

                  Vuonna 2017 Bulgaria pyrki edelleen uudistamaan oikeuslaitostaan ja korjaamaan puutteita korruption ja järjestäytyneen rikollisuuden torjunnassa. Uudet ylimmän tuomarineuvoston vaalit vahvistivat vuosien 2015 ja 2016 perustuslaki- ja lainsäädäntöuudistusten myönteisiä vaikutuksia. Rikoslakiin on tehty uudistuksia, joilla parannetaan syytemenettelyä korkean tason korruptiotapausten yhteydessä, ja muitakin uudistuksia harkitaan parhaillaan. Vuonna 2018 perustettiin lailla uusi korruptiontorjuntaviranomainen, jonka avulla vahvistetaan korkean tason korruption ehkäisyä ja torjuntaa. Komissio valvoo yhteistyö- ja seurantamekanismin puitteissa edelleen oikeuslaitoksen uudistamista sekä korruption ja järjestäytyneen rikollisuuden torjuntaa Bulgariassa. Tämän vuoksi näitä osa-alueita ei käsitellä Bulgarian maakohtaisissa suosituksissa, mutta ne ovat tärkeitä, jotta maan liiketoimintaympäristö voi kehittyä myönteiseen suuntaan.

                  (19)

                  Komissio on vuoden 2018 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson osana tehnyt kattavan analyysin Bulgarian talouspolitiikasta ja julkaissut sen vuoden 2018 maaraportissa. Se on arvioinut myös vuoden 2018 lähentymisohjelman, vuoden 2018 kansallisen uudistusohjelman ja jatkotoimenpiteet, joita on toteutettu Bulgarialle viime vuosina annettujen suositusten noudattamiseksi. Komissio on ottanut huomioon ohjelmien ja toimenpiteiden merkityksen Bulgarian finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta mutta myös sen, missä määrin ne ovat unionin sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska unionin yleistä talouden ohjausta on tarpeen vahvistaa antamalla unionin tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin.

                  (20)

                  Neuvosto on tutkinut vuoden 2018 lähentymisohjelman tämän arvioinnin perusteella ja katsoo (5), että Bulgarian odotetaan noudattavan vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia.

                  (21)

                  Neuvosto on tutkinut vuoden 2018 kansallisen uudistusohjelman ja vuoden 2018 lähentymisohjelman komission perusteellisen tarkastelun ja tämän arvioinnin perusteella. Asetuksen (EU) N:o 1176/2011 6 artiklan nojalla annetut neuvoston suositukset ilmenevät jäljempänä esitettävistä suosituksista 2 ja 3,

            SUOSITTAA, että Bulgaria toteuttaa vuosina 2018 ja 2019 toimia, joilla se

                  1.

                  parantaa veronkantoa ja tehostaa julkista varainkäyttöä muun muassa parantamalla epävirallisen talouden supistamiseen tähtäävien toimenpiteiden täytäntöönpanoa; parantaa valtion omistamien yritysten omistajaohjausjärjestelmää hyvien kansainvälisten käytänteiden mukaiseksi;

                  2.

                  toteuttaa rahoitusalan arviointien edellyttämät jatkotoimet ja valvontaan liittyvät toimintasuunnitelmat, jotta alan valvonta vahvistuu ja vakaus lisääntyy; varmistaa omaisuuserien asianmukaisen arvonmäärityksen, pankkien vakuudet mukaan lukien, parantamalla arviointi- ja tarkastusmenettelyjä; saattaa päätökseen maksukyvyttömyyslainsäädännön uudistuksen ja edistää toimivia järjestämättömien lainojen jälkimarkkinoita;

                  3.

                  parantaa muita heikommassa asemassa olevien ryhmien työllistettävyyttä kehittämällä työvoiman ammattitaitoa ja vahvistamalla aktivointitoimia; lisää laadukkaan ja osallistavan yleisopetuksen tarjontaa etenkin romaneille ja muille heikommassa asemassa oleville ryhmille; parantaa kansallisen terveysstrategian ja siihen liittyvän toimintasuunnitelman mukaisesti terveyspalvelujen saatavuutta muun muassa vähentämällä käyttäjiltä perittäviä maksuja ja puuttumalla terveydenhuollon työntekijäpulaan; ottaa käyttöön säännöllisesti sovellettavan ja läpinäkyvän mekanismin vähimmäispalkan määrittämistä varten ja parantaa vähimmäistulojärjestelmän kattavuutta ja riittävyyttä.

         Tehty Brysselissä 13 päivänä heinäkuuta 2018.

               Neuvoston puolesta

               Puheenjohtaja

            H. LÖGER

         (1)  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

         (2)  EUVL L 306, 23.11.2011, s. 25.

         (3)  EUVL C 261, 9.8.2017, s. 1.

         (4)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1303/2013, annettu 17 päivänä joulukuuta 2013, Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yhteisistä säännöksistä sekä Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yleisistä säännöksistä sekä neuvoston asetuksen (EY) N:o 1083/2006 kumoamisesta (EUVL L 347, 20.12.2013, s. 320).

         (5)  Asetuksen (EY) N:o 1466/97 9 artiklan 2 kohdan mukaisesti.


title: Euroopan keskuspankin suositus, annettu 6 päivänä syyskuuta 2018, Euroopan unionin neuvostolle Banco de Españan ulkopuolisista tilintarkastajista (EKP/2018/22)

text:
               14.9.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 325/1

      EUROOPAN KESKUSPANKIN SUOSITUS,
      annettu 6 päivänä syyskuuta 2018,
      Euroopan unionin neuvostolle Banco de Españan ulkopuolisista tilintarkastajista
      (EKP/2018/22)
      (2018/C 325/01)
      EUROOPAN KESKUSPANKIN NEUVOSTO, joka
      ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
      ottaa huomioon Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännön ja erityisesti sen 27.1 artiklan,
      sekä katsoo seuraavaa:

                  (1)

                  Euroopan keskuspankin (EKP) neuvoston suosittelemat ja Euroopan unionin neuvoston hyväksymät riippumattomat ulkopuoliset tilintarkastajat tarkastavat EKP:n ja sellaisten kansallisten keskuspankkien tilit, joiden rahayksikkö on euro.

                  (2)

                  Banco de Españan nykyisten ulkopuolisten tilintarkastajien, KPMG Auditores, S.L:n, toimikausi päättyi tilikauden 2017 tilintarkastuksen jälkeen. Tämän vuoksi on tarpeen nimittää uudet ulkopuoliset tilintarkastajat tilikaudesta 2018 alkaen.

                  (3)

                  Banco de España on valinnut yritysten tilapäisen yhteenliittymän Mazars Auditores, S.L.P. – Mazars, SA:n ulkopuolisiksi tilintarkastajikseen tilikausiksi 2018–2020 siten, että toimikausi on uusittavissa tilikausiksi 2021 ja 2022,

            ON ANTANUT TÄMÄN SUOSITUKSEN:
      On suositeltavaa, että yritysten tilapäinen yhteenliittymä Mazars Auditores, S.L.P.- Mazars, SA nimitetään Banco de Españan ulkopuolisiksi tilintarkastajiksi tilikausiksi 2018–2020 siten, että toimikausi on uusittavissa tilikausiksi 2021 ja 2022.

         Tehty Frankfurt am Mainissa 6 päivänä syyskuuta 2018.

               EKP:n puheenjohtaja

            Mario DRAGHI