               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 19.4.2017
            COM(2017) 191 final
            Suositus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            valtuutuksesta aloittaa neuvottelut Euroopan unionin ja Marokon kuningaskunnan välisen sopimuksen pöytäkirjojen mukauttamisesta

               PERUSTELUT

               1.EHDOTUKSEN TAUSTA

               •Ehdotuksen syyt ja tavoitteet

                  EU ja Marokko ovat viimeisten lähes 50 vuoden aikana solmineet hedelmällisen ja monipuolisen kumppanuuden. Osoituksena osapuolten välisistä tiiviistä suhteista ja niiden yhteisistä tavoitteista ja sitoumuksista Marokolle myönnettiin vuonna 2008 ”pitkälle edistyneen maan asema”.

                  EU on toistuvasti ilmoittanut olevansa sitoutunut löytämään ratkaisun Länsi-Saharan konfliktiin. Se tukee Yhdistyneen kansakunnan pääsihteerin ja hänen henkilökohtaisen lähettiläänsä ponnisteluja löytää oikeudenmukainen, pysyvä ja keskinäisesti hyväksyttävä poliittinen ratkaisu, joka takaisi Länsi-Saharan itsemääräämisoikeuden. Näissä järjestelyissä on noudatettava Yhdistyneen kansakuntien peruskirjan päämääriä ja periaatteita, jotka vahvistetaan Yhdistyneen kansakuntien turvallisuusneuvoston päätöslauselmissa, kuten päätöslauselmissa 2152 (2014) ja 2218 (2015).

               Tullietuuksien myöntämiseen liittyen tämä ehdotus sisältää muutoksia Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Marokon kuningaskunnan välisen assosiaation perustavan Euro–Välimeri-sopimuksen (jäljempänä ”EU–Marokko-assosiaatiosopimus” tai ”assosiaatiosopimus”) pöytäkirjaan N:o 4
                  1
                ja pöytäkirjaan N:o 1
                  2
               . Nämä muutokset johtuvat unionin tuomioistuimen 21. joulukuuta 2016 asiassa C-104/16 P antamaan tuomioon, jonka mukaan EU–Marokko-assosiaatiosopimusta ja maataloussopimuksia ei sovelleta Länsi-Saharassa.

               Ennen kyseistä tuomiota assosiaatiosopimuksessa ja sen pöytäkirjoissa määrättyjä kauppaetuuksia oli tosiasiassa myönnetty myös Länsi-Saharan alkuperätuotteille. Länsi-Sahara on itsemääräämisoikeutta vailla oleva alue. Tätä käytäntöä ei kuitenkaan voida enää jatkaa mainitun unionin tuomioistuimen tuomion vuoksi, ellei alkuperää koskevaa pöytäkirjaa N:o 4 muuteta siten, että Länsi-Saharan tuotteet voidaan rinnastaa Marokossa tuotettuihin tuotteisiin. Tuomioistuimen tuomion antamisen jälkeen markkinoilla vallinnut epävarmuus on vaikuttanut kahdenvälisiin kauppasuhteisiin.

               Tämän suosituksen tarkoituksena on valtuuttaa neuvottelujen aloittaminen, jotta Länsi-Saharan alkuperätuotteille myönnettävien etuuksien jatkamiselle entiseen tapaan saataisiin oikeusperusta. Koska tällaiset maatalous- ja kalastustuotteille EU:n markkinoilla myönnettävät kauppaetuudet vahvistetaan assosiaatiosopimuksen pöytäkirjassa N:o 1, myös mainitun pöytäkirjan soveltamisalaa olisi selkeytettävä. Tämä estää kaupan häiriöt ja pitää markkinoillepääsyn tason vakaana, koska uusia etuuksia ei myönnettäisi EU:ssa. Assosiaatiosopimuksen asiaankuuluviin pöytäkirjoihin tehtäviä muutoksia voidaan tarvittaessa täydentää myöhemmin itse sopimukseen tehtävillä muutoksilla. Lisäksi olisi huomattava, että unionin tuomioistuimessa on edelleen vireillä kaksi EU:n ja Marokon välistä kalastuskumppanuussopimusta koskevaa asiaa (C-266/16 ja T-180/14). Niistä annettavat tuomiot antavat todennäköisesti enemmän osviittaa siitä, millaisin edellytyksin sopimuksen soveltamisala voidaan laajentaa koskemaan itsemääräämisoikeutta vailla olevaa aluetta. On myös ymmärrettävä, että sovittavat järjestelyt ovat ainoastaan väliaikaisia siihen saakka, kun konfliktiin on löydetty ratkaisu Yhdistyneissä kansakunnissa asiaankuuluvien YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselmien mukaisesti.

               •Yhdenmukaisuus muiden alaa koskevien politiikkojen säännösten kanssa

                  Tämä suositus on täysin yhdenmukainen nykyisen kauppapolitiikan kanssa, koska tulliviranomaiset ovat tosiasiassa myöntäneet etuuksia Marokon alkuperätuotteiksi ilmoitetuille Länsi-Saharan tuotteille. Marokolle ei myönnettäisi mitään uusia etuuksia, koska tarkoituksena on pelkästään laajentaa etuuksien maantieteellinen soveltamisala eikä niiden määrää.

                  Ehdotus on yhdenmukainen Euroopan naapuruuspolitiikan yleisten tavoitteiden kanssa siinä määrin kuin sillä parannetaan kauppa- ja taloussuhteita eteläisten naapurimaiden kanssa tiiviin yhteistyön hengessä. Se on myös yhdenmukainen Marokossa harjoitettavan EU-politiikan kanssa, jonka tavoitteena on edistää etuoikeutettua kumppanuutta Marokon kanssa sitoutumatta etukäteen YK:n johtaman Länsi-Saharan prosessin tulokseen.

                  Se, että kauppaetuuksilla voi olla laajempi soveltamisala, ei ole ennenkuulumatonta, sillä EU–Marokko-assosiaatiosopimus sisältää kaksi yhteistä julistusta, joiden mukaan Marokon on hyväksyttävä San Marinon tasavallan ja Andorran alkuperätuotteet sopimuksen mukaisiksi yhteisön alkuperätuotteiksi.

               •Yhdenmukaisuus unionin muiden politiikkojen kanssa

                  EU:n kantana on aina ollut, että sen kahdenväliset suhteet Marokon kanssa voidaan tietyin edellytyksin ulottaa koskemaan Länsi-Saharaa. Esimerkkinä tästä on kalastuskumppanuussopimus, joka nimenomaisesti koskee myös Länsi-Saharan rannikkovesiä. Assosiaatiosopimuksen asiaankuuluvien määräysten muuttaminen mahdollistaisi myös sen, että EU:n tullietuudet myönnettäisiin sen perusteella, millaista hyötyä niiden arvioitaisiin tuovan paikallisväestölle ja miten niiden arvioitaisiin edistävän ihmisoikeuksien suojelemista.

               2.OIKEUSPERUSTA, TOISSIJAISUUSPERIAATE JA SUHTEELLISUUSPERIAATE

               •Oikeusperusta

                  Suosituksen oikeusperusta on Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 218 artiklan 3 ja 4 kohta.

               •Toissijaisuusperiaate (jaetun toimivallan osalta)

                  Yhteinen kauppapolitiikka kuuluu unionin yksinomaiseen toimivaltaan (SEUT-sopimuksen 3 artiklan 1kohta), ja SEU-sopimuksen 5 artiklan 3 kohdan mukaan toissijaisuusperiaatetta ei sovelleta yksinomaiseen toimivaltaan kuuluvilla aloilla.

               •Suhteellisuusperiaate

                  Suositus on oikeassa suhteessa käsiteltävänä olevaan asiaan nähden. Sopimuksella ei muutettaisi markkinoillepääsyn astetta unionissa. Assosiaatiosopimuksen pöytäkirjassa määritellään alkuperäsäännöt, joita on tarpeen muuttaa, jotta asianomainen tavoite voitaisiin saavuttaa ja jotta Marokon kanssa käytävään kauppaan vaikuttavaan markkinoiden epävarmuuteen voitaisiin reagoida suhteellisen nopeasti rajoittamatta YK:n johtaman Länsi-Saharan prosessin etenemistä ja sitoutumatta etukäteen konfliktin lopputulokseen.

                  Sen vuoksi suositus neuvoston päätökseksi, joka koskee komission valtuuttamista neuvotella sopimus Euroopan unionin ja Marokon välillä tavaroiden alkuperää koskevien assosiaatiosopimuksen pöytäkirjojen mukauttamisesta, ei ylitä sitä, mikä on tarpeen tai asianmukaista poliittisten tavoitteiden saavuttamiseksi.

               •Toimintatavan valinta

                  Asiaankuuluvia pöytäkirjoja voidaan muuttaa ainoastaan osapuolten välisellä sopimuksella. Tämä kattaa myös kauppaetuuksien täytäntöönpanemiseksi tarvittavan viranomaisten välisen yhteistyön.

                  Sopimus tehdään EU:n ja Marokon kuningaskunnan välisenä kirjeenvaihtona.

               3.JÄLKIARVIOINTIEN, SIDOSRYHMIEN KUULEMISTEN JA VAIKUTUSTENARVIOINTIEN TULOKSET

               •Sidosryhmien kuuleminen

                  Neuvostossa on käyty tunnustelevia keskusteluja Marokon viranomaisten ja jäsenvaltioiden kanssa.

                  Komission olisi pyrittävä varmistamaan, että ehdotuksen allekirjoittamis- ja tekemishetkellä henkilöt, joihin sopimus vaikuttaa, ovat olleet prosessissa osallisina riittävällä tavalla.

               •Vaikutustenarviointi

                  Vaikutustenarviointia ei ole tehty, koska suosituksen tarkoituksena on vahvistaa oikeuskehys etuuskohtelulle, jota on viime vuosien aikana tosiasiassa sovellettu johdonmukaisesti Länsi-Saharan tuotteisiin. Koska markkinoillepääsyn aste ei muutu, ehdotuksella ei todennäköisesti ole mitään merkittäviä kaupallisia vaikutuksia viime vuosien aikana kehittyneisiin kauppavirtoihin.

                  Komissio varmistaa kuitenkin sopivimmaksi katsomallaan tavalla, että unioni voi ottaa huomioon Länsi-Saharan kestävää kehitystä koskevat asiaankuuluvat tiedot varsinkin siltä osin, millaisia etuja sopimus tuo paikallisväestölle ja miten se tukee luonnonvarojen hyödyntämistä sopimuksen allekirjoitushetkellä ja sen jälkeen.

               •Perusoikeudet

                  Assosiaatiosopimuksen 2 artikla sisältää ihmis- ja perusoikeuksia koskevan lausekkeen, joka on määritelty sopimuksen olennaiseksi osaksi. Sen rikkominen voi johtaa sopimuksen soveltamisen keskeyttämiseen. On varmistettava, että pöytäkirjoja sovelletaan ihmis- ja perusoikeuksien kunnioittamista koskevien assosiaatiosopimuksen määräysten mukaisesti.

               4.TALOUSARVIOVAIKUTUKSET

                  Ehdotuksella ei odoteta olevan talousarviovaikutuksia EU:n tullituloihin nykytilanteeseen verrattuna, koska Länsi-Saharan alkuperätuotteille on tähänkin asti tosiasiassa myönnetty tullittomuus niiden saapuessa EU:hun.

               Suositus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               valtuutuksesta aloittaa neuvottelut Euroopan unionin ja Marokon kuningaskunnan välisen sopimuksen pöytäkirjojen mukauttamisesta

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 218 artiklan 3 ja 4 kohdan,

               ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Marokon kuningaskunnan välisen assosiaation perustava Euro–Välimeri-sopimus, jäljempänä ’assosiaatiosopimus’, tuli voimaan 1 päivänä maaliskuuta 2000.

               (2)Tuomioistuin totesi asiassa C-104/16 P antamassaan tuomiossa, että assosiaatiosopimuksen soveltamisala kattaa ainoastaan Marokon kuningaskunnan mutta ei Länsi-Saharaa, joka on itsemääräämisoikeutta vailla oleva alue. Assosiaatiosopimuksen voimaantulon jälkeen Länsi-Saharasta on kuitenkin tuotu unioniin tuotteita, joiden alkuperämaaksi on ilmoitettu Marokko ja joille on myönnetty assosiaatiosopimuksen asiaankuuluvien määräysten mukaisia tullietuuksia.

               (3)On tärkeää, että vuosien mittaan kehittyneet kauppavirrat eivät tyrehdy ja että samalla varmistetaan asianmukaiset takeet ihmisoikeuksien suojelusta ja kestävästä kehityksestä asianomaisilla alueilla.

               (4)Euroopan unioni tukee Yhdistyneiden kansakuntien pyrkimyksiä löytää keskinäisesti hyväksyttävä poliittinen ratkaisu, jolla taattaisiin Länsi-Saharan itsemääräämisoikeus Yhdistyneiden kansakuntien peruskirjan päämäärien ja periaatteiden mukaisesti.

               (5)Sen vuoksi on aiheellista neuvotella assosiaatiosopimuksen asiaankuuluvien pöytäkirjojen muuttamisesta,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Valtuutetaan komissio neuvottelemaan unionin puolesta kansainvälinen sopimus Euroopan unionin ja Marokon kuningaskunnan välisen assosiaatiosopimuksen pöytäkirjojen mukauttamisesta. Komissio johtaa unionin neuvotteluryhmää, johon kuuluu myös unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkea edustaja.

               2 artikla

               Neuvotteluohjeet ovat liitteessä.

               3 artikla

               Neuvottelut käydään [komitean nimi, lisätään neuvostossa] kuullen.

               4 artikla

               Tämä päätös on osoitettu komissiolle.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)

                        Euro–Välimeri-sopimuksen pöytäkirja N:o 4 käsitteen ”peräisin olevat tuotteet” (alkuperätuotteet) määrittelystä ja hallinnollisen yhteistyön menetelmistä.

                     (2)

                        Euro–Välimeri-sopimuksen pöytäkirja N:o 1 Marokosta peräisin olevien maataloustuotteiden tuonti yhteisöön koskevasta järjestelystä.

    ---documentbreak---

               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 19.4.2017
            COM(2017) 191 final
            LIITE
            asiakirjaan
            SUOSITUS NEUVOSTON PÄÄTÖKSEKSI
            valtuutuksesta aloittaa neuvottelut Euroopan unionin ja Marokon kuningaskunnan välisen sopimuksen pöytäkirjojen mukauttamisesta

               LIITE

               NEUVOTTELUOHJEET SOPIMUKSEN TEKEMISEKSI

               Euroopan unionin ja Marokon kuningaskunnan välillä Euroopan unionin ja Marokon kuningaskunnan välisen assosiaatiosopimuksen pöytäkirjojen mukauttamisesta.

               Neuvottelujen olisi pohjauduttava Euroopan unionin ja Marokon kuningaskunnan väliseen etuoikeutettuun kumppanuuteen, ja niissä olisi pyrittävä mukauttamaan kyseisiä kumppanuusvälineitä osapuolten yhteisiin päämääriin ja edistää siten tällaista kumppanuutta, jossa assosiaatiosopimus ja pöytäkirjat ovat erottamattomia osia.

               Komission olisi varmistettava, että EU–Marokko-assosiaatiosopimuksessa ja sen pöytäkirjoissa määrätyt kauppaetuudet myönnetään Länsi-Saharan alkuperätuotteille. Mistään uusista tullietuuksista ei tulisi neuvotella. Komission olisi myös varmistettava, että sopimus sisältää nimenomaisesti asianmukaiset puitteet ja prosessit, joiden avulla osapuolet voivat säännöllisen tietojenvaihdon perusteella arvioida sopimuksen vaikutusta sen täytäntöönpanon aikana ja käydä keskusteluja sopimuksen moitteettoman toiminnan esteistä.

               Tämä edellyttää assosiaatiosopimuksen asiaankuuluvien pöytäkirjojen tarkistamista asianmukaisella tavalla.

               Sopimus olisi tehtävä kirjeenvaihtona.

               Komissiolla olisi sopimuksen allekirjoittamishetkellä oltava riittävästi tietoja siitä, miten sopimus mahdollisesti vaikuttaa kestävään kehitykseen, ja erityisesti siitä, millaisia etuja sopimus tuo paikallisväestölle ja miten se tukee luonnonvarojen hyödyntämistä asianomaisilla alueilla.

               On varmistettava, että pöytäkirjoja sovelletaan perus- ja ihmisoikeuksien kunnioittamista koskevien assosiaatiosopimuksen pöytäkirjojen määräysten mukaisesti.

               Komission olisi pyrittävä varmistamaan, että ehdotuksen allekirjoittamis- ja tekemishetkellä henkilöt, joihin sopimus vaikuttaa, ovat olleet prosessissa mukana riittävällä tavalla.

               Komission olisi tehtävä kaikkensa varmistaakseen, että sopimus voidaan panna täytäntöön mahdollisimman pian.

               Neuvotteluilla ja sen tuloksilla olisi tuettava Yhdistyneiden kansakuntien pääsihteerin ponnisteluja löytää ratkaisu, jolla taataan Länsi-Saharan itsemääräämisoikeus Yhdistyneiden kansakuntien päämäärien ja periaatteiden mukaisesti.


               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 5.6.2019
            COM(2019) 505 final
            Suositus
            NEUVOSTON SUOSITUS
            Saksan vuoden 2019 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Saksan vuoden 2019 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto

               Suositus

               NEUVOSTON SUOSITUS

               Saksan vuoden 2019 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Saksan vuoden 2019 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,

               ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97
                  1
                ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan,

               ottaa huomioon makrotalouden epätasapainon ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta 16 päivänä marraskuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011
                  2
                ja erityisesti sen 6 artiklan 1 kohdan,

               ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,

               ottaa huomioon Euroopan parlamentin päätöslauselmat,

               ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,

               ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,

               ottaa huomioon talous- ja rahoituskomitean lausunnon,

               ottaa huomioon sosiaalisen suojelun komitean lausunnon,

               ottaa huomioon talouspoliittisen komitean lausunnon,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Komissio hyväksyi 21 päivänä marraskuuta 2018 vuotuisen kasvuselvityksen, mikä aloitti vuoden 2019 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson. Se otti huomioon Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission 17 päivänä marraskuuta 2017 antaman Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilaria koskevan julistuksen. Eurooppa-neuvosto vahvisti vuotuisen kasvuselvityksen ensisijaiset tavoitteet 21 päivänä maaliskuuta 2019. Komissio hyväksyi 21 päivänä marraskuuta 2018 asetuksen (EU) N:o 1176/2011 perusteella myös varoitusmekanismia koskevan kertomuksen, jossa se katsoi, että Saksa kuuluu niihin jäsenvaltioihin, joista laadittaisiin perusteellinen tarkastelu. Samana päivänä komissio hyväksyi myös suosituksen neuvoston suositukseksi euroalueen talouspolitiikasta, jonka Eurooppa-neuvosto vahvisti 21 päivänä maaliskuuta 2019. Neuvosto hyväksyi 9 päivänä huhtikuuta 2019 suosituksen euroalueen talouspolitiikasta, jäljempänä ’euroalueen suositus’.

               (2)Koska Saksa kuuluu jäsenvaltioihin, joiden rahayksikkö on euro, ja koska taloudet ovat talous- ja rahaliitossa vahvasti yhteydessä toisiinsa, Saksan olisi varmistettava, että jäljempänä esitettävistä suosituksista 1 ja 2 ilmenevä euroalueen suositus pannaan täytäntöön täysimääräisesti ja oikea-aikaisesti. Investointitoimenpiteet ja palkkojen nousun tukeminen edistävät euroalueelle annetun suosituksen 1 noudattamista euroalueen tasapainottamisen osalta, ja verotuksen painopisteen siirtäminen pois työn verotuksesta edistää euroalueelle annetun suosituksen 3 noudattamista työmarkkinoiden toiminnan osalta.

               (3)Saksaa koskeva vuoden 2019 maaraportti
                  3
                julkaistiin 27 päivänä helmikuuta 2019. Siinä arvioitiin Saksan edistymistä neuvoston 13 päivänä heinäkuuta 2018 hyväksymien maakohtaisten suositusten noudattamisessa, aiempina vuosina annettujen suositusten noudattamisessa ja kansallisten Eurooppa 2020 -tavoitteidensa saavuttamisessa. Lisäksi siihen sisältyi asetuksen (EU) N:o 1176/2011 5 artiklan nojalla laadittu perusteellinen tarkastelu, jonka tulokset julkaistiin samaten 27 päivänä helmikuuta 2019
                  4
               . Komissio päätteli analyysinsa perusteella, että Saksan makrotaloudessa on epätasapainoja. Erityisesti vaihtotaseen ylijäämä supistuu hitaasti ja on edelleen suuri, ja sillä on rajat ylittäviä vaikutuksia. Ylijäämä pieneni hieman vuonna 2018 kotimaisen kysynnän piristyessä, ja sen odotetaan edelleen supistuvan vähitellen tulevina vuosina, joskin se pysyttelee makrotalouden epätasapainoa koskevassa menettelyssä asetetun kynnysarvon yläpuolella. Ylijäämä kertoo siitä, että kotimaiset investoinnit ovat vähäisiä suhteessa säästöihin sekä yksityisellä että julkisella sektorilla. Saksassa on toteutettu toimenpiteitä yksityisten ja julkisten investointien vilkastuttamiseksi, ja ne ovatkin lisääntyneet huomattavasti. Tämä on kasvattanut kotimaisen kysynnän merkitystä kasvun veturina. Investointien ja kulutuksen olisi kuitenkin voitu odottaa kasvavan suhteessa BKT:hen enemmän, kun otetaan huomioon suotuisat rahoitusehdot, julkisten investointitarpeiden kasautuminen erityisesti kuntasektorilla ja käytettävissä oleva finanssipoliittinen liikkumavara. Palkkojen nousu kiihtyi jonkin verran työmarkkinoiden kiristyessä, mutta reaalipalkkojen nousu on edelleen maltillista.

               (4)Saksa toimitti vuoden 2019 kansallisen uudistusohjelmansa 16 päivänä huhtikuuta 2019 ja vuoden 2019 vakausohjelmansa 17 päivänä huhtikuuta 2019. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon.

               (5)Kauden 2014–2020 Euroopan rakenne- ja investointirahastojen, jäljempänä ’ERI-rahastot’, ohjelmasuunnittelussa on otettu huomioon asiaankuuluvat maakohtaiset suositukset. Kuten Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1303/2013
                  5
                23 artiklassa säädetään, komissio voi pyytää jäsenvaltiota tarkastelemaan uudelleen kumppanuussopimustaan ja asiaankuuluvia ohjelmiaan ja esittämään niihin muutoksia, kun tämä on tarpeen asiaankuuluvien neuvoston suositusten täytäntöönpanon tukemiseksi. Komissio on antanut tarkempaa tietoa kyseisen säännöksen hyödyntämisestä ohjeissa sellaisten toimenpiteiden soveltamiselle, joilla ERI-rahastojen vaikuttavuus kytketään talouden tehokkaaseen ohjaukseen ja hallintaan.
                  6

               (6)Saksaan sovelletaan vakaus- ja kasvusopimuksen ennaltaehkäisevää osiota. Vuoden 2019 vakausohjelmassaan hallitus odottaa, että vuosina 2019–2023 julkisen talouden ylijäämä on ½–¾ prosenttia suhteessa BKT:hen. Uudelleenlasketun rakenteellisen rahoitusaseman
                  7
                perusteella julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoite, joka on 0,5 prosentin rakenteellinen alijäämä suhteessa BKT:hen, ylittyy edelleen koko ohjelmakauden ajan. Vuoden 2019 vakausohjelman mukaan julkisen talouden velan suhteessa BKT:hen odotetaan supistuvan alle perussopimuksessa määrätyn 60 prosentin viitearvon vuonna 2019, ja velkasuhteen odotetaan pienenevän edelleen vähitellen siten, että se on 51¼ prosenttia vuonna 2023. Näiden julkisen talouden kehitysarvioiden perustana oleva makrotalouden skenaario on suotuisa. Komission kevään 2019 talousennusteen mukaan rakenteellisen rahoitusaseman odotetaan olevan 1,1 prosenttia ylijäämäinen suhteessa BKT:hen vuonna 2019 ja 0,8 prosenttia ylijäämäinen suhteessa BKT:hen vuonna 2020, joten se ylittää julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteen. Julkisen talouden velan odotetaan pysyvän vakaalla lasku-uralla. Kaiken kaikkiaan neuvosto arvioi Saksan vuosina 2019 ja 2020 noudattavan vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia. Samaan aikaan olisi tärkeää hyödyntää keskipitkän aikavälin tavoitetta noudattaen finanssi- ja rakennepolitiikkaa, jotta julkisissa ja yksityisissä investoinneissa voitaisiin saavuttaa kestävä kasvusuuntaus erityisesti alue- ja kuntatasolla.

               (7)Julkiset ja yksityiset investoinnit kasvoivat vuonna 2018 voimakkaasti, mutta investointiaste on edelleen alle euroalueen keskiarvon. Julkisten investointien nimelliskasvu oli 7,7 prosenttia ja reaalikasvu 3,8 prosenttia vuonna 2018. Lisätoimia tarvitaan kuitenkin edelleen, jotta suuri investointitarpeiden suma saadaan purettua erityisesti infrastruktuuri- ja koulutusinvestointien osalta. Julkisten investointien reaalikasvu on negatiivisen kasvun jakson jälkeen ollut positiivinen viimeksi kuluneiden kolmen vuoden ajan. Tämä heijastaa hallituksen pyrkimyksiä lisätä investointeja. Kuntatasolla investoinnit olivat kuitenkin edelleen pienemmät kuin poistot, ja kasautuneet investointitarpeet kasvoivat vuoden loppuun 2018 mennessä 5 prosenttiin suhteessa BKT:hen. Tämä yhdessä julkisen talouden suotuisan rahoitusaseman kanssa osoittaa, että kaikilla hallintotasoilla, erityisesti alue- ja kuntatasolla, on mahdollista lisätä investointeja. Kuntien kapasiteetti- ja suunnittelurajoitteet haittaavat edelleen investointeja julkiseen infrastruktuuriin. Näiden rajoitteiden poistamiseksi on toteutettu toimenpiteitä, joilla ei kuitenkaan ole vielä saatu aikaan kestäviä konkreettisia tuloksia. Myös digitaalisia julkisia palveluja ja julkisia hankintoja voitaisiin parantaa. Yksityiset investoinnit ovat lisääntyneet huomattavasti, joskaan eivät kaikissa omaisuuserälajeissa. Laiteinvestoinnit ovat kasvaneet voimakkaasti, koska kapasiteetin käyttöaste on ollut ennätyksellisen korkea. Asuntoinvestoinnit lisääntyvät edelleen voimakkaasti. Rakennusala on kuitenkin nyt raportoinut kapasiteettirajoitteista ja hintojen noususta. Muu kuin asuntorakentaminen on lisääntynyt reaalisin luvuin hitaasti, mikä viittaa siihen, että perusinfrastruktuuri ei ehkä ole pysynyt talouden tarpeiden tasalla.

               (8)Julkiset koulutusmenot, jotka olivat 4,1 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2017, olivat edelleen unionin 4,6 prosentin keskiarvoa pienemmät. Koulutusmenojen osuus kaikista julkisista menoista oli 9,3 prosenttia, joten myös se oli pienempi kuin EU:n keskiarvo (10,2 prosenttia). Koulutus- ja tutkimusmenot pysyivät 9,0 prosentissa suhteessa BKT:hen vuonna 2017, eli ne jäivät kansallisesta tavoitteesta, joka on 10 prosenttia suhteessa BKT:hen. Vaikka koulutusmenot ovat reaalisin luvuin kasvaneet, kasaantuneiden investointitarpeiden suma jatkoi kasvuaan väestörakenteen kehityksen seurauksena. Lainsäädäntömuutokset (ns. DigitalPakt), joiden ansiosta liittohallitus voi tehdä suoraan investointeja digitaaliseen koulutukseen osavaltioiden (Länder) myöntämän rahoituksen lisäksi, ovat lupaavia, mutta niiden tulokset eivät ole vielä nähtävissä. Opiskelijamäärän kasvu, opettajapula, digitalisaatio ja varhaiskasvatuksen ja päivähoidon laajentaminen ovat haasteita, joihin vastaaminen edellyttää asianmukaista julkista rahoitusta. Koulutusta sekä tutkimusta ja innovointia varten osoitettava lisärahoitus on ratkaisevan tärkeää Saksan potentiaalisen kasvun vauhdittamiselle ja teknologiseen muutokseen sopeutumiselle.

               (9)Saksa on viime vuosina edistynyt tutkimus- ja kehitysintensiteettinsä kasvattamisessa. Tämä johtuu pääasiassa siitä, että suuret yritykset ovat lisänneet tutkimus- ja kehittämismenojaan erityisesti korkean keskitason teknologian valmistusteollisuudessa ja etenkin autoteollisuuden alalla. Pienten ja keskisuurten yritysten tutkimus- ja kehitysintensiteetti on huomattavasti alle EU:n keskiarvon ja jää yhä enemmän jälkeen keskiarvosta. Pienet ja keskisuuret yritykset hyötyvät yleensä suuria yrityksiä vähemmän yhteistyöstä julkisten tutkimuslaitosten kanssa. Nämä kaksi tekijää vähentävät yritysten innovatiivisuutta, joka on pitkällä aikavälillä laskusuunnassa. Lisäinvestoinnit tutkimukseen ja kehittämiseen ovat olennaisen tärkeitä, jotta voidaan paitsi lisätä koko talouden innovointikapasiteettia ja parantaa tuottavuutta myös helpottaa siirtymistä vähähiiliseen talouteen ja kiertotalouteen, erityisesti edistämällä kestävää liikennettä, vihreää energiateknologiaa, ekoinnovointia ja kierrätystä, ja lisätä julkisen sektorin tutkimustoiminnan tuloksellisuutta ja sen panosta näiden tavoitteiden saavuttamiseen.

               (10)Saksan talouden digitalisoituminen etenee verkkaisesti, ja digitaaliteknologian käyttöönotto pienissä ja keskisuurissa yrityksissä jatkuu hitaana. Saksa on jäänyt jälkeen (gigabittinopeuksilla toimivan) erittäin suuren kapasiteetin laajakaistan käyttöönotossa valtakunnallisesti ja erityisesti maaseutualueilla, joilla investointien lisääminen voisi vauhdittaa tuottavuuden kasvua. Vain 9 prosenttia Saksan kotitalouksista on suurtehoisten valokuituverkkojen piirissä (vuoden 2018 puolivälissä), kun EU:n keskiarvo on 30 prosenttia. Nykyisten kuparikaapeliverkkojen parantaminen (vektorointi) on edelleen vakiintuneen operaattorin parhaana pitämä teknologinen ratkaisu. Vaikka monet palvelut perustuvat erittäin nopeisiin yhteyksiin, 23 700 yrityspuistoa ei vuonna 2017 ollut vielä valokuituverkon piirissä ja 28 prosentilla kaikista yrityksistä ei ollut pääsyä vähintään 50 megabitin nopeudella toimivaan verkkoon. Nopeiden yhteyksien puuttuminen jarruttaa investointeja, erityisesti kun on kyse pienistä ja keskisuurista yrityksistä, joista monet sijaitsevat maaseudulla tai maaseutumaisilla alueilla. Julkiset toimenpiteet ovat edelleen ratkaisevan tärkeitä ultranopeaa (≥ 100 Mbit/s) laajakaistaa varten tarvittavan infrastruktuurin käyttöönotolle maaseutualueilla, ja tukien lisäksi voitaisiin tutkia myös muita rahoitusmahdollisuuksia. Myös tulokset, jotka koskevat digitaalisia julkisia palveluja ja sähköisiä terveyspalveluja, jäävät selvästi EU:n keskiarvosta. Saksalaisista internetin käyttäjistä vain 43 prosenttia käytti sähköisiä viranomaispalveluja vuonna 2018 (kun EU:n keskiarvo oli 64 prosenttia). Verkossa tarjottavia terveys- ja hoitopalveluja on käyttänyt 7 prosenttia saksalaisista (kun EU:n keskiarvo on 18 prosenttia). Yleislääkäreistä 19 prosenttia käyttää sähköisiä lääkemääräyksiä (kun EU:n keskiarvo on 50 prosenttia).

               (11)Saksassa on investoitava enemmän liikenneinfrastruktuuriin ja puhdasta liikkuvuutta edistäviin ratkaisuihin, jotta voidaan puuttua liikkuvuuteen ja ilmanlaatuun liittyviin haasteisiin sekä tukea ilmastonmuutoksen hillitsemistä ja siihen sopeutumista. Tieliikenteen kasvihuonekaasupäästöt ovat lisääntyneet viimeksi kuluneiden viiden vuoden aikana. Ilmanlaatu on Saksassa vakava ongelma erityisesti kaupunkialueilla, joilla liikenteen osuus haitallisista typen oksidien päästöistä on noin 60 prosenttia. Tavaraliikenne voisi hyötyä kehittyneemmistä intermodaalisuusratkaisuista. Auto on edelleen ylivoimaisesti yleisimmin käytetty liikenneväline päivittäisessä työmatkaliikenteessä, ja liikenneruuhkissa kulutetaan aikaa keskimäärin noin 30 tuntia vuodessa. Ruuhkista ja pysäköintipaikkojen etsimisestä aiheutuvien kustannusten on arvioitu olevan noin 110 miljardia euroa vuodessa eli noin 4 prosenttia suhteessa Saksan BKT:hen. Vaikka vaihtoehtoisilla polttoaineilla kulkevat ajoneuvot ovat lisääntyneet jyrkimmin uusien rekisteröityjen ajoneuvojen joukossa, niiden määrä on edelleen pieni. Autojen yhteiskäyttöä ja yhteisautoilua hyödynnetään edelleen hyvin vähän. Lisäksi tarvitaan merkittäviä julkisia ja yksityisiä investointeja, kun otetaan huomioon akkujen kriittisten raaka-aineiden uudet toimitusketjut.

               (12)Saksan sähköverkot ovat hitaasti mukautumassa uusiutuviin energialähteisiin, ja merkittävät investoinnit siirto- ja jakeluverkkoihin ovat edelleen tarpeen. Pitkät viivästykset monien hankkeiden toteuttamisessa ovat aiheuttaneet merkittäviä kustannuksia Saksan ja Euroopan sähköverkoille ja sähkömarkkinoille. Energiaverkkojen laajentamista koskevassa vuonna 2009 annetussa laissa määritellyistä 1 800 kilometriä kattavista sähköverkkohankkeista oli vuoden 2018 toisen neljänneksen loppuun mennessä saatu toteutettua vain noin 800 kilometrin osuus, mikä johtui osittain kansalaisten vastustuksesta. Sähköverkon laajentamisen viivästyminen johtaa suurempiin ruuhkautumiskustannuksiin ja lisää markkinoiden toiminnan vääristymiä sekä Saksassa että sen naapurimaissa. Sähkö-, lämpö- ja liikennesektorin yhteenliittämistä, energialähteiden monipuolistamista ja asianmukaista verkkoinfrastruktuuria edistävät energiaverkkoinvestoinnit ovat ratkaisevan tärkeitä energiajärjestelmän joustavuuden ja talouden eri alojen paremman yhdentymisen kannalta, kun päämääränä on energia- ja ilmastotavoitteiden saavuttaminen.

               (13)Asunnot eivät Saksassa ole enää yhtä kohtuuhintaisia kuin ennen. Sekä vuokrat että asuntojen hinnat ovat vuodesta 2015 nousseet pitkän aikavälin keskiarvoa nopeammin etenkin suurissa kaupungeissa. Vuonna 2017 asumiskustannukset olivat Saksassa 20 prosentilla 65 vuotta täyttäneistä kohtuuttomat (eli kokonaisasumiskustannukset olivat yli 40 prosenttia käytettävissä olevista tuloista), kun Euroopan tasolla samassa ikäryhmässä tämä osuus oli 10 prosenttia. Alimmassa tuloryhmässä niiden osuus, joilla asumismenot ylittivät kohtuuttoman asumismenorasituksen rajan, oli 10 prosenttiyksikköä suurempi kuin EU:n keskiarvo, joka oli 35,3 prosenttia. Hallitus on puuttunut tilanteeseen toteuttamalla joitakin toimenpiteitä, joihin kuuluvat muun muassa vuokrankorotuksia rajoittava ”hintajarru” (Mietpreisbremse), uuden kiinteistön ostoa koskeva tukijärjestelmä (Baukindergeld) sekä peruslain muuttaminen siten, että liittovaltio voi myöntää taloudellista tukea sosiaaliseen asuntotuotantoon. Uudisasuntoja valmistuu kuitenkin huomattavasti kysyntää vähemmän, ja niiden määrä on selvästi alle hallituksen asettaman tavoitteen, joka on 375 000 uudisasuntoa vuodessa. Lisätoimenpiteet, kuten sosiaalisen asuntotuotannon nopeuttaminen, liikkumisvaihtoehtojen parantaminen sekä maankäyttöä ja rakentamista koskevan lainsäädännön uudistaminen, voivat olla tarpeen.

               (14)Saksa on saanut erityisesti hyötyä sisämarkkinoiden yhdentymisestä, ja se on tärkeässä asemassa niiden jatkokehittämisessä. Saksassa on kuitenkin edelleen suuria kilpailuesteitä yrityspalvelujen alalla muihin EU:n jäsenvaltioihin verrattuna. Tämä koskee useita eri aloja, joihin kuuluvat muun muassa säännellyt ammatit, kuten arkkitehti- ja insinööripalvelut sekä lakiasiainpalvelut, joissa kilpailua haittaavat sääntelystä johtuvat rajoitteet. Näitä ovat esimerkiksi säännökset, joissa varataan oikeus toiminnan harjoittamiseen tietyille ammatinharjoittajille, sekä hintoja ja palkkioita koskeva sääntely. Myös sääntelemättömien yrityspalvelujen tapauksessa yleistä liiketoimintaympäristöä on rajoitettu enemmän kuin muissa jäsenvaltioissa. Kilpailua lisäävät muutokset yrityspalveluja koskevaan sääntelyyn lisäisivät investointien tehokkuutta ja vaikuttavuutta sekä ja talouden toimeliaisuutta.

               (15)Joidenkin aiempina vuosina tehtyjen parannusten jälkeen Saksassa edistyttiin viime vuonna vain vähän sellaisissa verojärjestelmän uudistuksissa, joilla tuetaan kotimaisia yksityisiä investointeja ja kasvua. Verojärjestelmä on edelleen monimutkainen, ja se vääristää muun muassa työmarkkinoille osallistumista, investointeja ja rahoitusta koskevaa päätöksentekoa. Järjestelmä voisi tarjota tehokkaampia kannustimia investointeihin ja kulutukseen. Eniten edistystä on saavutettu työn verotuksen alalla, mutta tämä edistys ei vielä näy datassa. Työn verotuksen vääristävää vaikutusta on edelleen mahdollista vähentää siirtämällä verotuksen painopistettä työstä muihin osallistavaa ja kestävää kasvua paremmin tukeviin verotulonlähteisiin. Ansiotuloverotus (verokiila) oli Saksassa vuonna 2018 edelleen EU:n kireimpiä sekä keski- että pienituloisilla palkansaajilla. Työntekijöiden sosiaaliturvamaksut ovat kansainvälisten vertailujen perusteella erityisen suuret, ja verokiilasta noin kaksi kolmasosaa muodostuu sosiaaliturvamaksuista ja yksi kolmasosa tuloverosta. Sen sijaan ympäristöverotulot suhteessa BKT:hen kuuluvat EU:n pienimpiin. Pääomakustannukset ja keskimääräinen efektiivinen yhteisöveroaste, jotka vaihtelevat alueittain, ovat EU:n korkeimpia. Keskimääräinen efektiivinen veroaste oli 28,8 prosenttia (kansallinen aggregaatti), kun EU:n keskiarvo oli 20 prosenttia. Yhteisöveron, alueellisen yritysveron (Gewerbesteuer) ja solidaarisuuslisän vuorovaikutuksen vuoksi yhteisöverojärjestelmä on monimutkainen, johtaa korkeisiin verohallinnon kustannuksiin ja vaikuttaa vääristävästi investointien määrään ja sijaintiin. Lisäksi yhteisövero vääristää rahoituspäätöksiä, sillä se suosii velkarahoitusta, jonka määrän arvioidaan vuoden 2017 tietojen perusteella olevan EU:n kolmanneksi suurin. Oman pääoman kustannusten pienentäminen voisi lisätä yksityisiä investointeja ja vahvistaa suhteellisen alikehittyneitä riskipääomamarkkinoita.

               (16)Työmarkkinat ovat säilyneet vahvoina, joskaan tiettyjen ryhmien työmarkkinapotentiaalia ei hyödynnetä riittävästi. Työllisyysaste 20–64-vuotiaiden ikäryhmässä oli 79,9 prosenttia vuoden 2018 neljännellä neljänneksellä eli yksi EU:n korkeimmista. Työttömyysaste laski ennätyksellisen alhaiseksi (3,2 prosenttia) vuoden 2019 alkuun mennessä. Avointen työpaikkojen suuresta osuudesta ja työvoimapulasta on tulossa yhä selvemmin ongelma, joka rajoittaa merkittävästi tuotantoa eräillä alueilla ja aloilla. Tästä huolimatta tiettyjen väestöryhmien, kuten naisten ja maahanmuuttajataustaisten henkilöiden, työmarkkinapotentiaalia ei hyödynnetä riittävästi. Osa-aikatyötä tekevien naisten osuus on Saksassa erittäin suuri (46,7 prosenttia). Työn verotus on Saksassa edelleen suhteellisen korkea, myös pienipalkkaisten työntekijöiden osalta. Avioparien yhteistä tuloverotusta koskevat erityissäännöt (Ehegattensplitting) vähentävät kotitalouden toisen tulonsaajan kannustimia lisätä tuntuvasti työtuntien määrää. Maahanmuuttajataustaisten henkilöiden työllisyysaste on huomattavasti alhaisempi kuin kantaväestön, ja tämä ero on erityisen suuri naisilla. Saksassa on toteutettu toimenpiteitä, joilla tuetaan pakolaisten integroitumista työmarkkinoille. Tähän liittyy kuitenkin edelleen haasteita, joihin kuuluvat muun muassa puutteellinen saksan kielen taito, tutkinnon puuttuminen tai tutkinto, joka ei kelpaa Saksassa, lastenhoito- ja omaishoitovelvoitteet sekä kokemuksen puute Saksan työmarkkinoilla noudatettavista epävirallisista säännöistä.

               (17)Suurten ikäluokkien eläkkeelle jääminen vaikuttaa Saksaan enemmän kuin muihin EU-maihin. Pitkällä aikavälillä tämä väestörakenteen muutos rasittaa Saksan julkista taloutta, ja se voi vaarantaa eläkkeiden riittävyyden ja kasvattaa köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen vaarassa olevien ikääntyneiden (65-vuotta täyttäneiden) tällä hetkellä pientä osuutta. Vuoden 2018 ikääntymisraportin (Euroopan komissio, 2018d) mukaan Saksan odotetaan vuoteen 2040 mennessä olevan yksi niistä EU-maista, joiden julkisten eläkemenojen kasvu suhteessa BKT:hen kuuluu EU:n suurimpiin (kasvun ennustetaan olevan 1,9 prosenttiyksikköä), kun taas julkisten eläkkeiden etuussuhteen odotetaan supistuvan 4,4 prosenttiyksikköä, 37,6 prosenttiin. Viimeaikaiset eläkeuudistukset ovat korottaneet tiettyjen ryhmien etuustasoa, mutta ei ole selvää, ovatko saavutetut sosiaalietuudet oikeassa suhteessa niistä julkiselle taloudelle aiheutuviin merkittäviin kustannuksiin. Hallitus on asettanut myös kaksi raja-arvoa (doppelte Haltelinie): eläkejärjestelmän maksuosuus saa olla enintään 20 prosenttia, ja eläkejärjestelmän korvausasteen on oltava vähintään 48 prosenttia vuoteen 2025 asti. Näiden raja-arvojen noudattamisen odotetaan vaativan merkittäviä finanssipoliittisia varainsiirtoja, jotka lisäävät nuorempien sukupolvien taakkaa entisestään. Lisäksi ongelmana on edelleen pienituloisten työntekijöiden eläketulojen riittävyys.

               (18)Kasvavasta työvoimapulasta huolimatta reaalipalkkojen nousu on maltillista, kun taas nimellistulot kasvoivat 3,1 prosenttia vuonna 2018. Vuonna 2018 palkkasumman kasvuun vaikutti osaltaan myös se, että työllisyys kasvoi etenkin paremmin palkattujen kokoaikaisten työpaikkojen ansiosta ja marginaalisten osa-aikaisten työpaikkojen osuus kaikista työpaikoista väheni. Palkkasumman kasvu oli hieman tuottavuuden kasvua nopeampaa. Työehtosopimusneuvottelujen kattavuus supistui edelleen (2 prosenttiyksikköä vuodesta 2016 vuoteen 2017), 49 prosenttiin lännessä ja 34 prosenttiin idässä. Kattavuudessa on huomattavia eroja alojen välillä: julkisella sektorilla ja teollisuudessa kattavuus on laajempaa ja palvelualoilla taas huomattavasti suppeampaa. Pienipalkkaiset työntekijät ovat yleisesti ottaen hyötyneet vähimmäispalkasta, joka on ollut käytössä vuodesta 2015. Tuntipalkat kaikkein alimmissa palkkaluokissa, etenkin kahdessa alimmassa palkkadesiilissä, ovat nousseet huomattavasti. Pienipalkkaisten työntekijöiden osuus, joka oli 22,5 prosenttia vuonna 2017, on edelleen huomattavasti suurempi kuin EU:n keskiarvo. Niiden henkilöiden osuus, joilla on vain minityöpaikka, väheni 6,8 prosenttia vuosina 2010–2018, ja sosiaaliturvamaksujen suorittamista edellyttävien työpaikkojen osuus kasvoi samana aikana noin 18,1 prosenttia. Palkkojen nousua edistävien olosuhteiden vahvistaminen tukisi kotimaista kysyntää ja edistäisi euroalueen tasapainottamista.

               (19)Koulutukseen perustuva sosiaalinen nousu on Saksassa vähäistä. Kansalliset lähteet vahvistavat, ettei Saksassa ole juurikaan onnistuttu vähentämään sosioekonomisen taustan vaikutusta koulutustuloksiin. Saksa on saavuttanut hyviä tuloksia hiljattain maahan saapuneiden maahanmuuttajien ja pakolaisten integroimisessa koulutukseen. Maahanmuuttajataustaisilla henkilöillä on kuitenkin yleensä suurempia haasteita kuin kantaväestöön kuuluvilla opiskelijoilla (esimerkiksi koulupudokkaiden osuus on suurempi ja oppisopimuspaikkojen saaminen on vaikeaa). Yhä heterogeenisemmat luokat edellyttävät voimakasta panostusta opettajien ammattikunnan vahvistamiseen ajankohtana, jona opettajista on jo paljon pulaa. Työntekijöiden vähäinen osallistuminen aikuiskoulutukseen herättää huolta työntekijöiden tulevista työmarkkinatuloksista, erityisesti niiden 7,5 miljoonan henkilön osalta, joilla ei ole perustason luku- ja kirjoitustaitoa.

               (20)Vaikka köyhyyden tai sosiaalisen syrjäytymisen vaarassa olevan väestön määrä on vähentynyt vuoden 2014 huippulukemista, yhtäläisten mahdollisuuksien varmistamiseen liittyy edelleen haasteita. Vuonna 2017 köyhyyden tai sosiaalisen syrjäytymisen riski sellaisilla lapsilla, joiden vanhempien osaamistaso on matala, oli 67 prosenttiyksikköä suurempi kuin lapsilla, joiden vanhempien osaamistaso on korkea. Ero on huomattavasti suurempi kuin EU:ssa keskimäärin (53,9 prosenttia).

               (21)Kaudella 2021–2027 voitaisiin EU:n rahastoja koskevan ohjelmasuunnittelun avulla auttaa korjaamaan joitakin suosituksissa havaituista puutteista, erityisesti maaraportin
                  8
                liitteen D kattamilla osa-alueilla. Näin Saksa voisi mainituilla aloilla hyödyntää kyseisiä rahastoja parhaalla mahdollisella tavalla ottaen huomioon alueelliset erot.

               (22)Komissio on vuoden 2019 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson osana tehnyt kattavan analyysin Saksan talouspolitiikasta ja julkaissut sen vuoden 2019 maaraportissa. Se on arvioinut myös vuoden 2019 vakausohjelman ja vuoden 2019 kansallisen uudistusohjelman sekä jatkotoimenpiteet, joita on toteutettu Saksalle viime vuosina annettujen suositusten noudattamiseksi. Se on ottanut huomioon ohjelmien ja jatkotoimenpiteiden merkityksen Saksan finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta mutta myös sen, ovatko ne unionin sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska unionin yleistä talouden ohjausta on tarpeen vahvistaa antamalla unionin tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin.

               (23)Neuvosto on tutkinut vuoden 2019 vakausohjelman tämän arvioinnin perusteella ja katsoo, että Saksan odotetaan noudattavan vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia.

               (24)Neuvosto on tutkinut vuoden 2019 kansallisen uudistusohjelman ja vuoden 2019 vakausohjelman komission perusteellisen tarkastelun ja tämän arvioinnin perusteella. Asetuksen (EU) N:o 1176/2011 6 artiklan nojalla annetut neuvoston suositukset ilmenevät jäljempänä esitettävistä suosituksista 1 ja 2,

               SUOSITTAA, että Saksa toteuttaa vuosina 2019 ja 2020 toimia, joilla se

               1.julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitetta noudattaen hyödyntää finanssi- ja rakennepolitiikkaa saavuttaakseen kestävän kasvusuuntauksen julkisissa ja yksityisissä investoinneissa erityisesti alue- ja kuntatasolla; keskittää investointeihin liittyvän talouspolitiikan koulutukseen, tutkimukseen ja innovointiin, digitalisaatioon ja erittäin suuren kapasiteetin laajakaistaan, kestävään liikenteeseen ja energiaverkkoihin sekä kohtuuhintaisten asuntojen tarjontaan alueelliset erot huomioon ottaen; siirtää verotuksen painopistettä työn verotuksesta muihin kestävää ja osallistavaa kasvua paremmin tukeviin verotulojen lähteisiin; lisää kilpailua yrityspalvelujen ja säänneltyjen ammattien aloilla;

               2.vähentää työtuntien määrän lisäämisen pidäkkeitä, suuri verokiila mukaan lukien, etenkin pienipalkkaisten ja kotitalouksien toisen tulonsaajan osalta; toteuttaa toimenpiteitä eläkejärjestelmän pitkän aikavälin kestävyyden turvaamiseksi säilyttäen samalla sen riittävyyden; vahvistaa olosuhteita, jotka tukevat palkkojen voimakkaampaa nousua, kunnioittaen samalla työmarkkinaosapuolten roolia; parantaa muita heikommassa asemassa olevien väestöryhmien koulutustuloksia ja osaamistasoa.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)

                        EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        EUVL L 306, 23.11.2011, s. 25.

                     (3)

                        SWD(2019) 1004 final.

                     (4)

                        COM(2019) 150 final.

                     (5)

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1303/2013, annettu 17 päivänä joulukuuta 2013, Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yhteisistä säännöksistä sekä Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yleisistä säännöksistä sekä neuvoston asetuksen (EY) N:o 1083/2006 kumoamisesta (EUVL L 347, 20.12.2013, s. 320).

                     (6)

                        COM(2014) 494 final.

                     (7)

                        Komission yhteisesti sovittuja menetelmiä noudattaen uudelleen laskema suhdannekorjattu rahoitusasema ilman kertaluonteisia ja väliaikaisia toimenpiteitä.

                     (8)

                        SWD(2019) 1004 final.


               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 5.6.2019
            COM(2019) 501 final
            Suositus
            NEUVOSTON SUOSITUS
            Belgian vuoden 2019 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Belgian vuoden 2019 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto

               Suositus

               NEUVOSTON SUOSITUS

               Belgian vuoden 2019 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Belgian vuoden 2019 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,

               ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97
                  1
                ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan,

               ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,

               ottaa huomioon Euroopan parlamentin päätöslauselmat,

               ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,

               ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,

               ottaa huomioon talous- ja rahoituskomitean lausunnon,

               ottaa huomioon sosiaalisen suojelun komitean lausunnon,

               ottaa huomioon talouspoliittisen komitean lausunnon,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Komissio hyväksyi 21 päivänä marraskuuta 2018 vuotuisen kasvuselvityksen, mikä aloitti vuoden 2019 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson. Se otti huomioon Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission 17 päivänä marraskuuta 2017 antaman Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilaria koskevan julistuksen. Eurooppa-neuvosto vahvisti vuotuisen kasvuselvityksen ensisijaiset tavoitteet 21 päivänä maaliskuuta 2019. Komissio hyväksyi 21 päivänä marraskuuta 2018 asetuksen (EU) N:o 1176/2011 perusteella varoitusmekanismia koskevan kertomuksen, jossa se katsoi, että Belgia ei kuulu niihin jäsenvaltioihin, joista laadittaisiin perusteellinen tarkastelu. Samana päivänä komissio hyväksyi myös suosituksen neuvoston suositukseksi euroalueen talouspolitiikasta, jonka Eurooppa-neuvosto vahvisti 21 päivänä maaliskuuta 2019. Neuvosto hyväksyi 9 päivänä huhtikuuta 2019 suosituksen euroalueen talouspolitiikasta, jäljempänä ’euroalueen suositus’.

               (2)Koska Belgia kuuluu jäsenvaltioihin, joiden rahayksikkö on euro, ja koska taloudet ovat talous- ja rahaliitossa vahvasti yhteydessä toisiinsa, Belgian olisi varmistettava, että jäljempänä esitettävistä suosituksista 1 ja 3 ilmenevä euroalueen suositus pannaan täytäntöön täysimääräisesti ja oikea-aikaisesti.

               (3)Belgiaa koskeva vuoden 2019 maaraportti
                  2
                julkaistiin 27 päivänä helmikuuta 2019. Siinä arvioitiin Belgian edistymistä neuvoston 13 päivänä heinäkuuta 2018 hyväksymien maakohtaisten suositusten noudattamisessa, aiempina vuosina annettujen suositusten noudattamisessa ja kansallisten Eurooppa 2020 -tavoitteiden saavuttamisessa.

               (4)Belgia toimitti vuoden 2019 kansallisen uudistusohjelmansa ja vuoden 2019 vakausohjelmansa 26 päivänä huhtikuuta 2019. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon.

               (5)Kauden 2014–2020 Euroopan rakenne- ja investointirahastojen, jäljempänä ’ERI-rahastot’, ohjelmasuunnittelussa on otettu huomioon asiaankuuluvat maakohtaiset suositukset. Kuten Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1303/2013
                  3
                23 artiklassa säädetään, komissio voi pyytää jäsenvaltiota tarkastelemaan uudelleen kumppanuussopimustaan ja asiaankuuluvia ohjelmiaan ja esittämään niihin muutoksia, kun tämä on tarpeen asiaankuuluvien neuvoston suositusten täytäntöönpanon tukemiseksi. Komissio on antanut tarkempaa tietoa tämän säännöksen hyödyntämisestä ohjeissa sellaisten toimenpiteiden soveltamiselle, joilla ERI-rahastojen vaikuttavuus kytketään talouden tehokkaaseen ohjaukseen ja hallintaan.
                  4

               (6)Belgiaan sovelletaan vakaus- ja kasvusopimuksen ennaltaehkäisevää osiota ja velkasääntöä. Hallitus suunnittelee vuoden 2019 vakausohjelmassa julkisen talouden rahoitusaseman asteittaista parantamista 0,7 prosentin alijäämästä suhteessa BKT:hen vuonna 2018 0,0 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2022. Uudelleenlasketun rakenteellisen rahoitusaseman
                  5
                perusteella julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitetta, joka on rakenteellisesti tasapainoinen julkisen talouden rahoitusasema, ei suunnitelman mukaan saavuteta vuoden 2019 vakausohjelman aikana. Julkisen talouden velka oli enimmillään lähes 107 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2014 ja supistui sen jälkeen 102 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2018, ja nyt sen odotetaan vuoden 2019 vakausohjelman mukaan supistuvan 94 prosenttiin vuoteen 2022 mennessä. Näiden julkisen talouden kehitysarvioiden perustana oleva makrotalouden skenaario on uskottava. Toimenpiteitä, jotka tarvitaan suunniteltujen alijäämätavoitteiden tueksi vuodesta 2020 eteenpäin, ei kuitenkaan ole täsmennetty, ja komission kevään 2019 talousennusteen mukaan tämä osaltaan edistää arvioitua rakenteellisen rahoitusaseman heikkenemistä vuonna 2020, jos politiikka säilyy muuttumattomana.

               (7)Komissio antoi 5 päivänä kesäkuuta 2019 SEUT-sopimuksen 126 artiklan 3 kohdan nojalla laaditun kertomuksen, koska Belgia ei noudattanut velkasääntöä vuonna 2018. Kertomuksessa todettiin kaikkien merkityksellisten tekijöiden arvioinnin perusteella, että tehdyn analyysin perusteella ei voida tehdä lopullista päätelmää siitä, noudattaako Belgia perussopimuksessa ja asetuksessa (EY) N:o 1467/97 määriteltyä velkakriteeriä vai ei.

               (8)Belgia vahvistaa vuoden 2019 vakausohjelmassaan, että se pyytää vuoden 2019 alustavan talousarviosuunnitelmansa mukaisesti saada hyödyntää ennaltaehkäisevään osioon sisältyvää joustoa Ecofin-neuvoston helmikuussa 2016 vahvistaman Vakaus- ja kasvusopimukseen sisältyvää joustoa koskevan yhteisesti sovitun kannan mukaisesti. Belgia pyysi lupaa poiketa tilapäisesti keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävältä sopeutusuralta 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen, jotta se voisi toteuttaa merkittäviä rakenneuudistuksia, joilla on myönteinen vaikutus julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyteen. Rakenneuudistuksilla tarkoitetaan eläkeuudistusta, verotuksen painopisteen siirtämistä, yhteisöverotuksen uudistusta, työmarkkinauudistusta sekä julkishallinnon uudistusta. Komission kevään 2019 talousennusteessa vahvistetaan, että Belgia noudattaa vuonna 2019 vähimmäisvertailuarvoa, jolla taataan varmuusmarginaali suhteessa alijäämän viitearvoon (3 prosenttia suhteessa BKT:hen). Kaikista toimenpiteistä paitsi julkishallinnon uudistuksesta on nyt annettu säädös. Kun otetaan huomioon toimenpiteiden luonne, ja erityisesti verotuksen painopisteen siirtäminen ja yhteisöverotuksen uudistus, niiden lyhyen aikavälin vaikutuksiin liittyy edelleen epävarmuutta etenkin siksi, että uudistus ei ole budjettineutraali, mikä on heikentänyt julkisen talouden rahoitusasemaa. Niillä on kuitenkin parannettu talouden kasvupotentiaalia ja alennettu työttömyysastetta ja pienennetty makrotalouden epätasapainojen riskejä, mikä on vaikuttanut myönteisesti julkisen velan kestävyyteen keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä. Näin ollen Belgian voidaan tällä hetkellä katsoa täyttävän edellytykset poiketa tilapäisesti keskipitkän aikavälin tavoitteesta pyytämänsä 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2019, kunhan se toteuttaa sovitut uudistukset asianmukaisella tavalla, mitä seurataan eurooppalaisen ohjausjakson puitteissa.

               (9)Neuvosto suositti 13 päivänä heinäkuuta 2018 Belgialle sen varmistamista, että nettomääräisten julkisten perusmenojen nimellinen kasvu ei ole yli 1,8 prosenttia vuonna 2019, jolloin vuotuinen rakenteellinen sopeutus olisi 0,6 prosenttia suhteessa BKT:hen. Koska Belgia täyttää edellytykset poiketa tilapäisesti keskipitkän aikavälin tavoitteesta pyytämänsä 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen rakenneuudistuslausekkeen nojalla, vuonna 2019 vaadittavaa rakenteellista sopeutusta voidaan pienentää 0,1 prosenttiin suhteessa BKT:hen, jolloin nettomääräisten perusmenojen nimelliskasvu olisi vuonna 2019 enintään 2,8 prosenttia. Komission kevään 2019 talousennusteen mukaan on vaarana, että julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävältä suositellulta sopeutusuralta poiketaan merkittävästi vuosina 2018 ja 2019 yhdessä tarkasteltuina.

               (10)Kun otetaan huomioon, että Belgian julkisen talouden velka on yli 60 prosenttia suhteessa BKT:hen ja ennustettu tuotantokuilu on 0,1 prosenttia, vakaus- ja kasvusopimuksen mukaisen yhteisesti sovitun vaatimuskaavion perusteella nettomääräisten julkisten perusmenojen nimellinen kasvu saisi vuonna 2020 olla enintään 1,6 prosenttia, jolloin rakenteellinen sopeutus olisi 0,6 prosenttia suhteessa BKT:hen. Komission kevään 2019 talousennusteen mukaan on vaarana, että vaatimuksesta poiketaan merkittävästi vuonna 2020, kun oletetaan, että politiikka säilyy ennallaan. Belgian ei alustavan näytön perusteella ennusteta noudattavan velkasääntöä vuosina 2019 ja 2020. Kaiken kaikkiaan neuvosto katsoo, että vuodesta 2019 alkaen olisi toteutettava tarvittavia toimenpiteitä vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimusten noudattamiseksi. Mahdollisten satunnaistulojen käyttö julkisen talouden velkasuhteen pienentämiseksi edelleen olisi tärkeää. Belgian julkisen talouden keskipitkän ja pitkän aikavälin kestävyys on edelleen uhattuna, mikä johtuu suuresta velan määrästä suhteessa BKT:hen ja väestön ikääntymisestä aiheutuvien, erityisesti eläkkeisiin ja pitkäaikaishoitoon liittyvien kustannusten ennakoidusta kasvusta. Vuonna 2015 säädettiin joukko eläkeuudistuksia, joiden seurauksena lakisääteistä eläkeikää nostetaan 65 vuodesta 66 vuoteen vuodesta 2025 alkaen ja 67 vuoteen vuodesta 2030 alkaen. Lisäksi varhaiseläkettä koskevia ikään ja työskentelyvuosiin liittyviä vaatimuksia tiukennettiin. Tästä huolimatta julkiset eläkemenot kasvaisivat silti vuoteen 2070 mennessä 2,9 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen, ja kasvu tapahtuisi lähinnä seuraavien kahden vuosikymmenen aikana. Lisäksi useiden suurten virkamiesryhmien varhaiseläkkeelle jäämisen ehdot ovat edelleen tavanomaisia ehtoja edullisemmat. Pitkäaikaishoitoon käytettävien julkisten menojen ennustetaan kasvavan 1,7 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen vuoteen 2070 mennessä. Kasvu on keskimääräistä suurempaa, ja menojen määrä on jo lähtökohtaisesti yksi EU:n suurimmista. Pitkäaikaishoidon järjestämisen hajanaisuus – kun toimivaltuudet ovat jakautuneet eri hallintotasoille – asettaa jotkin varainkäytön tehokkuuden osa-alueet kyseenalaisiksi, joten äskettäisen tehtävien siirron nettovaikutus ei ole vielä selvillä. Hallinnointi- ja ohjausjärjestelmän vahvistaminen auttaisi saavuttamaan tavoiteltuja tehokkuushyötyjä. Hoitopalettia voitaisiin ehkä optimoida pitkäaikaishoitojärjestelmän kustannustehokkuuden lisäämiseksi.

               (11)Julkisten menojen koostumusta ja tehokkuutta voidaan parantaa, jotta voidaan luoda liikkumavaraa julkisten investointien lisäämiselle. Viimeaikaisesta vähenemisestä huolimatta Belgian kokonaismenot suhteessa BKT:hen ovat edelleen euroalueen suurimpia. Julkisten menojen suuruus viittaa siihen, että julkista taloutta voitaisiin sopeuttaa menopohjaisemmin. Kun otetaan huomioon julkisten menojen suuruus, tiettyjen politiikkojen tulokset ja tiettyjen julkisten palvelujen laatu, herää kysymys kustannustehokkuudesta. Menojen uudelleenarvioinnit ja politiikka-arvioinnit voivat auttaa Belgiaa priorisoimaan ja parantamaan julkisten menojen tehokkuutta. Lisäksi menojen uudelleenarviointien yhteydessä voitaisiin arvioida yritysten tutkimus- ja kehitystoimintaan suunnatun epäsuoran julkisen tuen tehokkuutta. Tuki on Euroopan unionin suurimpia suhteessa BKT:hen, ja sen kasvu jatkui viime vuonna. Liittovaltion ja alueelliset viranomaiset ovat hiljattain ilmaisseet kiinnostuksensa sisällyttää menojen uudelleenarvioinnit talousarviomekanismiinsa.

               (12)Julkisen talouden koordinointi eri tahojen välillä ei tällä hetkellä ole riittävän joustavaa, jotta voitaisiin luoda liikkumavaraa suuriin hankkeisiin tehtäville julkisille investoinneille. Tuloksellinen julkisen talouden koordinointi on olennaista Belgian kaltaisessa liittovaltiossa, missä suuri osa menoja koskevasta toimivallasta on siirretty valtiotasoa alemmille hallintotasoille. Muodollista sopimusta vuotuisista tavoitteista kaikilla hallintotasoilla ei edelleenkään ole vuonna 2013 tehdystä yhteistyösopimuksesta huolimatta, mikä vaikeuttaa julkisen talouden koordinointia. Toisin kuin aiemmissa vakausohjelmissa, kun neuvottelukomitea pani merkille julkisen talouden kehitysarvion, kaikki hallintotasot hyväksyivät vuoden 2018 vakausohjelmassa esitetyn julkisen talouden kehityksen kokonaisarvion ja tukivat julkisen talouden tavoitteiden saavuttamista vuoteen 2020 mennessä kaikilla hallintotasoilla. Vaikka hyväksyntä lisäsi kehityksen kokonaisarvion uskottavuutta, vuotuisista julkisen talouden tavoitteista kullakin hallintotasolla ei päästy muodolliseen sopimukseen. Erimielisyys tavoitteista voi heikentää keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävän kokonaisarvion toteutumista. Lisäksi se estää finanssipolitiikkaa käsittelevän korkean neuvoston julkisen sektorin lainanottotarvetta käsittelevän jaoston mahdollisuuksia valvoa näiden tavoitteiden noudattamista. Vuoden 2019 vakausohjelma sisälsi vain suuntaa-antavia julkisen talouden kokonais- ja välitavoitteita, sillä sekä liittovaltion tasolla että alue- ja kuntatasolla järjestettiin vaalit 26 päivänä toukokuuta 2019.

               (13)Viimeaikainen talouskasvu on johtanut työllisyyden kasvuun, ja työllisyys on korkeimmillaan kymmeneen vuoteen. Siitä huolimatta työntekijöiden siirtyminen työvoiman ulkopuolelta tai työttömyydestä työllisiksi on edelleen vähäistä eikä Belgia ole saavuttamassa työllisyysasteen osalta Eurooppa 2020 -tavoitettaan (73,2 prosenttia). Alueelliset työmarkkinaerot ovat edelleen suuria. Nuorisotyöttömyys ylittää selvästi unionin keskiarvon Brysselissä. Matalan osaamistason työntekijöiden, maahanmuuttajataustaisten henkilöiden, ikääntyneiden työntekijöiden ja vammaisten osallistuminen työmarkkinoille on vähäistä. Tämä viittaa siihen, että sekä rakenteelliset että väestöryhmäkohtaiset tekijät estävät työmarkkinoille integroitumista ja että nykyiset aktivointitoimenpiteet eivät ole yhtä toimivia kaikkien väestöryhmien kohdalla. Ikääntyneiden (55–64-vuotiaiden) työntekijöiden työllisyysaste on edelleen alle EU:n keskiarvon, ja ero on vielä suurempi yli 60-vuotiaiden kohdalla. Maahanmuuttajataustaisten henkilöiden, erityisesti naisten, työttömyys on edelleen muita yleisempää, heidän työvoimaosuutensa on pienempi, heidän osuutensa köyhistä työssäkäyvistä on muita suurempi, ja he ovat useammin ylipäteviä. Uusien tulokkaiden kotouttamiseksi ja syrjinnän torjumiseksi on toteutettu joitakin toimenpiteitä, mutta koordinointi on kuitenkin edelleen puutteellista pyrittäessä vastaamaan maahanmuuttajataustaisten henkilöiden kohtaamiin haasteisiin. Vähäisen työmarkkinoille osallistumisen parantamiseksi on toteutettu toimenpiteitä niin kutsutun Jobs deal -työmarkkinauudistuksen yhteydessä, mutta niiden vaikutuksia on vielä arvioitava.

               (14)Työnteon taloudellisia pidäkkeitä on edelleen merkittävästi. Vaikka verotuksen muutos on kaventanut työn verokiilaa, se on edelleen keskimäärin suuri kaikkien palkansaajien keskuudessa lukuun ottamatta erittäin pienipalkkaisia (joiden palkka on 50 prosenttia keskipalkasta). Belgia on edelleen ainoa jäsenvaltio, jossa työttömyysetuuksia ei ole rajoitettu ajallisesti, vaikka ne asteittain pienenevätkin. Sairauden tai vamman vuoksi etuuksia saavilla ja kotitalouksien toisilla tulonsaajilla on taloudellisia pidäkkeitä ottaa vastaan kokopäivätyötä. Erityisesti yksinhuoltajilla (ja vähemmässä määrin pareilla, joilla on lapsia) on vain vähän taloudellisia kannustimia (kokoaika)työn vastaanottamiseen siitä aiheutuvien kustannusten ja etuuksien menettämisen vuoksi. Lisäksi voi syntyä koordinointiongelmia, sillä vastuu sosiaalisesta suojelusta on jaettu liittovaltion, alueellisten ja paikallisten tasojen kesken. Sosiaaliturvajärjestelmä ei kata kaikkia työssäkäyviä, eikä kaikkien sosiaaliturva ole riittävä.

               (15)Koulutustulosten heikkeneminen ja merkittävät erot koulutusjärjestelmässä ovat edelleen ongelma. Niiden nuorten osuutta, jotka eivät hallitse perustaitoja, on tarpeen pienentää erityisesti ranskankielisessä yhteisössä, jossa osuus on OECD:n keskiarvoa korkeampi. Sosioekonomisesta taustasta ja maahanmuuttajataustasta aiheutuvat koulutustulosten erot ovat suuria. Opettajat tarvitsevat lisää tukea moninaisuuden hallintaan, ja heidän täydennyskoulutustaan on yhä tarpeen mukauttaa. Koulutustulosten parantamiseen ja erojen kaventamiseen tähtääviä uudistuksia on vauhditettava, jotta voidaan lisätä osaamisvaltaista, kestävää ja osallistavaa kasvua sekä sosiaalista osallisuutta. Ranskankielisen yhteisön merkittävä koulu-uudistus Pacte d’excellence etenee. Hankkeen tarkoituksena on parantaa perustaitoja, tehokkuutta ja hallinnointia sekä vähentää eriarvoisuutta. Sen yhteydessä on annettu asetuksia opettajien töiden organisoinnista, yhteisestä opetussuunnitelmasta, koulujen johtajien asemasta sekä uusien oppilaiden ranskan kielen taidosta, ja ne tulevat voimaan syyskuussa 2020. Flaaminkielinen yhteisö toteuttaa joitakin keskiasteen koulutuksen uudistuksia lukuvuodesta 2019/2020 alkaen, mutta oppilaiden ohjaaminen varhaisessa vaiheessa erityyppisiin kouluihin on edelleen ongelma. Näiden uudistusten ja toimenpiteiden vaikutus riippuu myös niiden tosiasiallisesta täytäntöönpanosta ja seurannasta. Belgian liittoparlamentti on myös laskenut oppivelvollisuusiän kuudesta vuodesta viiteen. Kun otetaan huomioon jo ennestään suuret koulutusmenot, uudistuksissa on keskityttävä entistä enemmän järjestelmän tehokkuuden ja vaikuttavuuden lisäämiseen ja sen kykyyn tuottaa tulevaisuudessa tarvittavia ja työmarkkinoiden kannalta olennaisia taitoja.

               (16)Taitojen kysynnän ja tarjonnan kohtaamattomuus ja vähäinen ammatillinen liikkuvuus haittaavat työllisyyden ja tuottavuuden kasvua. Huolimatta useista alueellisista ja liittovaltion toimista, joilla on pyritty paikkaamaan osaamisvajetta ja lisäämään aktivointia myös osana Jobs deal -uudistusta, työvoimapulaa esiintyy useilla aloilla, erityisesti tieto- ja viestintätekniikassa, rakennusalalla sekä terveydenhoidossa. Rakennusalan kasvua hidastavat taitojen puute ja työvoimapula. Joillakin aloilla työvoiman uudelleenkoulutusta ja jatkokoulutusta on lisättävä merkittävästi. Myös aikuisten osallistuminen koulutukseen ja ammatilliseen liikkuvuuteen on vähäistä. Heikko kielitaito on merkittävä ongelma etenkin Brysselissä, jossa kansallisen uudistusohjelman mukaan noin puolessa tarjolla olevista työpaikoista edellytetään sekä ranskan että hollannin taitoa. Korkea-asteen tutkinnon suorittaneiden osuus on suuri, mutta tutkinnon suorittaneita on liian vähän luonnontieteiden, teknologian, insinööritieteiden ja matematiikan aloilla (jäljempänä ’STEM-alat’). Vuonna 2016 Belgia sijoittui EU:n 26. sijalle STEM-alojen korkea-asteen tutkinnon suorittaneiden määrässä ja näihin aloihin liittyvillä koulutusaloilla aloittaneiden uusien opiskelijoiden määrä oli alhainen etenkin naisten osalta. Flanderin vuosia 2012–2020 koskevan STEM-toimintasuunnitelman toteuttaminen on kokonaisuudessaan edennyt, mutta keskiasteen teknisen tai ammattitutkinnon suorittaneiden määrä on STEM-aloilla pysynyt vuoden 2010 tasolla. Ranskankielisellä yhteisöllä ei ole STEM-aloja koskeva suunnitelmaa, ja sen on vielä toteutettava äskettäin hyväksytty digitaalista koulutusta koskeva strategia. Luonnontieteiden, teknologian, insinööritieteiden ja matematiikan alan yrittäjätaitojen puute jarruttaa uusien yritysten perustamista. Digitaalisten taitojen yleinen taso on hyvä, mutta se ei ole paranemassa. Kansallisessa uudistusohjelmassa korostetaan Flanderin ja Vallonian välistä sopimusta alueiden välisen työvoiman liikkuvuuden parantamiseksi.

               (17)Tutkimus- ja kehitystoiminta on keskittynyt muutamille teollisuudenaloille eikä innovoinnin levittäminen muualle talouteen ole riittävää, mikä viime kädessä vaikuttaa tuottavuuden kasvuun. Julkinen tutkimustoiminta vaikuttaa olevan alle unionin keskiarvon alueilla ja kunnissa Flanderia lukuun ottamatta. Tutkimuksen, kehityksen ja innovoinnin alalla on myös alueiden välisiä ja sisäisiä eroja. Strategisia investointeja koskevassa kansallisessa suunnitelmassa todetaan, että lisäämällä digitalisointia voitaisiin parantaa maan tuottavuutta ja innovointikapasiteettia. Tämä edellyttää digitaaliseen infrastruktuuriin tehtäviä investointeja – mukaan lukien toimia, joilla 5G saadaan onnistuneesti käyttöön –, inhimillistä pääomaa ja yrittäjyyttä sekä digitaaliteknologian nopeaa käyttöönottoa erityisesti yrityksissä, jotka ovat jääneet siinä jälkeen.

               (18)Tieinfrastruktuurin laatu heikkenee, sillä siihen ei ole vuosiin kohdistettu kuin vähäisiä julkisia investointeja. Laajan ja tiheän tieverkon ylläpito ei myöskään vaikuta kustannustehokkaalta alueiden ja paikallisviranomaisten kannalta. Belgian tiet ovat unionin ruuhkaisimpia. Rautatieverkko on tiheä ja laadukas, mutta sen valmiiksi saaminen ja parantaminen on edelleen haaste, ja etenkin Brysselin ympäristössä sekä Antwerpenin ja Zeebruggen satamiin johtavilla väylillä on ruuhkia. Esikaupunkialueiden rautatieinfrastruktuuriin ja opastinlaitteisiin on suunniteltu merkittäviä investointeja, mutta niitä jarruttavat erityisesti alueiden talousarviomäärärahojen myöntämistä koskevat säännöt. Lisäksi vääristävät kannustimet ja kilpailun ja investointien esteet kotimaan rautateiden henkilöliikenteessä ja kaupunkien välisessä linja-autoliikenteessä rajoittavat vaihtoehtoisten joukkoliikenteen ja vähäpäästöisen liikenteen kysyntää ja tarjontaa. Lisääntyvät ruuhkat johtuvat osittain henkilöautojen jatkuvasta lisääntymisestä, johon kannustavat teiden maksuttomuus, työsuhdeautovähennys ja alhainen ympäristöverotus. Kiinteän omaisuuden varainsiirtoverot ovat korkeita, ja työsuhdeautojärjestelmä vaikuttaa haitallisesti liikkuvuuteen. Rautatiepalvelujen laatu on heikentynyt, ja julkisen liikenteen tarjonnassa on kaupunkialueilla sekä kaupunki- ja maaseutualueiden välillä parantamisen varaa erityisesti Valloniassa, jossa työhön pääseminen on työnhakijoille merkittävä ongelma. Kansallisen uudistusohjelman mukaan merkittäviä investointeja ja uudistuksia on käynnissä kaikilla alueilla, ja liittovaltiotasolla edistytään – yhteistyössä alueiden kanssa – Brysselin esikaupunkialueiden rautatieverkoston loppuun saattamisessa. Belgia on hyväksynyt lain kotimaan rautatiepalveluiden avaamisesta, mutta julkisen palvelun velvoitteiden mukaisen matkustajaliikenteen, josta on liikenteenharjoittajan kanssa tehty suoraan sopimus, osuus on Belgiassa edelleen erittäin suuri. Yksityiset linja-autoliikenteen harjoittajat eivät saa harjoittaa kaukoliikenteen linja-autopalveluja. Takseja koskeva sääntely puolestaan vaihtelee paikallisviranomaisten välillä. Vaikka alueet ovat laatineet omat liikkuvuussuunnitelmansa, koordinoinnin monimutkaisuus estää johdonmukaisen vision liikkuvuudesta Belgian sisällä ja mahdollisesti myös Belgian ja sen rajakaupunkien ja -alueiden välillä. Rautatiealan sääntelyviranomaisella on varaa kehittää sääntelytoimintansa soveltamisalaa.

               (19)Energiasiirtymän tueksi tarvitaan huomattavia investointeja. Vanhan, ennen energianormien käyttöönottoa rakennetun rakennuskannan kunnostaminen auttaa saavuttamaan vuosien 2020 ja 2030 päästövähennystavoitteet. Vaihtoehtoisten polttoaineiden käyttöönotto on melko vähäistä. Tarvitaan suuria investointeja sähköntuotantoon sekä yhteenliittämiskapasiteettia, älykkäitä verkkoja, varastointia ja energiatehokkuutta.

               (20)Hallituksen toimista huolimatta yrityksille aiheutuvat runsaat sääntely- ja hallintorasitteet kuormittavat yrittäjyyttä. Start-up- ja pienyritysten verotusta on kevennetty, mutta rahoitusinvestointien verotus on edelleen monimutkainen. Belgia on uudistanut yhtiölainsäädäntöään, minkä seurauksena on vähennetty yhtiömuotojen määrää, helpotettu sähköistä viestintää oikeudellisissa asioissa, vähennetty vähimmäispääomavaatimuksia ja – kansallisen uudistusohjelman mukaan – uudistettu maksukyvyttömyyslainsäädäntöä niin, että se koskee nyt myös esimerkiksi vapaita ammatteja. Näistä toimista huolimatta rakennuslupien saannissa on pitkiä viiveitä, kiinteistöjen rekisteröinti on kallista ja oikeudenkäyntimenettelyt ovat pitkiä. Hallinto-oikeuden alalla on haasteita, jotka johtuvat resurssien puutteesta ja pitkällisistä menettelyistä, mikä viivästyttää merkittävästi erityisesti rakennuslupien käsittelyä mutta myös hankintamenettelyjä. Lisäksi ilmasto-, energia-, digitaali- ja liikennepolitiikkojen koordinointi on monimutkaista eikä aina tuloksellista. Tulliviranomaisten ja markkinavalvontaviranomaisten välinen yhteistyö on puutteellista, jolloin on suurempi riski, että unioniin pääsee vaatimusten vastaisia tuotteita Belgian rajojen kautta. Vaikutustenarviointia voitaisiin integroida päätöksentekoprosessiin paremmin. Yritysten saatavilla olevien digitaalisten julkisten palvelujen laatu on heikko. Oikeuslaitoksen puutteellinen digitalisointi, erityisesti tiedonkeruu, on edelleen huomattava haaste. Digitalisoinnin loppuun saattaminen on tärkeää, jotta oikeuslaitoksen laatua voidaan parantaa edelleen esimerkiksi päivittämällä toimintaprosesseja ja hallinnoimalla paremmin tuomioistuinten henkilöresursseja ja taloudellisia resursseja.

               (21)Kilpailun ja investointien esteet useiden yrityspalveluiden alalla haittaavat kasvua ja tuottavuutta. Uusien palveluntarjoajien aloittamisasteet ovat huomattavasti alle EU:n keskiarvon, kun taas voitot ovat EU:n keskiarvoa suuremmat. Komission laatima rajoittavuutta kuvaava indikaattori osoittaa, että kirjanpitäjiä, veroneuvojia, arkkitehteja ja kiinteistönvälittäjiä koskeva Belgian sääntelykehys on huomattavasti tiukempi kuin EU:ssa keskimäärin. Äskettäin annetussa laissa tiukennetaan patenttiasiamiehiä koskevia vaatimuksia. Liittovaltion suunnittelutoimisto arvioi, että vähentämällä reilusti sääntelytaakkaa, joka kohdistuu oikeudellisiin palveluihin, taloushallinnon palveluihin ja arkkitehtipalveluihin, lisättäisiin työn tuottavuutta. Kiinteistökauppoja koskevat säännellyt notaarimaksut ovat huomattavia, mikä nostaa jo ennestään korkeita rekisteröintiveroja. Alueet ovat edistyneet epätasaisesti käsiteollisuuden ja kaupan ammatteja koskevissa uudistuksissa. Vähittäiskaupan alalla on edelleen toimintarajoituksia, jotka haittaavat alan tuottavuutta ja estävät investointeja. Supermarketketjujen kilpailu ei ole optimaalista, mikä johtuu pääasiassa voimakkaasta keskittymisestä ja markkinoille tulon ja niiltä poistumisen hitaudesta. Vähittäiskaupan sääntelyindikaattorin mukaan Belgiassa rajoitetaan jäsenvaltioista kuudenneksi eniten vähittäiskauppiaiden toimintaympäristöä. Kansallisessa uudistusohjelmassa korostetaan viimeaikaisia Brysselissä tehtyjä uudistuksia, joilla helpotetaan vähittäiskaupan sijoittumista. Tietoliikennemarkkinoille on tyypillistä voimakas keskittyminen (jota viimeaikaiset yritysostot lisäävät entisestään) ja kilpailun vähäisyys. Tämä käy ilmi myös suhteellisen korkeista kiinteän verkon palvelujen hinnoista verrattuna vertaismaihin. Kiinteiden verkkojen vähittäismarkkinoille ovat tyypillisiä vakiintuneiden operaattorien ja kaapeliverkko-operaattorien maantieteellisesti määritellyt duopolit. Tämä voi luoda esteitä joidenkin operaattoreiden yhdistettyjen kiinteän verkon ja mobiiliverkon palvelujen tarjoamiselle. Kansallisessa uudistusohjelmassa tuodaan esiin, että talousoikeutta koskeva uudistus, jolla on tarkoitus parantaa kilpailulainsäädännön noudattamista ja maan kilpailuviranomaisen toimintaa tehostamalla menettelyjä ja vähentämällä riskiä uusista riita-asioista markkinatuomioistuimessa, on hyväksytty. Belgian kilpailuviranomaisen resurssit ovat vähäiset muiden jäsenvaltioiden kilpailuviranomaisten resursseihin verrattuna.

               (22)Kaudella 2021–2027 voitaisiin EU:n varoja koskevan ohjelmasuunnittelun avulla auttaa korjaamaan joitakin suosituksissa havaituista puutteista, erityisesti maaraportin
                  6
                liitteen D kattamilla osa-alueilla. Näin Belgia voisi mainituilla aloilla hyödyntää kyseisiä rahastoja parhaalla mahdollisella tavalla alueelliset erot huomioon ottaen.

               (23)Komissio on vuoden 2019 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson osana tehnyt kattavan analyysin Belgian talouspolitiikasta ja julkaissut sen vuoden 2019 maaraportissa. Se on arvioinut myös vuoden 2019 vakausohjelman ja vuoden 2019 kansallisen uudistusohjelman sekä jatkotoimenpiteet, joita on toteutettu Belgialle viime vuosina annettujen suositusten noudattamiseksi. Se on ottanut huomioon niiden merkityksen Belgian finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta mutta myös sen, ovatko ne unionin sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska unionin yleistä talouden ohjausta on tarpeen vahvistaa antamalla unionin tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin.

               (24)Neuvosto on tutkinut vuoden 2019 vakausohjelman tämän arvioinnin perusteella, ja sen lausunto
                  7
                ilmenee erityisesti jäljempänä esitettävästä suosituksesta 1,

               SUOSITTAA, että Belgia toteuttaa vuosina 2019 ja 2020 toimia, joilla se

               1.varmistaa, että nettomääräisten julkisten perusmenojen nimellinen kasvu on vuonna 2020 enintään 1,6 prosenttia, jolloin vuotuinen rakenteellinen sopeutus on 0,6 prosenttia suhteessa BKT:hen; käyttää satunnaistuloja nopeuttaakseen julkisen talouden velkasuhteen pienentämistä; jatkaa uudistuksia pitkäaikaishoito- ja eläkejärjestelmien taloudellisen kestävyyden varmistamiseksi muun muassa rajoittamalla varhaista eläkkeelle siirtymistä; parantaa julkisten menojen koostumusta ja tehokkuutta erityisesti menojen uudelleenarviointien avulla ja koordinoi julkisen talouden toimia kaikilla hallintotasoilla, jotta voidaan luoda liikkumavaraa julkisille investoinneille;

               2.poistaa työnteon pidäkkeitä ja lisää aktiivisten työvoimapolitiikkojen vaikuttavuutta etenkin matalan osaamistason, ikääntyneiden ja maahanmuuttajataustaisten työntekijöiden kohdalla; parantaa koulutusjärjestelmän suoriutumista ja osallistavuutta ja puuttuu taitojen kysynnän ja tarjonnan kohtaanto-ongelmaan;

               3.keskittää investointeihin liittyvän talouspolitiikan kestävään liikenteeseen, mukaan lukien rautatieinfrastruktuurin parantaminen, sekä vähähiiliseen talouteen ja energiaan siirtymiseen ja tutkimukseen ja innovointiin etenkin digitalisaation alalla, alueelliset erot huomioon ottaen; vastaa kasvaviin liikkuvuuden haasteisiin vahvistamalla kannustimia, joilla lisätään joukkoliikenteen ja vähäpäästöisen liikenteen kysyntää ja tarjontaa, ja poistamalla tähän liittyviä esteitä;

               4.vähentää sääntelyyn liittyvää ja hallinnollista rasitusta, jotta voidaan kannustaa yrittäjyyteen ja poistaa palvelualan kilpailuesteitä etenkin tietoliikenteen, vähittäiskaupan ja asiantuntijapalvelujen alalla.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)

                        EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        SWD(2019) 1000 final.

                     (3)

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1303/2013, annettu 17 päivänä joulukuuta 2013, Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yhteisistä säännöksistä sekä Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yleisistä säännöksistä sekä neuvoston asetuksen (EY) N:o 1083/2006 kumoamisesta (EUVL L 347, 20.12.2013, s. 320).

                     (4)

                        COM(2014) 494 final.

                     (5)

                        Komission yhteistä menetelmää noudattaen uudelleen laskema suhdannekorjattu rahoitusasema ilman kertaluonteisia ja väliaikaisia toimenpiteitä.

                     (6)

                        SWD(2019) 1000 final.

                     (7)

                        Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti.