               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 20.5.2020
            COM(2020) 512 final
            Suositus
            NEUVOSTON SUOSITUS
            Italian vuoden 2020 kansallisesta uudistusohjelmasta ja samassa yhteydessä annettu neuvoston lausunto Italian vuoden 2020 vakausohjelmasta

               Suositus

               NEUVOSTON SUOSITUS

               Italian vuoden 2020 kansallisesta uudistusohjelmasta ja samassa yhteydessä annettu neuvoston lausunto Italian vuoden 2020 vakausohjelmasta

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,

               ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97
                  1
                ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan,

               ottaa huomioon makrotalouden epätasapainon ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta 16 päivänä marraskuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011
                  2
                ja erityisesti sen 6 artiklan 1 kohdan,

               ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,

               ottaa huomioon Euroopan parlamentin päätöslauselmat,

               ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,

               ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,

               ottaa huomioon talous- ja rahoituskomitean lausunnon,

               ottaa huomioon sosiaalisen suojelun komitean lausunnon,

               ottaa huomioon talouspoliittisen komitean lausunnon,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Komissio hyväksyi 17 päivänä joulukuuta 2019 vuotuisen kestävän kasvun strategian, mikä aloitti vuoden 2020 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson. Se otti huomioon Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission 17 päivänä marraskuuta 2017 antaman Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilaria koskevan julistuksen. Komissio hyväksyi 17 päivänä joulukuuta 2019 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011 perusteella myös varoitusmekanismia koskevan kertomuksen, jossa se katsoi, että Italia kuuluu niihin jäsenvaltioihin, joista laadittaisiin perusteellinen tarkastelu. Samana päivänä komissio hyväksyi myös suosituksen neuvoston suositukseksi euroalueen talouspolitiikasta.

               (2)Italiaa koskeva vuoden 2020 maaraportti
                  3
                julkaistiin 26 päivänä helmikuuta 2020. Siinä arvioitiin Italian edistymistä neuvoston 9 päivänä heinäkuuta 2019 hyväksymien maakohtaisten suositusten
                  4
                noudattamisessa, aiempina vuosina annettujen suositusten noudattamisessa ja kansallisten Eurooppa 2020 -tavoitteidensa saavuttamisessa. Lisäksi siihen sisältyi asetuksen (EU) N:o 1176/2011 5 artiklan nojalla laadittu perusteellinen tarkastelu, jonka tulokset julkaistiin samaten 26 päivänä helmikuuta 2020. Komissio päätteli analyysinsa perusteella, että Italian makrotaloudessa on liiallisia epätasapainoja. Suuri julkinen velka ja pitkään jatkunut heikko tuottavuuskehitys ovat riskejä, joilla on vaikutuksia muihin maihin tilanteessa, jossa työttömyysaste on korkea ja järjestämättömien lainojen määrä edelleen suuri.

               (3)Maailman terveysjärjestö julisti 11 päivänä maaliskuuta 2020 covid-19-epidemian virallisesti maailmanlaajuiseksi pandemiaksi. Pandemia on kansalaisten, yhteiskuntien ja talouden kannalta vakava kansanterveysuhka. Se asettaa kansalliset terveydenhuoltojärjestelmät kovan paineen alaisiksi, vahingoittaa globaaleja toimitusketjuja, heiluttaa rahoitusmarkkinoita, häiritsee kulutuskysyntää ja vaikuttaa kielteisesti useilla eri aloilla. Se uhkaa ihmisten työpaikkoja ja toimeentuloa sekä yritysten liiketoimintaa. Pandemia on aiheuttanut merkittävän talouden häiriön, jolla on jo vakavia vaikutuksia Euroopan unionissa. Komissio antoi 13 päivänä maaliskuuta 2020 tiedonannon
                  5
               , jossa kehotetaan toteuttamaan kriisin talousvaikutusten lieventämiseksi koordinoituja taloudellisia toimia, joihin osallistuvat kaikki kansallisen ja unionin tason toimijat.

               (4)Useat jäsenvaltiot ovat julistaneet hätätilan tai ottaneet käyttöön hätätoimenpiteitä. Hätätoimenpiteiden olisi oltava ehdottoman oikeasuhteisia, välttämättömiä, ajallisesti rajoitettuja ja eurooppalaisten ja kansainvälisten normien mukaisia. Niihin olisi sovellettava demokraattista valvontaa ja riippumatonta laillisuusvalvontaa.

               (5)Komissio antoi 20 päivänä maaliskuuta 2020 tiedonannon vakaus- ja kasvusopimuksen yleisen poikkeuslausekkeen aktivoinnista
                  6
               . Lauseke, josta säädetään asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 1 kohdassa, 6 artiklan 3 kohdassa, 9 artiklan 1 kohdassa ja 10 artiklan 3 kohdassa sekä asetuksen (EY) N:o 1467/97 3 artiklan 5 kohdassa ja 5 artiklan 2 kohdassa, helpottaa finanssipolitiikan koordinointia talouden vakavan taantuman yhteydessä. Tiedonannossaan komissio oli neuvoston kanssa samaa mieltä siitä, että kun otetaan huomioon odotettavissa oleva covid-19-epidemian aiheuttama vakava talouden taantuma, tämänhetkiset olosuhteet mahdollistavat lausekkeen aktivoinnin. Jäsenvaltioiden valtiovarainministerit yhtyivät komission arvioon 23 päivänä maaliskuuta 2020. Yleisen poikkeuslausekkeen aktivoiminen mahdollistaa tilapäisen poikkeamisen julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävältä sopeuttamisuralta edellyttäen, että tämä ei vaaranna julkisen talouden kestävyyttä keskipitkällä aikavälillä. Korjaavan osion osalta neuvosto voi myös päättää komission suosituksesta hyväksyä tarkistetun julkisen talouden kehityspolun. Yleinen poikkeuslauseke ei keskeytä vakaus- ja kasvusopimuksen mukaisia menettelyjä. Se antaa jäsenvaltioille mahdollisuuden poiketa niistä julkista taloutta koskevista vaatimuksista, joita tavallisesti sovellettaisiin, ja samalla komissiolla ja neuvostolla on mahdollisuus toteuttaa tarvittavat politiikan koordinointitoimenpiteet vakaus- ja kasvusopimuksen puitteissa.

               (6)On toimittava herkeämättä, jotta voidaan rajoittaa ja hillitä pandemian leviämistä, parantaa kansallisten terveydenhuoltojärjestelmien selviytymiskykyä, lieventää sosioekonomisia seurauksia toteuttamalla yrityksille ja kotitalouksille suunnattuja tukitoimia ja varmistaa, että työpaikoilla on asianmukaiset terveys- ja turvallisuusolosuhteet, kun taloudellista toimintaa käynnistetään uudelleen. Unionin olisi hyödynnettävä käytettävissään olevia välineitä kaikilta osin tukeakseen jäsenvaltioiden toimia näillä osa-alueilla. Samaan aikaan jäsenvaltioiden ja unionin olisi yhdessä valmisteltava toimenpiteitä, joita tarvitaan, jotta yhteiskunnassa ja taloudessa voidaan palata normaaliin ja jotta päästään takaisin kestävään kasvuun. Toimenpiteissä olisi otettava huomioon muun muassa vihreä siirtymä ja digitaalinen muutos ja hyödynnettävä kaikki kriisistä saadut kokemukset.

               (7)Covid-19-kriisi on korostanut sisämarkkinoiden tarjoamaa joustavuutta sopeutua poikkeuksellisiin tilanteisiin. Poikkeustoimenpiteet, jotka estävät sisämarkkinoita toimimasta normaalisti, on kuitenkin poistettava heti, kun ne eivät enää ole välttämättömiä. Näin voidaan varmistaa nopea ja sujuva siirtyminen elpymisvaiheeseen sekä palauttaa tavaroiden, palveluiden ja työntekijöiden vapaa liikkuvuus. Vallitseva kriisi on osoittanut, että terveydenhuoltoalalla tarvitaan kriisivalmiussuunnitelmia, joihin kuuluvat muun muassa parannetut hankintastrategiat, monipuoliset toimitusketjut ja välttämättömien tarvikkeiden strategiset varastot. Niillä on tärkeä merkitys laadittaessa laajempia kriisivalmiussuunnitelmia.

               (8)Jotta jäsenvaltiot voivat ottaa käyttöön kaikki Euroopan rakenne- ja investointirahastojen käyttämättä olevat varat lieventääkseen covid-19-pandemian poikkeuksellisia vaikutuksia, unionin lainsäätäjä on jo tehnyt muutoksia lainsäädäntöön
                  7
               . Näillä muutoksilla lisätään joustavuutta sekä yksinkertaistetaan ja virtaviivaistetaan menettelyjä. Lisäksi jäsenvaltiot voivat tilivuonna 2020–2021 kassavirtapaineiden vähentämiseksi hyödyntää 100 prosentin yhteisrahoitusosuutta unionin talousarviosta. Italiaa kannustetaan hyödyntämään näitä mahdollisuuksia kaikilta osin, jotta se voi auttaa niitä yksittäisiä henkilöitä ja aloja, joihin haasteet eniten vaikuttavat.

               (9)Pandemian sosioekonomiset seuraukset jakautuvat todennäköisesti epätasaisesti Italian alueiden välillä, sillä niiden jakautumiseen vaikuttavat pitkäaikaiset alueiden väliset taloudelliset ja sosiaaliset erot ja kilpailukykyerot sekä se, kuinka riippuvaisia alueet ovat matkailusta. Tähän liittyy riski, että alueelliset erot Italiassa kasvavat, mikä vahvistaa eriävää kehitystä vähemmän kehittyneiden alueiden ja kehittyneempien alueiden, yhteiskunnan periferian ja muiden kaupunkialueiden sekä joidenkin kaupunkialueiden ja maaseutualueiden välillä. Kun otetaan huomioon, että riskinä on myös jäsenvaltioiden välisen lähentymisprosessin väliaikainen taantuminen, tämänhetkinen tilanne edellyttää kohdennettuja toimia.

               (10)Italia toimitti vuoden 2020 kansallisen uudistusohjelmansa 30 päivänä huhtikuuta 2020.

               (11)Italiaan sovelletaan vakaus- ja kasvusopimuksen ennaltaehkäisevää osiota ja velkasääntöä.

               (12)Vuoden 2020 vakausohjelmassa hallitus ennakoi julkisen talouden rahoitusaseman, joka vuonna 2019 oli 1,6 prosenttia alijäämäinen, heikkenevän niin, että alijäämä on 10,4 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2020. Alijäämän ennustetaan supistuvan 5,7 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2021. Julkisen talouden velka suhteessa BKT:hen vakiintui 134,8 prosenttiin vuonna 2019, mutta vuoden 2020 vakausohjelman mukaan sen odotetaan kasvavan 155,7 prosenttiin vuonna 2020. Covid-19-pandemian aiheuttama suuri epävarmuus vaikuttaa makrotalouden ja julkisen talouden näkymiin. Julkisen talouden kehitysarvioihin liittyy maakohtaisia riskejä, kuten julkisten takausten huomattava määrä ja valtion joukkolainojen tuottojen volatiliteetti.

               (13)Italia on covid-19-pandemian seurauksena toteuttanut osana unionin koordinoitua lähestymistapaa budjettitoimenpiteitä terveydenhuoltojärjestelmänsä kapasiteetin lisäämiseksi, pandemian hillitsemiseksi ja avun tarjoamiseksi niille ihmisille ja aloille, joihin kriisi on erityisesti vaikuttanut. Vuoden 2020 vakausohjelman mukaan kyseiset budjettitoimenpiteet ovat 4,5 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2020. Toimenpiteitä ovat muun muassa terveydenhoidon ja pelastuspalvelun vahvistaminen, palkanlisäjärjestelmien laajentaminen sekä taloudellinen tuki itsenäisille ammatinharjoittajille ja yrityksille. Lisäksi Italia on ottanut käyttöön toimenpiteitä, jotka tukevat yritysten maksuvalmiutta, vaikka niillä ei olekaan suoria budjettivaikutuksia. Näitä ovat muun muassa veronmaksun lykkääminen ja lainatakaukset. Italian toteuttamat toimenpiteet ovat kaiken kaikkiaan niiden suuntaviivojen mukaisia, jotka komissio on antanut covid-19-epidemian johdosta toteutettavia koordinoituja taloudellisia koskevassa tiedonannossaan. Toteuttamalla nämä toimenpiteet täysimääräisesti ja – sitten kun taloustilanne sen sallii – palauttamalla finanssipolitiikan tavoitteeksi maltillisella tasolla olevan julkisen talouden rahoitusaseman saavuttaminen keskipitkällä aikavälillä edistetään julkisen talouden kestävyyden säilymistä keskipitkällä aikavälillä.

               (14)Komission kevään 2020 talousennusteen mukaan Italian julkisen talouden rahoitusasema on –11,1 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2020 ja –5,6 prosenttia vuonna 2021 olettaen, että politiikka säilyy muuttumattomana. Julkisen talouden velan ennustetaan olevan 158,9 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2020 ja 153,6 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2021.

               (15)Komissio antoi 20 päivänä toukokuuta 2020 perussopimuksen 126 artiklan 3 kohdan nojalla laaditun kertomuksen, koska Italia ei vuonna 2019 noudattanut velkasääntöä ja koska se aikoo vuonna 2020 ylittää alijäämärajan, joka on 3 prosenttia suhteessa BKT:hen. Kaiken kaikkiaan analyysi viittaa siihen, että ei ole riittävää näyttöä, jonka perusteella voitaisiin päätellä, noudatetaanko perussopimuksessa ja asetuksessa (EY) N:o 1467/1997 määriteltyä velkakriteeriä, ja siihen, että alijäämäkriteeriä ei noudateta.

               (16)Covid-19-pandemia on aiheuttanut kansalliselle terveydenhuoltojärjestelmälle ennennäkemättömän paineen, ja tuonut esiin rakenteelliset heikkoudet ja tarpeen lisätä valmiutta reagoida kriisitilanteisiin. Vaikka terveydenhuoltomenot jäävät alle EU:n keskiarvon, Italian terveydenhuoltojärjestelmän ominaispiirteenä ovat pitkälle erikoistuneet palvelut ja laadukkaat yleispalvelut, ja se on yleisesti ottaen onnistunut tarjoamaan pääsyn hoitoon. Erityisesti pandemian alkaessa terveydenhuoltojärjestelmän hallinnon hajanaisuus sekä keskus- ja alueviranomaisten välinen puutteellinen koordinointi kuitenkin jarruttivat joidenkin rajoittamistoimenpiteiden toteuttamista. Alueellisten terveydenhuoltojärjestelmien reagointi kriisiin perustui lähinnä erityisesti terveydenhuoltohenkilöstön ja paikallisten sosiaalipalvelujen poikkeukselliseen liikekannallepanoon. Sillä kompensoitiin rajoitteita, joita fyysinen infrastruktuuri, terveydenhuoltohenkilöstön määrä ja rakenteiden ja palveluiden parantamiseen viime vuosina tehtyjen investointien vähäisyys aiheuttivat. Italian hallitus on tehnyt paljon työtä hillitäkseen viruksen leviämistä, lievittääkseen sairaaloihin kohdistuvaa painetta ja luodakseen lisää hoitokapasiteettia. Parhaillaan laaditaan pitkän aikavälin strategiaa taudin leviämisen estämiseksi, jotta voidaan varmistaa turvallinen paluu tuotannolliseen toimintaan. Hallintoprosessien ja kriisivalmiussuunnitelmien parantamiseen tähtäävien toimien lisäksi covid-19:n jälkeisillä toimilla olisi pyrittävä pienentämään julkisten investointien vajetta terveydenhuollossa. Keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä on keskeisen tärkeää laatia strateginen investointisuunnitelma, jotta voidaan parantaa Italian terveydenhuoltojärjestelmän selviytymiskykyä ja taata, että hoitoa on tarjolla ja siihen pääsee. Kun otetaan huomioon tämänhetkiset terveydenhuoltohenkilöstöä koskevat ennusteet, etusijalle olisi asetettava sellaisten toimien kehittäminen, joilla poistetaan terveydenhuoltohenkilöstön koulutukseen, rekrytointiin ja työssä pysymiseen liittyvät pullonkaulat.

               (17)Terveyskriisin vuoksi hyväksytyillä sulkutoimilla on voimakas kielteinen vaikutus työmarkkinoihin ja sosiaalisiin oloihin. Ennen kriisiä sosiaalinen tilanne parani hitaasti, vaikka köyhyyden tai sosiaalisen syrjäytymisen riski, työssäkäyvien köyhyys ja tuloerot pysyivät suurina ja niissä oli suuria alueellisia eroja. Kun otetaan huomioon covid-19-epidemia ja sen seuraukset, sosiaalisia turvaverkkoja olisi vahvistettava, jotta voidaan varmistaa riittävä ansionmenetysten korvaaminen työllisyysasemasta riippumatta, myös niille, joilla on puutteita sosiaaliturvassa. Ansionmenetyskorvausten ja tuen parantaminen on erityisen tärkeää epätyypillisissä työsuhteissa oleville ja haavoittuvassa asemassa oleville. Keskeistä on myös tarjota palveluja, joiden tavoitteena on sosiaalinen osallisuus ja työmarkkinoille pääsy. Uusi vähimmäistulojärjestelmä, josta on viime vuoden aikana myönnetty etuuksia yli miljoonalle kotitaloudelle (keskimäärin 513 euroa), voi lieventää kriisin vaikutuksia. Sen ulottumista haavoittuvassa asemassa oleviin väestöryhmiin voitaisiin kuitenkin parantaa. Hallitus on ottanut väliaikaisesti käyttöön ”hätätoimeentulotuen”. Sillä tuetaan kotitalouksia, jotka eivät ole tähän saakka olleet oikeutettuja vähimmäistuloon. Vaarana on myös, että harmaan talouden työntekijöillä, erityisesti maatalouden, elintarviketeollisuuden ja asuntorakentamisen aloilla, sosiaalinen suojelu ja tulotuki jäävät puutteelliseksi. Vastatakseen tähän haasteeseen hallitus on äskettäin höllentänyt sääntöjä, jotka koskevat pimeän työvoiman työsuhteen laillistamista ja työssäkäyvien maahanmuuttajien oleskelulupien myöntämistä tai jatkamista. Lisäksi vaarana on, että negatiiviset väestönkehityksen suuntaukset ja aivovuoto haittaavat kasvunäkymiä. Etelässä ja maaseudulla väestökatoa edistää vaikeampien työmarkkinaolosuhteiden lisäksi laadukkaiden palvelujen puute. Sähköisten palvelujen saatavuuden parantaminen on avainasemassa erityisesti liikkumisrajoitusten vuoksi.

               (18)Italia on ryhtynyt toimiin kriisin työllisyysvaikutusten lieventämiseksi. Työajan lyhentämisjärjestelyillä (Cassa integrazione) on ollut merkittävä rooli, ja näin odotetaan olevan myös jatkossa. Niiden soveltamisalaa on laajennettu koskemaan pien- ja mikroyrityksiä sekä kaikkia talouden aloja ja työntekijöitä. Lisäksi itsenäisille ammatinharjoittajille on luotu erillinen (tilapäinen) järjestelmä. Ennen kriisiä työmarkkinatilanne parani koko ajan. Vuonna 2019 työllisyysaste oli korkeampi kuin koskaan, 64 prosenttia. Tämä oli yhä huomattavasti alle unionin keskiarvon. Työttömyysaste, kuten myös muiden, työmarkkinoiden ylikapasiteetista kertovien indikaattoreiden arvot, pysyttelivät korkeina. Komission mukaan työttömyysaste nousee edelleen 11,8 prosenttiin vuonna 2020 mutta laskee 10,7 prosenttiin vuonna 2021. Myös määräaikaisten työsopimusten osuus oli suuri, vaikkakin vuoden 2018 puolivälistä lähtien on ollut vallalla pysyvien työpaikkojen luominen. Työelämän ulkopuolella olevien nuorten ja naisten integroituminen työmarkkinoille on jatkossa ratkaisevan tärkeää kestävän ja osallistavan elpymisen edistämiseksi. Joitakin toimia on toteutettu julkisten työvoimapalvelujen vahvistamiseksi ja niiden kytkemiseksi paremmin sosiaalipalveluihin, aikuiskoulutukseen ja ammatilliseen koulutukseen. Työvoimapalveluiden työnvälitysvalmiudet ovat kuitenkin edelleen heikot, ja ne vaihtelevat suuresti alueittain. Myös työnantajien osallistuminen on erittäin vähäistä. Kun sulkutoimia poistetaan asteittain, joustavilla työjärjestelyillä ja etätyöllä voidaan tukea yrityksiä ja työntekijöitä. Kriisin vuoksi hallitus on ottanut käyttöön väliaikaisia toimenpiteitä, joilla pyritään sovittamaan yhteen yksityiselämää ja työelämää. Näitä ovat älykkään työn ja erityisvapaiden edistäminen ja lastenhoitoseteleiden tarjoaminen. Viimeaikaisista pyrkimyksistä huolimatta toimenpiteet, joilla edistetään yhtäläisiä mahdollisuuksia ja työ- ja yksityiselämän tasapainoa sekä kohtuuhintaisen varhaiskasvatuksen ja pitkäaikaishoitopalvelujen tarjontaa, ovat edelleen heikkoja ja huonosti integroituja.

               (19)Vallitseva hätätilanne osoittaa myös tarpeen parantaa digitaalista oppimista ja digitaalista osaamista, myös työikäisten aikuisten ja etäopiskelun osalta. Koulutukseen ja osaamiseen investoiminen on ratkaisevan tärkeää, jotta voidaan edistää älykästä ja osallistavaa elpymistä ja jatkaa vihreää siirtymää ja digitaalista muutosta. Siltä osin koulutuksen tulokset ovat edelleen merkittävä haaste Italialle. Perustaitojen saavuttamisessa on suuria alueellisia eroja, ja koulunkäynnin keskeyttäneiden osuus on selvästi unionin keskiarvoa suurempi (13,5 % v. 10,3 % vuonna 2019). Tämä koskee erityisesti unionin ulkopuolella syntyneitä oppilaita (33 %). Liikkumisrajoitusten vuoksi alueelliset erot ovat vaarassa lisääntyä. Sen vuoksi on erityisen tärkeää investoida etäopiskeluun sekä opettajien ja oppijoiden digitaaliseen infrastruktuuriin ja osaamiseen. Myös luonnontieteiden ja insinööritieteiden tutkinnon suorittaneiden osuus on Italiassa pienempi kuin unionissa keskimäärin, ja korkea-asteen tutkinnon suorittaneiden osuus on edelleen hyvin alhainen (27,6 % vuonna 2019). Lisäksi italialaiset yritykset investoivat vähemmän työntekijöidensä tieto- ja viestintätekniseen koulutukseen kuin vertaismaat. Myös matalan koulutustason omaavien aikuisten vähäinen osallistuminen koulutukseen on huolestuttavaa, kun otetaan huomioon, että matalan koulutustason työpaikkojen määrä vähenee. Täydennys- ja uudelleenkoulutus ovat edelleen ratkaisevan tärkeitä, jotta työntekijöillä olisi työmarkkinoiden kannalta merkityksellistä osaamista ja voitaisiin edistää oikeudenmukaista siirtymistä kohti digitaalisempaa ja kestävämpää taloutta.

               (20)Kriisi on lisännyt tarvetta tukea yritysten rahoituksen saantia. Italia on ottanut käyttöön useita yritysten maksuvalmiutta tukevia ohjelmia, myös hyödyntäen Tilapäisiä puitteita valtiontukitoimenpiteille talouden tukemiseksi tämänhetkisessä covid-19-epidemiassa
                  8
               . Tällaisten ohjelmien tuloksellinen täytäntöönpano, muun muassa pankkijärjestelmän kautta kanavoitujen takausten avulla, on keskeistä sen varmistamiseksi, että tukia voivat hyödyntää kaikki yritykset, ja erityisesti pienet ja keskisuuret yritykset (pk-yritykset), kriisin vaikutuksista eniten kärsivillä aloilla ja alueilla toimivat yritykset ja innovatiiviset yritykset. Näitä toimenpiteitä suunniteltaessa ja toteutettaessa on otettava huomioon pankkialan häiriönsietokyky. Pk-yritysten ja innovatiivisten yritysten maksuvalmiutta voidaan tukea myös suorilla avustuksilla ja kannustimilla markkinapohjaiseen rahoitukseen. Innovatiivisten yritysten (joilla ei useinkaan ole vakuuksia) on vaikeampi saada luottoa, ja vallitseva kriisi voi pahentaa tätä tilannetta. Valtiolle maksettavien verojen ja sosiaaliturvamaksujen lykkääminen on auttanut parantamaan yritysten kassavirtaa. Hyväksyttyjen maksujen viivästymistä olisi kuitenkin ehkäistävä, olipa kyse sitten maksuista viranomaisilta yrityksille tai yrityksiltä toisille, sillä se heikentää kaikkien yritysten, mutta erityisesti pienten yritysten, maksuvalmiutta.

               (21)Talouden elpymisen edistämiseksi on tärkeää aikaistaa toteutusvalmiita julkisia investointihankkeita ja edistää yksityisiä investointeja, myös niihin vaikuttavien uudistusten avulla. Investoinnit, joilla edistetään vihreää siirtymää, ovat erityisen tärkeitä elpymisen tukemiseksi ja tulevan selviytymiskyvyn parantamiseksi. Italia on erittäin altis äärimmäisille sääilmiöille ja hydrogeologisille katastrofeille, kuten kuivuudelle ja metsäpaloille. Italian siirtyminen ilmastoneutraaliin talouteen edellyttää pitkän aikavälin mittavia yksityisiä ja julkisia investointeja, erityisesti uuteen uusiutuvan energian tuotantoon, sähköinfrastruktuuriin ja energiatehokkuuteen. Italian kansallisessa energia- ja ilmastosuunnitelmassa esitetään vihreän kehityksen ohjelmaan liittyviä investointeja ilmastonmuutoksen hillitsemiseksi. Ne ovat olennaisen tärkeitä, jotta voidaan vastata ilmastonmuutoksen aiheuttamaan uhkaan. Samalla niillä on myös keskeinen rooli Italian elpymisessä ja sen selviytymiskyvyn vahvistamisessa. Vihreän kehityksen ohjelmaan liittyvät investoinnit ovat myös keskeisessä asemassa pyrittäessä vähentämään ilman pilaantumisen vaikutuksia ihmisten terveyteen Italian kaupungeissa, erityisesti Po-joen laaksossa. Esimerkiksi kestävää liikkuvuutta koskevien aloitteiden toteuttaminen, kuten julkisten paikallisliikenteen linja-autojen uusiminen, on esimerkki puuttumisesta ruuhkiin ja ilman pilaantumiseen. Vesi- ja jätehuollon infrastruktuurin puutteet erityisesti etelässä aiheuttavat ympäristö- ja terveysvaikutuksia, joista koituu huomattavia kustannuksia ja tulonmenetyksiä Italian taloudelle. Yleisemmällä tasolla sopeutuminen ilmastonmuutokseen on tärkeää kaiken infrastruktuurin kannalta, terveydenhuollon infrastruktuuri mukaan lukien. Tämä edellyttää sopeutumisstrategioita. Vastaaminen ympäristöön ja ilmastonmuutokseen liittyviin haasteisiin, kuten hydrologisiin riskeihin, kestävään kaupunkiliikenteeseen, energiatehokkuuteen, kiertotalouteen ja teollisuuden muutokseen, tarjoaa mahdollisuuden parantaa tuottavuutta ja samalla välttää kestämättömiä käytäntöjä. Samaan aikaan investoiminen tällaisiin hankkeisiin voi auttaa luomaan työpaikkoja ja ylläpitämään kriisin jälkeistä elpymistä. Oikeudenmukaisen siirtymän rahastoa koskeva ohjelmasuunnittelu kaudeksi 2021–2027 voisi auttaa Italiaa vastaamaan joihinkin haasteisiin, joita siirtyminen ilmastoneutraaliin talouteen aiheuttaa, erityisesti maaraportin
                  9
                liitteen D kattamilla alueilla. Näin Italia voisi hyödyntää rahastoa parhaalla mahdollisella tavalla.

               (22)Covid-19-epidemiaan liittyvät sulkutoimenpiteet ovat korostaneet talouden digitalisointiin tehtävien investointien merkitystä ja osoittaneet digitaalisten infrastruktuurien merkityksen. Italialaisyritysten, erityisesti pk-yritysten ja mikroyritysten, vähäinen digitaalinen intensiteetti ja osaaminen ovat eristäytymisen aikana estäneet niitä käymästä verkkokauppaa ja järjestämästä etätyöskentelyä sekä tarjoamasta ja käyttämästä digitaalisia välineitä. Investoiminen digitointiin ja osaamiseen jatkuvien, oikein ajoitettujen ja kohdennettujen kansallisten toimenpiteiden avulla on olennaisen tärkeää, jotta voidaan parantaa verkkoliiketoiminnan malleja ja auttaa yrityksiä mukautumaan sekä lisätä tuottavuutta ja kilpailukykyä. Nopea ja luotettava digitaalinen infrastruktuuri on osoittautunut keskeiseksi keinoksi varmistaa olennaisen tärkeiden palvelujen tarjonta hallinnossa, koulutuksessa ja terveydenhuollossa sekä seurata ja hallita epidemiaa. Italian maaseudulla ollaan edelleen jäljessä kuituyhteyksien kattavuudessa. Asian korjaamiseksi ja kuituyhteyksien käyttöönoton edistämiseksi olisi toteutettava toimenpiteitä.

               (23)Suorituskykyinen tutkimus- ja innovointijärjestelmä edellyttää, että sitä tuetaan jatkuvasti, johdonmukaisesti ja näyttöön perustuen politiikalla, kuten myös investoinneilla ja riittävällä inhimillisellä pääomalla. Vallitseva kriisi on selvästi osoittanut, että tutkijoiden välistä nopeaa tiedonvaihtoa, johon kuuluu maksuton tulosten ja näytön saatavuus ja avoin tiede, on edelleen vahvistettava. Avoin tiede sekä tiede- ja yritysmaailman yhteistyö ovat selvästikin keskeisessä asemassa, kun tutkimustuloksia, kuten niitä tuloksia, joita rokotteiden ja hoitojen kehittäminen edellyttää, tuodaan markkinoille tukeutuen Italian vahvuuteen lääketeollisuudessa ja tutkimussektorilla.

               (24)Toimiva julkishallinto on ratkaisevan tärkeä, kun halutaan varmistaa, että hätätilanteen vuoksi ja talouden elpymisen tukemiseksi hyväksyttyjen toimenpiteiden toteuttaminen ei viivästy. Sosiaalietuuksien maksaminen, likviditeettitoimenpiteet, investointien aikaistaminen jne. eivät välttämättä tuota tulosta, jos julkisella sektorilla on edelleen pullonkauloja. Heikkoja kohtia ovat pitkälliset menettelyt, myös siviilioikeuden puolella, vähäinen digitalisaatio ja heikot hallinnolliset valmiudet. Menettelyjen ja tarkastusten on oltava nopeita tilanteessa, jossa julkisia varoja lisätään merkittävästi talouden toimeliaisuuden tukemiseksi. Ennen kriisiä digitalisaatio oli julkishallinnossa epätasaista. Viranomaisten ja suuren yleisön välinen vuorovaikutus verkossa oli vähäistä. Alueiden ja kuntien hallinnoimissa menettelyissä digitaalisesti käynnistettävien ja kokonaan digitaalisesti hoidettavien menettelyjen osuus on edelleen pieni. Kriisi on myös paljastanut, että digitaaliset julkiset palvelut eivät toimi yhteen. Julkishallinnon yritysmyönteisyyden lisäämiseksi on parannettava ja yksinkertaistettava alakohtaista sääntelyä, ja jäljellä olevat kilpailun esteet on poistettava. Houkuttelevan investointi- ja yritysystävällisen talouden kannalta avainasemassa on myös tehokas oikeuslaitos, ja sillä on ratkaiseva merkitys elpymisprosessissa, myös pelastus- ja elvytyssäännöstöjen tuloksellisuuden kannalta.

               (25)Vaikka näissä suosituksissa keskitytään pandemian sosioekonomisten vaikutusten korjaamiseen ja talouden elpymisen helpottamiseen, neuvoston 9 päivänä heinäkuuta 2019 hyväksymät vuoden 2019 maakohtaiset suositukset koskevat kuitenkin myös uudistuksia, jotka ovat keskipitkän ja pitkän aikavälin rakenteellisiin haasteisiin vastatessa olennaisia. Nämä suositukset ovat edelleen ajankohtaisia, ja niiden seuraamista jatketaan talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson yhteydessä koko ensi vuoden. Tämä koskee myös investointeihin liittyvästä talouspolitiikasta annettuja suosituksia. Viimeksi mainitut suositukset olisi otettava huomioon vuoden 2020 jälkeisessä koheesiopolitiikan rahoituksen strategisessa ohjelmasuunnittelussa, kriisiä lieventävät toimenpiteet ja ulospääsystrategiat mukaan lukien.

               (26)Italian hallituksen toteuttamat toimenpiteet kotitalouksien ja yritysten tukemiseksi edistävät myös pankkisektorin markkina-arvon säilymistä ja häiriönsietokykyä nykyisessä vaikeassa toimintaympäristössä. Huolimatta toteutetuista lieventävistä toimenpiteistä, kuten pankkivalvojien myöntämästä vakavaraisuusjoustosta, covid-19-epidemia heikentää myös pankkien omaisuuserien laatua kaikkialla unionissa. Tämän kehityksen odotetaan jatkuvan tulevina viikkoina ja kuukausina, myös Italiassa. Tämä vaikuttaa myös järjestämättömien lainojen vähentämispyrkimyksiin, joihin vaikuttavat myös tuomioistuinten toiminnan ja arvoltaan alentuneisiin omaisuuseriin kohdistuvien järjestelyjen hidastuminen. Tässä suhteessa kestävien ratkaisujen löytäminen kriisin koettelemille elinkelpoisille lainanottajille, myös välttämällä oikeudellista automaatiota, on tärkeä ennakkoedellytys omaisuuserien laadun turvaamiselle. Sillä välin järjestämättömien lainojen jälkimarkkinoiden toimintaa voidaan tukea ja järjestämättömien lainojen myynnin vaikeutumista ehkäistä myös varmistamalla tarkka raportointi omaisuuserien laadun heikkenemisestä ja varovaiset luotonantonormit.

               (27)Tuloksellisella korruption ehkäisemisellä ja sanktioinnilla voi olla tärkeä rooli varmistettaessa Italian elpyminen kriisin jälkeen. Erityisesti julkisen sektorin läpinäkyvyydellä ja korruption torjunnan vahvistamisella voidaan välttää se, että järjestäytynyt rikollisuus pyrkii soluttautumaan talouselämään ja rahoitusmarkkinoille, vääristämään julkisia hankintamenettelyjä ja laajemmin ohjaamaan julkisia varoja pois tarvittavista investoinneista. Samalla julkisia hankintoja koskevien menettelyjen olisi pysyttävä tehokkaina, ja huolellisen seurannan tarve ja ajoissa toimimisen tarve olisi pidettävä tasapainossa. Käsittelyajat rikosasioita käsittelevissä muutoksenhakutuomioistuimissa herättävät edelleen huolta, mutta parlamentissa keskustellaan kattavista uudistuksista rikosoikeudellisten menettelyjen virtaviivaistamiseksi. Italian korruptiontorjuntasäännöstöä on hiljattain vahvistettu, mutta se on saatettava valmiiksi muun muassa varmistamalla, että luottamustoimiin vaaleilla valituille henkilöille määrätään eturistiriitatapauksissa seuraamuksia.

               (28)Talouspolitiikan eurooppalainen ohjausjakso tarjoaa unionissa puitteet talous- ja työllisyyspolitiikan jatkuvalle koordinoinnille, jolla voidaan edistää kestävää taloutta. . Varmistamalla, että jäljempänä esitettyjä suosituksia noudatetaan kaikilta osin, Italia edistää kestävän kehityksen tavoitteiden saavuttamista ja yhteisiä pyrkimyksiä varmistaa kilpailukykyinen kestävyys unionissa.

               (29)Talouksien tiivis koordinointi talous- ja rahaliitossa on keskeistä, jotta covid-19-kriisin taloudellisista vaikutuksista voidaan toipua nopeasti. Koska Italia kuuluu jäsenvaltioihin, joiden rahayksikkö on euro, sen olisi euroryhmän antaman poliittisen ohjauksen huomioon ottaen varmistettava, että sen politiikka on euroalueelle annettujen suositusten mukaista ja muiden euroalueen jäsenvaltioiden politiikkojen kanssa yhteen sovitettua.

               (30)Komissio on vuoden 2020 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson osana tehnyt kattavan analyysin Italian talouspolitiikasta ja julkaissut sen vuoden 2020 maaraportissa. Se on arvioinut myös vuoden 2020 vakausohjelman ja jatkotoimenpiteet, joita on toteutettu Italialle viime vuosina annettujen suositusten noudattamiseksi. Se on ottanut huomioon ohjelmien ja jatkotoimenpiteiden merkityksen Italian finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta mutta myös sen, ovatko ne unionin sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska unionin yleistä talouden ohjausta on tarpeen vahvistaa antamalla unionin panos tuleviin kansallisiin päätöksiin.

               (31)Neuvosto on tutkinut vuoden 2020 vakausohjelman tämän arvioinnin perusteella, ja sen lausunto
                  10
                ilmenee erityisesti jäljempänä esitettävästä suosituksesta 1.

               (32)Neuvosto on tutkinut [vuoden 2020 kansallisen uudistusohjelman ja] vuoden 2020 vakausohjelman komission perusteellisen tarkastelun ja tämän arvioinnin perusteella. Näissä suosituksissa otetaan huomioon tarve puuttua pandemiaan ja helpottaa talouden elpymistä ensimmäisenä välttämättömänä askeleena epätasapainojen korjaamiseksi. Asetuksen (EU) N:o 1176/2011 6 artiklan nojalla annetut suositukset, joilla puututaan suoraan komission havaitsemiin makrotalouden epätasapainoihin, ilmenevät suosituksista 1, 2, 3 ja 4,

               SUOSITTAA, että Italia toteuttaa vuosina 2020 ja 2021 toimia, joilla se

               1.toteuttaa yleisen poikkeuslausekkeen huomioon ottaen kaikki tarvittavat toimenpiteet pandemian torjumiseksi, talouden ylläpitämiseksi ja alkavan elpymisen tukemiseksi; harjoittaa taloustilanteen salliessa finanssipolitiikkaa, jonka tavoitteena on saavuttaa maltillisella tasolla oleva julkisen talouden rahoitusasema keskipitkällä aikavälillä ja varmistaa velkakestävyys samalla kun lisätään investointeja; vahvistaa terveydenhuoltojärjestelmän selviytymiskykyä ja kapasiteettia terveydenhuollon henkilöstön, kriittisten lääkinnällisten tuotteiden ja infrastruktuurin osalta; parantaa koordinointia kansallisten ja alueellisten viranomaisten välillä;

               2.huolehtii riittävästä ansionmenetyksen korvaamisesta ja sosiaaliturvan saatavuudesta erityisesti epätyypillisissä työsuhteissa olevien osalta; lieventää kriisin työllisyysvaikutuksia muun muassa joustavien työjärjestelyjen ja työllisyyden aktiivisen tukemisen avulla; vahvistaa osaamista ja etäopiskelua, digitaalinen osaaminen ja opiskelu mukaan lukien;

               3.varmistaa, että toimenpiteet, joilla tähdätään reaalitalouden – kuten pienten ja keskisuurten yritysten, innovatiivisten yritysten ja itsenäisten ammatinharjoittajien – maksuvalmiuden parantamiseen, toteutetaan tuloksellisesti, ja välttää maksujen viivästymistä; aikaistaa toteutusvalmiita julkisia investointihankkeita ja edistää yksityisiä investointeja talouden elpymisen vaalimiseksi; keskittää investoinnit vihreään siirtymään ja digitaaliseen muutokseen, erityisesti puhtaaseen ja tehokkaaseen energian tuotantoon ja käyttöön, tutkimukseen ja innovointiin, kestävään julkiseen liikenteeseen, jäte- ja vesihuoltoon sekä vahvistettuun digitaaliseen infrastruktuuriin keskeisten palvelujen tarjoamisen varmistamiseksi;

               4.parantaa oikeuslaitoksen tehokkuutta ja julkishallinnon tuloksellisuutta.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)

                        EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        EUVL L 306, 23.11.2011, s. 25.

                     (3)

                        SWD(2020) 511 final.

                     (4)

                        EUVL C 301, 5.9.2019, s. 117.

                     (5)

                        COM(2020) 112 final.

                     (6)

                        COM(2020) 123 final.

                     (7)

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2020/460, annettu 30 päivänä maaliskuuta 2020, asetusten (EU) N:o 1301/2013, (EU) N:o 1303/2013 ja (EU) N:o 508/2014 muuttamisesta siltä osin kuin on kyse erityistoimenpiteistä, jotta saataisiin liikkeelle investointeja jäsenvaltioiden terveydenhuoltojärjestelmiin ja muille talouden aloille covid-19:n puhkeamisen vastatoimena (Koronaviruksen vaikutusten lieventämistä koskeva investointialoite) (EUVL L 99, 31.3.2020, s. 5) ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2020/558, annettu 23 päivänä huhtikuuta 2020, asetusten (EU) N:o 1301/2013 ja (EU) N:o 1303/2013 muuttamisesta siltä osin kuin on kyse erityistoimenpiteistä, joilla voidaan tarjota poikkeuksellista joustavuutta Euroopan rakenne- ja investointirahastojen käyttöön covid-19:n puhkeamisen vastatoimena (EUVL L 130, 24.4.2020, s. 1).

                     (8)

                        EUVL C 91I, 20.3.2020, s. 1–9.

                     (9)

                        SWD(2020) 511 final.

                     (10)

                        Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti.


               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel20.5.2020
            COM(2020) 515 final
            Suositus
            NEUVOSTON SUOSITUS
            Liettuan vuoden 2020 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Liettuan vuoden 2020 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto

               Suositus

               NEUVOSTON SUOSITUS

               Liettuan vuoden 2020 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Liettuan vuoden 2020 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,

               ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97
                  1
                ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan,

               ottaa huomioon makrotalouden epätasapainon ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta 16 päivänä marraskuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011
                  2
                ja erityisesti sen 6 artiklan 1 kohdan,

               ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,

               ottaa huomioon Euroopan parlamentin päätöslauselmat,

               ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,

               ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,

               ottaa huomioon talous- ja rahoituskomitean lausunnon,

               ottaa huomioon sosiaalisen suojelun komitean lausunnon,

               ottaa huomioon talouspoliittisen komitean lausunnon,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Komissio hyväksyi 17 päivänä joulukuuta 2019 vuotuisen kestävän kasvun strategian, mikä aloitti vuoden 2020 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson. Se otti huomioon Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission 17 päivänä marraskuuta 2017 antaman Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilaria koskevan julistuksen. Komissio hyväksyi 17 päivänä joulukuuta 2019 asetuksen (EU) N:o 1176/2011 perusteella varoitusmekanismia koskevan kertomuksen, jossa se katsoi, että Liettua ei kuulu niihin jäsenvaltioihin, joista laadittaisiin perusteellinen tarkastelu. Samana päivänä komissio hyväksyi myös suosituksen neuvoston suositukseksi euroalueen talouspolitiikasta.

               (2)Liettuaa koskeva vuoden 2020 maaraportti
                  3
                julkaistiin 26 päivänä helmikuuta 2020. Siinä arvioitiin Liettuan edistymistä neuvoston 9 päivänä heinäkuuta 2019 hyväksymien maakohtaisten suositusten
                  4
                noudattamisessa, aiempina vuosina annettujen suositusten noudattamisessa ja kansallisten Eurooppa 2020 -tavoitteidensa saavuttamisessa.

               (3)Maailman terveysjärjestö julisti 11 päivänä maaliskuuta 2020 covid-19-epidemian virallisesti maailmanlaajuiseksi pandemiaksi. Pandemia on kansalaisten, yhteiskuntien ja talouden kannalta vakava kansanterveysuhka. Se asettaa kansalliset terveydenhuoltojärjestelmät kovan paineen alaisiksi, vahingoittaa globaaleja toimitusketjuja, heiluttaa rahoitusmarkkinoita, häiritsee kulutuskysyntää ja vaikuttaa kielteisesti useilla eri aloilla. Se uhkaa ihmisten työpaikkoja ja toimeentuloa sekä yritysten liiketoimintaa. Pandemia on aiheuttanut merkittävän talouden häiriön, jolla on jo vakavia vaikutuksia Euroopan unionissa. Komissio antoi 13 päivänä maaliskuuta 2020 tiedonannon
                  5
               , jossa kehotetaan toteuttamaan kriisin talousvaikutusten lieventämiseksi koordinoituja taloudellisia toimia, joihin osallistuvat kaikki kansallisen ja unionin tason toimijat.

               (4)Useat jäsenvaltiot ovat julistaneet hätätilan tai ottaneet käyttöön hätätoimenpiteitä. Hätätoimenpiteiden olisi oltava ehdottoman oikeasuhteisia, välttämättömiä, ajallisesti rajoitettuja ja eurooppalaisten ja kansainvälisten normien mukaisia. Niihin olisi sovellettava demokraattista valvontaa ja riippumatonta laillisuusvalvontaa.

               (5)Komissio antoi 20 päivänä maaliskuuta 2020 tiedonannon vakaus- ja kasvusopimuksen yleisen poikkeuslausekkeen aktivoinnista
                  6
               . Lauseke, josta säädetään asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 1 kohdassa, 6 artiklan 3 kohdassa, 9 artiklan 1 kohdassa ja 10 artiklan 3 kohdassa sekä asetuksen (EY) N:o 1467/97 3 artiklan 5 kohdassa ja 5 artiklan 2 kohdassa, helpottaa finanssipolitiikan koordinointia talouden vakavan taantuman yhteydessä. Tiedonannossaan komissio oli neuvoston kanssa samaa mieltä siitä, että kun otetaan huomioon odotettavissa oleva covid-19-epidemian aiheuttama vakava talouden taantuma, tämänhetkiset olosuhteet mahdollistavat lausekkeen aktivoinnin. Jäsenvaltioiden valtiovarainministerit yhtyivät komission arvioon 23 päivänä maaliskuuta 2020. Yleisen poikkeuslausekkeen aktivoiminen mahdollistaa tilapäisen poikkeamisen julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävältä sopeuttamisuralta edellyttäen, että tämä ei vaaranna julkisen talouden kestävyyttä keskipitkällä aikavälillä. Korjaavan osion osalta neuvosto voi myös päättää komission suosituksesta hyväksyä tarkistetun julkisen talouden kehityspolun. Yleinen poikkeuslauseke ei keskeytä vakaus- ja kasvusopimuksen mukaisia menettelyjä. Se antaa jäsenvaltioille mahdollisuuden poiketa niistä julkista taloutta koskevista vaatimuksista, joita tavallisesti sovellettaisiin, ja samalla komissiolla ja neuvostolla on mahdollisuus toteuttaa tarvittavat politiikan koordinointitoimenpiteet vakaus- ja kasvusopimuksen puitteissa.

               (6)On toimittava herkeämättä, jotta voidaan rajoittaa ja hillitä pandemian leviämistä, parantaa kansallisten terveydenhuoltojärjestelmien selviytymiskykyä, lieventää sosioekonomisia seurauksia toteuttamalla yrityksille ja kotitalouksille suunnattuja tukitoimia ja varmistaa, että työpaikoilla on asianmukaiset terveys- ja turvallisuusolosuhteet, kun taloudellista toimintaa käynnistetään uudelleen. Unionin olisi hyödynnettävä käytettävissään olevia välineitä kaikilta osin tukeakseen jäsenvaltioiden toimia näillä osa-alueilla. Samaan aikaan jäsenvaltioiden ja unionin olisi yhdessä valmisteltava toimenpiteitä, joita tarvitaan, jotta yhteiskunnassa ja taloudessa voidaan palata normaaliin ja jotta päästään takaisin kestävään kasvuun. Toimenpiteissä olisi otettava huomioon muun muassa vihreä siirtymä ja digitaalinen muutos ja hyödynnettävä kaikki kriisistä saadut kokemukset.

               (7)Covid-19-kriisi on korostanut sisämarkkinoiden tarjoamaa joustavuutta sopeutua poikkeuksellisiin tilanteisiin. Poikkeustoimenpiteet, jotka estävät sisämarkkinoita toimimasta normaalisti, on kuitenkin poistettava heti, kun ne eivät enää ole välttämättömiä. Näin voidaan varmistaa nopea ja sujuva siirtyminen elpymisvaiheeseen sekä palauttaa tavaroiden, palveluiden ja työntekijöiden vapaa liikkuvuus. Vallitseva kriisi on osoittanut, että terveydenhuoltoalalla tarvitaan kriisivalmiussuunnitelmia, joihin kuuluvat muun muassa parannetut hankintastrategiat, monipuoliset toimitusketjut ja välttämättömien tarvikkeiden strategiset varastot. Niillä on tärkeä merkitys laadittaessa laajempia kriisivalmiussuunnitelmia.

               (8)Jotta jäsenvaltiot voivat ottaa käyttöön kaikki Euroopan rakenne- ja investointirahastojen käyttämättä olevat varat lieventääkseen covid-19-pandemian poikkeuksellisia vaikutuksia, unionin lainsäätäjä on jo tehnyt muutoksia lainsäädäntöön
                  7
               . Näillä muutoksilla lisätään joustavuutta sekä yksinkertaistetaan ja virtaviivaistetaan menettelyjä. Lisäksi jäsenvaltiot voivat tilivuonna 2020–2021 kassavirtapaineiden vähentämiseksi hyödyntää 100 prosentin yhteisrahoitusosuutta unionin talousarviosta. Liettuaa kannustetaan hyödyntämään näitä mahdollisuuksia kaikilta osin, jotta se voi auttaa niitä yksittäisiä henkilöitä ja aloja, joihin haasteet eniten vaikuttavat.

               (9)Pandemian sosioekonomiset seuraukset jakautuvat todennäköisesti epätasaisesti Liettuan eri alojen ja alueiden välillä erilaisen erikoistumisen vuoksi. Tähän liittyy riski, että eriarvoisuus kasvaa Liettuassa. Kun otetaan huomioon, että riskinä on myös jäsenvaltioiden välisen lähentymisprosessin väliaikainen taantuminen, tämänhetkinen tilanne edellyttää kohdennettuja toimia.

               (10)Liettua toimitti vuoden 2020 kansallisen uudistusohjelmansa 15 päivänä toukokuuta 2020 ja vuoden 2020 vakausohjelmansa 30 päivänä huhtikuuta 2020. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon.

               (11)Liettuaan sovelletaan vakaus- ja kasvusopimuksen ennaltaehkäisevää osiota.

               (12)Vuoden 2020 vakausohjelmassa hallitus ennakoi julkisen talouden rahoitusaseman, joka vuonna 2019 oli 0,3 prosenttia ylijäämäinen suhteessa BKT:hen, heikkenevän niin, että vuonna 2020 se on 11,4 prosenttia alijäämäinen suhteessa BKT:hen. Alijäämän ennustetaan supistuvan 3,9 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2021. Julkisen talouden velka suhteessa BKT:hen kasvoi 36,3 prosenttiin vuonna 2019, ja vuoden 2020 vakausohjelman mukaan sen odotetaan kasvavan 50,6 prosenttiin vuonna 2020. Covid-19-pandemian aiheuttama suuri epävarmuus vaikuttaa makrotalouden ja julkisen talouden näkymiin.

               (13)Liettua on covid-19-pandemian seurauksena toteuttanut osana unionin koordinoitua lähestymistapaa budjettitoimenpiteitä terveydenhuoltojärjestelmänsä kapasiteetin lisäämiseksi, pandemian hillitsemiseksi ja avun tarjoamiseksi niille ihmisille ja aloille, joihin kriisi on erityisesti vaikuttanut. Vuoden 2020 vakausohjelman mukaan kyseiset budjettitoimenpiteet ovat 6,8 prosenttia suhteessa BKT:hen. Toimenpiteisiin kuuluvat veronmaksun lykkäykset, lisärahoitus lääkintätarvikkeiden ostamiseksi, tuet työpaikkojen säilyttämiseksi ja sosiaalietuudet niille itsenäisille ammatinharjoittajille ja työntekijöille, joihin covid-19-kriisi on vaikuttanut. Koska komission analyysi joidenkin toimenpiteiden muodosta ja toteutuksesta osoittaa, että niiden käyttö voi jäädä suhteellisen vähäiseksi, komissio olettaa, että valtion toimenpiteillä on pienempi vaikutus julkiseen talouteen. Lisäksi Liettua on ilmoittanut muun muassa yritysten maksuvalmiutta tukevista, covid-19-kriisin johdosta toteutettavista päätösperäisistä toimenpiteistä, vaikka niillä ei olekaan suoria budjettivaikutuksia. Vuoden 2020 vakausohjelmassa niiden arvioidaan olevan 3,8 prosenttia suhteessa BKT:hen. Näihin toimenpiteisiin kuuluu myös lainatakauksia (2,9 % suhteessa BKT:hen). Liettuan toteuttamat toimenpiteet ovat kaiken kaikkiaan covid-19-epidemian johdosta toteutettavia koordinoituja taloudellisia toimia koskevassa komission tiedonannossa esitettyjen suuntaviivojen mukaisia. Toteuttamalla nämä toimenpiteet täysimääräisesti ja – sitten kun taloustilanne sen sallii – palauttamalla finanssipolitiikan tavoitteeksi maltillisella tasolla olevan julkisen talouden rahoitusaseman saavuttaminen keskipitkällä aikavälillä edistetään julkisen talouden kestävyyden säilymistä keskipitkällä aikavälillä.

               (14)Komission kevään 2020 talousennusteen mukaan Liettuan julkisen talouden rahoitusasema on –6,9 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2020 ja –2,7 prosenttia vuonna 2021 olettaen, että politiikka säilyy muuttumattomana. Julkisen talouden velkasuhteen arvioidaan vuosina 2020 ja 2021 jäävän alle 60 prosenttiin suhteessa BKT:hen.

               (15)Komissio antoi 20 päivänä toukokuuta 2020 perussopimuksen 126 artiklan 3 kohdan nojalla laaditun kertomuksen, koska Liettuan ennakoidaan vuonna 2020 ylittävän alijäämärajan, joka on 3 prosenttia suhteessa BKT:hen. Kaiken kaikkiaan analyysi viittaa siihen, että perussopimuksessa ja asetuksessa (EY) N:o 1467/1997 määriteltyä alijäämäkriteeriä ei noudateta.

               (16)Komission kevään 2020 talousennusteen mukaan Liettuan BKT supistuu 8 prosenttia, minkä jälkeen sen ennustetaan kasvavan nopeasti 7,5 prosenttia vuonna 2021. Vastatakseen covid-19-epidemiaan ja lieventääkseen taloudellisia vaikutuksia Liettua esitti 16 päivänä maaliskuuta suunnitelman talouden elvyttämiseksi ja covid-19-epidemian leviämisen vaikutusten lieventämiseksi. Suunnitelman suuruus on 2,5 miljardia euroa eli 6,3 prosenttia suhteessa maan BKT:hen, ja siihen sisältyy enintään 500 miljoonaa euroa eli 1,3 prosenttia suhteessa BKT:hen terveydenhuoltojärjestelmän tarvitsemien resurssien varmistamiseksi. Lisäksi osoitettiin 500 miljoonaa euroa työpaikkojen ja tulojen turvaamiseen. Valtion takuurahastojen kapasiteettia lisättiin 500 miljoonalla eurolla, ja talouden elvyttämiseksi on hyväksytty enintään 500 miljoonan euron lisätakaukset. Euroopan komissio hyväksyi huhtikuussa useita Liettuan tukiohjelmia Liettuan talouden tukemiseksi covid-19-epidemian yhteydessä. Näiden ohjelmien tarkoituksena on auttaa yritysten välittömien käyttöpääomatarpeiden täyttämisessä niin, että ne voivat jatkaa toimintaansa pandemian aikana ja sen jälkeen. Lisäksi Liettuan keskuspankki höllensi joitakin liikepankkien pääomavaatimuksia lisätäkseen lainanantoa reaalitaloudelle.

               (17)Liettuan terveydenhuollon tulokset ovat jatkuvasti jäljessä muiden jäsenvaltioiden vastaavista tuloksista, mikä johtuu osittain terveydenhuoltojärjestelmän tehottomuudesta vähäisen rahoituksen vuoksi. Tämänhetkinen pandemia on aiheuttanut järjestelmälle lisäpaineita ja tuonut esiin uusia rakenteellisia haasteita, joita ovat muun muassa hidas edistyminen palvelujen laadun parantamisessa, vähäiset investoinnit perusterveydenhuoltoon ja edistymisen puute sairaalaverkoston mukauttamisessa tehokkaammaksi ja tarpeita vastaavaksi. Covid-19-kriisi on myös paljastanut terveyseroja, jotka liittyvät työvoimapulaan sekä palvelujen ja tarpeiden maantieteelliseen epäsuhtaan. Liettuan on otettava käyttöön tarvittavat resurssit tämänhetkisen kriisin ratkaisemiseksi ja terveydenhuoltojärjestelmiensä selviytymiskyvyn parantamiseksi tulevaisuudessa. Välittömissä toimissa keskitytään valmiuksien parantamiseen terveydenhuoltoalan työntekijöiden, kriittisten lääkintätarvikkeiden ja laitteiden osalta, jotta ihmishenkiä voidaan pelastaa pandemian aikana, mutta pidemmän aikavälin investointeja olisi lisättävä, jotta terveydenhuoltojärjestelmän selviytymiskykyä voidaan parantaa niin, että se voi ylläpitää toimintojaan, palata optimaaliseen toimintaan ja valmistautua uusiin kriiseihin. Tämä edellyttää riittäviä resursseja terveydenhuoltojärjestelmän saatavuuden, tehokkuuden ja laadun parantamiseksi, jotta voidaan vastata paremmin haasteisiin, joita kroonisten sairauksien lisääntyminen, ikääntyminen ja jatkuva terveyteen liittyvä eriarvoisuus aiheuttavat. Perusterveydenhuollolla ja sähköisen terveydenhuollon kehittämisellä on tässä keskeinen rooli. Liettuan olisi myös varmistettava, että viimeaikaisia parannuksia terveydenhuollon kohtuuhintaisuuteen ei heikennetä. Järjestelmän selviytymiskyky edellyttää tulevaisuudessa myös, että parannetaan järjestelmän kykyä vähentää epäterveellisiä elintapoja (yksi Liettuan heikkojen terveydenhuollon tulosten taustalla olevista merkittävistä tekijöistä) ja tehostetaan toimia, joiden tavoitteena on lisätä pitkäaikaishoitosektorin valmiuksia huolehtia ikääntyvästä väestöstä.

               (18)Ennen covid-19-pandemiaa työvoimaosuus oli korkea ja työttömyys vähäistä, mutta tämä kriisi tuo uusia haasteita. Liettua on toteuttanut unionin rahoituksen avulla työajan lyhentämisjärjestelyn lieventääkseen pandemian vaikutuksia työllisyyteen ja ottanut käyttöön useita muita toimenpiteitä yrityksiin ja itsenäisiin ammatinharjoittajiin kohdistuvien kielteisten vaikutusten vähentämiseksi. Ennen kriisiä aktiivisen työvoimapolitiikan toimenpiteiden kattavuus oli supistumassa ja aikuiskoulutukseen osallistuminen pysyi alhaisena. Aktiivisen työvoimapolitiikan toimenpiteiden ja muiden työvoiman uudelleenkoulutusta ja ammattitaidon parantamista koskevien toimenpiteiden kattavuutta on kuitenkin lisättävä, jotta työttömiä voidaan auttaa palaamaan työmarkkinoille mahdollisimman varhaisessa vaiheessa. Työmarkkinaosapuolten valmiuksien parantaminen on tärkeää, jotta voidaan varmistaa niiden tarkoituksenmukainen ja oikea-aikainen osallistuminen ulospääsy- ja elvytysprosessin suunnitteluun.

               (19)Vaikka ennen kriisiä toteutettiin toimia köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen riskin torjumiseksi esimerkiksi korottamalla yleisiä lapsilisiä ja eläkkeitä, köyhyys ja tuloerot ovat edelleen EU:n suurimpia. Liettuan julkiset sosiaaliturvamenot ovat suhteellisen alhaiset ja sosiaalisten tulonsiirtojen vaikutus köyhyyden vähentämiseen on vähäinen, mitä pidetään sosiaali-indikaattoreiden tulostaulun mukaan kriittisenä. Vero- ja etuusjärjestelmän vähäinen progressiivisuus ja tulonsiirtokyky rajoittaa maan kykyä rahoittaa julkisia hyödykkeitä ja palveluja sekä vähentää köyhyyttä ja tuloeroja. Covid-19-pandemian kielteinen vaikutus työllisyyteen ja kotitalouksien tuloihin todennäköisesti pahentaa näitä ongelmia. Saattaa olla tarpeen toteuttaa väliaikaisia toimenpiteitä, kuten tarkistaa kelpoisuussääntöjä ja joidenkin etuuksien määriä ja kestoa, sen varmistamiseksi, että pandemiasta eniten kärsineiden tilanne ei heikkene. Sosiaalista turvaverkkoa olisi laajennettava tukemaan kaikkia ryhmiä, myös itsenäisiä ammatinharjoittajia, epätyypillisissä työsuhteissa olevia ja heikoimmassa asemassa olevia. Tärkeimpien sosiaalipalvelujen ja sosiaalisen asuntotuotannon tarjontaa on lisättävä apua tarvitsevien tukemiseksi.

               (20)Yrityksille julkisen sektorin lainojen ja takausten muodossa annettava maksuvalmiustuki, joka suunnataan etenkin pienille ja keskisuurille yrityksille (pk-yritykset), on ollut äärimmäisen tärkeää, ja välittäjien on huolehdittava siitä, että tämä tuki jaetaan yrityksille nopeasti. Lainaehdoissa on otettava huomioon kriisitilanne. Näitä toimenpiteitä suunniteltaessa ja toteutettaessa on otettava huomioon pankkialan häiriönsietokyky. Pk-yritysten kassavirtatilannetta voidaan myös parantaa sallimalla verojen ja sosiaaliturvamaksujen lykkäykset ja nopeuttamalla viranomaisten sopimusperusteisia maksuja. Vastaperustetut start-up- ja scale-up-yritykset saattavat tarvita erityistukea esimerkiksi julkisten laitosten tekemien pääomasijoitusten muodossa ja riskipääomarahastoille suunnattuina kannustimina, joiden tarkoituksena on lisätä niiden sijoituksia näihin yrityksiin. Olisi jatkettava toimia tarpeettomien sääntely- ja hallintorasitteiden vähentämiseksi ja tehokkaiden digitaalisten julkisten palvelujen tarjoamiseksi kansalaisille ja yrityksille.

               (21)Liettuan olisi varmistettava, että sen talouden elpymistä edistävät toimenpiteet ovat tulevaisuuteen suuntautuneita ja helpottavat digitaalista muutosta ja vihreää siirtymää, joihin liittyy useita haasteita. Digitaalinen osaaminen on EU:n keskiarvoa heikompaa, ja pk-yrityksillä on huomattavia vaikeuksia rekrytoida tieto- ja viestintätekniikan alan työntekijöitä. Vaikka valokuituverkkojen käyttöönotto ylittää EU:n keskiarvon sekä kaupungeissa että maaseudulla, kiinteiden laajakaistayhteyksien kattavuus ja niiden käyttöönotto on hyvin vähäistä, ja kaupunkien ja maaseudun välillä on edelleen suuria eroja.

               (22)Talouden elpymisen edistämiseksi on tärkeää aikaistaa toteutusvalmiita julkisia investointihankkeita ja edistää yksityisiä investointeja, myös niihin vaikuttavien uudistusten avulla. Vihreän siirtymän osalta voidaan todeta, että kasvihuonekaasujen kokonaispäästöt ovat Liettuassa pysyneet suurelta osin muuttumattomina vuodesta 2010. Liettuan resurssituottavuus on EU:n alhaisimpia, ja kiertomateriaalien (uusioraaka-aineiden) käyttö on selvästi alle EU:n keskiarvon. Rakennusten energiatehokkuuden parantaminen energiatehokkuutta ja uusiutuvia energialähteitä koskevien ratkaisujen avulla, lämmitysjärjestelmien nykyaikaistaminen ja liikennealan kestävyyden parantaminen edistäisivät merkittävästi Liettuan talouden irtautumista hiilestä Liettuan kansallisen energia- ja ilmastosuunnitelman mukaisesti. Kohdennetuilla julkisilla ja yksityisillä investoinneilla, joilla pyritään puuttumaan näihin ongelmiin, ja muilla investoinneilla, joilla on merkittäviä ympäristö- ja terveysvaikutuksia, voidaan edistää kasvua ja häiriönsietokykyä ja auttaa varmistamaan kestävä toipuminen kriisistä. Jo suunnitellut investoinnit mahdollistavat sellaisten hankkeiden nopean tunnistamisen, joita voitaisiin aikaistaa ja jotka edistäisivät talouden elpymistä esimerkiksi rakennusten peruskorjauksen ja uusiutuvan energian aloilla. Keskipitkän aikavälin elvytystoimien valmistelutyössä voidaan tukeutua jäsenvaltioiden kansallisiin energia- ja ilmastosuunnitelmiin, yhteistä etua koskevien hankkeiden luetteloon ja infrastruktuurin kehittämissuunnitelmiin. Liettuan keskeisiä investointiprioriteetteja ovat Rail Baltica -hanke ja energiaverkkojen yhteenliittämishankkeet, joilla pyritään parantamaan energiaturvallisuutta ja yhdentymistä EU:n sisämarkkinoihin. Oikeudenmukaisen siirtymän rahastoa koskeva ohjelmasuunnittelu kaudeksi 2021–2027 voisi auttaa Liettuaa vastaamaan joihinkin haasteisiin, joita siirtyminen ilmastoneutraaliin talouteen aiheuttaa, erityisesti maaraportin liitteen D kattamilla alueilla. Näin Liettua voisi hyödyntää rahastoa parhaalla mahdollisella tavalla.

               (23)Vaikka näissä suosituksissa keskitytään pandemian sosioekonomisten vaikutusten korjaamiseen ja talouden elpymisen helpottamiseen, neuvoston 9 päivänä heinäkuuta 2019 hyväksymät vuoden 2019 maakohtaiset suositukset koskevat kuitenkin myös uudistuksia, jotka ovat keskipitkän ja pitkän aikavälin rakenteellisiin haasteisiin vastatessa olennaisia. Kyseiset suositukset ovat edelleen ajankohtaisia, ja niiden seuraamista jatketaan talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson yhteydessä koko ensi vuoden. Tämä koskee myös investointeihin liittyvästä talouspolitiikasta annettuja suosituksia. Viimeksi mainitut suositukset olisi otettava huomioon vuoden 2020 jälkeisessä koheesiopolitiikan rahoituksen strategisessa ohjelmasuunnittelussa, kriisiä lieventävät toimenpiteet ja ulospääsystrategiat mukaan lukien.

               (24)Talouspolitiikan eurooppalainen ohjausjakso tarjoaa unionissa puitteet talous- ja työllisyyspolitiikan jatkuvalle koordinoinnille, jolla voidaan edistää kestävää taloutta. Jäsenvaltiot ovat vuoden 2020 kansallisissa uudistusohjelmissaan arvioineet edistymistä Yhdistyneiden kansakuntien kestävän kehityksen tavoitteiden saavuttamisessa. Varmistamalla, että jäljempänä esitettyjä suosituksia noudatetaan kaikilta osin, Liettua edistää kestävän kehityksen tavoitteiden saavuttamista ja yhteisiä pyrkimyksiä varmistaa kilpailukykyinen kestävyys unionissa.

               (25)Talouksien tiivis koordinointi talous- ja rahaliitossa on keskeistä, jotta covid-19-kriisin taloudellisista vaikutuksista voidaan toipua nopeasti. Koska Liettua kuuluu jäsenvaltioihin, joiden rahayksikkö on euro, sen olisi euroryhmän antaman poliittisen ohjauksen huomioon ottaen varmistettava, että sen politiikka on euroalueelle annettujen suositusten mukaista ja muiden euroalueen jäsenvaltioiden politiikkojen kanssa yhteen sovitettua.

               (26)Komissio on vuoden 2020 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson osana tehnyt kattavan analyysin Liettuan talouspolitiikasta ja julkaissut sen vuoden 2020 maaraportissa. Se on arvioinut myös vuoden 2020 vakausohjelman ja vuoden 2020 kansallisen uudistusohjelman sekä jatkotoimenpiteet, joita on toteutettu Liettualle viime vuosina annettujen suositusten noudattamiseksi. Se on ottanut huomioon ohjelmien ja jatkotoimenpiteiden merkityksen Liettuan finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta mutta myös sen, ovatko ne unionin sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska unionin yleistä talouden ohjausta on tarpeen vahvistaa antamalla unionin tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin.

               (27)Neuvosto on tutkinut vuoden 2020 vakausohjelman tämän arvioinnin perusteella, ja sen lausunto
                  8
                ilmenee erityisesti jäljempänä esitettävästä suosituksesta 1,

               SUOSITTAA, että Liettua toteuttaa vuosina 2020 ja 2021 toimia, joilla se

               1.toteuttaa yleisen poikkeuslausekkeen huomioon ottaen kaikki tarvittavat toimenpiteet pandemian torjumiseksi, talouden ylläpitämiseksi ja alkavan elpymisen tukemiseksi; harjoittaa taloustilanteen salliessa finanssipolitiikkaa, jonka tavoitteena on saavuttaa maltillisella tasolla oleva julkisen talouden rahoitusasema keskipitkällä aikavälillä ja varmistaa velkakestävyys samalla kun lisätään investointeja; vahvistaa terveydenhuoltojärjestelmän selviytymiskykyä muun muassa ottamalla käyttöön riittävän rahoituksen ja puuttumalla terveydenhuollon työvoimapulaan ja kriittisten lääkinnällisten tuotteiden puutteeseen; parantaa terveyspalvelujen saatavuutta ja laatua;

               2.lieventää kriisin vaikutuksia työllisyyteen; lisää aktiivisten työvoimapoliittisten toimenpiteiden rahoitusta ja kattavuutta ja edistää osaamista; varmistaa sosiaalisen turvaverkon kattavuuden ja riittävyyden ja parantaa vero- ja etuusjärjestelmän vaikuttavuutta köyhyydeltä suojaamisessa;

               3.tukee yritysten, erityisesti pienten ja keskisuurten yritysten ja vientiin suuntautuneiden alojen, likviditeettiä; aikaistaa toteutusvalmiita julkisia investointihankkeita ja edistää yksityisiä investointeja talouden elpymisen vaalimiseksi; keskittää investoinnit vihreään siirtymään ja digitaaliseen muutokseen, erityisesti erittäin suuren kapasiteetin laajakaistan kattavuuteen ja käyttöönottoon, puhtaaseen ja tehokkaaseen energian tuotantoon ja käyttöön sekä kestävään liikenteeseen; edistää pienten ja keskisuurten yritysten teknologiainnovointia.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)

                        EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        EUVL L 306, 23.11.2011, s. 25.

                     (3)

                        SWD(2020) 514 final.

                     (4)

                        EUVL C 301, 5.9.2019, s. 117.

                     (5)

                        COM(2020) 112 final.

                     (6)

                        COM(2020) 123 final.

                     (7)

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2020/460, annettu 30 päivänä maaliskuuta 2020, asetusten (EU) N:o 1301/2013, (EU) N:o 1303/2013 ja (EU) N:o 508/2014 muuttamisesta siltä osin kuin on kyse erityistoimenpiteistä, jotta saataisiin liikkeelle investointeja jäsenvaltioiden terveydenhuoltojärjestelmiin ja muille talouden aloille covid-19:n puhkeamisen vastatoimena (Koronaviruksen vaikutusten lieventämistä koskeva investointialoite) (EUVL L 99, 31.3.2020, s. 5) ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2020/558, annettu 23 päivänä huhtikuuta 2020, asetusten (EU) N:o 1301/2013 ja (EU) N:o 1303/2013 muuttamisesta siltä osin kuin on kyse erityistoimenpiteistä, joilla voidaan tarjota poikkeuksellista joustavuutta Euroopan rakenne- ja investointirahastojen käyttöön covid-19:n puhkeamisen vastatoimena (EUVL L 130, 24.4.2020, s. 1).

                     (8)

                        Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti.


               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 20.5.2020
            COM(2020) 520 final
            Suositus
            NEUVOSTON SUOSITUS
            Itävallan vuoden 2020 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Itävallan vuoden 2020 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto

               Suositus

               NEUVOSTON SUOSITUS

               Itävallan vuoden 2020 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Itävallan vuoden 2020 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,

               ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97
                  1
                ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan,

               ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,

               ottaa huomioon Euroopan parlamentin päätöslauselmat,

               ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,

               ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,

               ottaa huomioon talous- ja rahoituskomitean lausunnon,

               ottaa huomioon sosiaalisen suojelun komitean lausunnon,

               ottaa huomioon talouspoliittisen komitean lausunnon,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Komissio hyväksyi 17 päivänä joulukuuta 2019 vuotuisen kestävän kasvun strategian, mikä aloitti vuoden 2020 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson. Se otti huomioon Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission 17 päivänä marraskuuta 2017 antaman Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilaria koskevan julistuksen. Komissio hyväksyi 17 päivänä joulukuuta 2019 asetuksen (EU) N:o 1176/2011 perusteella varoitusmekanismia koskevan kertomuksen, jossa se katsoi, että Itävalta ei kuulu niihin jäsenvaltioihin, joista laadittaisiin perusteellinen tarkastelu. Samana päivänä komissio hyväksyi myös suosituksen neuvoston suositukseksi euroalueen talouspolitiikasta.

               (2)Itävaltaa koskeva vuoden 2020 maaraportti
                  2
                julkaistiin 26 päivänä helmikuuta 2020. Siinä arvioitiin Itävallan edistymistä neuvoston 9 päivänä heinäkuuta 2019 hyväksymien maakohtaisten suositusten
                  3
                noudattamisessa, aiempina vuosina annettujen suositusten noudattamisessa ja kansallisten Eurooppa 2020 -tavoitteidensa saavuttamisessa.

               (3)Maailman terveysjärjestö julisti 11 päivänä maaliskuuta 2020 covid-19-epidemian virallisesti maailmanlaajuiseksi pandemiaksi. Pandemia on kansalaisten, yhteiskuntien ja talouden kannalta vakava kansanterveysuhka. Se asettaa kansalliset terveydenhuoltojärjestelmät kovan paineen alaisiksi, vahingoittaa globaaleja toimitusketjuja, heiluttaa rahoitusmarkkinoita, häiritsee kulutuskysyntää ja vaikuttaa kielteisesti useilla eri aloilla. Se uhkaa ihmisten työpaikkoja ja toimeentuloa sekä yritysten liiketoimintaa. Pandemia on aiheuttanut merkittävän talouden häiriön, jolla on jo vakavia vaikutuksia Euroopan unionissa. Komissio antoi 13 päivänä maaliskuuta 2020 tiedonannon
                  4
               , jossa kehotetaan toteuttamaan kriisin talousvaikutusten lieventämiseksi koordinoituja taloudellisia toimia, joihin osallistuvat kaikki kansallisen ja unionin tason toimijat.

               (4)Useat jäsenvaltiot ovat julistaneet hätätilan tai ottaneet käyttöön hätätoimenpiteitä. Hätätoimenpiteiden olisi oltava ehdottoman oikeasuhteisia, välttämättömiä, ajallisesti rajoitettuja ja eurooppalaisten ja kansainvälisten normien mukaisia. Niihin olisi sovellettava demokraattista valvontaa ja riippumatonta laillisuusvalvontaa.

               (5)Komissio antoi 20 päivänä maaliskuuta 2020 tiedonannon vakaus- ja kasvusopimuksen yleisen poikkeuslausekkeen aktivoinnista
                  5
               . Lauseke, josta säädetään asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 1 kohdassa, 6 artiklan 3 kohdassa, 9 artiklan 1 kohdassa ja 10 artiklan 3 kohdassa sekä asetuksen (EY) N:o 1467/97 3 artiklan 5 kohdassa ja 5 artiklan 2 kohdassa, helpottaa finanssipolitiikan koordinointia talouden vakavan taantuman yhteydessä. Tiedonannossaan komissio oli neuvoston kanssa samaa mieltä siitä, että kun otetaan huomioon odotettavissa oleva covid-19-epidemian aiheuttama vakava talouden taantuma, tämänhetkiset olosuhteet mahdollistavat lausekkeen aktivoinnin. Jäsenvaltioiden valtiovarainministerit yhtyivät komission arvioon 23 päivänä maaliskuuta 2020. Yleisen poikkeuslausekkeen aktivoiminen mahdollistaa tilapäisen poikkeamisen julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävältä sopeuttamisuralta edellyttäen, että tämä ei vaaranna julkisen talouden kestävyyttä keskipitkällä aikavälillä. Korjaavan osion osalta neuvosto voi myös päättää komission suosituksesta hyväksyä tarkistetun julkisen talouden kehityskaaren. Yleinen poikkeuslauseke ei keskeytä vakaus- ja kasvusopimuksen mukaisia menettelyjä. Se antaa jäsenvaltioille mahdollisuuden poiketa niistä julkista taloutta koskevista vaatimuksista, joita tavallisesti sovellettaisiin, ja samalla komissiolla ja neuvostolla on mahdollisuus toteuttaa tarvittavat politiikan koordinointitoimenpiteet vakaus- ja kasvusopimuksen puitteissa.

               (6)On toimittava herkeämättä, jotta voidaan rajoittaa ja hillitä pandemian leviämistä, parantaa kansallisten terveydenhuoltojärjestelmien selviytymiskykyä, lieventää sosioekonomisia seurauksia toteuttamalla yrityksille ja kotitalouksille suunnattuja tukitoimia ja varmistaa, että työpaikoilla on asianmukaiset terveys- ja turvallisuusolosuhteet, kun taloudellista toimintaa käynnistetään uudelleen. Unionin olisi hyödynnettävä käytettävissään olevia välineitä kaikilta osin tukeakseen jäsenvaltioiden toimia näillä osa-alueilla. Samaan aikaan jäsenvaltioiden ja unionin olisi yhdessä valmisteltava toimenpiteitä, joita tarvitaan, jotta yhteiskunnassa ja taloudessa voidaan palata normaaliin ja jotta päästään takaisin kestävään kasvuun. Toimenpiteissä olisi otettava huomioon muun muassa vihreä siirtymä ja digitaalinen muutos ja hyödynnettävä kaikki kriisistä saadut kokemukset.

               (7)Covid-19-kriisi on korostanut sisämarkkinoiden tarjoamaa joustavuutta sopeutua poikkeuksellisiin tilanteisiin. Poikkeustoimenpiteet, jotka estävät sisämarkkinoita toimimasta normaalisti, on kuitenkin poistettava heti, kun ne eivät enää ole välttämättömiä. Näin voidaan varmistaa nopea ja sujuva siirtyminen elpymisvaiheeseen sekä palauttaa tavaroiden, palveluiden ja työntekijöiden vapaa liikkuvuus. Vallitseva kriisi on osoittanut, että terveydenhuoltoalalla tarvitaan vankkoja kriisivalmiussuunnitelmia, joihin kuuluvat muun muassa parannetut hankintastrategiat, monipuoliset toimitusketjut ja välttämättömien tarvikkeiden strategiset varastot. Niillä on tärkeä merkitys laadittaessa laajempia kriisivalmiussuunnitelmia.

               (8)Jotta jäsenvaltiot voivat ottaa käyttöön kaikki Euroopan rakenne- ja investointirahastojen käyttämättä olevat varat lieventääkseen covid-19-pandemian poikkeuksellisia vaikutuksia, unionin lainsäätäjä on jo tehnyt muutoksia lainsäädäntöön
                  6
               . Näillä muutoksilla lisätään joustavuutta sekä yksinkertaistetaan ja virtaviivaistetaan menettelyjä. Lisäksi jäsenvaltiot voivat tilivuonna 2020–2021 kassavirtapaineiden vähentämiseksi hyödyntää 100 prosentin yhteisrahoitusosuutta unionin talousarviosta. Itävaltaa kannustetaan hyödyntämään näitä mahdollisuuksia kaikilta osin, jotta se voi auttaa niitä yksittäisiä henkilöitä ja aloja, joihin haasteet eniten vaikuttavat.

               (9)Pandemian sosioekonomiset seuraukset jakautuvat todennäköisesti epätasaisesti eri alueiden välillä erilaisen erikoistumisen vuoksi, erityisesti matkailusta vahvasti riippuvaisilla alueilla. Tähän liittyy riski, että alueelliset erot Itävallassa kasvavat. Kun otetaan huomioon, että riskinä on myös jäsenvaltioiden välisen lähentymisprosessin väliaikainen taantuminen, tämänhetkinen tilanne edellyttää kohdennettuja toimia.

               (10)Itävalta toimitti vuoden 2020 kansallisen uudistusohjelmansa 14 päivänä huhtikuuta 2020 ja vuoden 2020 vakausohjelmansa 30 päivänä huhtikuuta 2020. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon.

               (11)Itävaltaan sovelletaan vakaus- ja kasvusopimuksen ennaltaehkäisevää osiota ja velkasääntöä.

               (12)Vuoden 2020 vakausohjelman teknisessä päivityksessä hallitus ennakoi julkisen talouden nimellisen rahoitusaseman, joka vuonna 2019 oli 0,7 prosenttia ylijäämäinen suhteessa BKT:hen, heikkenevän niin, että vuonna 2020 se on 8,0 prosenttia alijäämäinen. Alijäämän ennustetaan supistuvan 1,9 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2021. Julkisen talouden velka suhteessa BKT:hen supistui 70,4 prosenttiin vuonna 2019, mutta vuoden 2020 vakausohjelmassa sen odotetaan kasvavan 81,4 prosenttiin vuonna 2020. Covid-19-pandemian aiheuttama suuri epävarmuus vaikuttaa makrotalouden ja julkisen talouden näkymiin.

               (13)Itävalta on covid-19-pandemian seurauksena toteuttanut osana unionin koordinoitua lähestymistapaa budjettitoimenpiteitä terveydenhuoltojärjestelmänsä kapasiteetin lisäämiseksi, pandemian hillitsemiseksi ja avun tarjoamiseksi niille ihmisille ja aloille, joihin kriisi on erityisesti vaikuttanut. Vuoden 2020 vakausohjelman mukaan kyseiset budjettitoimenpiteet ovat 5,0 prosenttia suhteessa BKT:hen. Toimenpiteitä ovat muun muassa terveydenhoitopalvelujen vahvistaminen, hätäapu vaikeuksissa oleville yrityksille ja työajan lyhentämisjärjestelyt. Lisäksi Itävalta on ilmoittanut yritysten maksuvalmiutta tukevista toimenpiteistä, vaikka niillä ei olekaan suoria budjettivaikutuksia. Vuoden 2020 vakausohjelmassa niiden arvioidaan olevan 5,0 prosenttia suhteessa BKT:hen. Näitä toimenpiteitä ovat muun muassa henkilökohtaisten tuloverojen ja yhtiöverojen lykkäykset (2,6 % suhteessa BKT:hen) ja lainatakaukset (2,4 % suhteessa BKT:hen). Itävallan toteuttamat toimenpiteet ovat kaiken kaikkiaan niiden suuntaviivojen mukaisia, jotka komissio on antanut covid-19-epidemian johdosta toteutettavia koordinoituja taloudellisia toimia koskevassa tiedonannossaan. Toteuttamalla nämä toimenpiteet täysimääräisesti ja – sitten kun taloustilanne sen sallii – palauttamalla finanssipolitiikan tavoitteeksi maltillisella tasolla olevan julkisen talouden rahoitusaseman saavuttaminen keskipitkällä aikavälillä, edistetään julkisen talouden kestävyyden säilymistä keskipitkällä aikavälillä.

               (14)Komission kevään 2020 talousennusteen perusteella Itävallan julkisen talouden rahoitusaseman ennustetaan olevan –6,1 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2020 ja –1,9 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2021 olettaen, että politiikka säilyy muuttumattomana. Julkisen talouden velan ennustetaan olevan 78,8 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2020 ja 75,8 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2021.

               (15)Komissio antoi 20 päivänä toukokuuta 2020 perussopimuksen 126 artiklan 3 kohdan nojalla laaditun kertomuksen, koska Itävallan ennakoidaan ylittävän vuonna 2020 alijäämän viitearvon, joka on 3 prosenttia suhteessa BKT:hen. Kaiken kaikkiaan analyysi viittaa siihen, että perussopimuksessa ja asetuksessa (EY) N:o 1467/1997 määriteltyä alijäämäkriteeriä ei noudateta.

               (16)Itävallan hallitus on toteuttanut ennennäkemättömiä toimenpiteitä hillitäkseen covid-19:n leviämistä. Se on ottanut käyttöön tiukat karanteenisäännöt ja lähikontaktien välttämistä koskevat säännöt ja suunnannut terveydenhuoltojärjestelmälle huomattavasti varoja laitteiden ja tarvikkeiden hankintaan sekä laboratoriokapasiteetin ja henkilöstöresurssien lisäämiseen. Perusterveydenhuoltoon on kohdistunut poikkeuksellisia paineita, kun etävastaanottojen, lääkärikäyntien ja kotikäyntien tarve on kasvanut ennennäkemättömällä tavalla. Covid-19-epidemian nopea leviäminen on vaikuttanut voimakkaasti Itävallan talouteen. Kansalliset ja kansainväliset rajoittamistoimenpiteet viruksen leviämisen estämiseksi ovat vaikuttaneet sekä kysyntään että tarjontaan, mikä on johtanut laajaan laskusuhdanteeseen. Sen vuoksi BKT:n ennustetaan vuonna 2020 supistuvan 5½ prosenttia, mikä on enemmän kuin vuosien 2008–2009 talous- ja finanssikriisin aikana. Uusien tartuntojen suhteellisen nopean vähenemisen vuoksi Itävalta oli yksi ensimmäisistä Euroopan maista, jotka ilmoittivat rajoittamistoimenpiteiden höllentämisestä huhtikuun puolivälistä alkaen. Pitkäaikaisten taloudellisten vahinkojen välttämiseksi ja kriisin työllisyys- ja sosiaalisten vaikutusten lieventämiseksi hallitus on hyväksynyt kattavan toimenpidepaketin Itävallan talouden tukemiseksi (tällä hetkellä 43 miljardia euroa, noin 10 % suhteessa BKT:hen). Pakettiin sisältyy työajan lyhentämisjärjestely (Kurzarbeit), jonka yhteydessä työaikaa voidaan lyhentää keskimäärin jopa 90 prosenttia tietyllä ajanjaksolla ja työnantajille korvataan työntekijän viimeisimmän bruttotulon perusteella 80–90 prosenttia työntekijän viimeisimmästä nettotulosta. Yrityksiä koskevalla laajalla toimenpidepaketilla pyritään ehkäisemään tilapäisesti maksuvalmiusongelmia ja kohdentamaan suoraa tukea erityisesti vaikeuksissa oleville yrityksille ja toimialoille, varsinkin pienille ja keskisuurille yrityksille (pk-yrityksille). Näitä ovat varojen siirrot sekä lainojen, takausten, pääomasijoitusten ja veronmaksun lykkäysten muodossa annettava maksuvalmiustuki. Näitä toimenpiteitä suunniteltaessa ja toteutettaessa on otettava huomioon pankkialan häiriönsietokyky.

               (17)Itävallan terveydenhuoltojärjestelmä on tähän mennessä hallinnut covid-19-pandemiaa onnistuneesti. Väestön terveyttä voitaisiin parantaa entisestään laajentamalla perus- ja avohoitopalveluja siten, että keskityttäisiin terveyden edistämiseen ja sairauksien ehkäisyyn. Kustannustehokkuutta voitaisiin lisätä tehostamalla julkisia hankintoja ja käyttämällä rinnakkaisvalmisteita, mutta samalla on kuitenkin säilytettävä korkeat laatuvaatimukset. Lisäksi Itävallan pitkäaikaishoitojärjestelmään kohdistuu rakenteellisia ja julkistaloudellisia haasteita, joita ei ole tähän mennessä ratkaistu perinpohjaisesti. Järjestelmä tarjoaa suhteellisen korkealaatuisia palveluja, mutta sillä on henkilöstöhaasteita, jotka tämänhetkisen kriisin yhteydessä tulevat vieläkin näkyvämmiksi ja ilmeisemmiksi. Pitkäaikaishoidon ala on vahvasti muista jäsenvaltioista tulevien hoitoalan työntekijöiden varassa, mikä viittaa tarpeeseen turvata rajatyöntekijöiden vapaa liikkuvuus. Lisäksi hoitohenkilökunnan työn houkuttelevuutta voitaisiin mahdollisesti lisätä riittävillä palkoilla.

               (18)Veropolitiikalla on tärkeä merkitys kotitalouksien ja yritysten tukemisessa rajoittamistoimenpiteiden aikana, ja se on keskeisessä asemassa myös edistettäessä talouden elpymistä kriisin jälkeen. Itävallan veroyhdistelmälle on ominaista työhön kohdistuva suuri verorasitus, kun taas varallisuus- ja ympäristöverojen tulopotentiaali jää suurelta osin hyödyntämättä ja kulutusveroja voitaisiin tehostaa. Verouudistukset voisivat auttaa siirtämään veroyhdistelmän painopistettä kestävän ja osallistavan kasvun kannalta vähemmän haitallisiin verotulojen lähteisiin ja tarjota vakaan perustan elpymiselle. Erityisesti alkoholi-, tupakka- ja päästöverojen sekä luonnonvarojen käytön verotuksen riittämätön hyödyntäminen viittaa siihen, että ohjaavia vaikutuksia ja tulopotentiaalia jää käyttämättä. Energiaverotuksen epätasainen mutta yleisesti ottaen alhainen taso heikentää sen tehokkuutta ja vaikuttavuutta poliittisena välineenä, jolla on määrä kannustaa ympäristöä säästävään kulutukseen. Erityisesti hiilidioksidipäästöjen johdonmukainen verotus tekisi ilmastoystävällisistä energialähteistä kilpailukykyisempiä ja antaisi finanssipoliittista liikkumavaraa vääristävämpien verojen alentamiseen. Korkeampi hiilidioksidiperusteinen energiaverotus auttaisi ottamaan huomioon ympäristön pilaantumisesta johtuvat sosiaaliset kustannukset, ohjaisi kuluttajia laajempaan uusiutuvien energialähteiden käyttöön ja kannustaisi investoijia investoimaan ilmastoystävälliseen teknologiaan. Verojärjestelmän oikeudenmukaisuutta voitaisiin parantaa myös laajentamalla varallisuusverojen käyttöä, varsinkin kun otetaan huomioon Itävallan jatkuvasti suuret varallisuuserot. Erityisesti juoksevat kiinteistö- ja perintöverot ovat osoittautuneet suhteellisen kasvuystävällisiksi ja progressiivisiksi, eikä niitä pitäisi jättää huomiotta pyrittäessä tuottamaan verotuloja julkisen talouden tasapainon palauttamiseksi.

               (19)Itävalta menestyi hyvin Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilaria tukevassa sosiaali-indikaattoreiden tulostaulussa, mutta sosiaaliturvan kattavuudessa olevat aukot saattavat merkitä covid-19-kriisin yhteydessä puutteita heikommassa asemassa olevien ryhmien toimeentuloturvassa ja edellyttää lisätoimenpiteitä. Nuorisotyöttömyys kasvaa, minkä lisäksi etenkin työttömiin, pitkäaikaistyöttömiin, epätyypillisessä työsuhteessa oleviin työntekijöihin ja ulkomailla syntyneisiin kohdistuu köyhyysriski. Ratkaisevan tärkeässä asemassa on aktiivinen työvoimapolitiikka, joka tarjoaa mahdollisuuksia elinikäiseen oppimiseen ja täydennyskoulutukseen. Etäopiskelua edellyttävät olosuhteet tuottavat hankaluuksia erityisesti muita heikommassa asemassa oleville opiskelijoille, kuten vammaisille. Alle 15-vuotiaista oppilaista noin 10 prosentilla ei ole pääsyä virtuaaliseen oppimisympäristöön, joten Itävallan hallitus on toteuttanut covid-19-kriisin yhteydessä lieventäviä toimenpiteitä ja tarjonnut tietokoneita oppilaille, jotka ovat vaarassa jäädä virtuaalisen oppimisympäristön ulkopuolelle. Jo olemassa olevat sosioekonomiseen ja maahanmuuttajataustaan liittyvät koulutustason erot ovat kuitenkin vaarassa kasvaa. Elvytysstrategia, jolla parannetaan pääsyä osallistavaan ja laadukkaaseen varhaiskasvatukseen (jonka on osoitettu korjaavan sosiaalisesti heikommassa asemassa olevien tilannetta), tuottaisi keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä sosioekonomisia etuja ja tarjoaisi naisille mahdollisuuksia päästä täysimääräisesti työmarkkinoille. Ennen kriisiä naisten työllisyysaste oli yleisesti ottaen korkea, mutta lähes puolet heistä työskenteli osa-aikaisesti (liittyy koulujen ja lastenhoitopalvelujen lyhyisiin aukioloaikoihin), mikä aiheutti huomattavan tasoittamattoman palkkaeron sukupuolten välillä.

               (20)Covid-19-tukitoimenpiteiden tehokkuus kovan paineen alla olevien yritysten auttamisessa, liiketoimintaympäristöjen säilyttämisessä ja maksukyvyttömyystilanteiden välttämisessä riippuu siitä, miten nopeasti ja epäbyrokraattisesti viranomaiset ja rahoituksen välittäjät panevat ne täytäntöön. Startup- ja scale-up-yritykset saattavat tarvita erityistukea esimerkiksi julkisten laitosten hankkimien pääomaosuuksien muodossa ja riskipääomarahastoille suunnattuina kannustimina, joiden tarkoituksena on lisätä sijoituksia näihin yrityksiin. Tarkoituksena on vahvistaa elpymisen kannalta olennaisia yrityksiä mutta myös välttää strategisesti tärkeiden eurooppalaisten yritysten pakkomyynti. Kovan paineen alla olevat, erityisesti pienemmät yritykset, tarvitsevat rahoitustuen lisäksi kannustavan liiketoimintaympäristön. Hallinnollinen rasitus ja sääntelyn yksityiskohtaisuus aiheuttavat yrityksille kustannuksia, joiden maksaminen on niille nyt vaikeampaa kuin koskaan aikaisemmin. Tehokas tapa tarjota yrityksille välitöntä ja konkreettista apua veronmaksajia kuormittamatta on pyrkiä vähentämään tarpeettomia rasitteita ja tarjoamaan tehokkaita digitaalisia julkisia palveluja. Maksukyvyttömyyssäännöstön painopiste olisi oltava ennaltaehkäisyssä mutta myös yritysten nopeassa purkamisessa ja uuden mahdollisuuden antamisessa. Riitojenratkaisuverkostot, kuten SOLVIT, auttavat yrityksiä sisämarkkinoiden häiriötilanteissa, ja niille on kohdennettava riittävät resurssit.

               (21)Talouden elpymisen edistämiseksi on tärkeää aikaistaa toteutusvalmiita julkisia investointihankkeita ja edistää yksityisiä investointeja, myös niihin vaikuttavien uudistusten avulla. Nämä investoinnit ovat tehokkaimpia, jos niissä keskitytään innovointiin, digitalisaatioon ja vihreään siirtymään tuottavuuden lisäämiseksi ja kestävän kilpailukyvyn varmistamiseksi. Itävallan tutkimuksen ja kehityksen (T&K) intensiteetti on ollut unionin korkeimpia, mutta innovointitulosten osalta maa on ollut innovaatiojohtajia jäljessä. Monien yritysten tutkimusmäärärahoihin kohdistuu nyt paineita, joten on entistäkin tärkeämpää muuntaa Itävallan T&K-toimet huipputason tieteellisiksi tuloksiksi ja innovaatioiksi, pitää yllä julkisia investointeja perustutkimukseen ja varmistaa oman pääoman ehtoinen rahoitus innovatiivisille scale-up-yrityksille. Olennaisen tärkeässä asemassa talouden avaamisessa ja sulkutoimien jälkeiseen ”uuteen normaaliin” valmistautumisessa on edelleen digitalisaatio. Digitaaliteknologian ja digitaalisten liiketoimintamallien vähäinen levinneisyys pienten yritysten keskuudessa muodostaa pullonkaulan tuottavuuden kasvulle. Vaikka itävaltalaisten digitaidot ovat yleisesti ottaen EU:n keskiarvoa paremmat, tietotekniikan alalta ei valmistu riittävästi opiskelijoita täyttämään kaikkia tarjolla olevia paikkoja. Muun muassa verkkokaupan, kotoa käsin työskentelyn ja sähköisen viranomaisasioinnin yleistyminen edellyttää lisäinvestointeja infrastruktuuriin (kuten 5G-verkkoihin ja maaseudun laajakaistayhteyksiin), laitteisiin ja taitoihin.

               (22)Itävallan siirtyminen ilmastoneutraaliin talouteen edellyttää mittavia yksityisiä ja julkisia investointeja pitkällä aikavälillä. Itävallan kansallisessa energia- ja ilmastosuunnitelmassa todetaan, että unionin päästökauppajärjestelmän piiriin kuulumattomia kasvihuonekaasupäästöjä koskevan vuodeksi 2030 asetetun tavoitteen saavuttamisessa on huomattavia haasteita. Keskeinen tulevan kasvun vauhdittaja on resurssituottavuuden parantaminen, mutta samalla on minimoitava ympäristövaikutukset. Ilmanlaatunormien ja ilmastotavoitteiden saavuttamisen kannalta on olennaista vähentää liikenteeseen liittyviä päästöjä. Vihreää siirtymää tukevien uusien investointien aikaistaminen ja jatkaminen auttaa luomaan uusia vihreitä työpaikkoja ja polkaisemaan talouden käyntiin kriisinhallintaan keskittyneen tilanteen jälkeen. Tuottavuuden kasvua voitaisiin edistää ja Itävallan ekologista jalanjälkeä pienentää investoimalla ekoinnovointiin. Oikeudenmukaisen siirtymän rahastoa koskeva ohjelmasuunnittelu kaudeksi 2021–2027 voisi auttaa Itävaltaa vastaamaan joihinkin haasteisiin, joita siirtyminen ilmastoneutraaliin talouteen aiheuttaa, erityisesti maaraportin liitteen D kattamilla alueilla. Näin Itävalta voisi hyödyntää rahastoa parhaalla mahdollisella tavalla.

               (23)Vaikka näissä suosituksissa keskitytään pandemian sosioekonomisten vaikutusten korjaamiseen ja talouden elpymisen helpottamiseen, neuvoston 9 päivänä heinäkuuta 2019 hyväksymät vuoden 2019 maakohtaiset suositukset koskevat kuitenkin myös uudistuksia, jotka ovat keskipitkän ja pitkän aikavälin rakenteellisiin haasteisiin vastatessa olennaisia. Kyseiset suositukset ovat edelleen ajankohtaisia, ja niiden seuraamista jatketaan talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson yhteydessä koko ensi vuoden. Tämä koskee myös investointeihin liittyvästä talouspolitiikasta annettuja suosituksia. Viimeksi mainitut suositukset olisi otettava huomioon vuoden 2020 jälkeisessä koheesiopolitiikan rahoituksen strategisessa ohjelmasuunnittelussa, kriisiä lieventävät toimenpiteet ja ulospääsystrategiat mukaan lukien.

               (24)Talouspolitiikan eurooppalainen ohjausjakso tarjoaa unionissa puitteet talous- ja työllisyyspolitiikan jatkuvalle koordinoinnille, jolla voidaan edistää kestävää taloutta. Jäsenvaltiot ovat vuoden 2020 kansallisissa uudistusohjelmissaan arvioineet edistymistä Yhdistyneiden kansakuntien kestävän kehityksen tavoitteiden saavuttamisessa. Varmistamalla, että jäljempänä esitettyjä suosituksia noudatetaan kaikilta osin, Itävalta edistää kestävän kehityksen tavoitteiden saavuttamista ja yhteisiä pyrkimyksiä varmistaa kilpailukykyinen kestävyys unionissa.

               (25)Talouksien tiivis koordinointi talous- ja rahaliitossa on keskeistä, jotta covid-19-kriisin taloudellisista vaikutuksista voidaan toipua nopeasti. Koska Itävalta kuuluu jäsenvaltioihin, joiden rahayksikkö on euro, sen olisi euroryhmän antaman poliittisen ohjauksen huomioon ottaen varmistettava, että sen politiikka on euroalueelle annettujen suositusten mukaista ja muiden euroalueen jäsenvaltioiden politiikkojen kanssa yhteen sovitettua.

               (26)Komissio on vuoden 2020 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson osana tehnyt kattavan analyysin Itävallan talouspolitiikasta ja julkaissut sen vuoden 2020 maaraportissa. Se on arvioinut myös vuoden 2020 vakausohjelman ja vuoden 2020 kansallisen uudistusohjelman sekä jatkotoimenpiteet, joita on toteutettu Itävallalle viime vuosina annettujen suositusten noudattamiseksi. Se on ottanut huomioon ohjelmien ja jatkotoimenpiteiden merkityksen Itävallan finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta mutta myös sen, ovatko ne unionin sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska unionin yleistä talouden ohjausta on tarpeen vahvistaa antamalla unionin tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin.

               (27)Neuvosto on tutkinut vuoden 2020 vakausohjelman tämän arvioinnin perusteella, ja sen lausunto ilmenee erityisesti jäljempänä esitettävästä suosituksesta 1,

               SUOSITTAA, että Itävalta toteuttaa vuosina 2020 ja 2021 toimia, joilla se

               1.toteuttaa yleisen poikkeuslausekkeen huomioon ottaen kaikki tarvittavat toimenpiteet pandemian torjumiseksi, talouden ylläpitämiseksi ja alkavan elpymisen tukemiseksi; harjoittaa taloustilanteen salliessa finanssipolitiikkaa, jonka tavoitteena on saavuttaa maltillisella tasolla oleva julkisen talouden rahoitusasema keskipitkällä aikavälillä ja varmistaa velkakestävyys samalla kun lisätään investointeja; parantaa terveydenhuoltojärjestelmän selviytymiskykyä vahvistamalla kansanterveyttä ja perusterveydenhuoltoa;

               2.varmistaa yhtäläiset koulutusmahdollisuudet ja digitaalisen oppimisen lisäämisen;

               3.varmistaa maksuvalmius- ja tukitoimenpiteiden tehokkaan täytäntöönpanon erityisesti pienten ja keskisuurten yritysten osalta ja vähentää hallinnollista ja sääntelyyn liittyvää rasitetta; aikaistaa toteutusvalmiita julkisia investointihankkeita ja edistää yksityisiä investointeja talouden elpymisen vaalimiseksi; keskittää investoinnit vihreään siirtymään ja digitaaliseen muutokseen, erityisesti innovointiin, kestävään liikenteeseen sekä puhtaaseen ja tehokkaaseen energian tuotantoon ja käyttöön;

               4.muuttaa veroyhdistelmää tehokkaammaksi sekä kestävää ja osallistavaa kasvua paremmin tukevaksi.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)

                        EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        SWD(2020) 519 final.

                     (3)

                        EUVL C 301, 5.9.2019, s. 117.

                     (4)

                        COM(2020) 112 final.

                     (5)

                        COM(2020) 123 final.

                     (6)

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2020/460, annettu 30 päivänä maaliskuuta 2020, asetusten (EU) N:o 1301/2013, (EU) N:o 1303/2013 ja (EU) N:o 508/2014 muuttamisesta siltä osin kuin on kyse erityistoimenpiteistä, jotta saataisiin liikkeelle investointeja jäsenvaltioiden terveydenhuoltojärjestelmiin ja muille talouden aloille covid-19:n puhkeamisen vastatoimena (Koronaviruksen vaikutusten lieventämistä koskeva investointialoite) (EUVL L 99, 31.3.2020, s. 5) ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2020/558, annettu 23 päivänä huhtikuuta 2020, asetusten (EU) N:o 1301/2013 ja (EU) N:o 1303/2013 muuttamisesta siltä osin kuin on kyse erityistoimenpiteistä, joilla voidaan tarjota poikkeuksellista joustavuutta Euroopan rakenne- ja investointirahastojen käyttöön covid-19:n puhkeamisen vastatoimena (EUVL L 130, 24.4.2020, s. 1).