title: Neuvoston suositus, annettu 10 päivänä heinäkuuta 2012 , Ruotsin vuoden 2012 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Ruotsin vuosien 2012–2015 lähentymisohjelmaa koskeva neuvoston lausunto

text:
               24.7.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 219/85

         NEUVOSTON SUOSITUS,
   annettu 10 päivänä heinäkuuta 2012,
   Ruotsin vuoden 2012 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Ruotsin vuosien 2012–2015 lähentymisohjelmaa koskeva neuvoston lausunto
   2012/C 219/25
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,
   ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 (1) ja erityisesti sen 9 artiklan 2 kohdan,
   ottaa huomioon makrotalouden epätasapainon ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta 16 päivänä marraskuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011 (2) ja erityisesti sen 6 artiklan 1 kohdan,
   ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,
   ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
   ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,
   on kuullut talous- ja rahoituskomiteaa,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Eurooppa-neuvosto hyväksyi 26 päivänä maaliskuuta 2010 komission ehdotuksen käynnistää uusi työllisyys- ja kasvustrategia, Eurooppa 2020. Strategian lähtökohtana on tehostaa talouspolitiikan yhteensovittamista, ja siinä keskitytään avainalueisiin, joilla tarvitaan toimia Euroopalla kestävän kasvun vauhdittamiseen ja kilpailukyvyn parantamiseen olevien mahdollisuuksien lisäämiseksi.

               (2)

               Neuvosto antoi 13 päivänä heinäkuuta 2010 suosituksen jäsenvaltioiden ja unionin talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista (2010–2014) ja hyväksyi 21 päivänä lokakuuta 2010 päätöksen jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista (3). Yhdessä nämä muodostavat ns. yhdennetyt suuntaviivat. Jäsenvaltioita kehotettiin ottamaan yhdennetyt suuntaviivat huomioon kansallisessa talous- ja työllisyyspolitiikassaan.

               (3)

               Neuvosto antoi 12 päivänä heinäkuuta 2011 suosituksen (4) Ruotsin vuoden 2011 kansallisesta uudistusohjelmasta ja lausunnon Ruotsin vuosien 2011–2014 tarkistetusta lähentymisohjelmasta.

               (4)

               Komissio hyväksyi 23 päivänä marraskuuta 2011 toisen vuotuisen kasvuselvityksen. Tästä alkoi toinen politiikan yhdennetyn etukäteiskoordinoinnin eurooppalainen ohjausjakso, jonka perusta on Eurooppa 2020 -strategiassa. Komissio hyväksyi 14 päivänä helmikuuta 2012 asetuksen (EU) N:o 1176/2011 perusteella varoitusmekanismia koskevan kertomuksen, jossa se katsoi, että Ruotsi kuuluu niihin jäsenvaltioihin, joista laadittaisiin perusteellinen tarkastelu.

               (5)

               Neuvosto antoi 1 päivänä joulukuuta 2011 päätelmät, joissa kehotetaan sosiaalisen suojelun komiteaa esittämään yhdessä työllisyyskomitean ja muiden komiteoiden kanssa näkemyksensä toimista, joita suositellaan Eurooppa 2020 -strategian puitteissa toteutettavan politiikkajakson yhteydessä. Nämä näkemykset ovat osa työllisyyskomitean lausuntoa.

               (6)

               Euroopan parlamentti on asetuksen (EY) N:o 1466/97 mukaisesti osallistunut asianmukaisesti eurooppalaiseen ohjausjaksoon, ja se on 15 päivänä helmikuuta 2012 hyväksynyt päätöslauselman vuotuisen kasvuselvityksen 2012 työllisyys- ja sosiaalinäkökohdista sekä päätöslauselman osallistumisesta vuotuiseen kasvuselvitykseen 2012.

               (7)

               Eurooppa-neuvosto hyväksyi 2 päivänä maaliskuuta 2012 rahoitusvakauden turvaamisen, julkisen talouden vakauttamisen ja kasvun vauhdittamisen painopisteet. Se korosti, että on tarpeen jatkaa eriytettyä, kasvua edistävää julkisen talouden vakauttamista, palauttaa normaalit luotonannon edellytykset, edistää kasvua ja kilpailukykyä, puuttua työttömyyteen ja kriisin sosiaalisiin seurauksiin sekä nykyaikaistaa julkishallintoa.

               (8)

               Ruotsi toimitti vuosia 2012–2015 koskevan lähentymisohjelmansa sekä vuoden 2012 kansallisen uudistusohjelmansa 20 päivänä huhtikuuta 2012. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon. Komissio on myös arvioinut asetuksen (EU) N:o 1176/2011 5 artiklassa tarkoitetussa perusteellisessa tarkastelussa, onko Ruotsissa makrotalouden epätasapaino. Komissio totesi perusteellisessa tarkastelussaan, että Ruotsissa on epätasapaino, mutta se ei ole liiallinen.

               (9)

               Neuvosto on asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 1 kohdan mukaisen lähentymisohjelman arvioinnin perusteella sitä mieltä, että lähentymisohjelman julkisen talouden kehitysarvion perustana oleva makrotalouden skenaario on realistinen vuoden 2012 osalta ja optimistinen vuosien 2013–2015 osalta, jolloin BKT:n kasvun odotetaan olevan keskimäärin 3,5 prosenttia. Komission yksiköiden kevään 2012 talousennusteen mukaan BKT:n kasvu on 2,1 prosenttia vuonna 2013. Lähentymisohjelmassa kaavaillun julkisen talouden strategian tavoitteena on varmistaa pitkän aikavälin kestävyys noudattamalla Ruotsin julkisen talouden kehyksen sääntöjä, muun muassa saavuttaa suhdannekierron aikana julkisyhteisöjen rahoitusylijäämä, joka on 1 prosentti suhteessa BKT:hen. Strategian tavoitteena on myös täyttää vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimukset, erityisesti noudattaa viitearvoa, joka on 3 prosenttia suhteessa BKT:hen. Lähentymisohjelmassa on muutettu julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoite julkisen talouden 1,0 prosentin ylijäämästä suhteessa BKT:hen 1,0 prosentin alijäämäksi suhteessa BKT:hen. Uusi keskipitkän aikavälin tavoite vastaa riittävästi vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia. Muutoksen ansiosta on todennäköistä, että (uudelleenlasketun) julkisen talouden rakenteellisen rahoitusaseman perusteella ohjelmakauden aikana päästään keskipitkän aikavälin tavoitteeseen, vaikka otettaisiin huomioon se, että vuonna 2013 tai 2014 jouduttaisiin toteuttamaan uusia harkinnanvaraisia elvytystoimia. Tietyt julkisen talouden kehitysarvioiden heikkenemisriskit liittyvät vuodesta 2013 alkaen suotuisiin makrotalouden odotuksiin. Julkisten menojen suunniteltu kasvuvauhti, jossa on otettu huomioon harkinnanvaraiset tulopuolen toimenpiteet, vastaisi vakaus- ja kasvusopimuksessa menojen kasvulle asetettua viitearvoa. Velkasuhde on alle 60 prosenttia suhteessa BKT:hen, ja lähentymisohjelman mukaan sen ennakoidaan supistuvan edelleen ohjelmakauden aikana.

               (10)

               Komission asetuksen (EU) N:o 1176/2011 5 artiklan mukaisesti tekemä perusteellinen tarkastelu vahvisti, että kotitalouksien velkaantuneisuus on Ruotsissa varsin suuri. Asunto- ja asuntolainamarkkinat vakautuivat vuonna 2011, mutta markkinoilla on lukuisia rakenteellisia vääristymiä, jotka uhkaavat niiden vakautta pitkällä aikavälillä. Finanssisektorin häiriönsietokyvyn lisäämiseksi on toteutettu aiheellisia toimenpiteitä. Nykyisin toteutetaan kuitenkin lukuisia sellaisia toimintapolitiikkoja, jotka saattavat johtaa Ruotsin asuntomarkkinoiden epävakauteen ja asuntovelkojen kasaantumiseen, mihin ei ole kiinnitetty juurikaan huomiota: antelias korkojen verovähennysoikeus, alhaiset kiinteistöverot, pienet lyhennykset ja tiukka vuokrasääntely. Tarjontapuolella paikallinen kaavoitusmonopoli, pitkät kaavoitusmenettelyt ja kilpailun puute heikentävät asuntotarjonnan joustavuutta.

               (11)

               Huolimatta työmarkkinatilanteen yleisestä paranemisesta vuonna 2011 nuorten ja heikoimmassa asemassa olevien ryhmien työttömyysaste on edelleen korkea, erityisesti maahanmuuttajataustaisen väestön kohdalla. Ruotsissa toteutetaan parhaillaan useita aktiivisia työmarkkinapoliittisia toimenpiteitä ja koulutusuudistukseen liittyviä toimia tämän tilanteen korjaamiseksi. Useimmat näistä toimenpiteistä vaikuttavat aiheellisilta ja uskottavilta, vaikka onkin liian aikaista arvioida niiden vaikutusta. Ei kuitenkaan ole varmaa, että nuorisotyöllisyyteen kohdennettu tärkein toimenpide eli ravintoloiden ja catering-palvelujen arvonlisäveron alennus on aiheellinen ja toimiva, vaan sitä on arvioitava. Lisäksi olisi mahdollista pyrkiä kunnianhimoisempiin tavoitteisiin, jos ongelmiin puututtaisiin kattavammin muun muassa pienentämällä suhteellisen korkeita palkkoja palkka-asteikon alkupäässä ja puuttumalla eroihin vakituisessa ja määräaikaisessa työsuhteessa olevien työntekijöiden työsuhdeturvassa.

               (12)

               Ruotsissa tutkimuksen ja kehityksen (T&K) menot suhteessa BKT:hen ovat toiseksi suurimmat EU:ssa, ja Ruotsia pidetään innovaatiojohtajana innovaatiounionin tulostaulun mukaan. Innovatiivisten tuotteiden kaupallistamisessa Ruotsi on kuitenkin EU:n keskitason alapuolella, ja kehityssuuntaus on negatiivinen. Lisäksi Ruotsi näyttäisi olevan jäljessä kilpailijoistaan nopeasti kasvavien innovatiivisten yritysten perustamisessa. Kaiken kaikkiaan Ruotsin vahva asema T&K-toiminnassa on haavoittuva, koska se on vahvasti riippuvainen muutamasta suuresta monikansallisesta yrityksestä, jotka siirtävät enenevässä määrin T&K-toimintaansa pois Ruotsista. Näitä asioita olisi tarkasteltava uudessa tutkimusta ja innovaatiotoimintaa käsittelevässä syksyksi 2012 odotetussa lakialoitteessa.

               (13)

               Komissio on laatinut eurooppalaisen ohjausjakson puitteissa kattavan analyysin Ruotsin talouspolitiikasta. Se on arvioinut sekä lähentymisohjelman että kansallisen uudistusohjelman ja esittänyt perusteellisen tarkastelun. Se on ottanut huomioon niiden merkityksen Ruotsin finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta sekä sen, ovatko ne EU:n sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska unionin yleistä talouden ohjausta on tarpeen tehostaa antamalla EU:n tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin. Eurooppalaisen ohjausjakson yhteydessä annetut komission suositukset on otettu huomioon jäljempänä esitettävissä suosituksissa 1–4.

               (14)

               Neuvosto on tämän arvioinnin perusteella tutkinut lähentymisohjelman, ja sen lausunto (5) ilmenee erityisesti jäljempänä esitettävässä suosituksessa 1.

               (15)

               Neuvosto on tutkinut kansallisen uudistusohjelman ja lähentymisohjelman komission perusteellisen tarkastelun ja tämän arvioinnin perusteella. Sen asetuksen (EU) N:o 1176/2011 6 artiklan nojalla antamat suositukset ilmenevät erityisesti jäljempänä esitettävästä suosituksesta 2,

         SUOSITTAA, että Ruotsi toteuttaa vuosina 2012–2013 toimia, joilla se:

               1.

               säilyttää julkisen talouden rahoitusaseman vakauden vuonna 2012 toteuttamalla julkisen talouden strategiaa aiotusti ja varmistaa, että työtä julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteen saavuttamiseksi jatketaan;

               2.

               toteuttaa lisää ennalta ehkäiseviä toimenpiteitä asunto- ja asuntolainamarkkinoiden vakauden lisäämiseksi keskipitkällä aikavälillä, kuten kannustaa maltillista luotonantoa, vähentää velanoton suosimista asuntoinvestointien rahoittamisessa ja puuttuu asuntotarjonnan rajoituksiin ja vuokrasääntelyyn;

               3.

               toteuttaa lisää toimenpiteitä parantaakseen nuorten ja heikoimmassa asemassa olevien ryhmien osallistumista työmarkkinoille esimerkiksi tehostamalla tosiasiallisia aktiivisia työmarkkinapoliittisia toimenpiteitä, helpottamalla koulusta työelämään siirtymistä, edistämällä toimintapolitiikkoja, joilla lisätään muita heikommassa asemassa olevien ryhmien kysyntää työmarkkinoilla, ja parantamalla työmarkkinoiden toimintaa; tarkastelee, miten tehokkaasti nykyinen ravintoloiden ja catering-palvelujen alennettu arvonlisävero tukee työpaikkojen luomista;

               4.

               toteuttaa tulevassa tutkimusta ja innovaatiotoimintaa käsittelevässä lakialoitteessa uusia toimenpiteitä, joilla parannetaan edelleen tutkimuksen korkeaa tasoa ja keskitytään edistämään innovatiivisten tuotteiden kaupallistamista ja uusien teknologioiden kehittämistä.

      Tehty Brysselissä 10 päivänä heinäkuuta 2012.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         V. SHIARLY

      (1)  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  EUVL L 306, 23.11.2011, s. 25.

      (3)  Pidetty voimassa vuodelle 2012 jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista 26 päivänä huhtikuuta 2012 annetulla neuvoston päätöksellä 2012/238/EU (EUVL L 119, 4.5.2012, s. 47).

      (4)  EUVL C 217, 23.7.2011, s. 9.

      (5)  Asetuksen (EY) N:o 1466/97 9 artiklan 2 kohdan mukaisesti.


				|

		52013DC0383

			Suositus NEUVOSTON SUOSITUS Espanjan julkisen talouden liiallisen alijäämän tilanteen lopettamiseksi /* COM/2013/0383 final - 2013/ () */

			   	Suositus
NEUVOSTON SUOSITUS
Espanjan julkisen talouden liiallisen
alijäämän tilanteen lopettamiseksi
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta
tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 126 artiklan 7 kohdan,
ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)       Euroopan unionin toiminnasta
tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 126 artiklan mukaan
jäsenvaltioiden on vältettävä liiallisia julkisen talouden alijäämiä.
(2)       Vakaus- ja kasvusopimuksen tavoitteena
on terve julkinen talous, jolla pyritään vahvistamaan hintavakauden
edellytyksiä ja saavuttamaan uusien työpaikkojen syntyä edistävä vahva ja
kestävä kasvu.
(3)       Neuvosto teki 27 päivänä
huhtikuuta 2009 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, jäljempänä ’EY:n
perustamissopimus’, 104 artiklan 6 kohdan mukaisen päätöksen, jonka mukaan
Espanjassa oli liiallinen alijäämä, ja antoi EY:n perustamissopimuksen 104
artiklan 7 kohdan ja liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn täytäntöönpanon
nopeuttamisesta ja selkeyttämisestä 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston
asetuksen (EY) N:o 1467/97[1]
3 artiklan mukaisesti suosituksen, jonka mukaan liiallinen alijäämä olisi
korjattava viimeistään vuonna 2012.
(4)       Neuvosto teki 2 päivänä
joulukuuta 2009 neuvoston asetuksen (EY) N:o 1467/97 3 artiklan 5 kohdan
mukaisen päätöksen, jossa se katsoi, että tuloksellisia toimia oli toteutettu,
mutta odottamattomat taloudelliset tapahtumat olivat vaikuttaneet erityisen
epäsuotuisasti julkiseen talouteen suosituksen antamisen jälkeen.[2] Erityisesti kasvunäkymien
voimakkaalla heikentymisellä maailmanlaajuisen talous- ja finanssikriisin myötä
oli merkittäviä julkiseen talouteen kohdistuvia kielteisiä vaikutuksia. Tämän
vuoksi neuvosto päätti hyväksyä SEUT-sopimuksen 126 artiklan 7 kohdan mukaisen
tarkistetun suosituksen, jonka mukaan liiallinen alijäämä oli korjattava
viimeistään vuonna 2013 uskottavasti ja kestävästi toteuttamalla toimia
keskipitkällä aikavälillä.
(5)       Kesäkuun 15 päivänä 2010
komissio totesi, että Espanja oli toteuttanut tuloksellisia toimia neuvoston 2
päivänä joulukuuta 2009 antaman suosituksen mukaisesti saadakseen julkisen
talouden alijäämänsä alle 3 prosentin viitearvon suhteessa BKT:hen, ja katsoi,
ettei lisätoimia liiallista alijäämää koskevassa menettelyssä näin ollen
tarvittu.
(6)       Neuvosto katsoi 10 päivänä
heinäkuuta 2012 neuvoston asetuksen (EY) N:o 1467/97 3 artiklan 5 kohdan
mukaisen päätöksen, jonka mukaan tuloksellisia toimia oli toteutettu, mutta
odottamattomat haitalliset taloudelliset tapahtumat olivat vaikuttaneet
erityisen epäsuotuisasti julkiseen talouteen vuoden 2009 tarkistetun
suosituksen antamisen jälkeen. Erityisesti kasvunäkymien heikentyminen sekä
siirtyminen vähemmän veroja tuottavaan kasvurakenteeseen aiheuttivat
merkittäviä julkiseen talouteen kohdistuvia kielteisiä vaikutuksia. Tämän
vuoksi neuvosto hyväksyi SEUT-sopimuksen 126 artiklan 7 kohdan nojalla
tarkistetun suosituksen, jäljempänä ’liiallista alijäämää koskevassa
menettelyssä annettu tarkistettu suositus’, ja suositti, että Espanja korjaa
liiallisen alijäämän viimeistään vuonna 2014. Jotta julkisen sektorin alijäämä
saataisiin alle 3 prosentin viitearvon suhteessa BKT:hen viimeistään vuonna
2014, Espanjan viranomaisille suositettiin rakenteellisen rahoitusaseman
parantamista komission yksiköiden kevään 2012 tarkistetun talousennusteen
perusteella 2,7 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2012, 2,5 prosenttia vuonna
2013 ja 1,9 prosenttia vuonna 2014. Alijäämätavoitteiksi
asetettiin 6,3 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2012, 4,5 prosenttia vuonna
2013 ja 2,8 prosenttia vuonna 2014. Espanjalle
suositettiin myös, että se toteuttaa vuoden 2012 talousarviossa ja
itsehallintoalueiden tasapainotussuunnitelmissa esitetyt toimenpiteet ja
hyväksyy viimeistään heinäkuun 2012 lopussa vuosien 2013–2014 monivuotisen
julkisen talouden suunnitelman sekä keskipitkän aikavälin julkisen talouden
strategian, jossa tarkennetaan kaikki rakenteelliset toimenpiteet, joita
tarvitaan liiallisen alijäämän korjaamiseksi viimeistään vuonna 2014.
(7)       Komissio totesi 14 päivänä
marraskuuta 2012 komission yksiköiden syksyn 2012 talousennusteen perusteella,
että Espanja oli toteuttanut tuloksellisia toimia neuvoston 10 päivänä
heinäkuuta 2012 antaman suosituksen mukaisesti, eikä ylimääräistä toimia liiallista
alijäämää koskevassa menettelyssä tarvittu.
(8)       Neuvosto voi asetuksen (EY)
N:o 1467/97 3 artiklan 5 kohdan mukaisesti päättää komission suosituksesta
hyväksyä SEUT-sopimuksen 126 artiklan 7 kohdan mukaisen tarkistetun
suosituksen, jos tuloksellisia toimia on toteutettu, mutta odottamattomat
haitalliset taloudelliset tapahtumat ovat vaikuttaneet erityisen epäsuotuisasti
julkiseen talouteen suosituksen antamisen jälkeen. Sitä, onko ollut julkiseen
talouteen erityisen epäsuotuisasti vaikuttavia odottamattomia haitallisia
taloudellisia tapahtumia, on arvioitava neuvoston suosituksen perustana oleva
talousennuste huomioon ottaen.
(9)       Neuvoston on annettava
SEUT-sopimuksen 126 artiklan 7 kohdan ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1467/97 3
artiklan mukaisesti asianomaiselle jäsenvaltiolle suosituksia, joiden
tavoitteena on liiallisen alijäämän tilanteen lopettaminen tietyn ajan
kuluessa. Suosituksessa on vahvistettava enintään kuuden kuukauden määräaika,
jonka kuluessa kyseisen jäsenvaltion on toteutettava tuloksellisia toimia
liiallisen alijäämän korjaamiseksi. Lisäksi neuvoston olisi alijäämän
korjaamista koskevassa suosituksessa kehotettava jäsenvaltiota saavuttamaan
vuotuiset julkisen talouden tavoitteet, jotka suosituksen perustana oleva
ennuste huomioon ottaen johtavat rakenteellisen rahoitusaseman (eli
suhdannekorjatun rahoitusaseman, jossa ei ole otettu huomioon kertaluonteisia
eikä muita väliaikaisia toimenpiteitä) vuotuiseen vähimmäisparannukseen
määrällä, jonka ohjearvona on vähintään 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen.
(10)     Espanjan talous elpyi hetkeksi
vuonna 2011, mutta vaipui sen jälkeen takaisin taantumaan, ja kokonaistuotannon
kasvu on ollut negatiivista vuoden 2011 kolmannesta neljänneksestä alkaen.
Vuositasolla BKT laski 1,4 prosenttia vuonna 2012. Komission yksiköiden
kevään 2013 talousennusteen mukaan taantuma jatkuu vuonna 2013, sillä
positiivinen nettovienti ei riitä tasoittamaan kotimaisen kysynnän edelleen
jatkuvan supistumisen vaikutusta. Tuotannon odotetaan tasapainottuvan vasta
vuoden 2013 loppupuolella. Kokonaistuotannon ennustetaan supistuvan
1,5 prosenttia vuonna 2013 ja kasvavan sitten 0,9 prosenttia vuonna
2014 (olettaen, ettei politiikkaa muuteta). Neuvoston viimeisintä suositusta
tehtäessä kokonaistuotannon odotettiin supistuvan 1,9 prosenttia vuonna
2012 ja 0,3 prosenttia vuonna 2013, ja kasvavan tämän jälkeen
1,1 prosenttia vuonna 2014. Odotettua vähemmän negatiivinen kasvu vuonna
2012 johtui pääasiassa hieman ennakoitua vakaammasta kotimaan kysynnästä. Sitä
saattoi auttaa likviditeetti, jota saatiin alueille ja paikallisviranomaisille
ennen 1 päivää tammikuuta 2012 kertyneen kaupallisen velan
takaisinmaksuohjelmasta (27,4 miljardia euroa eli 2,6 % suhteessa
BKT:hen). Komission yksiköiden kevään 2013 talousennusteen mukaan kokonaistuotannon
odotetaan supistuvan odotettua voimakkaammin vuonna 2013 ja elpyvän hitaammin
vuonna 2014. Kotimainen kysyntä vähenee molempina vuosina ennakoitua jyrkemmin
ja heikko työllisyystilanne pitkittyy. Makrotalousnäkymien heikkeneminen
liittyy osittain vuosien 2013–2014 talousarviosuunnitelmaan sisältyviin uusiin
vakauttamistoimenpiteisiin ja vuoden 2013 talousarvion huomioon ottamiseen.
(11)     Komission yksiköiden kevään
2013 talousennusteen mukaan julkisen talouden alijäämä oli 10,6 prosenttia
suhteessa BKT:hen vuonna 2012, kun hallituksen tavoite ja liiallista alijäämää
koskevassa menettelyssä annetun suosituksen mukainen tavoite oli
6,3 prosenttia suhteessa BKT:hen. Vuonna 2011 alijäämä oli
9,4 prosenttia suhteessa BKT:hen. Kun otetaan huomioon pääomansiirrot
pankeille (jotka katsotaan kertaluonteisiksi toimiksi), alijäämä oli
7,0 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2012 ja 9,0 prosenttia vuonna
2011. Rahoitusaseman heikkeneminen vastaa
2,4 prosenttiyksikön suuruista perusjäämän kohenemista (ilman pääomansiirtoja pankeille) tilanteessa,
jossa talous supistuu ja kasvurakenne tuo vain vähän veroja. Komission yksiköiden kevään 2013 talousennusteen
mukaan rakenteellinen alijäämä koheni 1,8 prosenttiyksikköä vuonna 2012,
kun suositus oli 2,7 prosenttiyksikköä. Koska potentiaalista tuotosta on
tarkistettu alaspäin neuvoston viime suosituksen jälkeen, arvioitu julkisen
talouden sopeutus säilyy entisellään. Odottamattomat tulovajaukset, joiden
vaikutus oli noin 1,0 prosenttiyksikköä, vaikuttivat kuitenkin hyvin haitallisesti
rakenteellisen rahoitusaseman arvioituun muutokseen. Kun nämä vaikutukset
otetaan huomioon, julkisen talouden sopeutukseksi arvioidaan
2,9 prosenttiyksikköä, mikä on enemmän kuin liiallista alijäämää
koskevassa menettelyssä annettu tarkistettu suositus. Kun pääomittamistoimia ei
huomioida, julkisen talouden poikkeama vuonna 2012 johtuu odotettua
alhaisemmista tuloista (joissa otetaan huomioon päätösperäisten toimenpiteiden
vaikutus ja perusvaikutus), suuremmasta välituotekäytöstä ja sosiaalisten tulonsiirtojen
lisääntymisestä. Aiempaa vähemmän veroja tuottava kasvurakenne ja
työmarkkinatilanteen heikkeneminen aiheuttivat suuria tulovajeita, erityisesti
välittömien ja välillisten verojen osalta, sekä sosiaalimenojen kasvua. Espanja
hyväksyi vuonna 2012 mittavia vakauttamistoimenpiteitä, joiden vaikutus oli
noin 4 prosenttia suhteessa BKT:hen – tulopuolella 1½ prosenttia
suhteessa BKT:hen ja menopuolella 2½ prosenttia suhteessa BKT:hen. Näillä
toimenpiteillä kompensoitiin osittain myös taustalla olevaa rakenteellisen
rahoitusaseman heikkenemistä, joka johtuu kasvavista korkomenoista ja
sosiaalisten tulonsiirtojen lisääntymisestä.
(12)     Komission yksiköiden kevään
2013 talousennusteen mukaan julkisen talouden alijäämän ennustetaan heikkenevän
6,5 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2013, kun liiallista alijäämää
koskevassa menettelyssä annetun suosituksen mukainen tavoite on
4,5 prosenttia suhteessa BKT:hen. Perusjäämän odotetaan kohenevan
4,5 prosenttiyksikköä (0,9 prosenttiyksikköä ilman pankkien pääomanlisäyksiä).
Espanjan hallitus esitti elokuussa 2012 esitetyn neuvoston viimeisimmän
suosituksen jälkeen vuosia 2013–2014 koskevan monivuotisen
talousarviosuunnitelman, jossa se hahmotteli eräitä keskipitkän aikavälin
vakauttamisstrategian piirteitä. Kaiken kaikkiaan päätösperäisten
toimenpiteiden vaikutuksen julkiseen talouteen arvioidaan vuonna 2013 olevan
noin 1 prosentti suhteessa BKT:hen menopuolella ja noin 1½ prosenttia
tulopuolella. Odotettu julkisen talouden poikkeama, joka on noin 2 prosenttia
suhteessa BKT:hen verrattuna liiallista alijäämää koskevassa menettelyssä
annettuun suositukseen, selittyy osittain huonommilla lähtökohdilla. Poikkeaman
pääasiallinen aiheuttaja on kuitenkin epäsuotuisa kasvurakenne: yksityinen
kulutus supistuu voimakkaammin ja työmarkkinatilanne on heikompi kuin
liiallista alijäämää koskevassa menettelyssä annettua tarkistettua suositusta
laadittaessa odotettiin. Komission yksiköiden kevään 2013 talousennusteen
mukaan rakenteellinen alijäämä supistuu 1,1 prosenttiyksikköä vuonna 2013,
kun suositus on 2,5 prosenttiyksikköä. Kun tehdään korjaus, jossa otetaan
huomioon arvioidun potentiaalisen kasvun muutos ja odotettua suuremmat
tulovajeet, arvioitu julkisen talouden sopeutus paranee
1,4 prosenttiyksikköä ja on 2,5 prosenttia suhteessa BKT:hen eli
liiallista alijäämää koskevassa menettelyssä annetun tarkistetun suosituksen
mukainen. Espanjan hallitus ilmoitti vuoden 2013 vakausohjelmassaan vuoden 2013
julkisen talouden alijäämätavoitteeksi 6,3 prosenttia suhteessa BKT:hen.
Tätä tuetaan noin 3 miljardin euron lisävakauttamistoimilla (0,3 %
suhteessa BKT:hen), jotka on tarkoitus hyväksyä ja panna täytäntöön vielä tänä
vuonna.
(13)     Vuonna 2014 julkisen talouden
alijäämän odotetaan kasvavan 7,0 prosenttiin suhteessa BKT:hen, kun liiallista
alijäämää koskevassa menettelyssä annetun suosituksen mukainen tavoite on
2,8 prosenttia suhteessa BKT:hen. Perusalijäämä kasvanee
0,4 prosenttia suhteessa BKT:hen. Odotettavissa oleva poikkeama johtuu
perusvaikutusta lukuun ottamatta ennen kaikkea edellisvuosina toteutettujen
tilapäisten toimenpiteiden päättymisestä ja siitä, ettei vuodeksi 2014
suunniteltuja vakauttamistoimia ollut tarkennettu riittävällä tavalla elokuun
2012 monivuotisessa talousarviosuunnitelmassa, jotta ne olisi voitu sisällyttää
komission yksiköiden talousennusteeseen. Lisäksi talouskasvun koostumus on
edelleen vähän veroja tuottavaa eivätkä sosiaaliturvamaksut ja välilliset verot
kasva samassa suhteessa kuin nimellinen BKT. Lisäksi korkomaksut kasvanevat
velkakannan kasvun vuoksi. Komission yksiköiden kevään 2013 talousennusteen
mukaan rakenteellisen alijäämän ennustetaan heikkenevän
1,1 prosenttiyksikköä, kun suositus on 1,9 prosentin parannus
suhteessa BKT:hen. Kun tehdään korjaus, jossa otetaan huomioon arvioidun
potentiaalisen kasvun muutos ja odottamattomat tulovajeet, ero kasvaa vielä
0,2 prosenttiyksikköä.
(14)     Julkisen talouden
ohjausjärjestelmässä on edistytty huomattavasti talousarvion toteuttamista
koskevassa raportoinnissa keskushallinnon alapuolella olevilla tasoilla.
Julkisen talouden vakautta koskevan lain säännökset ennakkovaroitus- ja
korjausmekanismeista, joilla voidaan rajoittaa julkisen talouden poikkeamia,
eivät kuitenkaan ole vaikuttaneet täysimääräisesti, ja niiden soveltamisen
läpinäkyvyyttä voitaisiin lisätä. Vaikka talousarvion toteuttamista koskevassa
raportoinnissa on saatu aikaan kehitystä alueellisella tasolla, julkisen
talouden läpinäkyvyyden lisääminen edellyttäisi kokonaisvaltaisempaa,
johdonmukaisempaa ja oikea-aikaisempaa julkisyhteisöjen konsolidoitua
raportointia, esimerkiksi talousarviosuunnitelmista, EKT-95:n mukaisesti.
Institutionaalisesti ja taloudellisesti täysin riippumatonta
finanssipoliittista neuvostoa ei ole vielä perustettu.
(15)     Julkinen bruttovelka nousi
vuonna 2012 noin 84 prosenttiin suhteessa BKT:hen, kun komission
yksiköiden kevään 2012 tarkistetussa talousennusteessa sen ennakoitiin olevan
80,9 prosenttia suhteessa BKT:hen. Velkasuhteen kasvu johtui odotettua
suuremmasta alijäämästä, nimellisen BKT:n odotettua vähäisemmästä kasvusta,
pankkien pääomittamistoimien kustannuksista ja julkishallinnon maksurästeistä.
Komission yksiköiden kevään 2013 talousennusteen mukaan velan odotetaan
lisääntyvän edelleen suhteessa BKT:hen ja ylittävän 95 prosenttia vuonna
2014, jos politiikka ei muutu. Se ylittää näin ollen perussopimuksen mukaisen
viitearvon kaikkina vuosina.
(16)     Komissio totesi 10 päivänä
huhtikuuta 2013 makrotalouden epätasapainoa koskevan menettelyn osana
tekemässään Espanjan talouden perusteellisessa tarkastelussa[3] vuodelta 2013, että Espanjan
makrotaloudessa on liiallisia epätasapainotiloja. Näiden nousukaudella
kumuloituneiden epätasapainotilojen korjaaminen ja erityisesti yksityisen ja
ulkomaisen velan hyvin korkean tason lasku vaikuttaa erittäin kielteisesti
talouskasvuun, rahoitusjärjestelmän vakauteen ja julkiseen talouteen.
Liiallisen alijäämän kestävä korjaaminen keskipitkällä aikavälillä edellyttää,
että samaan aikaan edistytään makrotalouden epätasapainotilojen korjaamisessa.
Sitä olisi tuettava toteuttamalla rakenteellisia uudistuksia, joilla
vauhditetaan kasvua ja työpaikkojen luomista ja vähennetään sopeutusta
haittaavia rakenteellisia jäykkyyksiä.
(17)     Komission yksiköiden kevään
2013 talousennusteen mukaan Espanja ei saavuta 10 päivänä heinäkuuta 2012
annetussa neuvoston suosituksessa asetettuja julkisen talouden
nimellistavoitteita. Espanja on kuitenkin toteuttanut vuosina 2012 ja 2013
rakenteellisia toimia, jotka ovat liiallista alijäämää koskevassa menettelyssä
annetun tarkistetun suosituksen mukaisia, kun otetaan huomioon odottamattomat
ja epäsuotuisat taloudelliset tapahtumat verrattuna tilanteeseen, jossa
neuvoston suositus annettiin. Näillä odottamattomilla ja haitallisilla
taloudellisilla tapahtumilla on ollut merkittäviä epäsuotuisia vaikutuksia
julkiselle taloudelle. Erityisesti merkittävät tulovajeet, jotka ovat
kytköksissä meneillään olevaan talouden tasapainottamiseen kohti vähemmän
veroja tuottavaa kasvurakennetta, sekä niihin liittyvät kielteiset vaikutukset
tulojoustoihin ovat johtaneet julkisen talouden rahoitusaseman huomattavaan
heikkenemiseen. Lisäksi talouden taantuma on vaikuttanut työllisyyteen erittäin
kielteisesti ja työttömyys on lisääntynyt jyrkästi. Kun otetaan huomioon kaikki
nämä tekijät, jotka ovat vakaus- ja kasvusopimuksen sääntöjen mukaisia, sekä
tarve korjata liiallinen makrotalouden epätasapaino, jolla on merkittävä
epäsuotuisa vaikutus julkiselle taloudelle, vaikuttaa olevan perusteltua, että
Espanjan liiallisen alijäämän korjaamisen määräaikaa jatketaan kahdella
vuodella vuoteen 2016.
(18)     Kun otetaan huomioon talouden
ja julkisen talouden kehitykseen liittyvät suuret epävarmuustekijät, julkisen
talouden tavoite korjausjakson viimeiseksi vuodeksi olisi asetettava viitearvoa
selvästi alhaisemmalle tasolle, jotta varmistetaan korjaustavoitteen
tuloksellinen ja pysyvä saavuttaminen vaaditussa määräajassa.
(19)     Julkisen sektorin alijäämän
korjaamiselle viimeistään vuonna 2016 asetetaan välitavoitteet, jotka ovat
6,5 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2013, 5,8 prosenttia vuonna
2014, 4,2 prosenttia vuonna 2015 ja 2,8 prosenttia vuonna 2016.
Näiden tavoitteiden saavuttaminen edellyttää perusjäämän (ilman kertaluonteisia
toimenpiteitä) vuotuista paranemista keskimäärin 1,3 prosenttia suhteessa
BKT:hen vuosina 2013–2016 sekä komission yksiköiden kevään 2013
talousennusteen, jota on jatkettu vuoteen 2016, perusteella julkisen talouden
rakenteellisen rahoitusaseman paranemista siten, että se on 1,1 prosenttia
suhteessa BKT:hen vuonna 2013, 0,8 prosenttia vuonna 2014, 0,8 prosenttia
vuonna 2015 ja 1,2 prosenttia vuonna 2016. Tässä asteittaisemmassa
sopeuttamisurassa otetaan huomioon vallitseva vaikea talousympäristö ja
Espanjan taloudessa meneillään oleva suuri rakennemuutos, ja sitä on tuettava
kunnianhimoisilla rakenteellisilla uudistuksilla. Tämän odotetaan tukevan
makrotalouden ulkoisten ja sisäisten epätasapainotilojen purkamista,
helpottavan julkisen talouden tasapainottamisesta aiheutuvaa lyhyen aikavälin
kielteistä vaikutusta talouskasvuun ja samalla edelleen vakauttavan julkisen
velan kasvusuuntausta ja kääntävän sen laskuun.
(20)     Komission yksiköiden kevään
2013 talousennuste, jota on jatkettu vuoteen 2016, perustuu olettamukseen,
ettei politiikka muutu, eikä sen mukaan tässä vaiheessa tarvittane muita
toimenpiteitä, jotta rakenteellinen rahoitusasema paranee vuonna 2013
suositellusti ja uusi alijäämätavoite, 6,5 % suhteessa BKT:hen,
saavutetaan. Talousarviosuunnitelmat on kuitenkin pantava tarkasti täytäntöön
kaikilla hallintotasoilla. Alijäämän vähentäminen kestävällä tavalla alle perussopimuksessa
määrätyn viitearvon vuosina 2014–2016 edellyttää huomattavia julkisen talouden
rakenteellisia toimia niiden toimenpiteiden lisäksi, jotka jo sisältyvät
komission yksiköiden kevään 2013 talousennusteeseen. Toimenpiteiden vaikutus on
noin 2 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2014, 1 prosentti vuonna
2015 ja 1½ prosenttia vuonna 2016, ja niissä olisi otettava huomioon tarve
kompensoida kielteiset toisen kierroksen vaikutukset, potentiaalisen tuotannon
negatiivinen kasvu sekä kasvavat korkomaksut ja sosiaaliavustukset.
(21)     Vuoden 2013 vakausohjelmassa
esitetty sopeuttamisuravastaa pitkälti tavoitetta korjata liiallinen alijäämä
viimeistään vuonna 2016. Ohjelmalla pyritään julkisen talouden alijäämään, joka
on 6,3 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2013, 5,5 prosenttia
vuonna 2014, 4,1 prosenttia vuonna 2015 ja 2,7 prosenttia vuonna
2016. Vuoden 2013 tavoite perustuu ohjelmaan kuuluville noin 3 miljardin
euron lisävakauttamistoimille, jotka on vielä tarkennettava.
(22)     Julkista taloutta vakauttavilla
toimenpiteillä olisi varmistettava julkisen talouden rahoitusaseman kestävä
parantaminen. Lisäksi toimenpiteillä on pyrittävä parantamaan julkisen talouden
laatua ja lisäämään talouden kasvupotentiaalia.
(23)     Espanjan kestävyysriski on
keskipitkällä aikavälillä suuri ja pitkällä aikavälillä keskisuuri. Riskejä
pystyttäisiin hallitsemaan paremmin, jos rakenteellinen perusjäämä kääntyisi
aiempiin korkeampiin lukemiin, noin –0,5 prosenttiin suhteessa BKT:hen,
kuten vuosina 1998–2012 keskimäärin. Vuonna 2013 toteutettavan
varhaiseläkejärjestelmien uudistuksen odotetaan edistävän
sosiaaliturvajärjestelmän pitkän aikavälin kestävyyttä. Vaikuttaa kuitenkin
siltä, että on syytä toteuttaa lisätoimenpiteitä, joilla hillitään
ikääntymiseen liittyvien menojen kasvua. Tällainen olisi esimerkiksi
eläkejärjestelmän vuonna 2011 toteutettuun uudistukseen kuulunut
kestävyystekijän asianmukainen sääntely ja eläkeiän nostaminen elinajanodotteen
nousun myötä.
(24)     Koska julkisen talouden hoito
on Espanjassa hajautettu, sen sopeuttamisuraa olisi tuettava uskottavalla
keskipitkän aikavälin vakauttamisstrategialla, joka on seuraavanlainen: i)
siihen sisältyy yksityiskohtainen monivuotinen talousarviosuunnitelma, jossa
määritellään kaikilta osin vuosien 2014–2016 toimenpiteet, ii) sillä
parannetaan edelleen institutionaalisen kehyksen tuloksellisuutta (lisäämällä
edelleen julkisen talouden vakautta koskevan lain täytäntöönpanon
läpinäkyvyyttä ja perustamalla riippumaton finanssipoliittinen neuvosto), iii)
siihen sisältyy konkreettisia toimia sosiaaliturvajärjestelmästä johtuvan
kasautuvan rakenteellisen alijäämän hillitsemiseksi ja iv) siinä painotetaan
aiempaa enemmän vakauttamisen kasvuystävällisyyttä (esimerkiksi arvioimalla
menoja ja verojärjestelmää järjestelmällisesti).
(25)     Espanjan edistymistä
liiallista alijäämää koskevassa menettelyssä annettujen sitoumusten
täyttämisessä valvotaan neljännesvuosittain samaan aikaan, kun seurataan
säännöllisesti EVM:n rahoitustukiohjelmaa Espanjan rahoituslaitosten
pääomittamiseksi[4],
ja kuten 23 päivänä heinäkuuta 2012 allekirjoitetussa
yhteisymmärryspöytäkirjassa on sovittu.
(26)     Espanja täyttää liiallisia
alijäämiä koskevan menettelyn täytäntöönpanon nopeuttamisesta ja
selkeyttämisestä 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o
1467/97 3 artiklan 5 kohdan mukaiset edellytykset liiallisen julkisen talouden
alijäämän korjaamiselle asetetun määräajan pidentämiseksi,
ON
ANTANUT TÄMÄN SUOSITUKSEN:
(1)
Espanjan olisi lopetettava nykyinen julkisen
talouden liiallisen alijäämän tilanne viimeistään vuonna 2016.
(2)
Espanjan olisi saavutettava julkisen talouden
alijäämätavoitteet, jotka ovat 6,5 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna
2013, 5,8 prosenttia vuonna 2014, 4,2 prosenttia vuonna 2015 ja
2,8 prosenttia vuonna 2016. Tämä vastaa komission yksiköiden kevään 2013
talousennusteen, jota on jatkettu vuoteen 2016, perusteella julkisen talouden
rakenteellisen rahoitusaseman paranemista siten, että se on 1,1 prosenttia
suhteessa BKT:hen vuonna 2013, 0,8 prosenttia vuonna 2014, 0,8 prosenttia
vuonna 2015 ja 1,2 prosenttia vuonna 2016.
(3)
Espanjan olisi toteutettava vuoden 2013
talousarviosuunnitelmassa hyväksytyt toimenpiteet kaikilla hallintotasoilla ja
oltava valmiina toteuttamaan korjaustoimia, jos talousarviosuunnitelmista
poiketaan. Viranomaisten oli lujitettava julkisen talouden keskipitkän
aikavälin strategiaa tarkkaan määritellyillä vuosia 2014–2016 koskevilla
rakenteellisilla toimenpiteillä, jotka ovat tarpeen liiallisen alijäämän
korjaamiseksi viimeistään vuonna 2016.
(4)
Neuvosto vahvistaa 1 päivän lokakuuta 2013
määräajaksi, johon mennessä Espanjan olisi toteutettava tuloksellisia toimia ja
esitettävä neuvoston asetuksen (EY) N:o 1467/97 3 artiklan 4 a kohdan
mukaisesti yksityiskohtainen selvitys tavoitteiden saavuttamiseksi suunnitellusta
vakauttamisstrategiasta.
Lisäksi Espanjan viranomaisten olisi i)
parannettava institutionaalisen kehyksen tuloksellisuutta lisäämällä edelleen
julkisen talouden vakautta koskevan lain täytäntöönpanon läpinäkyvyyttä ja
perustamalla riippumaton finanssipoliittinen neuvosto, joka esittää analyyseja,
antaa neuvoja ja valvoo, noudatetaanko finanssipolitiikassa kansallisia ja EU:n
finanssipoliittisia sääntöjä, ii) toteutettava konkreettisia toimia
sosiaaliturvajärjestelmästä johtuvan kasautuvan rakenteellisen alijäämän
hillitsemiseksi ja iii) painotettava enemmän vakauttamisen kasvuystävällisyyttä
esimerkiksi arvioimalla menoja ja verojärjestelmää järjestelmällisesti. Jotta julkisen talouden vakauttamisstrategian
onnistuminen voitaisiin varmistaa, olisi lisäksi tärkeää tukea julkisen
talouden vakauttamista kattavilla rakenteellisilla uudistuksilla niiden
suositusten mukaisesti, jotka neuvosto on antanut Espanjalle EU-ohjausjakson ja
makrotalouden epätasapainoa koskevan menettelyn yhteydessä.
Tämä suositus on osoitettu Espanjan
kuningaskunnalle.
Tehty Brysselissä
                                                                       Neuvoston
puolesta
                                                                       Puheenjohtaja
[1]               EYVL L 209, 2.8.1997, s. 6.
[2]               Kaikki asiakirjat, jotka liittyvät Espanjan liiallista
alijäämää koskevaan menettelyyn, ovat osoitteessa
http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/deficit/countries/spain_en.htm.

[3]               http://ec.europa.eu/economy_finance/publications/occasional_paper/2013/op134_en.htm.
[4]               http://ec.europa.eu/economy_finance/assistance_eu_ms/spain/index_en.htm.


               FI

                        EUROOPAN KOMISSIO

               Bryssel 20.7.2010

               KOM(2010) 913 lopullinen

               KOMISSION SUOSITUS NEUVOSTOLLE

               komission valtuuttamisesta aloittamaan Euroopan unionin puolesta neuvottelut Kap Verden kanssa tehdyn kalastuskumppanuussopimuksen pöytäkirjan uusimiseksi

               KOMISSION SUOSITUS NEUVOSTOLLE

               komission valtuuttamisesta aloittamaan Euroopan unionin puolesta neuvottelut Kap Verden kanssa tehdyn kalastuskumppanuussopimuksen pöytäkirjan uusimiseksi

               A.PERUSTELUT

               Euroopan unioni ja Kap Verden tasavalta ovat tehneet kalastussopimuksen
                  1
                pöytäkirjan. Sopimuspuolet parafoivat kyseisen sopimuksen 16. joulukuuta 2005, ja se tuli voimaan 30. maaliskuuta 2007. Pöytäkirjalla myönnetään EU:n aluksille kalastusmahdollisuuksia ja vahvistetaan taloudellinen korvaus. Pöytäkirjan voimassaolo päättyy 31. elokuuta 2011.

               Komissio ehdottaa neuvotteluja uudesta pöytäkirjasta, joka täyttäisi jäsenvaltioiden laivaston tosiasialliset mahdollisuudet ja tarpeet ja olisi neuvoston heinäkuussa 2004 vahvistamien kalastuskumppanuussopimuksia koskevien ohjeiden mukainen.

               Neuvostoa pyydetään hyväksymään tämän suosituksen liitteenä olevat neuvotteluohjeet.

               B.SUOSITUS

               Edellä esitetyn perusteella komissio suosittaa, että

               –neuvosto valtuuttaa komission aloittamaan ja käymään neuvottelut Kap Verden tasavallan kanssa tehdyn kalastuskumppanuussopimuksen pöytäkirjan uusimiseksi;

               –komissio nimetään unionin neuvottelijaksi tässä asiassa;

               –komissio käy nämä neuvottelut erityiskomiteaa kuullen Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen määräysten mukaisesti;

               –neuvosto hyväksyy tämän suosituksen liitteenä olevat neuvotteluohjeet.

               LIITE

               Neuvotteluohjeet

               –Neuvottelujen tavoitteena on uudistaa Euroopan unionin ja Kap Verden tasavallan välisen kalastuskumppanuussopimuksen pöytäkirja 23. joulukuuta 2002 annettuun komission tiedonantoon perustuvien 15. heinäkuuta 2004 annettujen kalastuskumppanuussopimuksia koskevien neuvoston päätelmien mukaisesti ja Kap Verden ihmisoikeustilanne huomioon ottaen.

               –Pöytäkirjaan on lisättävä lauseke seurauksista, joita sovelletaan, jos ihmisoikeuksia ja demokraattisia periaatteita loukataan.

               –Jotta uudella pöytäkirjalla varmistettaisiin kestävän ja vastuullisen kalastuksen edistäminen, komissiolle annettavat neuvotteluohjeet perustuvat seuraaviin:

               varmistetaan pääsy Kap Verden tasavallan talousvyöhykkeelle ja annetaan EU:n aluksille tarvittavat luvat kalastaa tonnikalalajeja mainitulla talousvyöhykkeellä;

               otetaan asianmukaisesti huomioon parhaat saatavilla olevat tieteelliset lausunnot;

               varmistetaan, että kalavarojen käyttö perustuu samoihin perusteisiin kuin nykyiseen pöytäkirjaan sovellettavat kriteerit sekä viime vuosina havaittuun kehitykseen;

               tehostetaan tästä alasta käytävää vuoropuhelua sellaisen vastuullisen kalastuspolitiikan täytäntöönpanon kannustamiseksi, joka on johdonmukainen asianomaisen maan kehitystavoitteiden kanssa erityisesti kalastustoiminnan valvonnan ja seurannan, kalavarojen hoidon ja kalastustuotteiden hygieniavaatimusten parantamisen kannalta.

                     (1)
                  Neuvoston asetus (EY) N:o 2027/2006, annettu 19 päivänä joulukuuta 2006 (EUVL L 414, 30.12.2006).


Tärkeä oikeudellinen huomautus

|

52007SC0142

Suositus - Neuvoston suositus puolalle julkisen talouden liiallisen alijäämän tilanteen lopettamiseksi Perustamissopimuksen 104 artiklan 7 kohdan soveltaminen  /* SEK/2007/0142 lopull. */

	[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |Bryssel 7.2.2007SEK(2007) 142 lopullinenSuositus:NEUVOSTON SUOSITUS PUOLALLEjulkisen talouden liiallisen alijäämän tilanteen lopettamiseksiPerustamissopimuksen 104 artiklan 7 kohdan soveltaminen(komission esittämä)PERUSTELUT1. Taustaa: 104 artikla ja liiallisia alijäämiä koskeva menettelyPerustamissopimuksen 104 artiklassa asetetaan terveen julkisen talouden säilyttämistä ja liiallisen alijäämän välttämistä koskeva vaatimus, jolla pyritään vahvistamaan hintavakauden edellytyksiä ja saavuttamaan uusien työpaikkojen luomista edistävä vahva ja kestävä kasvu. Perustamissopimuksen 104 artikla pannaan täytäntöön vakaus- ja kasvusopimuksella ja varsinkin sen liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn täytäntöönpanon nopeuttamisesta ja selkeyttämisestä annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1467/97[1] säädetyllä korjaavalla osiolla. Vuonna 2005 sopimusta muutettiin kurinalaisen finanssipolitiikan varmistamiseksi, sopimuksen tehokkuuden parantamiseksi, sen talousteoreettisen perustan vahvistamiseksi sekä julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyden turvaamiseksi.2. Puolan liiallista alijäämää koskeva menettelyKomission yksiköiden kevään 2004 talousennuste[2] osoitti, että Puolan alijäämä vuonna 2003 oli 4,1 prosenttia suhteessa BKT:hen[3]. Komissio aloitti sen perusteella perustamissopimuksen 104 artiklan 3 kohdan nojalla 12 päivänä toukokuuta 2004 liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn Puolan osalta. Puola toimitti ensimmäisen lähentymisohjelmansa toukokuussa 2004, ja neuvosto antoi sitä koskevan lausuntonsa 5 päivänä heinäkuuta 2004[4]. Samaan aikaan neuvosto päätti komission suosituksesta 104 artiklan 6 kohdan mukaisesti, että Puolalla oli liiallinen alijäämä[5], minkä vuoksi neuvosto antoi 104 artiklan 7 kohdan nojalla Puolan viranomaisille suosituksen alijäämän korjaamiseksi[6]. Suosituksessaan neuvosto kehottaa Puolan viranomaisia ” lopettamaan nykyisen julkisen talouden liiallisen alijäämän tilanteen mahdollisimman pian ” ja ” toteuttamaan keskipitkän aikavälin toimia saavuttaakseen tavoitteensa supistaa alijäämä alle 3 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuoteen 2007 mennessä uskottavalla ja kestävällä tavalla viranomaisten vuoden 2004 toukokuussa toimittamassa ja 5 päivänä heinäkuuta 2004 annetussa neuvoston lausunnossa hyväksytyssä lähentymisohjelmassa määriteltyä alijäämän supistamisuraa noudattaen ” seuraavien vuositavoitteiden mukaisesti: ” 5,7 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2004, 4,2 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2005, 3,3 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2006 ja 1,5 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2007 ”. Neuvosto asetti 5 päivän marraskuuta 2004 määräajaksi, johon mennessä Puolan viranomaisten ” olisi toteutettava tehokkaita toimia […] vuoden 2005 alijäämätavoitteen saavuttamiseen tähtäävien toimenpiteiden osalta ”. Puolalle annettiin myös suositus ” kohdistaa mahdollisia lisätuloja julkisen talouden alijäämän vähentämiseen ”. Lisäksi neuvosto kehotti Puolan viranomaisia ” varmistamaan velan kasvun pysäyttäminen ”.3. Hallituksen toimittamat tiedot liiallisia alijäämiä koskevasta menettelystä ja eläkejärjestelmien uudistuksistaEläkejärjestelmien alakohtaisesta luokittelusta 2 päivänä maaliskuuta 2004 tehdyssä Eurostatin päätöksessä vahvistettiin, ettei rahastoivia maksuperusteisia järjestelmiä voida luokitella sosiaaliturvajärjestelmäksi eikä niiden voida sen vuoksi katsoa kuuluvan julkiseen talouteen[7].Puola soveltaa tällä hetkellä kyseistä eläkeuudistusta koskevaa siirtymäkautta, joka päättyy vuoden 2007 julkista taloutta koskevaan ensimmäiseen ilmoitukseen (vuoden 2006 ja sitä edeltävien vuosien toteutunut alijäämä ja velka). Ilmoitus on annettava 1 päivään huhtikuuta 2007[8] mennessä. Sen vuoksi rahastoivien maksuperusteisten järjestelmien kautta kerätyt sosiaaliturvamaksut ja muut tulot (ja aiheutuneet menot) on kirjattu valtion tuloiksi (ja menoiksi), minkä vuoksi alijäämää ja velkaa koskevat luvut ovat hieman pienempiä kuin muuten. Siirtymäkauden lopussa pätevät ainoastaan eläkeuudistuksen julkiset kustannukset sisältävät määritelmät.4. Viimeaikainen kehitys ja vuotta 2007 koskevat ennusteetVuoden 2007 talousarvioesityksen ja komission yksiköiden syksyn 2006 talousennusteen arvioinnin perusteella neuvosto teki komission suosituksen mukaisesti 28 päivänä marraskuuta 2006 päätöksen, jossa todettiin 104 artiklan 8 kohdan mukaisesti, että Puolan 104 artiklan 7 kohdan nojalla annetun neuvoston suosituksen mukaisesti toteuttamat toimet ovat osoittautumassa tehottomiksi[9]. Perustamissopimuksen sekä vakaus- ja kasvusopimuksen mukaisesti tällaisessa tilanteessa on annettava toinen 104 artiklan 7 kohdan mukainen neuvoston suositus, sillä Puola ei ole ottanut käyttöön yhteistä rahaa, minkä vuoksi siihen ei sovelleta menettelyn seuraavia vaiheita (104 artiklan 9 ja 11 kohta).Uusimmassa tarkistetussa lähentymisohjelmassa, joka toimitettiin 30 päivänä marraskuuta 2006, Puola tarkisti alaspäin vuoden 2006 arvioitua alijäämätoteutumaa ja vuosien 2007–2009 alijäämätavoitteita verrattuna vuoden 2007 talousarvioesitykseen. Vuodeksi 2007 asetettu uusi alijäämätavoite on 1,4 prosenttia suhteessa BKT:hen (3,4 prosenttia, kun huomioon otetaan eläkeuudistuskustannukset). Vuoden 2007 alijäämätavoitteen tarkistaminen alaspäin ei perustu lisätoimenpiteisiin vaan johtuu ennakoitua paremmasta toteutumasta vuonna 2006 (vuoden 2007 talousarvion odotetusta 2,1 prosentin alijäämästä suhteessa BKT:hen lähentymisohjelmassa arvioituun 1,9 prosentin toteutumaan) ja vuoden 2007 paremmista kasvunäkymistä. Rakenteellinen alijäämä (eli suhdannetasoitettu alijäämä ilman kertaluonteisia ja väliaikaisia toimenpiteitä) supistunee ½ prosentilla suhteessa BKT:hen vuonna 2007, kun vuonna 2006 se supistui ¼ prosentilla.Talouden ja finanssipolitiikan viimeaikainen kehitys huomioon ottaen vuoden 2006 toteutuma on todennäköisesti noin 1,9 prosenttia suhteessa BKT:hen eli lähempänä ohjelmassa esitettyä lukua kuin komission yksiköiden syksyn 2006 talousennusteessa ennakoitua 2,2 prosenttia suhteessa BKT:hen, jolloin potentiaalinen perusvaikutus olisi suotuisa vuonna 2007. Vuoden 2007 alijäämätavoite, joka perustuu pääasiassa i) oletukseen, jonka mukaan paikallisviranomaiset toteuttavat menosuunnitelmat vaillinaisesti, ja ii) eräisiin tuloja koskeviin toimenpiteisiin, näyttää olevan altis riskeille, jotka aiheutuvat i) EU:n varojen suuremman käytön mahdollisesti aiheuttamasta osarahoituksen nopeutumisesta ja ii) vankasta luottamuksesta myönteiseen makrotaloudelliseen kehitykseen. Komission yksiköiden syksyn 2006 talousennusteen mukaan vuoden 2007 talousarvion aikaansaama rakenteellinen parannus olisi ainoastaan ¼ prosenttia suhteessa BKT:hen. Tuoreimpien tietojen perusteella vuoden 2007 nimellisalijäämän ennustetaan olevan noin 1,7 prosenttia suhteessa BKT:hen.Uusimman tarkistetun lähentymisohjelman tavoitteena on liiallisen alijäämän korjaaminen vuoteen 2007 mennessä, koska neuvoston asetuksen (EY) N:o 1467/97 2 artiklan 7 kohdan ja käytännesäännöissä olevien täytäntöönpanosääntöjen[10] mukaisesti on mahdollista ottaa huomioon osa eläkeuudistuskustannuksista. Asetuksen 2 artiklan 7 kohdassa todetaan, että ” jos alijäämä joissakin jäsenvaltioissa ylittää viitearvon, mutta pysyy sen lähellä ja jos viitearvon ylittäminen johtuu eläkeuudistuksesta, jolla otetaan käyttöön monipilarinen järjestelmä, johon sisältyy pakollinen täysin rahastoiva pilari, komissio ja neuvosto tarkastelevat myös eläkeuudistuksesta julkisesti hallinnoituun pilariin aiheutuvia kustannuksia arvioidessaan liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn alijäämäluvuissa tapahtunutta kehitystä . Tätä tarkoitusta varten eläkeuudistuksen aiheuttamia nettokustannuksia tarkastellaan viiden vuoden siirtymäkauden ajan soveltamalla lineaarista vähennystä. Kyseiset nettokustannukset otetaan huomioon myös silloin, kun neuvosto päättää perustamissopimuksen 104 artiklan 12 kohdan mukaisesti (…) [kumota aiemmat liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn yhteydessä tehdyt päätökset] jos alijäämä on supistunut merkittävästi ja jatkuvasti ja saavuttanut lähellä viitearvoa olevan tason ” [3 prosenttia suhteessa BKT:hen]. Käytännesäännöissä olevien täytäntöönpanosääntöjen perusteella sovellettava osuus eläkeuudistuskustannuksista on 60 prosenttia. Koska eläkekustannusten arvioidaan olevan 2 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2007, huomioon otettava kustannusten osuus olisi noin 1,2 prosenttia suhteessa BKT:hen.Jotta Puolaan voitaisiin soveltaa tätä säännöstä, olisi osoitettava, että alijäämä on i) supistunut merkittävästi ja jatkuvasti ja ii) saavuttanut lähellä viitearvoa olevan tason. Seuraavasta taulukosta käy ilmi, että alijäämä (joko eläkeuudistuskustannukset mukaan luettuina tai ilman niitä) on supistunut merkittävästi ja jatkuvasti vuosina 2004–2006. Alijäämä (eläkeuudistuskustannukset mukaan luettuina) ei ollut kuitenkaan vielä vuonna 2006 lähellä viitearvoa. Tästä syystä se, voidaanko sopimuksen tätä määräystä soveltaa Puolaan, määräytyy vuoden 2007 alijäämätoteutuman perusteella. Jollei alijäämän supistamiseksi selvästi lähemmäs viitearvoa toteuteta korjaavia toimenpiteitä, kyseistä määräystä ei voida soveltaa.Julkisen talouden rahoitusasemaa koskevat tavoitteet ja toteutuma sekä eläkeuudistuskustannukset (prosenttia suhteessa BKT:hen)Uusimmassa tarkistetussa lähentymisohjelmassa suunnitellaan alijäämän supistamista suhteessa BKT:hen entisestään 3,1 prosenttiin vuonna 2008 ja 2,9 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2009 (eläkeuudistuskustannukset mukaan luettuina). Suunniteltu rakenteellinen parannus on noin ½ prosenttia suhteessa BKT:hen vuosittain.Ohjelmaa koskevassa arvioinnissaan, jonka muodostaa suosituksen ohjelmaa koskevaksi neuvoston lausunnoksi, komissio korostaa näiden julkisen talouden tavoitteiden saavuttamiseen liittyviä riskejä, jotka johtuvat siitä, että kasvu voi olla odotettua pienempi eikä sopeuttamisen taustalla olevia toimenpiteitä määritellä.Keskeisten makrotaloutta ja julkista taloutta koskevien ennusteiden vertailu 12005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |BKT:n määrä (% muutos) | LO marraskuu 2006 | 3,5 | 5,4 | 5,1 | 5,1 | 5,6 |KOM marraskuu 2006 | 3,5 | 5,2 | 4,7 | 4,8 | Tieto puuttuu |Tuotantokuilu (% suhteessa potentiaaliseen BKT:hen) | LO marraskuu 20062 | −0,4 | 0,5 | 0,5 | 0,3 | 0,4 |KOM marraskuu 20066 | −0,3 | 0,4 | 0,3 | 0,1 | Tieto puuttuu |Julkisen talouden rahoitusasema (% suhteessa BKT:hen) | LO marraskuu 2006 | −2,5 | −1,9 | −1,4 | −1,0 | −0,6 |KOM marraskuu 2006 | −2,5 | −2,2 | −2,0 | −1,8 | Tieto puuttuu |Perusjäämä (% suhteessa BKT:hen) | LO marraskuu 2006 | 0,1 | 0,5 | 1,0 | 1,4 | 1,7 |KOM marraskuu 2006 | 0,1 | 0,2 | 0,4 | 0,6 | Tieto puuttuu |Suhdannetasoitettu julkisen talouden rahoitusasema (% suhteessa BKT:hen) | KOM marraskuu 20062 | −2,4 | −2,1 | −1,6 | −1,1 | −0,7 |KOM marraskuu 2006 | −2,3 | −2,3 | −2,1 | −1,8 | Tieto puuttuu |Rakenteellinen rahoitusasema3 (% suhteessa BKT:hen) | LO marraskuu 20064 | −2,4 | −2,1 | −1,6 | −1,1 | −0,7 |KOM marraskuu 20065 | −2,3 | −2,3 | −2,1 | −1,8 | Tieto puuttuu |Huom. 1 Julkista taloutta koskevissa ennusteissa ei ole otettu huomioon rahastoivien eläkejärjestelmien luokittelusta 2 päivänä maaliskuuta 2004 tehdyn Eurostatin päätöksen vaikutusta. Päätös on pantava täytäntöön kevään 2007 ilmoitusajankohtaan mennessä. Jos päätöksen vaikutus otetaan huomioon, tarkistetun ohjelman mukainen julkisen talouden rahoitusasema on –4,3 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2005, –3,9 prosenttia vuonna 2006, –3,4 prosenttia vuonna 2007, –3,1 prosenttia vuonna 2008 ja –2,9 prosenttia vuonna 2009. 2 Ohjelmassa esitettyihin tietoihin perustuvat komission yksiköiden laskelmat. 3 (Edellisessä kohdassa tarkoitettu) suhdannetasoitettu rahoitusasema, jossa ei ole otettu huomioon kertaluonteisia eikä muita väliaikaisia toimenpiteitä. 4 Ohjelmaan ei sisälly kertaluonteisia eikä muita väliaikaisia toimenpiteitä. 5 Komission yksiköiden syksyn 2006 talousennusteeseen ei sisälly kertaluonteisia eikä muita väliaikaisia toimenpiteitä. 5 Perustuu ennusteisiin, joiden mukaan potentiaalinen kasvu on 4,1 prosenttia vuonna 2005, 4,4 prosenttia vuonna 2006, 4,8 prosenttia vuonna 2007 ja 5,0 prosenttia vuonna 2008. Lähde: Lähentymisohjelma (LO), komission yksiköiden syksyn 2006 talousennuste (KOM) ja komission yksiköiden laskelmat. |5. PäätelmätVoidaan tehdä seuraavat päätelmät:-  Marraskuussa 2006 tarkistetussa lähentymisohjelmassa vahvistettu viimeisin vuoden 2007 alijäämätavoite (1,4 prosenttia suhteessa BKT:hen ilman eläkeuudistuskustannuksia) on hieman alhaisempi kuin se, jonka neuvosto hyväksyi heinäkuussa 2004 (1,5 prosenttia suhteessa BKT:hen) tilanteessa, jossa vuosien 2004–2006 julkisen talouden toteutumat olivat paljon ennakoitua paremmat. Alijäämätavoite vastaa pitkälti heinäkuussa 2004 esitettyjä kasvuoletuksia. Liiallisen alijäämän korjaamiseksi asetettua määräaikaa ei ole mitään syytä pidentää vuotta 2007 pidemmälle.-  Eläkejärjestelmien luokittelusta 2 päivänä maaliskuuta 2004 tehdyn Eurostatin päätöksen täytäntöönpanoa koskeva siirtymäkausi päättyy keväällä 2007, ja rahastoivat maksuperusteiset järjestelmät on luokiteltava kuuluviksi julkisen talouden ulkopuolelle. Tästä syystä Puolan alijäämiä tarkistetaan ylöspäin vuodesta 1999 lähtien eläkeuudistuskustannuksia vastaavalla summalla. Näin ollen vuoden 2007 alijäämätavoite eli 1,4 prosenttia suhteessa BKT:hen (ilman eläkeuudistuskustannuksia) muuttuu noin 3,4 prosentiksi suhteessa BKT:hen (eläkeuudistuskustannukset mukaan luettuina).-  Komission yksiköiden syksyn 2006 talousennusteessa julkisen talouden alijäämän odotettiin nousevan 4 prosenttiin suhteessa BKT:hen (eläkeuudistuskustannukset mukaan luettuina). Ottaen huomioon ennusteiden laatimisen jälkeen saadut tuoreemmat tiedot erityisesti talouden vahvuudesta vuonna 2006 ja odotettua paremmin toteutuneesta alijäämästä vuonna 2006 (nyt arvioilta 1,9 prosenttia suhteessa BKT:hen) alijäämän ennustetaan kuitenkin olevan vuonna 2007 alhaisempi eli noin 3,7 prosenttia suhteessa BKT:hen (eläkeuudistuskustannukset mukaan luettuina). Ero viimeisimpään alijäämätavoitteeseen johtuu odotettua suuremmasta BKT:n kasvusta ja automaattisten vakauttajien toiminnasta, varsinkin suuremmista verotuloista (pääasiassa alv) ja osingoista sekä alhaisemmista sosiaalimenoista (työttömyyden laskun vuoksi). Tämänhetkisten tietojen perusteella rakenteellisen sopeutuksen, joka on 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2007, pitäisi varmistaa viimeisimmän, 3,4 prosenttia suhteessa BKT:hen olevan virallisen tavoitteen saavuttaminen.-  Marraskuussa 2006 tarkistetussa lähentymisohjelmassa vahvistetaan, että Puolan viranomaiset aikovat korjata liiallisen alijäämän vuoteen 2007 mennessä. Koska vuoden 2007 alijäämätavoite (eläkeuudistuskustannukset mukaan luettuina) on 3,4 prosenttia suhteessa BKT:hen eli viitearvoa suurempi, ohjelmassa otaksutaan, että Puolalla on mahdollisuus turvautua vakaus- ja kasvusopimuksen määräykseen, jonka mukaan eläkeuudistuskustannukset (60 prosenttia vuonna 2007 eli 1,2 prosenttia suhteessa BKT:hen) on mahdollista ottaa alenevasti huomioon liiallisen alijäämän olemassaolosta tehdyn päätöksen kumoamisesta mahdollisesti tehtävässä päätöksessä. Koska alijäämä on supistunut merkittävästi ja jatkuvasti vuosina 2004–2006, päätös siitä, voidaanko tätä määräystä soveltaa Puolaan, tehdään vuoden 2007 toteutuneen alijäämän perusteella ja ottaen huomioon, kuinka lähellä se on 3 prosenttia suhteessa BKT:hen olevaan viitearvoon.Marraskuussa 2006 tarkistetun lähentymisohjelman tavoitteena on supistaa alijäämää entisestään 2,9 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2009 (eläkeuudistuskustannukset mukaan luettuina). Julkisen talouden toteutuma voi olla ohjelmassa ennakoitua huonompi, koska vuosien 2008 ja 2009 kasvunäkymät ovat suotuisat eikä sopeuttamista tukevia toimenpiteitä ole määritelty. Nämä riskit on tarpeen ottaa huomioon, jotta voidaan varmistaa liiallisen alijäämän pysyvä korjaaminen.Suositus:NEUVOSTON SUOSITUS PUOLALLEjulkisen talouden liiallisen alijäämän tilanteen lopettamiseksiPerustamissopimuksen 104 artiklan 7 kohdan soveltaminenEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 104 artiklan 7 kohdan,ottaa huomioon komission suosituksen,sekä katsoo seuraavaa:1.  Perustamissopimuksen 104 artiklan mukaisesti jäsenvaltioiden on vältettävä liiallisia julkistalouden alijäämiä.2.  Vakaus- ja kasvusopimuksen tavoitteena on terve julkinen talous, jolla pyritään vahvistamaan hintavakauden edellytyksiä ja saavuttamaan uusien työpaikkojen syntyä edistävä vahva ja kestävä kasvu.3.  Neuvosto päätti 5 päivänä heinäkuuta 2004 perustamissopimuksen 104 artiklan 6 kohdan mukaisesti, että Puolalla on liiallinen alijäämä. [11]4.  Päätettyään, että Puolalla on liiallinen alijäämä, neuvosto suositteli 5 päivänä heinäkuuta 2004 perustamissopimuksen 104 artiklan 7 kohdan sekä liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn täytäntöönpanon nopeuttamisesta ja selkeyttämisestä 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1467/97[12] 3 artiklan mukaisesti, että Puolan viranomaiset toteuttavat keskipitkällä aikavälillä toimenpiteitä saattaakseen maan julkisen talouden alijäämän vuoteen 2007 mennessä alle 3 prosentin suhteessa BKT:hen uskottavalla ja kestävällä tavalla sen mukaisesti, mitä Puolan toukokuussa 2004 toimittamasta lähentymisohjelmasta saman päivänä annetussa neuvoston lausunnossa[13] todetaan alijäämän supistamisesta.5.  Perustamissopimuksen 104 artiklan 7 kohdan mukaisessa neuvoston suosituksessa viitattiin lukuihin, joissa ei ollut otettu huomioon eläkejärjestelmien luokittelusta julkisen talouden ulkopuolelle 2 päivänä maaliskuuta 2004 tehdyn Eurostatin päätöksen alijäämää lisäävää vaikutusta. Perustamissopimuksen 104 artiklan 7 kohdan mukaisessa suosituksessa ja toukokuun 2004 lähentymisohjelmasta ja sen tarkistuksista annetuissa neuvoston lausunnoissa otettiin kuitenkin erityisesti huomioon mainitun Eurostatin päätöksen täytäntöönpanon liiallisen alijäämän korjaamiselle aiheuttamat riskit. Eurostat päätti syyskuussa 2004, että kyseinen päätös on pantava täytäntöön 1 päivään huhtikuuta 2007 mennessä (vuoden 2006 ja sitä edeltävien vuosien toteutunutta velkaa ja alijäämää koskevan ensimmäisen ilmoituksen määräaika). Perustamissopimuksen 104 artiklan 7 kohdan mukaisen neuvoston suosituksen antamisen aikoihin Eurostatin päätöksen täytäntöönpanon aiheuttamaksi alijäämää lisääväksi vaikutukseksi (eli Puolan vuoden 1999 eläkeuudistuksen vuosikustannuksiksi) arvioitiin noin 1 ½ prosenttia suhteessa BKT:hen.6.  Neuvosto teki 28 päivänä marraskuuta 2006 104 artiklan 8 kohdan mukaisesti päätöksen, jossa todetaan, että Puolan toteuttamat EY:n perustamissopimuksen 104 artiklan 7 kohdan nojalla 5 päivänä heinäkuuta 2004 annetun neuvoston suosituksen mukaiset toimet ovat osoittautumassa tehottomiksi liiallisen alijäämän korjaamiseksi vuoteen 2007 mennessä[14]. Päätös perustui i) vuoden 2007 alijäämätavoitteen tarkistamiseen ylöspäin vuoden 2007 talousarviossa verrattuna suositukseen (huolimatta vuosien 2004–2006 huomattavasti odotettua paremmasta julkisen talouden toteutumasta), ii) komission yksiköiden syksyn 2006 talousennusteessa tunnistettuihin odotettua suurempaa alijäämää koskeviin riskeihin vuonna 2007 ja iii) edellä mainitun Eurostatin päätöksen täytäntöönpanoon keväästä 2007 alkaen, minkä vuoksi alijäämän arviointiin kasvavan vuonna 2007 noin 2 prosenttia suhteessa BKT:hen.7.  Puola on tällä hetkellä jäsenvaltio, johon sovelletaan perustamissopimuksen 122 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua poikkeusta, jonka mukaan maan on vältettävä liiallisia alijäämiä, mutta siihen ei kuitenkaan sovelleta perustamissopimuksen 104 artiklan 9 ja 11 kohtaa. Puolalle voidaan antaa lisäsuosituksia ainoastaan 104 artiklan 7 kohdan nojalla.8.  Asetuksen (EY) N:o 1467/97 3 artiklan 4 kohdan mukaan perustamissopimuksen 104 artiklan 7 kohdan mukaisesti annetussa suosituksessa on todettava, että kyseisen jäsenvaltion on toteutettava tehokkaita toimia viimeistään kuuden kuukauden kuluessa ja liiallisen alijäämän korjaaminen olisi saatettava päätökseen sen toteamista seuraavana vuonna, paitsi jos on olemassa asiaan vaikuttavia erityisiä seikkoja. Asetuksen 3 artiklan 4 kohdassa todetaan myös, että neuvoston olisi jäsenvaltiolle antamassaan liiallisen alijäämän korjaamista koskevassa suosituksessa kehotettava jäsenvaltiota parantamaan rakenteellista julkisen talouden rahoitusasemaa vuosittain tietyllä vähimmäismäärällä, jonka ohjearvona on 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen.9.  Erityisiä seikkoja – eli alijäämän suuruus ja talouden parhaillaan käynnissä oleva rakennemuutos – katsottiin olevan olemassa, kun neuvosto antoi Puolalle 104 artiklan 7 kohdan mukaisen suosituksen, jossa sallitaan alijäämän korjaaminen keskipitkällä aikavälillä eli vuoteen 2007 mennessä. Koska vuosina 2004–2006 toteutunut alijäämä oli paljon 104 artiklan 7 kohdan mukaisessa neuvoston suosituksessa vahvistettuja tavoitteita alhaisempi ja vuoden 2007 odotettu talouskasvu on pitkälti vahvistettu, ei ole syytä pidentää liiallisen alijäämän korjaamiseksi asetettua määräaikaa.10.  Myös marraskuussa 2006 tarkistetun lähentymisohjelman, joka kattaa vuodet 2006–2009, tavoitteena on edellisten ohjelmien tapaan korjata liiallinen alijäämä vuoteen 2007 mennessä. Ohjelmassa vuodelle 2006 arvioidun odotettua paremman tuloksen (1,9 prosenttia suhteessa BKT:hen) perusteella vuoden 2007 alijäämätavoitteeksi asetetaan 1,4 prosenttia suhteessa BKT:hen. Tämän jälkeen alijäämän odotetaan supistuvan 1,0 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2008 ja 0,6 prosenttiin vuonna 2009. Näissä tavoitteissa ei ole otettu huomioon edellä mainitun Eurostatin päätöksen vaikutusta alijäämään. Kun tämä vaikutus otetaan huomioon, alijäämät ovat 3,9 prosenttia vuonna 2006, 3,4 prosenttia vuonna 2007, 3,1 prosenttia vuonna 2008 ja 2,9 prosenttia vuonna 2009. Rakenteellisen alijäämän (eli suhdannetasoitetun alijäämän ilman kertaluonteisia ja väliaikaisia toimenpiteitä) odotetaan supistuvan noin ½ prosentilla suhteessa BKT:hen vuosittain vuosina 2007–2009.11.  Vuoden 2007 alijäämä eli 3,4 prosenttia suhteessa BKT:hen on suurempi kuin 3 prosenttia suhteessa BKT:hen oleva viitearvo. Ohjelmassa oletetaan, että liiallisen alijäämän olemassaolosta tehdyn päätöksen kumoamiseksi 104 artiklan 12 kohdan nojalla komissio ja neuvosto voisivat ottaa neuvoston asetuksen (EY) N:o 1467/97 2 artiklan 7 kohdan mukaisesti huomioon vuoden 1999 eläkeuudistuksesta talousarvioon aiheutuneet kustannukset soveltaen lineaarista vähennystä, joka on 60 prosenttia eli noin 1,2 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2007. Jotta Puolaan voitaisiin soveltaa tätä säännöstä, olisi alijäämän oltava supistunut merkittävästi ja jatkuvasti sekä saavuttanut lähellä viitearvoa olevan tason. Koska alijäämä on supistunut merkittävästi ja jatkuvasti vuosina 2004–2006, vuoden 2007 alijäämätoteutuma vaikuttaa ratkaisevasti siihen, voidaanko tätä säännöstä soveltaa Puolaan.12.  Komission yksiköiden syksyn 2006 talousennuste osoitti, että vuoden 2007 alijäämätavoitteeseen liittyy riskejä. Ottaen huomioon syksyn talousennusteen laatimisen jälkeen saadut tuoreemmat tiedot erityisesti odotettua paremmin toteutuneesta alijäämästä vuonna 2006 (nyt arvioilta 1,9 prosenttia suhteessa BKT:hen) vuoden 2007 alijäämä on todennäköisesti noin 3,7 prosenttia suhteessa BKT:hen (eläkeuudistuskustannukset mukaan luettuina) eli jonkin verran syksyn talousennusteessa ennakoitua (noin 4 prosenttia suhteessa BKT:hen) parempi mutta heikompi kuin viimeisin virallinen tavoite (3,4 prosenttia suhteessa BKT:hen).13.  Marraskuussa 2006 tarkistetusta lähentymisohjelmasta 27 päivänä helmikuuta 2007 antamassaan lausunnossa neuvosto tarkastelee Puolan viranomaisten julkista taloutta koskevia keskipitkän aikavälin suunnitelmia. Yleisenä päätelmänä voidaan todeta, että ohjelman tavoitteena on liiallisen alijäämän korjaaminen vuoteen 2007 mennessä, mutta tähän mennessä toteutetut toimenpiteet eivät vaikuta riittäviltä eikä suunnitelluilla toimenpiteillä ole todennäköisesti mahdollista saavuttaa tätä tavoitetta. Vaikka ohjelman tavoitteena on vahvat kasvunäkymät huomioon ottaen edetä seuraavina vuosina asianmukaisesti keskipitkän aikavälin tavoitteen saavuttamisessa, julkisen talouden tavoitteiden ja pysyvän sopeutuksen saavuttamiseen liittyy huomattavia riskejä. Julkisen talouden tavoitteita koskevat riskit liittyvät lähinnä i) vuosien 2008 ja 2009 suotuisaan makrotalouden skenaarioon, ii) suunniteltujen uudistusten tehokkaaseen toteuttamiseen liittyviin huomattaviin epävarmuustekijöihin ja iii) suunniteltua menojen hillitsemistä tukevia toimenpiteitä koskevien tietojen puuttumiseen, sillä toimenpiteiden suunnittelu näyttää olevan vasta varhaisessa vaiheessa.14.  Julkista taloutta vakauttavien toimenpiteiden pitäisi yleisesti ottaen varmistaa julkisen talouden rahoitusaseman kestävä vahvistuminen, minkä lisäksi niillä olisi pyrittävä parantamaan julkisen talouden laatua ja lisäämään talouden kasvupotentiaalia,SUOSITTAA:15.  Puolan viranomaisten olisi lopetettava nykyinen julkisen talouden liiallisen alijäämän tilanne vuoteen 2007 mennessä.16.  Puolan viranomaisten olisi supistettava julkisen talouden alijäämää uskottavalla ja kestävällä tavalla ja varmistettava, että rakenteellinen rahoitusasema paranee 0,5 prosenttiyksiköllä suhteessa BKT:hen vuosien 2006 ja 2007 välisenä aikana.Määräajaksi, johon mennessä Puolan viranomaisten on tätä varten toteutettava tehokkaita toimia, neuvosto asettaa [27 päivän elokuuta 2007].Lisäksi neuvosto kehottaa Puolaa varmistamaan, että julkisen talouden vakauttaminen kohti sen keskipitkän aikavälin tavoitteena olevaa 1 prosentin rakenteellista alijämää suhteessa BKT:hen jatkuu kestävällä tavalla liiallisen alijäämän korjaamisen jälkeen.Tämä suositus on osoitettu Puolan tasavallalle.Tehty Brysselissä [27 päivänä helmikuuta 2007].Neuvoston puolestaPuheenjohtaja [1] EYVL L 209, 2.8.1997, s. 6, asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 1056/2005 (EUVL L 174, 7.7.2005, s. 5).[2] European Economy nro 2/2004. Komission yksiköiden kevään 2004 talousennusteessa otettiin huomioon Puolan maaliskuussa 2004 ilmoittamat ja Eurostain julkaisemat tiedot (Eurostatin lehdistötiedote nro 38/2004, 16.3.2004).[3] Tällä välin vuoden 2003 alijäämälukemaa on tarkistettu tavanomaisten menettelyjen mukaisesti. Se on nyt 4,7 prosenttia suhteessa BKT:hen.[4] EUVL C 320, 24.12.2004, s. 15.[5] EUVL L 62, 9.3.2005, s. 18.[6] Ks. http://register.con[7]#$,MNO OP]  Ž  ¼  ½ =>½¾34mÆÌDp(‡þ#RSjkÞ”•j#k#æ#«%¬%Ò&)'Ž'¯+/,0,1,ñèÛèÎÇÃÇè¹èªè¹èªèªèªèªèªè      è¹èªèªè¹èªèªè   è¹”èhOv |hHG5?CJaJhOv |hHG6?aJjhOv |hHG0J3U[pic]aJhOv |hHG5?aJh€hˆ  h1oÎh€hˆsilium.eu.int/pdf/en/04/st11/st11220.en04.pdf[8] Ks. Eurostatin lehdistötiedote nro 30/2004, 2.3.2004, ja I.1.3 luku – Classification of funded pension schemes and impact on government finance of the Eurostat’s Manual on government deficit and debt ; saatavilla seuraavasta Internet-osoitteesta: http://epp.eurostat.ec.europa.eu/cache/ITY_OFFPUB/KS-BE-04-002/EN/KS-BE-04-002-EN.PDF.[9] Ks. Eurostatin lehdistötiedote nro 117/2004, 23.9.2004.[10] EUVL L 414, 30.12.2006, s. 81.[11] ”Vakaus- ja kasvusopimuksen täytäntöönpanoa koskevat vaatimukset sekä vakaus- ja lähentymisohjelmien muotoa ja sisältöä koskevat ohjeet”, hyväksytty Ecofin-neuvostossa 11.10.2005. Ks. erityisesti käytännesääntöjen I B jakson 5 kohta.[12] EUVL L 62, 9.3.2005, s. 18.[13] EYVL L 209, 2.8.1997, s. 6, asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 1056/2005 (EUVL L 174, 7.7.2005, s. 5).[14] EUVL C 320, 24.12.2004, s. 15.[15] EUVL L 414, 30.12.2006, s. 81.