title: Suositus Neuvoston Suositus Tanskan julkisen talouden liiallisen alijäämän tilanteen lopettamiseksi

text:
   FI
FI    FI
 ---pagebreak---           EUROOPAN KOMISSIO
                                             Bryssel 15.6.2010
                                             SEK(2010) 744 lopullinen
                                  Suositus
                        NEUVOSTON SUOSITUS
   Tanskan julkisen talouden liiallisen alijäämän tilanteen lopettamiseksi
FI                                                                         FI
 ---pagebreak---                                                 Suositus
                                       NEUVOSTON SUOSITUS
              Tanskan julkisen talouden liiallisen alijäämän tilanteen lopettamiseksi
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 126
   artiklan 7 kohdan,
   ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,
   sekä katsoo seuraavaa:
   (1)     Perussopimuksen 126 artiklan mukaan jäsenvaltioiden on vältettävä liiallisia julkisen
           talouden alijäämiä.
   (2)     Vakaus- ja kasvusopimuksen tavoitteena on terve julkinen talous, jolla pyritään
           vahvistamaan hintavakauden edellytyksiä ja saavuttamaan uusien työpaikkojen syntyä
           edistävä vahva ja kestävä kasvu.
   (3)     Kun vakaus- ja kasvusopimusta vuonna 2005 uudistettiin, pyrittiin lisäämään
           sopimuksen vaikuttavuutta ja vahvistamaan sen talousteoreettista perustaa sekä
           turvaamaan julkisen talouden kestävyys pitkällä aikavälillä. Sillä pyrittiin
           varmistamaan, että erityisesti talouden tilanne ja talousarviotilanne otettaisiin täysin
           huomioon liiallista alijäämää koskevan menettelyn kaikissa vaiheissa. Vakaus- ja
           kasvusopimuksen tarjoama kehys tukee tällä tavoin julkisen talouden rahoitusaseman
           ripeään tervehdyttämiseen tähtäävää hallituksen politiikkaa, jossa otetaan huomioon
           talouden tilanne.
   (4)     Neuvosto päätti [13 päivänä heinäkuuta 2010] perussopimuksen 126 artiklan 6 kohdan
           mukaisesti, että Tanskassa on liiallinen alijäämä.
   (5)     Neuvoston on perussopimuksen 126 artiklan 7 kohdan ja liiallisia alijäämiä koskevan
           menettelyn täytäntöönpanon nopeuttamisesta ja selkeyttämisestä annetun neuvoston
           asetuksen (EY) N:o 1467/971 (joka on osa vakaus- ja kasvusopimusta) 3 artiklan
           mukaisesti myös annettava kyseiselle jäsenvaltiolle suositukset julkisen talouden
           liiallisen alijäämän poistamiseksi määräajassa. Suosituksessa on vahvistettava enintään
           kuuden kuukauden määräaika, jonka kuluessa kyseisen jäsenvaltion on toteutettava
           tehokkaita toimia liiallisen alijäämän korjaamiseksi, sekä määräaika liiallisen
           alijäämän tilanteen korjaamiseksi. Korjaaminen olisi saatettava päätökseen liiallisen
           alijäämän toteamista seuraavana vuonna, paitsi jos on olemassa asiaan vaikuttavia
   1
           EYVL L 209, 2.8.1997, s. 6.
FI                                                 2                                                FI
 ---pagebreak---        erityisiä seikkoja. Päätettäessä, onko tällaisia erityisiä seikkoja, asetuksen (EY)
       N:o 1467/97 2 artiklan 3 kohdassa esitetyt merkitykselliset tekijät olisi otettava
       huomioon. Alijäämän korjaamista koskevassa suosituksessa neuvoston olisi
       kehotettava parantamaan rakenteellista julkisen talouden rahoitusasemaa (eli
       suhdannetasoitettua rahoitusasemaa, jossa ei ole otettu huomioon kertaluonteisia eikä
       muita väliaikaisia toimenpiteitä) vuosittain tietyllä vähimmäismäärällä, jonka
       ohjearvona on 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen.
   (6) Tanskan tapauksessa katsotaan olevan olemassa erityisiä seikkoja, jotka antavat aihetta
       soveltaa liiallisia alijäämiä koskevaa menettelyä joustavasti vakaus- ja
       kasvusopimuksen vuoden 2005 uudistuksen mukaisesti. Vuonna 2009 taantuma johtui
       erityisesti yksityisen kulutuksen, investointien ja viennin romahtamisesta
       finanssikriisin ja maailmantalouden kehityksen hidastumisen seurauksena, kun
       kysyntä hiljeni etenkin tärkeimmissä kauppakumppanimaissa (Saksa, Yhdistynyt
       kuningaskunta, Ruotsi ja Norja). Vuoden 2010 alijäämä johtuu sekä talouden
       laskusuhdanteesta että Tanskan viranomaisten Euroopan talouden elvytyssuunnitelman
       mukaisesti toteuttamista toimenpiteistä. Näiden erityisten seikkojen vuoksi neuvosto
       voi sallia liiallisen alijäämän korjaamisen keskipitkällä aikavälillä.
   (7) Liiallista alijäämää koskevaan menettelyyn liittyvässä, huhtikuussa 2010 annetussa
       ilmoituksessa Tanskan julkisen talouden alijäämän ennakoidaan olevan 5,4 prosenttia
       suhteessa BKT:hen vuonna 2010. Ennusteessa otetaan huomioon talouden
       laskusuhdanne ja helmikuun 2010 tarkistetussa lähentymisohjelmassa täydennetyn
       talouden elvytyssuunnitelman vaikutus julkiseen talouteen. Komission yksiköiden
       kevään 2010 talousennusteessa julkisen talouden alijäämän ennustetaan kasvavan 2,7
       prosentista suhteessa BKT:hen vuonna 2009 5,5 prosenttiin suhteessa BKT:hen
       vuonna 2010 ja supistuvan 4,9 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2011, jos
       politiikkaa ei muuteta. Tässä oletuksessa ei oteta huomioon vuoden 2011
       vakauttamistoimenpiteitä, joista hallitus ilmoitti 25 päivänä toukokuuta 2010, eikä
       toimenpiteitä, joita ei ole vielä riittävästi täsmennetty. Tanskassa oli ennen vuotta
       2009 ollut julkisen talouden ylijäämää, jota se hyödynsi ottamalla käyttöön määriltään
       2,2 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2009 ja 1,3 prosenttia vuonna 2010 olevat
       Euroopan talouden elvytyssuunnitelman mukaiset toimenpiteet. Elvytystoimenpiteistä
       puolet ovat pysyviä veronalennuksia ja puolet väliaikaisia julkisia
       investointihankkeita.
   (8) Erityisten seikkojen ja Euroopan talouden elvytyssuunnitelman asettaman kehyksen
       vuoksi suositellaan, että toteutetaan keskimääräisiä vuotuisia julkisen talouden toimia.
       Julkisen talouden toimissa olisi otettava huomioon kaikki seikat, jotka ovat
       merkityksellisiä julkisen talouden tavoitteiden saavuttamiseksi. Näitä ovat julkisen
       talouden alijäämä ja bruttovelka sekä muut indikaattorit, kuten vaihtotase, finanssialan
       vastuusitoumusten taso, korkomaksut, riskipreemiot ja ikääntymiseen liittyvissä
       menoissa keskipitkällä aikavälillä odotettu muutos. Keskimääräisiä vuotuisia julkisen
       talouden toimia määriteltäessä lähtökohdaksi on otettu komission yksiköiden kevään
       2010 talousennusteessa ennakoitu vuoden 2011 alijäämäluku. Julkisen talouden
       kokonaistoimet, joita tarvitaan tavoitteena olevan 3 prosentin nimellisen alijäämän
       saavuttamiseksi määräaikaan mennessä, on sen jälkeen määritelty olettamalla, että
       tuotantokuilu sulkeutuu vähitellen vuoteen 2015 mennessä.
   (9) Tätä taustaa vasten on aiheellista pyrkiä liiallisen alijäämän korjaamiseen keskipitkällä
       aikavälillä siten, että määräaika alijäämän korjaamiseksi on vuosi 2013. Kun otetaan
FI                                              3                                                FI
 ---pagebreak---         huomioon, ettei merkittävää talouden epätasapainoa esiinny, uskottavan ja kestävän
        sopeutusuran saavuttaminen edellyttää, että Tanskan viranomaiset toteuttavat
        finanssipoliittiset toimenpiteet suunnitellusti vuonna 2010. Lisäksi viranomaisten on
        varmistettava, että julkista taloutta sopeutetaan vuosittain rakenteellisesti keskimäärin
        ½ prosenttia suhteessa BKT:hen vuosina 2011, 2012 ja 2013, ja täsmennettävä
        toimenpiteet, joita tarvitaan liiallisen alijäämän korjaamiseksi viimeistään vuonna
        2013 suhdannekehityksen sen salliessa, ja nopeutettava alijäämän supistumista, jos
        taloudelliset tai finanssipoliittiset edellytykset osoittautuvat nykyisin oletettua
        paremmiksi.
   (10) Kuten viimeaikaiset julkisen talouden tulokset osoittavat, Tanska on hyötynyt
        suhteellisen vahvasta julkisen talouden kehyksestä, eritoten sikäli, että kehys on
        kattava ja julkista taloutta koskevat säännöt ovat avoimet ja näkyvät. Julkisyhteisöjen
        kulutusmenoissa on kuitenkin ollut alttiutta menokattojen ylittymiseen. Viimeaikaiset,
        taloudellisia seuraamuksia sisältävät aloitteet saattavat tarjota kunnille lisäkannustimia
        pysyä sovituissa tavoitteissa. Tanskan veropolitiikassa on vuodesta 2002 lähtien
        keskitytty verojen jäädytykseen, joka merkitsee, ettei välittömiä tai välillisiä veroja ole
        voinut nostaa. Verojen jäädyttäminen ei estänyt merkittävää verouudistusta vuonna
        2009, mutta verojen jäädyttämisen orjallinen noudattaminen saattaa vaikeuttaa
        myöhempiä mukautuksia.
   (11) Tanskan viranomaisten huhtikuussa 2010 antamien tietojen mukaan julkinen
        bruttovelka on 41,6 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2009 ja sen uskotaan
        kasvavan 45,1 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2010. Komission yksiköiden
        kevään 2010 talousennusteen mukaan BKT:hen suhteutettu velka kasvaa niin, että se
        on 46 prosenttia vuonna 2010 ja 49,5 prosenttia vuonna 2011, ellei politiikassa
        tapahdu muutoksia. Velka ei siis edelleenkään ylitä 60 prosenttia suhteessa BKT:hen
        olevaa viitearvoa.
   (12) Liiallista alijäämää koskevan menettelyn mukainen tehostettu valvonta edellyttää, että
        edistymistä julkisen talouden vakauttamisstrategian täytäntöönpanossa seurataan
        säännöllisesti ja oikeaan aikaan. Sen vuoksi Tanskan lähentymisohjelman tuleviin
        tarkistuksiin olisi hyödyllistä sisällyttää tätä asiaa käsittelevä erillinen kohta.
   (13) Yleisesti ottaen neuvosto katsoo, että julkista taloutta vakauttavilla toimenpiteillä olisi
        varmistettava julkisen talouden rahoitusaseman kestävä kohentuminen. Lisäksi
        toimenpiteillä on pyrittävä parantamaan julkisen talouden laatua ja lisäämään talouden
        kasvupotentiaalia,
   ON ANTANUT TÄMÄN SUOSITUKSEN:
   (1)  Kun otetaan huomioon, että julkisen talouden rahoitusasema on Tanskassa
        vuonna 2010 seurausta toimenpiteistä, joiden suuruus oli vuonna 2009 2,2 prosenttia
        ja vuonna 2010 1,3 prosenttia suhteessa BKT:hen ja jotka ovat tarkoituksenmukainen
        reaktio laskusuhdanteeseen ja Euroopan talouden elvytyssuunnitelman periaatteiden
        mukaisia, sekä automaattisten vakauttajien esteettömästä toiminnasta, Tanskan
        viranomaisten olisi lopetettava nykyinen liiallisen alijäämän tilanne mahdollisimman
        nopeasti ja viimeistään vuonna 2013.
FI                                                 4                                                FI
 ---pagebreak---    (2)      Tanskan viranomaisten olisi saatettava julkisen talouden alijäämä alle 3 prosenttiin
            suhteessa BKT:hen uskottavalla ja kestävällä tavalla toteuttamalla toimia keskipitkällä
            aikavälillä. Tätä varten Tanskan viranomaisten olisi erityisesti
            (a)    toteutettava finanssipoliittiset toimenpiteet vuonna 2010 viimeisimmässä
                   tarkistetussa lähentymisohjelmassa suunnitellulla tavalla ja aloitettava julkisen
                   talouden vakauttaminen vuonna 2011, jotta alijäämä saataisiin alle viitearvon
                   viimeistään vuonna 2013;
            (b)    varmistettava, että julkisen talouden toimet ovat vuosittain keskimäärin
                   vähintään ½ prosenttia suhteessa BKT:hen vuosina 2011, 2012 ja 2013;
            (c)    täsmennettävä toimenpiteet, joita tarvitaan liiallisen alijäämän korjaamiseksi
                   viimeistään vuonna 2013 suhdannekehityksen sen salliessa, ja pantava ne
                   tinkimättömästi täytäntöön sekä nopeutettava alijäämän supistumista, jos
                   taloudelliset tai finanssipoliittiset edellytykset osoittautuvat nykyisin oletettua
                   paremmiksi.
   (3)      Neuvosto vahvistaa [13 päivän tammikuuta 2011] määräajaksi, johon mennessä
            Tanskan olisi ryhdyttävä tuloksellisiin toimiin ja ilmoitettava toimenpiteet, jotka ovat
            tarpeen edistymisessä kohti liiallisen alijäämän korjaamista. Toimien tehokkuuden
            arvioinnissa otetaan huomioon talouden kehittyminen verrattuna komission yksiköiden
            kevään 2010 talousennusteen talousnäkymiin.
   Tanskan viranomaisten olisi raportoitava edistymisestä näiden suositusten täytäntöönpanossa
   erillisessä kohdassa laatiessaan lähentymisohjelman tulevia tarkistuksia ennen liiallista
   alijäämää koskevan menettelyn kumoamista.
   Lisäksi neuvosto korostaa, että keskipitkän aikavälin tavoitteen saavuttaminen on tärkeää
   talouden laskusuhdanteiden asianmukaisen budjettihallinnoinnin kannalta. Sen vuoksi se
   kehottaa Tanskan viranomaisia varmistamaan, että julkisen talouden vakauttamista kohti
   rahoitusasemaa koskevaa keskipitkän aikavälin tavoitetta eli rakenteellisesti viimeistään
   vuonna 2015 tasapainossa olevaa talousarviota jatketaan sen jälkeen, kun liiallinen alijäämä
   on korjattu.
   Tämä suositus on osoitettu Tanskan kuningaskunnalle.
   Tehty Brysselissä
                                                   Neuvoston puolesta
                                                   Puheenjohtaja
                                                   […]
FI                                                    5                                                FI


Tärkeä oikeudellinen huomautus

|

52007PC0213

Suositus: neuvoston päätös Bulgarian ja Romanian liittymisestä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 34 artiklan mukaisesti 29 päivänä toukokuuta 2000 tehtyyn yleissopimukseen keskinäisestä oikeusavusta rikosasioissa Euroopan unionin jäsenvaltioiden välillä  /* KOM/2007/0213 lopull. - CNS 2007/0080 */

	[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |Bryssel 25.4.2007KOM(2007) 213 lopullinen2007/0080 (CNS)Suositus:NEUVOSTON PÄÄTÖSBulgarian ja Romanian liittymisestä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 34 artiklan mukaisesti 29 päivänä toukokuuta 2000 tehtyyn yleissopimukseen keskinäisestä oikeusavusta rikosasioissa Euroopan unionin jäsenvaltioiden välillä(komission esittämä)PERUSTELUTVuonna 2005 hyväksytyssä Bulgarian ja Romanian liittymisasiakirjassa[1] otettiin käyttöön yksinkertaistettu menettely, jota sovelletaan Bulgarian ja Romanian liittyessä yleissopimuksiin (ja pöytäkirjoihin), jotka jäsenvaltiot ovat tehneet Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 34 artiklan (entinen K.3 artikla) ja EY:n perustamissopimuksen 293 artiklan perusteella. Enää ei ole tarpeen aikaisempaan tapaan neuvotella ja tehdä erillisiä pöytäkirjoja kyseisiin yleissopimuksiin liittymisestä (mikä edellyttäisi ratifiointia 27 valtiossa). Sen sijaan liittymisasiakirjan 3 artiklan 3 kohdassa määrätään, että Bulgaria ja Romania liittyvät edellä tarkoitettuihin yleissopimuksiin ja pöytäkirjoihin liittymisasiakirjan nojalla.Liittymisasiakirjan 3 artiklan 3 ja 4 kohdan mukaan neuvosto tekee tätä varten päätöksen, jossa vahvistetaan edellä tarkoitettujen yleissopimusten voimaantulon ajankohta Bulgarian ja Romanian osalta ja joka sisältää näiden kahden uuden jäsenvaltion liittymisen johdosta tarvittavat mukautukset edellä tarkoitettuihin yleissopimuksiin (tämä merkitsee muun muassa sitä, että yleissopimukset on tehtävä bulgarian ja romanian kielillä, jotta molemmat kielitoisinnot ovat yhtä todistusvoimaisia). Neuvosto tekee päätöksen komission suosituksesta Euroopan parlamenttia kuultuaan.Liittymisasiakirjan liitteessä I luetellaan seitsemän tällaista oikeus- ja sisäasioiden alan yleissopimusta ja pöytäkirjaa.Luetteloon sisältyvät Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 34 artiklan mukaisesti 29 päivänä toukokuuta 2000 tehty yleissopimus keskinäisestä oikeusavusta rikosasioissa Euroopan unionin jäsenvaltioiden välillä sekä keskinäisestä oikeusavusta rikosasioissa Euroopan unionin jäsenvaltioiden välillä tehtyyn yleissopimukseen liitettävä pöytäkirja, jonka neuvosto on 16 päivänä lokakuuta 2001 laatinut Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 34 artiklan mukaisesti.Tällä komission suosituksella neuvoston päätökseksi on tarkoitus tehdä edellä mainittuun yleissopimukseen ja sitä koskevaan pöytäkirjaan Bulgarian ja Romanian liittymisen johdosta tarvittavat mukautukset liittymisasiakirjan 3 artiklan 4 kohdan mukaisesti.2007/0080 (CNS)Suositus:NEUVOSTON PÄÄTÖSBulgarian ja Romanian liittymisestä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 34 artiklan mukaisesti 29 päivänä toukokuuta 2000 tehtyyn yleissopimukseen keskinäisestä oikeusavusta rikosasioissa Euroopan unionin jäsenvaltioiden välilläEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen,ottaa huomioon Bulgarian ja Romanian liittymissopimuksen,ottaa huomioon Bulgarian ja Romanian liittymisasiakirjan, jäljempänä ’liittymisasiakirja’, ja erityisesti sen 3 artiklan 4 kohdan,ottaa huomioon komission suosituksen[2],ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon[3],sekä katsoo seuraavaa:(1) Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 34 artiklan mukaisesti tehty yleissopimus keskinäisestä oikeusavusta rikosasioissa Euroopan unionin jäsenvaltioiden välillä[4], jäljempänä ’keskinäisestä oikeusavusta tehty yleissopimus’, allekirjoitettiin Brysselissä 29 päivänä toukokuuta 2000 ja tuli voimaan 23 päivänä elokuuta 2005.(2) Keskinäisestä oikeusavusta tehtyä yleissopimusta on täydennetty keskinäisestä oikeusavusta rikosasioissa Euroopan unionin jäsenvaltioiden välillä tehtyyn yleissopimukseen liitettävällä pöytäkirjalla, jonka neuvosto on 16 päivänä lokakuuta 2001 laatinut Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 34 artiklan mukaisesti[5], jäljempänä ’keskinäisestä oikeusavusta tehty pöytäkirja’; pöytäkirja tuli voimaan 5 päivänä lokakuuta 2005.(3) Liittymisasiakirjan 3 artiklan 3 kohdassa määrätään, että Bulgaria ja Romania liittyvät jäsenvaltioiden välillä tehtyihin yleissopimuksiin ja pöytäkirjoihin, jotka on lueteltu liittymisasiakirjan liitteessä I ja joihin sisältyvät muun muassa keskinäisestä oikeusavusta tehty yleissopimus ja keskinäisestä oikeusavusta tehty pöytäkirja. Edellä tarkoitettujen yleissopimusten ja pöytäkirjojen on määrä tulla voimaan Bulgarian ja Romanian osalta neuvoston määräämänä päivänä.(4) Liittymisasiakirjan 3 artiklan 4 kohdan mukaisesti neuvosto tekee edellä tarkoitettuihin yleissopimuksiin ja pöytäkirjoihin kaikki liittymisen johdosta tarvittavat mukautukset,ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:1 artiklaKeskinäisestä oikeusavusta tehty yleissopimus tulee voimaan sitä kuukautta seuraavan kuukauden ensimmäisenä päivänä, jona tämä päätös on tehty, Bulgarian, Romanian ja niiden jäsenvaltioiden välillä, joiden osalta yleissopimus on voimassa kyseisenä ajankohtana. Se tulee voimaan Bulgarian, Romanian ja kunkin muun jäsenvaltion välillä päivänä, jona keskinäisestä oikeusavusta tehty yleissopimus tulee kyseisen valtion osalta voimaan.Keskinäisestä oikeusavusta tehty pöytäkirja tulee voimaan sitä kuukautta seuraavan kuukauden ensimmäisenä päivänä, jona tämä päätös on tehty, Bulgarian, Romanian ja niiden jäsenvaltioiden välillä, joiden osalta pöytäkirja on voimassa kyseisenä ajankohtana. Se tulee voimaan Bulgarian, Romanian ja kunkin muun jäsenvaltion välillä päivänä, jona keskinäisestä oikeusavusta tehty pöytäkirja tulee kyseisen valtion osalta voimaan.2 artiklaKeskinäisestä oikeusavusta tehdyn yleissopimuksen, sellaisena kuin se on täydennettynä keskinäisestä oikeusavusta tehdyllä pöytäkirjalla, teksti, joka on laadittu bulgarian ja romanian kielillä ja liitetty tähän päätökseen, on todistusvoimainen samoin ehdoin kuin keskinäisestä oikeusavusta tehdyn yleissopimuksen ja keskinäisestä oikeusavusta tehdyn pöytäkirjan muut tekstit.3 artiklaTämä päätös tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä .Tehty Brysselissä […] päivänä […] kuuta […].Neuvoston puolestaPuheenjohtajaLIITE Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 34 artiklan mukaisesti 29 päivänä toukokuuta 2000 tehty yleissopimus keskinäisestä oikeusavusta rikosasioissa Euroopan unionin jäsenvaltioiden välillä sekä keskinäisestä oikeusavusta rikosasioissa Euroopan unionin jäsenvaltioiden välillä tehtyyn yleissopimukseen liitettävä pöytäkirja, jonka neuvosto on 16 päivänä lokakuuta 2001 laatinut Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 34 artiklan mukaisesti – bulgarian- ja romaniankieliset tekstit.[1] EUVL L 157, 21.6.2005, s. 203.[2] EUVL C […], […], s. […].[3] EUVL C […], […], s. […].[4] EYVL C 197, 12.7.2000, s. 3.[5] EYVL C 326, 21.11.2001, s. 2.


title: EFTAn valvontaviranomaisen suositus, N:o 119/07/KOL, annettu 16 päivänä huhtikuuta 2007 , elintarvikkeissa esiintyvien dioksiinien, dioksiinin kaltaisten PCB-yhdisteiden ja muiden kuin dioksiinin kaltaisten PCB-yhdisteiden aiheuttaman taustakuormituksen valvonnasta

text:
               16.10.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 275/65

         EFTAn VALVONTAVIRANOMAISEN SUOSITUS,
   N:o 119/07/KOL,
   annettu 16 päivänä huhtikuuta 2007,
   elintarvikkeissa esiintyvien dioksiinien, dioksiinin kaltaisten PCB-yhdisteiden ja muiden kuin dioksiinin kaltaisten PCB-yhdisteiden aiheuttaman taustakuormituksen valvonnasta
   EFTAn VALVONTAVIRANOMAINEN, joka
   OTTAA HUOMIOON Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen (jäljempänä ’ETA-sopimus’) ja erityisesti sen 109 artiklan ja pöytäkirjan 1,
   OTTAA HUOMIOON EFTAn jäsenvaltioiden välisen, valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamista koskevan sopimuksen ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan b alakohdan ja pöytäkirjan 1,
   OTTAA HUOMIOON ETA-sopimuksen liitteessä II olevan XII luvun 54zn kohdassa mainitun asiakirjan

      komission asetus (EY) N:o 466/2001, annettu 8 päivänä maaliskuuta 2001, tiettyjen elintarvikkeissa olevien vieraiden aineiden enimmäismäärien vahvistamisesta
       (1),
   sellaisena kuin se on muutettuna sekä mukautettuna ETA-sopimukseen sopimuksen pöytäkirjalla 1,
   OTTAA HUOMIOON ETA-sopimuksen liitteessä II olevan XII luvun 54zzc kohdassa mainitun asiakirjan

      komission direktiivi 2002/69/EY, annettu 26 päivänä heinäkuuta 2002, näytteenotto- ja analyysimenetelmistä elintarvikkeiden dioksiinipitoisuuksien virallista tarkastusta ja dioksiinin kaltaisten PCB-yhdisteiden pitoisuuksien määrittämistä varten
       (2),
   sellaisena kuin se on muutettuna sekä mukautettuna ETA-sopimukseen pöytäkirjalla 1,
   OTTAA HUOMIOON 27 päivänä helmikuuta 2007 tehdyn EFTAn valvontaviranomaisen päätöksen 37/07/KOL, jossa asiasta vastaavaa kollegion jäsentä kehotetaan hyväksymään suositus, jos suositusluonnos on EFTAn elintarvikekomitean lausunnon mukainen,
   SEKÄ KATSOO, ETTÄ
   Komission asetuksessa (EY) 466/2001 asetetaan enimmäismäärät dioksiineille sekä dioksiinien ja dioksiinin kaltaisten polykloorattujen bifenyylien (PCB:iden) yhdisteiden yhteismäärille elintarvikkeissa
   On välttämätöntä hankkia koko Euroopan talousalueen alalta luotettavaa tietoa dioksiinien, furaanien ja dioksiinin kaltaisten PCB:iden esiintymisestä mahdollisimman monentyyppisissä elintarvikkeissa, jotta saadaan selkeä kuva näiden aineiden esiintymisestä elintarvikkeissa eri aikoina
   Dioksiinien, furaanien ja PCB:iden vähentämisestä rehuissa ja elintarvikkeissa 11 päivänä toukokuuta 2006 annetussa EFTAn valvontaviranomaisen suosituksessa 144/06/KOL suositetaan, että EFTAn jäsenvaltiot seuraisivat satunnaisnäyttein dioksiinien, dioksiinin kaltaisten PCB:iden ja, mikäli mahdollista, muiden kuin dioksiinin kaltaisten PCB:iden esiintyvyyttä elintarvikkeissa komission suosituksen 2004/705/EY (3) mukaisesti
   Komission suosituksessa 2004/705/EY esitetään suositukset jäsenvaltioille vuosittaisesta analysoitavien eri elintarvikeluokkien näytteiden vähimmäistiheydestä ja elintarvikkeissa esiintyvien dioksiinien, furaanien ja dioksiinin kaltaisten PCB:iden aiheuttaman taustakuormituksen seurantatulosten raportoinnin muodosta
   On aiheellista muuttaa suosituksessa 2004/705/EY asetettua nykyistä seurantaohjelmaa ottamalla huomioon tähänastiset kokemukset sekä sen, että ETA- ja EFTA-valtiot osallistuvat elintarvikkeissa esiintyvien dioksiinien, dioksiinin kaltaisten PCB-yhdisteiden ja muiden kuin dioksiinin kaltaisten PCB-yhdisteiden pitoisuuksien tutkimukseen
   On tärkeää, että tämän suosituksen yhteydessä kerätyistä tiedoista raportoidaan EFTAn valvontaviranomaiselle säännöllisin väliajoin ja että valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 1 olevan 2 artiklan 1 kohdan mukaan EFTAn valvontaviranomainen toimittaa tiedot edelleen Euroopan komissiolle, joka huolehtii tietojen kokoamisesta tietokantaan. On aiheellista toimittaa myös viimeksi kuluneiden vuosien sellaisella analyysimenetelmällä saadut tiedot, joka täyttää komission direktiivissä 2002/69/EY säädetyt vaatimukset
   Tässä suosituksessa säädetyt toimenpiteet ovat EFTAn valvontaviranomaista avustavan EFTAn elintarvikekomitean lausunnon mukaiset,
   SUOSITTELEE, ETTÄ EFTA-VALTIOT

               1.

               Toteuttavat elintarvikkeissa esiintyvien dioksiinien, furaanien ja dioksiinin kaltaisten polykloorattujen bifenyylien (PCB:iden) aiheuttaman taustakuormituksen seurannan vuodesta 2007 alkaen 31 päivään joulukuuta 2008 asti noudattaen suositettua vuosittaista näytteenoton vähimmäistiheyttä, siten kuin se esitetään liitteessä I olevassa taulukossa.

               2.

               Mahdollisuuksien mukaan analysoivat samoista näytteistä myös muita kuin dioksiinin kaltaisia PCB:itä.

               3.

               Toimittavat EFTAn valvontaviranomaiselle säännöllisin väliajoin liitteen II tiedot siinä esitetyssä muodossa, jotta ne voidaan kerätään yhteen tietokantaan. On aiheellista toimittaa myös viimeksi kuluneiden vuosien tiedot, jotka on saatu direktiivissä 2002/69/EY säädetyt vaatimukset täyttävällä analyysimenetelmällä ja jotka antavat kuvan taustakuormituksesta.

               4.

               EFTAn valvontaviranomaisen suosituksessa 144/06/KOL mainittuja viittauksia suositukseen 2004/705/EY pidetään viittauksina tähän suositukseen.

      Tehty Brysselissä, 16 päivänä huhtikuuta 2007

            EFTAn valvontaviranomaisen puolesta

         Kristján Andri STEFÁNSSON

            Kollegion jäsen

         Niels FENGER

            Johtaja

      (1)  EYVL L 77, 16.3.2001, s. 1.

      (2)  EYVL L 209, 6.8.2002, s. 5.

      (3)  EUVL L 321, 22.10.2004, s. 45.

      LIITE I
      Taulukko:
      Katsaus suositettuun vuosittain analysoitavien elintarvikenäytteiden vähimmäismäärään. Näytteiden jakautuminen perustuu maakohtaiseen tuotantoon. Erityistä huomiota kiinnitetään elintarvikkeisiin, joissa dioksiinien, furaanien ja dioksiinin kaltaisten PCB:iden aiheuttaman taustakuormituksen odotetaan vaihtelevan suuresti. Tämä koskee erityisesti kalaa.

                  Tuote, myös johdetut tuotteet

                  Vesiviljelytuotteet
                  (*)

                  Pyydetyt luonnonvaraiset kalat
                  (**)

                  Liha
                  (***)

                  Maito
                  (****)

                  Munat
                  (*****)

                  Muut
                  (******)

                  Yht.

                  Näytteiden lukumäärä

                  Norja

                  Islanti

            Taulukkoa koskevia huomioita
      Taulukossa esitetyt luvut ovat vähimmäislukuja. ETA- ja EFTA-valtioita pyydetään ottamaan tätä vähimmäismäärää useampia näytteitä.
      (*)   Vesiviljelytuotteet: Vesiviljelytuotenäytteet olisi jaoteltava eri kalalajien mukaan suhteessa tuotantomäärään.
      (**)   Pyydetyt luonnonvaraiset kalat: Pyydettyjen luonnonvaraisten kalojen näytteet olisi jaoteltava eri lajien mukaan suhteessa pyyntimäärään. Erityistä huomiota on kiinnitettävä pyydettyihin luonnonvaraisiin ankeriaisiin.
      (***)   Liha: Naudan-, sian-, siipikarjan- ja lampaanlihan ja niistä saatujen lihavalmisteiden lisäksi olisi otettava merkittävä määrä näytteitä hevosen-, poron-, vuohen- ja kaninlihasta sekä hirvieläimistä ja muusta riistasta.
      (****)   Maito: Suuri osa maitonäytteistä on otettava maatilamaidosta (pääasiassa lehmänmaidosta). Näytteitä on asianmukaista ottaa myös muusta maidosta kuin lehmänmaidosta (esim. vuohenmaidosta) ja muista maitotuotteista kuin lehmänmaitotuotteista.
      (*****)   Munat: Erityistä huomiota on kiinnitettävä vapaan kanan muniin. Näytteitä on otettava myös ankan-, hanhen- ja viiriäisenmunista.
      (******)   Muut: Tässä luokassa erityistä huomiota on kiinnitettävä
      ravintolisiin (ja varsinkin niihin, joiden perustana on meren eliöistä saatava öljy)
      vauvojen ja pikkulasten elintarvikkeisiin
      elintarvikkeisiin, jotka ovat peräisin alueilta, joilla tuotantoedellytykset ovat muuttuneet esimerkiksi tulviin johtaneiden ilmasto-olojen vuoksi, mikä saattaa vaikuttaa elintarvikkeiden dioksiinipitoisuuksiin ja dioksiinin kaltaisten PCB:iden pitoisuuksiin kyseisellä alueella.

      LIITE II
      A.   Selittäviä huomautuksia elintarvikkeissa esiintyvistä dioksiineista, furaaneista, dioksiinin kaltaisista PCB:istä ja muista PCB:istä saatuja analyysituloksia koskevaan lomakkeeseen
      1.   Yleistä tietoa analysoiduista näytteistä
      Näytteen numero: Näytteen tunniste
      Maa: Jäsenvaltio, jossa seuranta on toteutettu
      Vuosi: Seurannan toteuttamisvuosi
      Tuote: Analysoitu elintarvike – Kuvataan mahdollisimman tarkasti
      Kaupan pitäminen: Tuotteen (näytteen) keräämispaikka
      Kudos: Analysoitu tuotteen osa
      Tulosten ilmoittaminen: Tulokset ilmoitetaan enimmäismäärien vahvistamisessa käytetyn tason mukaan. On erittäin suositeltavaa käyttää tätä samaa tasoa myös ilmoitettaessa muiden kuin dioksiinin kaltaisten PCB:iden määriä.
      Näytteenottotyyppi: Satunnaisotanta – Myös kohdennetun otannan tulokset voidaan ilmoittaa, mutta tällöin on ilmoitettava selkeästi, että kyseessä on kohdennettu otanta, joka ei välttämättä kuvaa tavallista taustakuormitusta.
      Osanäytteiden lukumäärä: Jos analysoitu näyte on yhdistetty näyte, ilmoitetaan osanäytteiden (yksittäisten näytteiden) lukumäärä. Jos analyysin tulos perustuu ainoastaan yhteen näytteeseen, merkitään ”1”. Koska osanäytteiden lukumäärä voi vaihdella yhdistetyssä näytteessä, lukumäärä on ilmoitettava kunkin näytteen osalta erikseen.
      Tuotantotapa: Perinteinen/luonnonmukainen – Ilmoitetaan mahdollisimman tarkasti.
      Alue: Tarvittaessa ilmoitetaan alue, jolta näyte on kerätty, ja mahdollisesti mainitaan, onko kyseessä maaseutu, kaupunkialue, teollisuusalue, satama, avomeri, jne. Esim. Bryssel – kaupunkialue, Välimeri – avomeri. Alueen selkeä ilmoittaminen on erityisen tärkeää, kun näyte on kerätty tulva-alueella tuotetuista elintarvikkeista.
      Rasvapitoisuus (%): Näytteen rasvapitoisuus prosentteina
      Kosteuspitoisuus (%): Näytteen kosteuspitoisuus prosentteina (jos tiedossa)
      2.   Yleistä tietoa käytetystä analyysimenetelmästä
      Analyysimenetelmä: Ilmoitetaan käytetty menetelmä
      Hyväksyntä: Ilmoitetaan, onko analyysimenetelmä hyväksytty.
      Mittausepävarmuus: Päätösraja tai laajennettu mittausepävarmuus prosenttiosuutena yhdistettynä analyysimenetelmään
      Rasvan uuttamismenetelmä: Ilmoitetaan näytteen rasvapitoisuuden määrittämisessä käytetty rasvan uuttamismenetelmä.
      3.   Analyysitulokset
      Dioksiinit, furaanit ja dioksiinin kaltaiset PCB:t: Kunkin yhdisteen tulokset ilmoitetaan seuraavilla yksiköillä: ppt – pikogramma/gramma (pg/g).
      Muut kuin dioksiinin kaltaiset PCB:t: Kunkin yhdisteen tulokset ilmoitetaan seuraavilla yksiköillä: ppb – nanogramma/gramma tai mikrogramma/kilo (ng/g tai μg/kg).
      LOQ-raja: Määritysraja ilmoitetaan seuraavasti: pg/g (dioksiinit, furaanit ja dioksiinin kaltaiset PCB:t) tai μg/kg – ng/g (muut kuin dioksiinin kaltaiset PCB:t).
      Määritysrajan alle jäävien määritettyjen yhdisteiden tulokset merkitään seuraavasti: < LOQ (määritysraja ilmoitetaan arvona).
      Jos PCB-6:n ja dioksiinin kaltaisten PCB:iden lisäksi on analysoitu muita PCB-yhdisteitä, lomakkeeseen lisätään kunkin tällaisen PCB-yhdisteen numero (esim. 31, 99, 110). Jos näytteestä on analysoitu useampia PCB-yhdisteitä kuin mitä lomakkeeseen on merkitty rivejä, lomakkeen loppuun lisätään rivejä.
      4.   Taulukkoa koskevia yleisiä huomioita

                  —

                  Saannon ilmoittaminen
                  Saantoa ei tarvitse ilmoittaa, jos se on yksittäisten yhdisteiden osalta 60–120 prosenttia. Jos joidenkin yksittäisten yhdisteiden saanto on tätä pienempi tai suurempi, saanto on ilmoitettava.

                  —

                  Määritysrajan ilmoittaminen
                  Määritysrajaa ei tarvitse ilmoittaa, mutta määrittämättä jääneet yhdisteet on ilmoitettava tuloksia koskevassa sarakkeessa seuraavasti: < LOQ (tosiasiallinen arvo).

                  —

                  Toksisuusekvivalenttiarvon (TEQ) ilmoittaminen yksittäisten yhdisteiden osalta
                  TEQ-arvoa koskevaa saraketta ei tarvitse täyttää yksittäisten yhdisteiden osalta.

      LIITE III
      B.   Elintarvikkeissa esiintyvien dioksiini- ja furaaniyhdisteiden sekä dioksiinin kaltaisten PCB-yhdisteiden ja muiden PCB-yhdisteiden analyysitulosten ilmoituslomake


Avis juridique important

|

31996H0209

96/209/EY: Neuvoston suositus, annettu 11 päivänä maaliskuuta 1996, Euroopan kehitysrahaston (1984) (kuudes EKR) toimenpiteiden toteuttamisesta komissiolle myönnettäväksi vastuuvapaudeksi varainhoitovuodelta 1994

Virallinen lehti nro L 068 , 19/03/1996 s. 0030 - 0030

NEUVOSTON SUOSITUS,annettu 11 päivänä maaliskuuta 1996,Euroopan kehitysrahaston (1984) (kuudes EKR) toimenpiteiden toteuttamisesta komissiolle myönnettäväksi vastuuvapaudeksi varainhoitovuodelta 1994 (96/209/EY) EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 206 artiklan,ottaa huomioon Loméssa 8 päivänä joulukuuta 1984 allekirjoitetun kolmannen AKT-ETY-yleissopimuksen,ottaa huomioon 30 päivänä kesäkuuta 1986 tehdyn neuvoston päätöksen 86/283/ETY merentakaisten maiden ja alueiden assosioinnista Euroopan talousyhteisöön (1),ottaa huomioon Brysselissä 19 päivänä helmikuuta 1985 allekirjoitetun sisäisen sopimuksen yhteisön tuen rahoituksesta ja hallinnasta (2), sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 86/281/ETY (3), ja erityisesti sen 29 artiklan 3 kohdan,ottaa huomioon 11 päivänä marraskuuta 1986 annetun kuudenteen Euroopan kehitysrahastoon (4) sovellettavan varainhoitoasetuksen ja erityisesti sen 66-73 artiklan,on tutkinut Euroopan kehitysrahaston (1984) (kuudes EKR) toimenpiteisiin liittyvät tulostilin ja taseen, jotka on päätetty 31 päivänä joulukuuta 1994, sekä tilintarkastustuomioistuimen kertomuksen varainhoitovuodelta 1994 (5) komission vastauksineen,sekä katsoo, ettäsisäisen sopimuksen 29 artiklan 3 kohdan nojalla Euroopan parlamentti antaa neuvoston suosituksesta komissiolle vastuuvapauden Euroopan kehitysrahaston (1984) (kuudes EKR) hallinnasta,komissio on toteuttanut Euroopan kehitysrahaston (1984) (kuudes EKR) toimenpiteet kokonaisuudessaan tyydyttävällä tavalla,suosittelee Euroopan parlamentille, että tämä myöntää komissiolle vastuuvapauden Euroopan kehitysrahaston (1984) (kuudes EKR) toimenpiteiden toteuttamisesta varainhoitovuodelta 1994.Tehty Brysselissä 11 päivänä maaliskuuta 1996.Neuvoston puolestaL. DINIPuheenjohtaja(1) EYVL N:o L 175, 1.7.1986, s. 1(2) EYVL N:o L 86, 31.3.1986, s. 210(3) EYVL N:o L 178, 2.7.1986, s. 13(4) EYVL N:o L 325, 20.11.1986, s. 42(5) EYVL N:o C 303, 14.11.1994, s. 252-293


title: Ihmisoikeuksista vastaava EU:n erityisedustaja Euroopan parlamentin suositus neuvostolle 13. kesäkuuta 2012 ihmisoikeuksista vastaavasta Euroopan unionin erityisedustajasta (2012/2088(INI))

text:
               15.11.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               CE 332/114

         Keskiviikko 13. kesäkuuta 2012Ihmisoikeuksista vastaava EU:n erityisedustaja
   P7_TA(2012)0250
   Euroopan parlamentin suositus neuvostolle 13. kesäkuuta 2012 ihmisoikeuksista vastaavasta Euroopan unionin erityisedustajasta (2012/2088(INI))
   2013/C 332 E/24

      Euroopan parlamentti, joka

               —

               ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen (SEU) 2, 3, 6, 21, 31, 33 ja 36 artiklan,

               —

               ottaa huomioon Euroopan unionin perusoikeuskirjan,

               —

               ottaa huomioon 16. joulukuuta 2010 antamansa päätöslauselman vuosittaisesta ihmisoikeusraportista 2009 sekä Euroopan unionin ihmisoikeuspolitiikasta (1),

               —

               ottaa huomioon 18. huhtikuuta 2012 antamansa päätöslauselman vuosikertomuksesta ihmisoikeuksista maailmassa ja Euroopan unionin toiminnasta tällä alalla, mukaan luettuina vaikutukset EU:n strategiseen ihmisoikeuspolitiikkaan (2),

               —

               ottaa huomioon unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan ja Euroopan komission Euroopan parlamentille ja neuvostolle 12. joulukuuta 2011 antaman yhteisen tiedonannon aiheesta "Ihmisoikeudet ja demokratia keskeisenä osana EU:n ulkoisia toimia – kohti tehokkaampaa lähestymistapaa" (COM(2011)0886),

               —

               ottaa huomioon komission tiedonannon Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen toteuttamisesta EU:n kansalaisten hyväksi – Toimintasuunnitelma Tukholman ohjelman toteuttamiseksi (COM(2010)0171),

               —

               ottaa huomioon Euroopan unionin suuntaviivat ihmisoikeuksista ja kansainvälisestä humanitaarisesta oikeudesta (3),

               —

               ottaa huomioon Euroopan unionin liittymisen ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehtyyn eurooppalaiseen yleissopimukseen,

               —

               ottaa huomioon unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan julistuksen poliittisesta vastuusta (4),

               —

               ottaa huomioon työjärjestyksen 97 artiklan,

               —

               ottaa huomioon ulkoasiainvaliokunnan suosituksen (A7-0174/2012),

               A.

               ottaa huomioon, että Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 21 artiklassa vahvistetaan, että unioni on sitoutunut edistämään ihmisoikeuksia ja demokratiaa kaikessa ulkoisessa toiminnassaan ja huolehtimaan yhtenäisyydestä ja johdonmukaisuudesta näiden alojen välillä sekä ulkoisen toimintansa ja muiden politiikkojensa välillä;

               B.

               ottaa huomioon, että Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 33 artiklassa luodaan oikeusperusta ihmisoikeuksista vastaavan Euroopan unionin erityisedustajan nimittämiseksi seuraavasti: "Neuvosto voi unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan ehdotuksesta nimittää erityisedustajan hoitamaan tiettyjä poliittisia erityistehtäviä. Erityisedustaja hoitaa tehtäviään korkean edustajan alaisuudessa.";

               C.

               ottaa huomioon, että Euroopan parlamentti on vaatinut toistuvasti ihmisoikeuksista vastaavan Euroopan unionin erityisedustajan nimittämistä, kuten se on esittänyt edellä mainituissa 16. joulukuuta 2010 ja 18. huhtikuuta 2012 antamissaan päätöslauselmissa;

               D.

               katsoo, että ihmisoikeuksista vastaavan Euroopan unionin erityisedustajan on vahvistettava unionin ihmisoikeuspolitiikan näkyvyyttä ja johdonmukaisuutta olennaisena osana yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa (YUTP) ja edistettävä unionin ihmisoikeusprofiilin parantamista maailmanlaajuisesti;

               1.

               suosittaa neuvostolle, että

                           a)

                           ihmisoikeuksista vastaavan Euroopan unionin erityisedustajan nimittämisestä ja hänen toimeksiannostaan päätettäisiin virallisesti unionin korkean edustajan antaman ehdotuksen perusteella tehtävällä neuvoston päätöksellä; toteaa kuitenkin, että ihmisoikeuksista vastaavan Euroopan unionin erityisedustajan olisi toimittava ja puhuttava unionin puolesta ja ilmennettävä kaikkien unionin toimielinten ja jäsenvaltioiden jakamatonta vastuuta ihmisoikeuksien suojelemisesta ja edistämisestä maailmanlaajuisesti; katsoo, että kaikkien aikojen ensimmäisen aihepiirikohtaisen Euroopan unionin erityisedustajan nimittäminen vahvistaisi unionin ihmisoikeuspolitiikan näkyvyyttä, vaikuttavuutta, johdonmukaisuutta ja vastuullisuutta; toteaa, että olisi erityisen tärkeää, että Euroopan parlamentti voisi osallistua asemaansa vastaavasti nimittämismenettelyyn ja toimeksiannon valvontaan koko sen keston ajan,

                           b)

                           ennen erityisedustajan nimittämistä Euroopan parlamentissa järjestettäisiin keskustelu tai kuulemistilaisuus korkean edustajan nimittämän ihmisoikeuksista vastaavan Euroopan unionin erityisedustajan kanssa, jotta voitaisiin vahvistaa Euroopan unionin erityisedustajan toimeksiannon avoimuutta ja vastuullisuutta,

                           c)

                           tämän toimeksiannon täytäntöönpanoa ja sen johdonmukaisuutta unionin samalla alalla toteuttamien muiden toimien kanssa tarkasteltaisiin säännöllisesti uudelleen; toteaa, että ihmisoikeuksista vastaavan Euroopan unionin erityisedustajan olisi toimitettava neuvostolle, korkealle edustajalle, parlamentille ja komissiolle vuotuinen edistymiskertomus ja kattava täytäntöönpanokertomus toimeksiannosta sen päättyessä,

                           d)

                           ihmisoikeuksista vastaavan Euroopan unionin erityisedustajan poliittisena tavoitteena olisi ihmisoikeuksien ja demokratian suojelemista ja edistämistä koskevan unionin toiminnan yhtenäisyyden, vaikuttavuuden ja näkyvyyden tehostaminen; ihmisoikeuksista vastaavan Euroopan unionin erityisedustajan olisi tehtävä tiivistä yhteistyötä neuvoston ihmisoikeustyöryhmän (COHOM) kanssa; ihmisoikeuksista vastaavan Euroopan unionin erityisedustajan olisi oltava korkean tason keskustelukumppani kolmansien maiden ja kansainvälisten järjestöjen vastaavien tahojen kanssa ja hänellä olisi myös oltava valtuudet neuvotella YK:n (yleiskokous, ihmisoikeuskomitea jne.) ja asiaankuuluvien alueellisten järjestöjen kanssa; ihmisoikeuksista vastaavan Euroopan unionin erityisedustajan olisi toimittava puheenjohtajana korkean tason ihmisoikeusvuoropuheluissa ja johdettava kolmansien maiden kanssa käytäviä ihmisoikeusneuvotteluja,

                           e)

                           korkean edustajan alaisuudessa toimivalle ihmisoikeuksista vastaavalle Euroopan unionin erityisedustajalle osoitettaisiin näiden tavoitteiden saavuttamiseksi vahva, itsenäinen ja joustava toimeksianto, jota ei ole määritelty kapea-alaisesti tiettyjen temaattisten vastuualueiden mukaisesti, vaan joka antaa Euroopan unionin erityisedustajalle mahdollisuuden toimia nopeasti ja tehokkaasti; ihmisoikeuksista vastaavan Euroopan unionin erityisedustajan olisi käsiteltävä toimintasuunnitelmissa määriteltyjen toimien ja painopistealueiden mukaisesti myös erilaisia laaja-alaisia kysymyksiä, joiden avulla parannetaan unionin ulkosuhdepolitiikan tehokkuutta ja toiminnan johdonmukaisuutta; Euroopan unionin erityisedustajan toimeksiannon laajuuden olisi oltava täysin ihmisoikeuksien ja perusvapauksien yleismaailmallisuutta ja jakamattomuutta koskevien periaatteiden sekä SEU-sopimuksen 21 artiklassa säädettyjen poliittisten tavoitteiden mukainen, ja toimeksiantoon olisi kuuluttava muun muassa demokratian, oikeusvaltioperiaatteen ja institutionaalisten rakenteiden, kansainvälisen oikeuden ja kansainvälisen humanitaarisen oikeuden vahvistaminen; toimeksiantoon olisi myös sisällytettävä muun muassa kuolemanrangaistuksen poistaminen, ihmisoikeuksien puolustajat, rankaisemattomuuden torjuminen, kidutuksen torjuminen, ilmaisunvapaus (myös internetissä), yhdistymis- ja kokoontumisvapaus, uskonnon tai vakaumuksen vapaus, vähemmistöjen oikeudet, lasten suojelu, naisten oikeudet, rauha ja turvallisuus, sukupuolikysymykset, kaikkinaisen syrjinnän torjuminen perustuipa se sitten vammaisuuteen, rotuun tai etniseen alkuperään, sukupuoleen, seksuaaliseen suuntautumiseen tai sukupuoli-identiteettiin,

                           f)

                           toimeksiannon olisi perustuttava unionin ihmisoikeuspolitiikkaa ohjaaviin periaatteisiin ja erityisesti EU:n suuntaviivoihin kuolemanrangaistuksesta (2008); kidutuksesta ja muusta julmasta, epäinhimillisestä tai halventavasta kohtelusta tai rangaistuksesta (2008), ihmisoikeuksista EU:n ulkopuolisten maiden kanssa käytävistä vuoropuheluista (2009), lapsista aseellisissa selkkauksissa (2008), ihmisoikeuksien puolustajista (2008), lapsen oikeuksien edistämisestä ja suojelusta (2008), naisiin kohdistuvan väkivallan ja kaikkien naisiin kohdistuvien syrjintämuotojen torjunnasta (2008) kansainvälisestä humanitaarisesta oikeudesta (2009), HLBT-keinovalikoimasta (2010) sekä EU:n vuosittaisiin ihmisoikeusraportteihin; katsoo lisäksi, että toimeksiantoon olisi sisällyttävä tuki korkealle edustajalle ja EU:n toimielimille, kun ne edistävät YK:n liike-elämän ja ihmisoikeuksien perusperiaatteita;

                           g)

                           ihmisoikeuksista vastaavalla Euroopan unionin erityisedustajalla olisi oltava riittävä ammattipätevyys, laaja-alainen työkokemus ja todistettu kokemus ihmisoikeuksien alalta ja hänen olisi oltava sekä henkilökohtaisesti että ammatillisesti luotettava ja kansainvälisesti maineikas,

                           h)

                           ihmisoikeuksista vastaava Euroopan unionin erityisedustaja nimitettäisiin 2,5 vuodeksi kerrallaan, jotta voidaan varmistaa jatkuvuus, johdonmukaisuus ja vastuullisuus, toimikauden olisi oltava uusittavissa ja parlamenttia olisi kuultava hyvissä ajoin ennen uusimisprosessia;

                           i)

                           ihmisoikeuksista vastaava Euroopan unionin erityisedustaja toimisi tiiviissä yhteistyössä unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan kanssa sekä Euroopan parlamentin puhemiehen kanssa, jotta voitaisiin varmistaa johdonmukaisuus ja ihmisoikeuksien huomioon ottaminen kaikilla politiikan aloilla kaikkien EU:n toimielinten toiminnassa; Euroopan unionin erityisedustajan olisi toimittava läheisessä vuorovaikutuksessa Euroopan ulkosuhdehallinnon ihmisoikeuksista ja demokratiasta vastaavan osaston, kaikkien monenvälisten EU:n edustustojen (New York, Geneve, Wien, Strasbourg) sekä kaikkialla maailmassa sijaitsevien EU:n edustustojen kanssa ihmisoikeuskysymyksiin liittyvien yhteyksien edistämiseksi kaikkien EU:n elinten, kolmansissa maissa sijaitsevien EU:n edustustojen ja kansainvälisten järjestöjen kanssa; Euroopan ulkosuhdehallinnon ihmisoikeuksista ja demokratiasta vastaavan osaston olisi tarjottava kaikki tarvittavat palvelut ja edistettävä Euroopan unionin erityisedustajan toimeksiannon täytäntöönpanoa,

                           j)

                           ihmisoikeuksista vastaava Euroopan unionin erityisedustaja pitäisi yllä tiiviitä yhteyksiä neuvoston poliittisten ja turvallisuusasioiden komiteaan ja raportoisi säännöllisesti Euroopan parlamentin asiasta vastaavalle valiokunnalle maailman ihmisoikeustilanteesta ja toimeksiannon täytäntöönpanon etenemisestä, YK:n ihmisoikeuskomitean ja YK:n yleiskokouksen istuntojen ja kolmansien maiden kanssa käytävien ihmisoikeusvuoropuhelujen tuloksista sekä ihmisoikeuksia koskevien maakohtaisten strategioiden täytäntöönpanosta;

                           k)

                           ihmisoikeuksista vastaava Euroopan unionin erityisedustaja toimisi toimeksiannon täytäntöönpanon yhteydessä yhteistyössä paikallisen, alueellisen ja kansallisen tason kansalaisyhteiskunnan edustajien, ihmisoikeuksien ja demokratian suojelemisen alalla toimivien kansalaisjärjestöjen, asiantuntijoiden sekä alueellisten ja kansainvälisten järjestöjen kanssa,

                           l)

                           ihmisoikeuksista vastaavalla Euroopan unionin erityisedustajalla olisi käytettävissään riittävät taloudelliset varat ja henkilöstöresurssit erityisedustajan ja hänen työryhmänsä tehokkaan työskentelyn takaamiseksi; ihmisoikeuksista vastaavan Euroopan unionin erityisedustajan talousarviota olisi tarkasteltava uudelleen vuosittain,

                           m)

                           ihmisoikeuksista vastaava Euroopan unionin erityisedustaja vastaisi sellaisen työryhmän kokoamisesta, jolla on toimeksiannon mukainen riittävä poliittinen asiantuntemus ja joka toimii ihmisoikeuksista vastaavan Euroopan unionin erityisedustajan toimeksiannon edun mukaisesti; on tärkeää palkata riittävästi ihmisoikeuksista vastaavan Euroopan unionin erityisedustajan suorassa valvonnassa toimivaa henkilöstöä, kun otetaan huomioon toimeksiannon soveltamisala ja monialainen luonne; työryhmään voisi kuulua komennuksella olevia työntekijöitä jäsenvaltioista ja unionin toimielimistä, ja lisäksi sen olisi ilmennettävä tarvetta varmistaa johdonmukaisuus ja ihmisoikeuksien huomioon ottaminen kaikkien unionin toimielinten ja jäsenvaltioiden kaikessa toiminnassa,

                           n)

                           ihmisoikeuksista vastaavan Euroopan unionin erityisedustajan toimeksiannossa viitattaisiin tähän suositukseen;

               2.

               kehottaa puhemiestä välittämään tämän suosituksen neuvostolle, unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkealle edustajalle ja tiedoksi komissiolle.

      (1)  Hyväksytyt tekstit, P7_TA(2010)0489.

      (2)  Hyväksytyt tekstit, P7_TA(2012)0126.

      (3)  http://www.eeas.europa.eu/human_rights/docs/guidelines_en.pdf

      (4)  EUVL C 351 E, 2.12.2011, s. 470.


title: Euroopan keskuspankin suositus, annettu  13 päivänä huhtikuuta 2006 , Euroopan unionin neuvostolle Banque de Francen ulkopuolisista tilintarkastajista (EKP/2006/5)

text:
               26.4.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 98/25

      EUROOPAN KESKUSPANKIN SUOSITUS,
   annettu 13 päivänä huhtikuuta 2006,
   Euroopan unionin neuvostolle Banque de Francen ulkopuolisista tilintarkastajista
   (EKP/2006/5)
   (2006/C 98/08)
   EUROOPAN KESKUSPANKIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännön ja erityisesti sen 27.1 artiklan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Euroopan keskuspankin (EKP) neuvoston suosittelemat ja Euroopan unionin neuvoston hyväksymät riippumattomat ulkopuoliset tilintarkastajat tarkastavat EKP:n ja eurojärjestelmään kuuluvien kansallisten keskuspankkien tilit.

               (2)

               Rahataloutta ja rahoitusmarkkinoita koskevan lain L.142-6 §:n mukaan Banque de Francen yleisneuvosto nimittää kaksi lakisääteistä tilintarkastajaa, joiden tehtävänä on tarkastaa Banque de Francen tilit. Kaupallista toimintaa koskevan lain L.823-l §:n mukaan nimetään varatilintarkastaja korvaamaan varsinaiset tilintarkastajat, mikäli nämä kieltäytyvät, eivät ole käytettävissä, luopuvat tehtävästä tai kuolevat.

               (3)

               Banque de Francen nykyisten ulkopuolisten tilintarkastajien toimikaudet päättyvät tilivuoden 2005 tilintarkastuksen jälkeen. Tämän vuoksi on tarpeen nimittää ulkopuoliset tilintarkastajat tilivuodesta 2006 alkaen.

               (4)

               Banque de France on valinnut Deloitte & Associésin ja Mazars & Guerardin ulkopuolisiksi tilintarkastajikseen sekä KPGM S.A.:n varatilintarkastajakseen tilivuosiksi 2006-2011 julkisia hankintoja koskevien sääntöjä noudattaen, ja EKP katsoo, että nämä yhtiöt täyttävät nimittämiselle asetetut tarpeelliset vaatimukset,

         SUOSITTELEE:

               1.

               Deloitte & Associésin ja Mazars & Guerardin nimittämistä yhdessä Banque de Francen ulkopuolisiksi tilintarkastajiksi tilivuosiksi 2006—2011.

               2.

               KPGM S.A.:n nimittämistä Banque de Francen varatilintarkastajaksi tilivuosiksi 2006—2011.

      Annettu Frankfurt am Mainissa 13 päivänä huhtikuuta 2006.

         Jean-Claude TRICHET

            EKP:n puheenjohtaja


title: Neuvoston suositus, annettu 10 päivänä heinäkuuta 2012 , Romanian vuoden 2012 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Romanian vuosien 2012–2015 lähentymisohjelmaa koskeva neuvoston lausunto

text:
               24.7.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 219/72

         NEUVOSTON SUOSITUS,
   annettu 10 päivänä heinäkuuta 2012,
   Romanian vuoden 2012 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Romanian vuosien 2012–2015 lähentymisohjelmaa koskeva neuvoston lausunto
   2012/C 219/21
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,
   ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 (1) ja erityisesti sen 9 artiklan 2 kohdan,
   ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,
   ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
   ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,
   on kuullut talous- ja rahoituskomiteaa,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Eurooppa-neuvosto hyväksyi 26 päivänä maaliskuuta 2010 komission ehdotuksen, jolla käynnistetään uusi työllisyys- ja kasvustrategia, Eurooppa 2020. Strategian lähtökohtana on tehostaa talouspolitiikan yhteensovittamista, ja siinä keskitytään avainalueisiin, joilla tarvitaan toimia Euroopalla kestävän kasvun vauhdittamiseen ja kilpailukyvyn parantamiseen olevien mahdollisuuksien lisäämiseksi.

               (2)

               Neuvosto antoi 13 päivänä heinäkuuta 2010 suosituksen jäsenvaltioiden ja unionin talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista (2010–2014) ja hyväksyi 21 päivänä lokakuuta 2010 päätöksen jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista (2). Yhdessä nämä muodostavat ns. yhdennetyt suuntaviivat. Jäsenvaltioita kehotettiin ottamaan yhdennetyt suuntaviivat huomioon kansallisessa talous- ja työllisyyspolitiikassaan.

               (3)

               Neuvosto antoi 12 päivänä heinäkuuta 2011 suosituksen (3) Romanian kansallisesta uudistusohjelmasta vuodelta 2011 ja lausunnon Romanian tarkistetusta lähentymisohjelmasta vuosiksi 2011–2014.

               (4)

               Komissio hyväksyi 23 päivänä marraskuuta 2011 toisen vuotuisen kasvuselvityksen. Tästä alkoi toinen politiikan yhdennetyn etukäteiskoordinoinnin eurooppalainen ohjausjakso, jonka perusta on Eurooppa 2020 -strategiassa.

               (5)

               Euroopan parlamentti on asetuksen (EY) N:o 1466/97 mukaisesti osallistunut asianmukaisesti eurooppalaiseen ohjausjaksoon, ja se on 15 päivänä helmikuuta 2012 hyväksynyt päätöslauselman vuotuisen kasvuselvityksen 2012 työllisyys- ja sosiaalinäkökohdista sekä päätöslauselman osallistumisesta vuotuiseen kasvuselvitykseen 2012.

               (6)

               Eurooppa-neuvosto hyväksyi 2 päivänä maaliskuuta 2012 rahoitusvakauden turvaamisen, julkisen talouden vakauttamisen ja kasvun vauhdittamisen painopisteet. Se korosti, että on tarpeen jatkaa eriytettyä, kasvua edistävää julkisen talouden vakauttamista, palauttaa normaalit luotonannon edellytykset, edistää kasvua ja kilpailukykyä, puuttua työttömyyteen ja kriisin sosiaalisiin seurauksiin sekä nykyaikaistaa julkishallintoa.

               (7)

               Lisäksi Eurooppa-neuvosto kehotti 2 päivänä maaliskuuta 2012 Euro Plus -sopimukseen osallistuvia jäsenvaltioita esittämään sitoumuksensa niin ajoissa, että ne voidaan sisällyttää vakaus- tai lähentymisohjelmiin ja kansallisiin uudistusohjelmiin.

               (8)

               Romania toimitti vuoden 2012 kansallisen uudistusohjelmansa 23 päivänä huhtikuuta 2012 sekä vuosia 2012–2015 koskevan lähentymisohjelmansa 11 päivänä toukokuuta 2012.

               (9)

               Neuvosto hyväksyi 6 päivänä toukokuuta 2009 päätöksen 2009/459/EY (4), jossa Romanialle myönnettiin keskipitkän ajan rahoitustukea kolmeksi vuodeksi perussopimuksen 143 artiklan nojalla. Siihen liittyvässä 23 päivänä kesäkuuta 2009 allekirjoitetussa yhteisymmärryspöytäkirjassa ja sen myöhemmissä täydennysosissa vahvistetaan ne talouspoliittiset ehdot, joiden perusteella rahoitustukea myönnetään. Päätöstä 2009/459/EY muutettiin 16 päivänä maaliskuuta 2010 päätöksellä 2010/183/EU (5). Romania on pannut keskipitkän aikavälin rahoitusapuohjelman menestyksekkäästi täytäntöön, ja koska vaihtotasetta on merkittävästi mutta osittain mukautettu Romanian hyödyke- ja työmarkkinoilla edelleen vallitsevien rakenteellisten heikkouksien seurauksena ja tästä aiheutuu herkkyyttä kansainvälisille hintahäiriöille, neuvosto hyväksyi 12 päivänä toukokuuta 2011 päätöksen 2011/288/EU (6) keskipitkän ajan ennalta varautuvan rahoitustuen myöntämisestä Romanialle kolmeksi vuodeksi perussopimuksen 143 artiklan mukaisesti. Päätökseen liittyvä yhteisymmärryspöytäkirja allekirjoitettiin 29 päivänä kesäkuuta 2011 ja sen ensimmäinen lisäosa 27 päivänä joulukuuta 2011.

               (10)

               Keskipitkän aikavälin rahoitusapuohjelmaa tarkasteltiin virallisesti toisen kerran huhtikuun loppupuolella ja toukokuun alussa 2012, ja tällöin todettiin, että Romania toteuttaa ohjelmaa edelleen suunnitellusti. Vuodeksi 2011 asetettu julkisen talouden maksuperusteiseen alijäämään liittyvä tavoite saavutettiin. Myös Euroopan kansantalouden tilinpitojärjestelmän (EKT) tavoite olisi saavutettu, ellei Romaniassa olisi toteutettu tuomioistuinten päätöksiin liittyvää merkittävää kertaluonteista toimenpidettä, jossa valtio velvoitettiin maksamaan korvauksia tietyille työntekijäryhmille. Vuoden 2012 talousarviota toteutetaan edelleen suunnitelmien mukaan, ja vaikuttaa siltä, että EKT-perusteinen alijäämä saadaan alle 3 prosentin suhteessa BKT:hen. Romanian pankkiala on säilyttänyt kestävyytensä huolimatta omaisuuserien laadun heikkenemisestä, joka on edelleen haitannut pankkialan kannattavuutta. Rahoitussektorilla keskipitkän aikavälin rahoitusapuohjelmaan liittyvät ehdot täytettiin, vaikka tietyissä tapauksissa esiintyi viiveitä. Edistyminen rakenneuudistuksen tärkeimmillä alueilla, esimerkiksi energian ja liikenteen aloilla sekä EU:n varojen käytössä, on ollut epätasaista.

               (11)

               Romanian kokonaistuotanto kasvoi vuonna 2011 kahden vuoden laskun jälkeen 2½ prosenttia. Vuonna 2012 kasvun odotetaan hidastuvan 1,4 prosenttiin. Kotimaan kysynnän ennustetaan olevan tärkein talouskasvua vauhdittava tekijä. Investointien ja EU-varojen paremman käytön odotetaan olevan avainasemassa vuonna 2012.

               (12)

               Neuvosto on asetuksen (EY) N:o 1466/97 mukaisen lähentymisohjelman arvioinnin perusteella sitä mieltä, että julkisen talouden ennusteiden perustana oleva makrotalouden skenaario on uskottava. Lähentymisohjelmassa esitetty julkisen talouden strategian tavoite on saavuttaa vuonna 2012 alijäämä, joka on neuvoston Romanialle liiallista alijäämää koskevan menettelyn yhteydessä antamien suositusten mukaisesti alle 3 prosenttia suhteessa BKT:hen. Tämän jälkeen keskipitkän aikavälin julkisen talouden rakenteelliseksi tavoitteeksi on määritelty 0,7 prosentin alijäämä suhteessa BKT:hen. Keskipitkän aikavälin tavoite vastaa asianmukaisesti vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia. Kun liiallista alijäämää on korjattu suunnitellusti vuonna 2012, alijäämän odotetaan pienenevän edelleen siten, että se on 2,2 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2013, 1,2 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2014 ja 0,9 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2015. Kun otetaan huomioon (uudelleenlaskettu) rakenteellinen rahoitusasema (7), alijäämän pitäisi parantua 1,5 prosenttia vuonna 2012, 0,5 prosenttia vuonna 2013 ja 0,7 prosenttia vuonna 2014 vakaus- ja kasvusopimuksessa asetetun 0,5 prosentin viitearvon mukaisesti. Julkisen talouden menojen kasvuvauhti vastaa vakaus- ja kasvusopimuksessa vuosille 2012–2015 vahvistettua menojen kasvun viitearvoa. Lähentymisohjelman mukaan keskipitkän aikavälin julkisen talouden tavoite saavutetaan vuonna 2014. Suurimmat julkisen talouden tavoitteisiin kohdistuvat riskit ovat valtionyhtiöiden maksurästit sekä mahdollinen paikallishallinnon ja terveydenhuollon maksurästien uudelleen kasautuminen, eräistä terveydenhuollon alalla toteutetuista toimista huolimatta. Julkista velkaa oli vuoden 2011 lopussa 34 prosenttia suhteessa BKT:hen eli edelleen merkittävästi alle viitearvon, joka on 60 prosenttia suhteessa BKT:hen.

               (13)

               Romania on tehnyt useita sitoumuksia Euro Plus -sopimuksen nojalla. Nämä sitoumukset ja vuonna 2011 esitettyjen sitoumusten täytäntöönpano liittyvät kilpailukyvyn lisäämiseen ja työllisyysasteen nostamiseen, julkisen talouden kestävyyden parantamiseen ja rahoitusjärjestelmän vakauden vahvistamiseen,

         SUOSITTAA, että Romania toteuttaa vuosina 2012–2013 toimia, joilla se
   panee täytäntöön päätöksessä 2009/459/EY, sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 2010/183/EU, vahvistetut toimet yhdessä niiden päätöksessä 2011/288/EU vahvistettujen toimien kanssa, jotka on määritelty tarkemmin 23 päivänä kesäkuuta 2009 tehdyssä yhteisymmärryspöytäkirjassa ja sen myöhemmissä täydennyksissä sekä 29 päivänä kesäkuuta 2011 tehdyssä yhteisymmärryspöytäkirjassa ja sen myöhemmissä täydennyksissä.

      Tehty Brysselissä 10 päivänä heinäkuuta 2012.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         V. SHIARLY

      (1)  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Pidetty voimassa vuodelle 2012 jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista 26 päivänä huhtikuuta 2012 annetulla neuvoston päätöksellä 2012/238/EU (EUVL L 119, 4.5.2012, s. 47).

      (3)  EUVL C 216, 22.7.2011, s. 6.

      (4)  EUVL L 150, 13.6.2009, s. 8.

      (5)  EUVL L 83, 30.3.2010, s. 19.

      (6)  EUVL L 132, 19.5.2011, s. 15.

      (7)  Suhdannetasoitettu rahoitusasema ilman kertaluonteisia ja muita väliaikaisia toimenpiteitä, komission yksiköiden uudelleen laskemana ohjelmien tietojen perusteella ja yhteisesti sovittuja menetelmiä käyttäen.


				|

		52014DC0421

			Suositus NEUVOSTON SUOSITUS Itävallan vuoden 2014 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Itävallan vuoden 2014 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto /* COM/2014/0421 final */

Suositus
NEUVOSTON SUOSITUS
Itävallan vuoden 2014 kansallisesta
uudistusohjelmasta
sekä samassa yhteydessä annettu Itävallan vuoden 2014 vakausohjelmaa koskeva
neuvoston lausunto
EUROOPAN UNIONIN
NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan
unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan
2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,
ottaa huomioon
julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja
yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun
neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97[1] ja erityisesti sen 5 artiklan
2 kohdan,
ottaa huomioon Euroopan
komission suosituksen[2],
ottaa huomioon Euroopan
parlamentin päätöslauselmat[3],
ottaa huomioon
Eurooppa-neuvoston päätelmät,
ottaa huomioon
työllisyyskomitean lausunnon,
ottaa huomioon talous- ja
rahoituskomitean lausunnon,
ottaa huomioon sosiaalisen suojelun komitean
lausunnon,
ottaa huomioon talouspoliittisen komitean
lausunnon,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Eurooppa-neuvosto hyväksyi
26 päivänä maaliskuuta 2010 Euroopan komission ehdotuksen, jolla
käynnistetään uusi kasvu- ja työllisyysstrategia, Eurooppa 2020. Strategian
lähtökohtana on tehostaa talouspolitiikan koordinointia, ja siinä keskitytään
avainalueisiin, joilla tarvitaan toimia, jotta voidaan parantaa Euroopan
mahdollisuuksia kestävään kasvuun ja lisätä sen kilpailukykyä.
(2)
Neuvosto antoi 13 päivänä
heinäkuuta 2010 komission ehdotusten pohjalta suosituksen jäsenvaltioiden ja
unionin talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista (2010–2014) ja hyväksyi
21 päivänä lokakuuta 2010 päätöksen jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan
suuntaviivoista. Yhdessä nämä muodostavat ns. yhdennetyt suuntaviivat.
Jäsenvaltioita kehotettiin ottamaan yhdennetyt suuntaviivat huomioon
kansallisessa talous- ja työllisyyspolitiikassaan.
(3)
Valtion- ja hallitusten
päämiehet hyväksyivät 29 päivänä kesäkuuta 2012 kasvu- ja
työllisyyssopimuksen, joka toimii johdonmukaisina puitteina kansallisen, EU:n
ja euroalueen tason toimille kaikkia mahdollisia keinoja, välineitä ja
politiikkoja käyttäen. He päättivät toimista, jotka on toteutettava
jäsenvaltioiden tasolla, ja ilmaisivat erityisesti täysimääräisen
sitoutumisensa Eurooppa 2020 -strategian tavoitteiden saavuttamiseen ja
maakohtaisten suositusten täytäntöönpanoon.
(4)
Neuvosto antoi 9 päivänä
heinäkuuta 2013 suosituksen Itävallan vuoden 2013 kansallisesta
uudistusohjelmasta ja lausunnon Itävallan vuosien 2012–2017 tarkistetusta
vakausohjelmasta. Komissio antoi 15 päivänä marraskuuta 2013 asetuksen (EU) N:o
473/2013[4]
mukaisen lausuntonsa Itävallan alustavasta talousarviosuunnitelmasta vuodeksi
2014[5].
(5)
Komissio hyväksyi
13 päivänä marraskuuta 2013 vuotuisen kasvuselvityksen[6], mikä
aloitti vuoden 2014 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson. Komissio
hyväksyi samana päivänä asetuksen (EU) N:o 1176/2011 perusteella
varoitusmekanismia koskevan kertomuksen[7],
jossa se katsoi, että Itävalta ei kuulu niihin jäsenvaltioihin, joista
laadittaisiin perusteellinen tarkastelu.
(6)
Eurooppa-neuvosto hyväksyi
20 päivänä joulukuuta 2013 rahoitusvakauden varmistamisen, julkisen
talouden vakauttamisen ja kasvun vauhdittamisen painopisteet. Se korosti, että
on tarpeen jatkaa eriytettyä, kasvua edistävää julkisen talouden vakauttamista,
palauttaa normaalit luotonannon edellytykset, edistää kasvua ja kilpailukykyä,
puuttua työttömyyteen ja kriisin sosiaalisiin seurauksiin sekä nykyaikaistaa
julkishallintoa.
(7)
Itävalta toimitti vuoden 2014
kansallisen uudistusohjelmansa 8 päivänä huhtikuuta 2014 ja vuoden 2014
vakausohjelmansa 29 päivänä huhtikuuta 2014. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan,
jotta niiden keskinäiset yhteydet on pystytty ottamaan huomioon.
(8)
Vuoden 2014 vakausohjelmassa esitetyn julkisen
talouden strategian tavoitteena on saavuttaa keskipitkän aikavälin tavoitteena
oleva enintään 0,45 prosentin rakenteellinen alijäämä suhteessa BKT:hen
viimeistään vuonna 2016, mikä vastaa vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia.
Julkisen talouden alijäämä on vuonna 2013 supistunut kestävästi alle 3
prosentin viitearvon suhteessa BKT:hen. Uudelleen lasketun rakenteellisen
rahoitusaseman ennakoidaan pysyvän vakaana vuonna 2014 ja paranevan 0,3
prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen vuonna 2015. Tämä jää huomattavasti
kummallekin vuodelle asetetuista sopeutusvaatimuksista. Myös menojen kasvu
poikkeaa merkittävästi niiden kasvulle asetetusta viitearvosta sekä vuonna 2014
että vuonna 2015. Itävalta ilmoitti 12 päivänä toukokuuta 2014 uusista tulo- ja
menopuolen toimenpiteistä. Jos nämä toimenpiteet toteutetaan tarkasti ja
ajallaan, Itävallan julkisen talouden strategiaan ei enää sisälly suunniteltua merkittävää
poikkeamista sopeutusuralta kohti keskipitkän aikavälin tavoitetta vuonna 2014.
Samanaikaisesti suunniteltu sopeutusura kohti keskipitkän aikavälin tavoitetta
sisältää edelleen riskejä, jotka liittyvät vakaus- ja kasvusopimuksen
vaatimusten noudattamiseen. Vakausohjelman mukaan julkinen bruttovelka kasvaa
huomattavasti vuoden 2013 lähes 74,5 prosentista suhteessa BKT:hen 79
prosenttiin vuonna 2014, mikä johtuu Hypo Alpe Adria -pankin omaisuuserien purkamisyksikön
perustamisesta, mutta velka alkaa supistua vuodesta 2015 alkaen. Ohjelman
julkisen talouden kehitysarvion perustana oleva makrotalouden skenaario on
uskottava, ja sen on laatinut riippumaton elin, Itävallan taloudellinen
tutkimuslaitos WIFO. Komission kevään 2014 talousennusteessa odotetaan
alijäämän pysyvän alle 3 prosentissa vuosina 2014 ja 2015. Siinä kuitenkin
ennustetaan rakenteellisen rahoitusaseman heikkenevän vuonna 2014 ja kohentuvan
vuonna 2015 ainoastaan 0,1 prosentilla suhteessa BKT:hen. Neuvosto katsoo
ohjelman arvioinnin ja komission ennusteen sekä 12 päivänä toukokuuta
ilmoitettujen uusien toimenpiteiden arvioinnin perusteella neuvoston asetuksen
(EY) N:o 1466/97 mukaisesti, että Itävalta on korjannut liiallista alijäämäänsä
kestävällä tavalla, mutta että edelleen on olemassa riski merkittävästä
poikkeamisesta sopeutusuralta kohti keskipitkän aikavälin tavoitetta vuosina
2014 ja 2015.
(9)
Itävalta on talous- ja rahaliiton vakaudesta,
yhteensovittamisesta sekä ohjauksesta ja hallinnasta tehdyn sopimuksen
mukaisesti lujittanut finanssipoliittista kehystään vuonna 2012 uudistamalla
maan sisäisen vakaussopimuksen. Itävallan finanssipoliittisen neuvoston
toimivaltuuksia laajennettiin marraskuusta 2013 alkaen finanssipoliittisen
sopimuksen vaatimusten johdosta. Eri hallintotasojen välisten suhteiden
perusteellinen uudistaminen kunkin tason vastuualueiden selkiyttämiseksi on
kuitenkin edelleen tarpeen, kuten hallitusohjelmassa todetaan.
(10)
Ennustetut keskipitkän ja
pitkän aikavälin eläke- ja terveydenhuoltokustannukset ja vähemmässä määrin pitkäaikaishoidon
kustannukset muodostavat riskin julkisen talouden kestävyydelle. Vuonna 2014 on
tullut voimaan joitakin toimenpiteitä, joilla pyritään rajoittamaan
varhaiseläkkeelle pääsyä ja lisäämään kannustimia pysyä pidempään työelämässä.
Silti vuonna 2012 kirjattu 58,4 vuoden todellinen eläkkeellesiirtymisikä on
selvästi EU:n keskiarvoa alhaisempi. Se on myös huomattavasti lakisääteistä
eläkeikää matalampi (miesten osalta ero oli 5,6 vuotta ja naisten osalta 2,6
vuotta vuonna 2012). Kansalliseen uudistusohjelmaan sisältyy melko
kunnianhimoisia lyhyen aikavälin tavoitteita nostaa todellista
eläkkeellesiirtymisikää 1,6 vuodella vuosina 2012–2018, ja niiden toteuttamista
on seurattava tarkasti. Eläkejärjestelmään hiljattain tehdyt uudistukset
vähentävät kestävyysriskejä todennäköisesti jossain määrin, jos niiden rinnalla
toteutetaan työmarkkinaolosuhteiden parannuksia, joiden ansiosta ikääntyneet
työntekijät voivat jatkaa työelämässä nykyistä pidempään. Suunnitteilla ei ole
kuitenkaan ottaa käyttöön vaikutukseltaan rakenteellisempia ja pitkäaikaisempia
toimenpiteitä, kuten lakisääteisen eläkeiän yhdenmukaistamisen vauhdittaminen
naisten ja miesten välillä tai lakisääteisen eläkeiän ja elinajanodotteen
kytkeminen selkeästi toisiinsa, vaikka nämä toimenpiteet edistäisivät työurien
pidentämistä ja eläkejärjestelmän rahoituksen kestävyyttä.
(11)
Itävallan
terveydenhuoltojärjestelmässä resurssien tehokasta kohdentamista haittaa
monimutkainen hallintojärjestelmä ja melko voimakas painottuminen suureen ja
kalliiseen sairaalasektoriin. Maassa on toteutettu joitakin terveydenhuollon
uudistamiseen ja julkisten menojen kustannustehokkuuden parantamiseen tähtääviä
toimenpiteitä. Ne eivät mahdollisesti ole kuitenkaan riittäviä sektorin
rakenteellisten heikkouksien korjaamiseksi. Myös kunnianhimoisemmat tavoitteet
olisivat tarpeen painopisteen siirtämiseksi laitoshoidosta avohoitoon sekä
ennaltaehkäisevän terveydenhuollon lujittamiseksi, sillä sen osalta julkiset
menot ovat EU:n keskiarvoa alhaisemmat. Ilmoitetut toimenpiteet, joilla
pyritään lujittamaan perusterveydenhuoltoa ja kehittämään kroonisten
sairauksien yhdistettyjä hoitopalveluja, ovat tervetulleita.
Pitkäaikaishoitorahasto, jonka kestoa jatkettiin vuoteen 2016 ja varoja
lisättiin 650 miljoonaa euroa ja jota suunnitellaan jatkettavaksi edelleen
vuoteen 2018 saakka lisäämällä varoja 700 miljoonaa euroa, tarjoaa
väliaikaisratkaisun hoitopalvelujen rahoitukseen. Pitkäaikaishoidon
rahoituksellinen kestävyys vaatii huomiota myös tämän ajan jälkeen.
(12)
Itävallan verotusjärjestelmälle
on edelleen tyypillistä ansiotulojen korkea vero- ja sosiaaliturvarasitus, joka
kohdistuu erityisen voimakkaasti matalapalkkaisiin työntekijöihin. Työn
verotusaste oli 24,7 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2012, ja se kuuluu
EU:n korkeimpiin. Sosiaaliturvamaksut ja työnantajamaksut ovat lähes 50
prosenttia bruttopalkasta. Korkeat sosiaaliturvamaksut ja alkuvaiheen tuloverot
todennäköisesti heikentävät potentiaalisten matalapalkkaisen työn tekijöiden ja
kotitalouksien toisten palkansaajien kannustimia tehdä työtä. Äskettäin
hyväksytty veropaketti sisältää vain vähäisiä toimenpiteitä työhön kohdistuvan
verotuksen keventämiseksi, eikä siinä hyödynnetä mahdollisuuksia siirtää
verotuksen painopistettä kohti kasvun kannalta vähemmän haitallisia veroja, kuten
juokseviin kiinteistöveroihin, joiden osalta arviot kiinteistöjen
verotusarvoista ovat vanhentuneet.
(13)
Itävallan työmarkkinat toimivat
edelleen hyvin, ja maan työttömyysprosentti kuuluukin EU:n alhaisimpiin (2013:
4,9 %). Tulevaisuuden haasteita aiheuttaa kuitenkin väestön ikääntyminen
ja työväestön mahdollinen supistuminen, minkä vuoksi olisi aiheellista tehostaa
ikääntyneiden työntekijöiden, naisten ja maahanmuuttajien muodostaman
alihyödynnetyn työmarkkinapotentiaalin käyttöä. Ikääntyneiden työntekijöiden
työllisyysaste on edelleen EU:n keskiarvoa matalampi (2013: 44,9 %, EU:
50,3 %), vaikka se on parantunut huomattavasti vuodesta 2000, jolloin se
oli lähes 15 prosenttiyksikköä alhaisempi. Varhaiseläkkeelle siirtymisen
hillitsemiseen tähtääviä toimenpiteitä tulee voimaan vuonna 2014, ja lisäksi
valmisteilla on lisätoimenpiteitä työmarkkinoilta poistumisiän myöhentämistä
edistävien kannustimien tehostamiseksi. Ikääntyneillä työntekijöillä on
kuitenkin edelleen vaikeuksia jatkaa työssään tai palata työelämään.
Maahanmuuttajilla on edelleen vaikeuksia integroitua työmarkkinoille
täysimääräisesti, ja heidän työttömyysasteensa on huomattavasti yleistä tasoa
korkeampi. Tämä johtuu osittain siitä, että heidän ammattipätevyytensä
tunnustamiseen liittyy vielä esteitä, vaikka heidän osuutensa työvoimasta
kasvaakin jatkuvasti. Naisten työllisyysaste (70,8 % v. 2013) on melko
korkea, mutta kokoaikavastaavana ilmaistuna tilanne on paljon epäsuotuisampi
(55,6 % v. 2012). Osa-aikatyötä tekevien naisten osuus on Itävallassa
unionin korkeimpia, ja naisten työssäkäynti keskittyy suuressa määrin
matalapalkka-aloille. Tämän seurauksena sukupuolten välinen palkka- ja
eläke-ero kuuluu EU:n suurimpiin. Vaikka lasten päivähoidon ja
pitkäaikaishoidon palvelujen kehittämiseksi on toteutettu joitakin toimia,
niiden saatavuus on edelleen vähäinen.
(14)
Oppimistulokset ovat Itävallassa parantuneet
kaikissa luokissa OECD:n vuonna 2012 toteuttaman opiskelijoiden taitoja
mittaavan tutkimuksen mukaan, mutta lukutaitotulokset ovat toistaiseksi EU:n
keskiarvon alapuolella. Lisäksi sosioekonomisella taustalla on edelleen
merkittävä vaikutus koulutustuloksiin. Vaikka koulunkäynnin keskeyttämiselle
asetetut tavoitteet on yleisesti ottaen saavutettu, maahanmuuttajataustaisten
oppilaiden (joiden osuus oppilaista kasvaa jatkuvasti) keskeyttämisaste oli yli
kolme kertaa suurempi kuin muun taustan omaavilla oppilailla (21,5 %
verrattuna 6,0 %:iin v. 2012). Koulun keskeyttämisen ehkäisemiseen ei panosteta
riittävästi. Lisäksi olisi edelleen tarpeen laatia koko maan kattava laadukasta
varhaiskasvatusta koskeva strateginen lähestymistapa. Koulujärjestelmän eri
osa-alueita koskevia uudistuksia, erityisesti uusimuotoisen keskikoulun
käyttöönotto, on käynnissä tai ne on juuri hyväksytty. On tarpeen seurata tarkasti,
millaiset mahdollisuudet uusimuotoisella keskikoululla on lieventää niitä
kielteisiä vaikutuksia, joita oppilaiden varhaisella ohjaamisella eri
koulutyyppeihin jo neljän vuoden peruskoulun jälkeen on sosiaalisesti
heikommassa asemassa olevien ryhmien ja oppimistulosten parantamisen kannalta.
Korkea-asteen koulutuksen alalla opiskelijamäärän kasvu aiheuttaa paineita
rahoitukselle ja organisaatiolle, mutta opintonsa loppuun saattavien
opiskelijoiden osuus on edelleen EU:n keskiarvoa alhaisempi. Oppimistulosten
parantaminen on edelleen erittäin tärkeää, jotta voidaan sujuvoittaa polkua
koulutuksesta työelämään.
(15)
Itävallassa on edelleen
voimassa merkittäviä sääntelyesteitä, jotka hankaloittavat yritysten ja
yksittäisten asiantuntijoiden palvelujen tarjoamista. Tiettyjä ammatteja
koskevassa lainsäädännössä asetetaan oikeudellista muotoa koskevia rajoituksia
ja säädetään osakkuusvaatimuksista, ja yksittäisiin ammatteihin pääsyyn
sovelletaan tarkkoja ammattipätevyysvaatimuksia. Lisäksi
monialapalveluyritysten perustaminen on yhä hankalaa. Näiden vaatimusten
yhdistelmä luo esteitä markkinoille pääsylle ja asiantuntijapalveluiden
harjoittamiselle, mikä rajoittaa kilpailua. Ammattipätevyysvaatimusten osalta
Itävalta osallistuu koko EU:n laajuiseen keskinäiseen arviointiin ja on
päivittänyt säänneltyjä ammatteja koskevan tietokantansa
ammattipätevyysvaatimusten perusteiden ja oikeasuhteisuuden arvioinnin
ensimmäisenä vaiheena.
(16)
Julkisia hankintoja koskevaan EU:n lainsäädäntöön
sisältyvillä julkaisuvaatimuksilla pyritään huolehtimaan kilpailun ja
yhdenvertaisen kohtelun toteutumisesta tiedottamalla paremmin mahdollisuuksista
saada sopimuksia. Tämä on markkinoille pääsyn edellytys. Kilpailun tehostuminen
tarjoajien välillä johtaa yleensä hankintayksiköiden kannalta edullisempiin
tarjouksiin ja myös hintojen huomattavaan laskuun. Itävallan viranomaisten
julkisia hankintoja koskevan EU:n lainsäädännön mukaisesti julkistamien
tarjouskilpailujen arvo oli vuonna 2012 kuitenkin 1,5 prosenttia suhteessa
BKT:hen ja 6,6 prosenttia urakoihin, tavaroihin ja palveluihin kohdennetuista
julkisista kokonaismenoista, mikä on selvästi vähemmän kuin EU:n keskiarvo
(3,4 % suhteessa BKT:hen ja 17,7 % julkisista menoista kyseisiin
tarkoituksiin). Tämä tilanne aiheuttaa Itävallan
veronmaksajille ja yrityksille huomattavia kustannuksia menetettyjen
liiketoimintamahdollisuuksien muodossa.
(17)
Vaikka Itävallan
liittovaltiotason kilpailuviranomaisen määrärahoja on lisätty, sillä on
edelleen merkittävästi vähemmän henkilöstöä kuin muiden samankokoisten tai
pienempien jäsenvaltioiden viranomaisilla. Maan rautateiden rahti- ja
matkustajaliikenteen markkinoiden kannalta olisi edullista toteuttaa lisätoimia
kilpailun edistämiseksi, kuten neuvosto suositteli vuonna 2013.
(18)
Pankkisektorin yleinen
pääomittaminen parantui edelleen vuonna 2013 mutta pankkien riskiprofiili
huomioon ottaen näyttäisi olevan tarpeen toteuttaa lisätoimia pääomapuskureiden
lujittamiseksi. Neuvosto suositteli vuonna 2013, että Itävalta vauhdittaisi kokonaan
tai osittain kansallistettujen pankkien uudelleenjärjestelyä. Hypo Alpe Adrian
alasajoa koskeva lainsäädäntökehys on tarkoitus esittää parlamentin
hyväksyttäväksi ennen kesää. Organisatoriset valmistelut tähän liittyvän
varainhoitoyhtiön perustamiseksi ovat parhaillaan käynnissä. Varainhoitoyhtiön
odotetaan aloittavan toimintansa syksyllä. Österreichische Volksbanken AG:n
uudelleenjärjestely ja Kommunalkredit-pankin roskapankin, KA Finanzin, alasajo
jatkuvat EU:n valtiontukipäätösten mukaisesti. Olisi olennaisen tärkeää
toteuttaa läpinäkyviä ja päättäväisiä toimia kansallistettujen pankkien
uudelleenjärjestelyjen loppuunsaattamiseksi, jotta turvataan rahoitusvakaus ja
minimoidaan julkiselle taloudelle aiheutuvat kielteiset vaikutukset.
(19)
Komissio on eurooppalaisen
ohjausjakson osana analysoinut kattavasti Itävallan talouspolitiikkaa. Se on
arvioinut vakausohjelman ja kansallisen uudistusohjelman. Se on ottanut
huomioon ei vain niiden merkityksen Itävallan finanssipolitiikan sekä sosiaali-
ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta vaan myös sen, ovatko ne EU:n
sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska unionin yleistä talouden ohjausta on
tarpeen tehostaa antamalla EU:n tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin.
Eurooppalaisen ohjausjakson yhteydessä annetut komission suositukset ilmenevät jäljempänä esitettävistä suosituksista 1–5.
(20)
Neuvosto on tutkinut Itävallan
vakausohjelman tämän arvioinnin perusteella, ja sen lausunto[8] ilmenee
erityisesti jäljempänä esitettävästä suosituksesta 1.
(21)
Komissio on eurooppalaisen
ohjausjakson osana analysoinut myös koko euroalueen talouspolitiikkaa. Neuvosto
on antanut tämän analyysin perusteella erityisiä suosituksia jäsenvaltioille,
joiden rahayksikkö on euro. Myös Itävallan olisi varmistettava, että kyseiset
suositukset pannaan täytäntöön täysimääräisesti ja oikea-aikaisesti,
SUOSITTAA, että
Itävalta toteuttaa vuosina 2014–2015 toimia, joilla se
1.           liiallisen
alijäämän korjaamisen jälkeen lujittaa vuonna 2014 toteutettavia julkisen
talouden toimenpiteitä, koska komission kevään 2014 talousennusteen mukaan vakaus-
ja kasvusopimuksen vaatimuksiin nähden on muodostumassa ero, jonka suuruus on
0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen, mikä kertoo merkittävän poikkeaman riskistä;
tehostaa merkittävästi julkisen talouden strategiaansa vuonna 2015
varmistaakseen keskipitkän aikavälin tavoitteen saavuttamisen ja sen jälkeen
siinä pysymisen ja huolehtiakseen siitä, että velkasääntöä noudatetaan, jotta
julkisen talouden velkasuhde kääntyy pysyvästi laskusuuntaan; selkeyttää
edelleen julkisen talouden suhteita eri hallintotasojen välillä esimerkiksi
yksinkertaistamalla organisatorista rakennetta ja sovittamaan meno- ja
rahoitusvastuita yhteen;
2.           parantaa eläkejärjestelmän
pitkän aikavälin kestävyyttä erityisesti edistämällä lakisääteisen eläkeiän
yhdenmukaistamista miesten ja naisten välillä ja kytkemällä lakisääteisen
eläkkeellesiirtymisiän elinajanodotteeseen; seuraa äskettäin toteutettujen
varhaiseläkkeelle pääsyä rajoittavien uudistusten toteutusta; parantaa edelleen
terveydenhuolto- ja pitkäaikaishoitopalvelujen kustannustehokkuutta ja
kestävyyttä;
3.           supistaa matalapalkkaisiin
työntekijöihin kohdistuvaa suurta verokiilaa siirtämällä verotusta kasvun
kannalta vähemmän haitallisiin verotuslähteisiin, kuten juokseviin
kiinteistöveroihin, muun muassa päivittämällä veropohjaa; tehostaa toimenpiteitä
maahanmuuttajataustaisten henkilöiden, naisten ja ikääntyneiden työntekijöiden
työmarkkinanäkymien parantamiseksi; tähän kuuluu myös päivähoito- ja
pitkäaikaishoitopalvelujen kehittäminen edelleen ja maahanmuuttajien
ammattipätevyyden tunnustaminen; parantaa oppimistuloksia, erityisesti
maahanmuuttajataustaisten nuorten osalta, muun muassa kehittämällä
varhaiskasvatusta ja vähentämällä kielteisiä vaikutuksia, jotka aiheutuvat
oppilaiden ohjaamisesta varhaisessa vaiheessa erityyppisiin kouluihin; parantaa
edelleen korkea-asteen koulutuksen strategista suunnittelua ja tehostaa
toimenpiteitä koulutuksen keskeyttämisen vähentämiseksi;
4.           poistaa palveluntarjoajille
asetetut liialliset esteet, myös oikeudellista muotoa ja osakkuuksia koskevien
vaatimusten ja monialapalveluyritysten perustamisen osalta; tarkistaa, ovatko
säänneltyihin ammatteihin pääsyä ja niiden harjoittamista koskevat rajoitukset
oikeasuhteisia ja yleisen edun mukaisesti perusteltuja; kartoittaa EU:n
lainsäädännön mukaisesti toteutettujen julkisten hankintasopimusten alhaisen
arvon syyt; lisää merkittävästi liittovaltion kilpailuviranomaisen resursseja;
5.           jatkaa kokonaan tai osittain kansallistettujen
pankkien hallitun uudelleenjärjestelyn tiivistä seurantaa ja edistämistä.
Tehty Brysselissä
                                                                       Neuvoston
puolesta
                                                                       Puheenjohtaja
[1]               EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.
[2]               COM(2014) 421 final.
[3]               P7_TA(2014)0128 ja P7_TA(2014)0129.
[4]               EUVL L 140, 27.5.2013, s. 11.
[5]               C(2013) 8009 final.
[6]               COM(2013) 800 final.
[7]               COM(2013) 790 final.
[8]               Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan
2 kohdan mukaisesti.


Avis juridique important

|

32000Y1213(01)

Neuvoston suositus, annettu 30 päivänä marraskuuta 2000, jäsenvaltioille tuesta, jota Europol antaa jäsenvaltioiden perustamille yhteisille tutkintaryhmille

Virallinen lehti nro C 357 , 13/12/2000 s. 0007 - 0008

Neuvoston suositus,annettu 30 päivänä marraskuuta 2000,jäsenvaltioille tuesta, jota Europol antaa jäsenvaltioiden perustamille yhteisille tutkintaryhmille(2000/C 357/06)EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokakatsoo seuraavaa:(1) Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 30 artiklan 2 kohdan a alakohdassa neuvostoa kehotetaan mahdollistamaan se, että Europol helpottaa ja tukee jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten toteuttamien erityisten tutkintatoimien valmistelua ja edistää niiden yhteensovittamista ja toteuttamista, mukaan lukien sellaisten yhteisten työryhmien operatiiviset toimet, joihin Europolin edustajat osallistuvat tukemalla niitä.(2) Tampereella 15 ja 16 päivänä lokakuuta 1999 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmien suosituksessa 43 kehotetaan perustamaan viipymättä Amsterdamin sopimuksessa edellytetyt yhteiset tutkintaryhmät ensivaiheen toimena laittoman huumausainekaupan sekä ihmiskaupan ja terrorismin torjumiseksi. Tätä varten laadittavissa säännöissä olisi Europolin edustajille annettava mahdollisuus tarjota tarvittaessa tukea tutkintaryhmille.(3) Neuvosto antoi 29 päivänä toukokuuta 2000 säädöksen Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 34 artiklan mukaisen yleissopimuksen tekemisestä keskinäisestä oikeusavusta rikosasioissa Euroopan unionin jäsenvaltioiden välillä(1). Yleissopimuksessa määrätään yhteisten tutkintaryhmien perustamisesta.(4) Jäsenvaltiot voivat jo nyt perustaa yhteisiä tutkintaryhmiä kahden- tai monenväliseltä pohjalta.(5) Euroopan poliisiviraston perustamisesta tehdyn yleissopimuksen (Europol-yleissopimus)(2) mukaan Europol voi tarjota tukea kahden- tai monenväliseltä pohjalta perustetuille yhteisille tutkintaryhmille.(6) Tämä päätöslauselma on ensimmäinen askel Tampereen päätelmien suosituksen 43 täytäntöönpanemiseksi,SUOSITTAA jäsenvaltioille, että ne Europol-yleissopimuksen ja sen soveltamiseksi annetut säännöt asianmukaisesti huomioon ottaen hyödyntävät täysimääräisesti mahdollisuuksia saada Europolilta tukea yhteisille tutkintaryhmille.Europol antaa kansallisten yksiköiden välityksellä tukea yhteisille tutkintaryhmille Europol-yleissopimuksen ja erityisesti sen 3 ja 4 artiklan mukaisesti ennen muuta seuraaviin tarkoituksiin ja seuraavien järjestelyjen mukaisesti:- antamalla yhteisten tutkintaryhmien käyttöön Europolilla olevan rikollisverkostojen tuntemuksen:Europol voi antaa yhteisten tutkintaryhmien jäsenten käyttöön sillä olevat tiedot rikollisverkostoista Europol-yleissopimuksen mukaisesti, jossa määrätään, että Europol voi avustaa jäsenvaltioissa suoritettavia tutkimuksia antamalla kansallisille yksiköille kaikki tarvittavat tiedot ja auttaa jäsenvaltioita antamalla rikostutkintamenetelmiin liittyviä neuvoja (ottaen huomioon myös Europolin henkilöstön kielelliset valmiudet).- tukemalla yhteisten tutkintaryhmien operaatioiden yhteensovittamista:Europol voi tukea jäsenvaltioita yhteisten tutkintaryhmien operaatioiden keskitetyssä yhteensovittamisessa Europol-yleissopimuksen mukaisesti, jossa määrätään, että Europol voi helpottaa jäsenvaltioiden välistä tietojenvaihtoa.- tarjoamalla yhteisille tutkintaryhmille teknistä neuvontaa:Europol voi antaa jäsenvaltioille neuvoja sopivista tutkintatekniikoista rajat ylittävissä tutkimuksissa Europol-yleissopimuksen mukaisesti, jossa määrätään, että Europol voi antaa neuvoja toimivaltaisten yksiköiden organisoinnin ja välineiden sekä poliisin teknisten ja tieteellisten menetelmien osalta.- auttamalla rikosten analysoinnissa:Jos Europolilla jo on yhteisen tutkintaryhmän tutkimia seikkoja koskeva analyysitietokanta, ryhmän jäsenet voivat pyytää asianomaiselta analysointiryhmältä tukea edellyttäen, että Europol-yleissopimuksen 10 artiklan 8 kohtaa noudatetaan.Lisäksi yhteisen tutkintaryhmän jäsenet voivat ottaa yhteyttä Europoliin saadakseen Europol-yleissopimuksen mukaisesti virallisen lausunnon siitä, olisiko analyysitietokanta perustettava vai ei.Yhteisen tutkintaryhmän työn tuloksena syntyneet tiedot on toimitettava Europolille mainitun yleissopimuksen 10 artiklassa määrätyin edellytyksin. Päinvastaisessa tapauksessa (Europolin toimittaessa tietoja yhteiselle tutkintaryhmälle) tietoja voidaan poimia Europolille avoimesta analyysitietokannasta vain analysointiryhmän suostumuksella yleissopimuksen 10 artiklan 8 kohdan mukaisesti.Europolin yleisestä tietojärjestelmästä poimittujen tietojen toimittaminen yhteisen tutkintaryhmän jäsenille toimivaltaisten kansallisten yksiköiden kautta ei edellytä ennakolta annettavaa suostumusta.Tehty Brysselissä 30 päivänä marraskuuta 2000.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaM. Lebranchu(1) EYVL C 197, 12.7.2000, s. 1.(2) EYVL C 316, 27.11.1995, s. 2, suomenkielinen teksti julkaistu uudelleen EYVL C 301, 30.9.1998, s. 9.