title: Neuvoston suositus, annettu 20 päivänä heinäkuuta 2020, euroalueen talouspolitiikasta 2020/C 243/01

text:
               23.7.2020

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 243/1

      NEUVOSTON SUOSITUS,
      annettu 20 päivänä heinäkuuta 2020,
      euroalueen talouspolitiikasta
      (2020/C 243/01)
      EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
      ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 136 artiklan yhdessä sen 121 artiklan 2 kohdan kanssa,
      ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 (1) ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan,
      ottaa huomioon makrotalouden epätasapainon ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta 16 päivänä marraskuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011 (2) ja erityisesti sen 6 artiklan 1 kohdan,
      ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,
      ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
      ottaa huomioon talous- ja rahoituskomitean lausunnon,
      ottaa huomioon talouspoliittisen komitean lausunnon,
      sekä katsoo seuraavaa:

                  (1)

                  Euroalueen talous jatkaa laajentumista, mutta siihen liittyy toisiinsa kytköksissä olevia riskejä, ja näköpiirissä on epävarmuutta. Lisäksi näkymiä synkistävät hitaan kasvun ja inflaation pitkittymisen riski, minkä taustalla on vaisu tuottavuuskehitys ja väestön ikääntyminen. Vaikka tuotantokuilu on ollut positiivinen vuodesta 2017 ja oli 0,7 prosenttia suhteessa potentiaaliseen bruttokansantuotteeseen, jäljempänä ’BKT’, vuonna 2018, potentiaalisen kasvun odotetaan pysyvän kriisiä edeltäneen tason alapuolella (3). Pohjainflaatio pysyi 1–1,5 prosentin välillä vuosina 2018 ja 2019, ja sen ennustetaan olevan noin 1,5 prosenttia vuosina 2020 ja 2021. Työmarkkinaindikaattorit paranevat edelleen, vaikkakin hitaammin; myös työllisyyden kasvun ennustetaan jatkavan hidastumistaan, ja työpaikkojen laatuun liittyy edelleen haasteita. Nimellispalkkojen kasvuvauhti on vakiintunut; se kiihtyi vuonna 2018 noin 2,25 prosenttiin oltuaan useita vuosia alle 2 prosenttia, sen arvioidaan olevan noin 2,5 prosenttia vuonna 2019 ja sen ennustetaan palaavan 2,25 prosenttiin vuosina 2020–2021. Hyvistä työmarkkinaolosuhteista huolimatta reaalipalkkojen nousu on ollut hidasta ja pysyy alhaisena; vuonna 2018 reaalipalkat nousivat alle prosentin, vuonna 2019 nousun arvioidaan olleen samaa luokkaa ja vuosille 2020 ja 2021 ennustetaan 0,7 prosentin ja 0,8 prosentin nousua. Kuten komission 17 päivänä joulukuuta 2019 hyväksymässä 2020 varoitusmekanismia koskevassa kertomuksessa todetaan, euroalueen vaihtotaseen ylijäämän ennustetaan supistuvan, vaikka se pysyy edelleen lähellä huipputasoa. Alijäämäiset jäsenvaltiot ovat supistaneet vaihtotaseen alijäämiään tai kääntäneet ne ylijäämiksi, vaikka niillä on edelleen suuret negatiiviset ulkomaiset nettovarallisuusasemat (NIIP).
                  Vaikka osa jäsenvaltioista onkin supistanut vaihtotaseen ylijäämiään, samaan aikaan nämä ylijäämät ovat jatkuvasti suuret, minkä vuoksi ulkomaiset nettovarallisuusasemat jatkavat kasvuaan. Vaihtotaseen dynamiikkaan vaikuttaa euroalueella ulkoisen kysynnän heikkeneminen erityisesti vientivetoisissa jäsenvaltioissa, joissa vaihtotaseen ylijäämä on suuri ja jotka ovat hyvin riippuvaisia ulkomaisesta vientikysynnästä. Myös suotuisa kysyntädynamiikka on avainasemassa, ja merkittävästi ylijäämäiset jäsenvaltiot edistäisivät myös osaltaan tasapainottamista vahvistamalla edellytyksiä, jotka tukevat sekä palkkojen kasvua työmarkkinaosapuolten roolia kunnioittaen että julkisia ja yksityisiä investointeja.

                  (2)

                  Kasvupotentiaalin lisääminen siten, että samalla varmistetaan ympäristöllinen ja yhteiskunnallinen kestävyys ja edistetään euroalueen jäsenvaltioiden todellista lähentymistä, edellyttää kestävää kasvua vauhdittavia rakenneuudistuksia sekä investointeja aineelliseen ja aineettomaan pääomaan tuottavuuden parantamiseksi. Tämä auttaisi erityisesti niitä jäsenvaltioita, joiden kasvupotentiaali on selvästi euroalueen keskiarvoa alhaisempi. Tämä olisi tarpeen myös, jotta euroalueen talous ei ajaudu pitkittyneeseen alhaisen potentiaalisen kasvun ja tuottavuuden, hitaan hintainflaation ja palkkojen nousun sekä kasvavan eriarvoisuuden aikaan. Uudistukset ja investoinnit ovat edelleen ratkaisevan tärkeitä sen varmistamiseksi, että euroalueella kasvu saadaan taas vauhtiin ja voidaan kohdata keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä kasvavat paineet, jotka johtuvat myös väestönkehityksen heikkenemisestä, ja että helpotetaan siirtymistä kestävään talouteen, mikä auttaa euroaluetta ja sen jäsenvaltioita saavuttamaan Yhdistyneiden kansakuntien kestävän kehityksen tavoitteet.

                  (3)

                  Ilmastonmuutos on yksi suurimmista maailmantaloutta, rahoitusjärjestelmiä ja nykypäivän yhteiskuntia uhkaavista järjestelmäriskeistä, ja sen taloudelliset vaikutukset alkavat näkyä. Ilmastonmuutos ja laajemmin ympäristön pilaantuminen aiheuttavat yhä enemmän riskejä maailmantaloudelle, ja niillä on laajat vaikutukset, mukaan lukien yhteiskuntiemme haavoittuvimpiin ihmisryhmiin. Jos asianmukaisia toimenpiteitä ei toteuteta, tällä voi olla kielteisiä vaikutuksia talouksiemme häiriönsietokykyyn, osallistavuuteen ja pitkän aikavälin kasvupotentiaaliin. Tässä yhteydessä olisi olennaisen tärkeää investoida ja luoda sääntelyyn ja rahoitukseen liittyvät edellytykset hallitulle siirtymiselle kohti kestävää taloutta. Jos ympäristö- ja ilmastohaasteisiin vastataan oikealla tavalla, ne tarjoavat myös mahdollisuuden piristää Euroopan taloutta ja suunnata sitä kohti kestävää kehitystä. Tähän liittyen komissio on esittänyt Euroopan kasvustrategiaksi Euroopan vihreän kehityksen ohjelman, joka sisältää ehdotuksen ensimmäiseksi eurooppalaiseksi ilmastolaiksi, jolla vuoden 2050 ilmastoneutraaliustavoite voidaan kirjata lainsäädäntöön. Samalla vihreään talouteen siirtymisessä on otettava huomioon vaikutukset yhteiskunnan eri osiin. Kestävään talouteen siirtymistä helpottavia investointeja on täydennettävä hiilen hinnoittelulla, asianmukaisella sääntelyllä kaikilla aloilla sekä panostamalla osaamiseen ja tukemalla työelämän siirtymiä sen varmistamiseksi, että kaikki kansalaiset hyötyvät teknologian muutoksista erityisesti aloilla ja alueilla, jotka ovat jääneet jälkeen digitaalisesta ja vihreästä siirtymästä.

                  (4)

                  Julkisten ja yksityisten varojen käyttäminen vihreään ja digitaaliseen siirtymään tehtävissä investoinneissa voi auttaa ylläpitämään kasvua lyhyellä aikavälillä ja vastaamaan talouksiemme pitkän aikavälin haasteisiin. Digitaalinen vallankumous voi tarjota mahdollisuuksia parantaa tuottavuutta, nopeuttaa kasvua ja luoda työpaikkoja, mutta se voi myös asettaa haasteita erityisesti vähemmän koulutetuille työntekijöille, joilla ei ole uuden teknologian parissa työskentelyn edellyttämää osaamista. Euroalueen jäsenvaltioiden eritahtinen siirtyminen digitaalitalouteen voi osoittautua merkittäväksi riskiksi lähentymiselle ja makrotalouden vakaudelle. Sitä voivat vahvistaa voimakkaat keskittymisvaikutukset, jotka hyödyttävät usein suuria kaupunkeja, ja digitaaliteknologian alalla usein vallitseva ”voittaja vie kaiken” -tilanne, mikä voi lisätä eriarvoisuutta ja vaikeuttaa lähentymistä. Investoinnit olisi suunnattava paitsi tutkimuksen ja innovaatioiden tuottamiseen myös innovaatioiden laajempaan levittämiseen koko taloudessa.

                  (5)

                  Koordinoidumpi investointistrategia yhdistettynä vahvempiin uudistuspyrkimyksiin euroalueen tasolla olisi ratkaisevan tärkeässä roolissa, kun tuetaan kestävää kasvua ja vastataan pitkän aikavälin haasteisiin, kuten ilmastosiirtymään ja teknologian murrokseen. Lähentymistä ja kilpailukykyä edistävä talousarvioväline (BICC) tarjoaisi rahoitustukea euroalueen jäsenvaltioille pääasiassa uudistus- ja investointipaketeista koostuvien ehdotusten toteuttamista varten. Myös InvestEU-ohjelmalla, jolla edistetään myös Kestävä Eurooppa -investointiohjelmaa, pyritään saamaan aikaan lisäinvestointeja, joilla edelleen edistetään innovoinnin ja työpaikkojen luomista unionissa, myös rahoittamalla kestävää infrastruktuuria. Koheesiopolitiikan rahastoilla, joilla on keskeinen rooli alueidemme ja maaseutumme tukemisessa, on tärkeä rooli myös ilmastosiirtymässä ja teknologisessa siirtymässä, sillä ne edistävät kestävää kehitystä. Euroopan investointipankki osoittaa jo nyt 25 prosenttia kokonaisrahoituksestaan ilmastoinvestointeihin ja on ilmoittanut aikovansa kaksinkertaistaa kyseisen osuuden. Unionin kestävyystavoitteiden saavuttamiseksi olisi olennaisen tärkeää toteuttaa kansallisella ja alueellisella tasolla investointihankkeita, jotka edistävät ilmastonmuutokseen sopeutumista ja sen hillitsemistä, energiakäännettä, hiilestä irtautumista tai kiertotaloutta. Investoinnit verkkotoimialoihin ja -infrastruktuuriin voivat auttaa parantamaan euroalueen kilpailukykyä ja edistää siirtymistä kestävämpään liikenteeseen. Lisäksi investoinnit aineettomaan omaisuuteen, kuten tutkimukseen ja kehittämiseen sekä osaamiseen, ovat avainasemassa valmisteltaessa euroaluetta tuleviin haasteisiin.

                  (6)

                  Viime vuosina koetun talouden laajentumisen vaikutukset ovat jakautuneet epätasaisesti jäsenvaltioiden sisällä sekä alueiden ja jäsenvaltioiden välillä. Vaikka käytettävissä olevat tulot ovat viime aikoina nousseet, ne alittavat edelleen kriisiä edeltäneen tason useissa euroalueen jäsenvaltioissa. Köyhyys- ja syrjäytymisvaarassa olevien ihmisten määrä on laskusuunnassa useimmissa jäsenvaltioissa, ja heitä on nyt viisi miljoonaa vähemmän kuin tilanteen ollessa huonoimmillaan vuonna 2012, mutta heitä on kuitenkin edelleen euroalueella enemmän kuin vuonna 2008. Asukaskohtaisen BKT:n erojen kasvu päättyi muutama vuosi sitten, kun jotkin jäsenvaltiot alkoivat lähentyä parhaiten suoriutuneita maita. Korkeimpien tuloluokkien osuus kokonaistuloista on kuitenkin kasvanut hitaasti viime vuosikymmenen aikana, ja jäsenvaltioiden välillä on edelleen suuria eroja. Jotta voitaisiin edistää ylöspäin tapahtuvaa lähentymistä jäsenvaltioissa ja niiden välillä, olisi tärkeää edistää politiikkoja, joilla pyritään lisäämään sekä tehokkuutta että tasapuolisuutta YK:n kestävän kehityksen tavoitteiden mukaisesti. Kyseisten politiikkojen pitäisi johtaa parempiin makrotaloudellisiin tuloksiin, joista on tasapuolisemmin hyötyä koko yhteiskunnalle, mikä edistää myös euroalueen yhteenkuuluvuutta.

                  (7)

                  On ratkaisevan tärkeää, että euroalueen makrotalouspolitiikan yhdistelmä, johon kuuluvat raha-, finanssi- ja rakennepolitiikat, on johdonmukainen ja tasapainoinen; näin voidaan varmistaa vakaa, osallistava ja kestävä talouskasvu ja reagoida tuloksellisesti pitkään hitaana pysyneeseen inflaatioon, heikkeneviin näkymiin ja pitkän aikavälin kasvuun kohdistuviin riskeihin. Euroopan keskuspankki ylläpitää elvyttävää rahapolitiikkaa edistääkseen keskipitkän aikavälin inflaatiotavoitteen saavuttamista samalla kun pankki tukee kasvua ja työpaikkojen luomista. Finanssipolitiikalla on täydennettävä rahapolitiikan viritystä samoin kuin eri alojen rakenneuudistuksilla, mukaan lukien ne, jotka ovat tarpeen talous- ja rahaliiton (EMU) rakenteen täydentämiseksi.

                  (8)

                  Talous- ja rahaliiton moitteetonta toimintaa tukee kansallisten finanssipolitiikkojen koordinointi, jossa noudatetaan täysimääräisesti vakaus- ja kasvusopimusta ja otetaan samalla huomioon käytettävissä oleva julkisen talouden liikkumavara ja heijastusvaikutukset eri jäsenvaltioissa. Euroalueen finanssipolitiikan virityksen odotetaan olevan pitkälti neutraali tai lievästi elvyttävä vuosina 2020 ja 2021. Samaan aikaan kansalliset finanssipolitiikat eivät edelleenkään ole riittävän eriytyneitä. Maltillisen finanssipolitiikan noudattaminen niissä jäsenvaltioissa, joilla on paljon julkista velkaa, ohjaisi julkisen velan lasku-uralle, vähentäisi häiriöalttiutta ja antaisi automaattisten vakauttajien toimia täydellä teholla talouden taantuman aikana. Toisaalta investointien ja muiden tuottavien menojen lisääminen jatkossakin niissä jäsenvaltioissa, joiden julkisen talouden tilanne on suotuisa, tukisi kasvua lyhyellä ja keskipitkällä aikavälillä ja auttaisi samalla myös tasapainottamaan euroalueen taloutta. Hitaamman kasvun riskin toteutuessa finanssipoliittiset toimet olisi eriytettävä ja pyrittävä kasvua enemmän tukevaan kokonaisviritykseen, samalla kun varmistetaan vakaus- ja kasvusopimuksen noudattaminen kaikilta osin. Maakohtaiset olosuhteet olisi otettava huomioon ja vältettävä myötäsyklisyyttä mahdollisuuksien mukaan. Jäsenvaltioiden olisi oltava valmiita koordinoimaan politiikkojaan euroryhmässä.

                  (9)

                  Julkisen talouden rakenneuudistukset ovat edelleen ratkaisevan tärkeitä, jotta voidaan parantaa julkisen talouden kestävyyttä, vahvistaa kasvupotentiaalia ja mahdollistaa tehokas suhdanteita tasaava finanssipolitiikka laskusuhdanteessa. Hyvin toimivat kansalliset finanssipolitiikan kehykset, yhdessä säännöllisten ja perusteellisten menojen uudelleenarviointien sekä tehokkaiden ja läpinäkyvien julkisten hankintojen kanssa voivat lisätä julkisen varainkäytön tehokkuutta ja vaikuttavuutta ja parantaa finanssipolitiikan uskottavuutta ja laatua. Kansallisten talousarvioiden koostumuksen parantaminen sekä tulo- että menopuolella, mukaan lukien resurssien siirtäminen julkisiin investointeihin hyvin suunniteltujen investointistrategioiden puitteissa ja vihreän budjetoinnin välineiden kehittäminen, parantaisi julkisten talousarvioiden vaikutusta kasvuun, parantaisi tuottavuutta ja alkaisi vastata vihreään talouteen ja digitaaliseen talouteen siirtymisen kiireellisiin pitkän aikavälin haasteisiin. Verojärjestelmien yksinkertaistaminen ja nykyaikaistaminen sekä veropetoksiin, verovilppiin ja veron kiertämiseen puuttuminen aggressiivisen verosuunnittelun vastaisilla toimenpiteillä, ottaen huomioon meneillään olevat keskustelut jäljellä olevia veropohjan rapautumisen ja voitonsiirtojen torjuntaan (BEPS) liittyviä kysymyksiä koskevasta Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestön (OECD) osallistavasta kehyksestä, on olennaisen tärkeää, jotta verojärjestelmistä saadaan tehokkaampia ja oikeudenmukaisempia. Liikkuvien resurssien helppo siirtely euroalueella on yksi sisämarkkinoiden peruskivistä, mutta se lisää myös verokilpailun mahdollisuuksia. Jäsenvaltioiden välinen koordinointi on sen vuoksi olennaisen tärkeää, jotta voidaan puuttua voitonsiirtoihin ja haitallisiin verokäytäntöihin sekä välttää yleinen kilpailu alhaisimmasta yhtiöverotuksesta.
                  Tässä pyrkimyksessä keskeisessä asemassa voivat olla pyrkiminen sopimukseen yhteisestä yhdistetystä yhtiöveropohjasta sekä sopimus jäljellä olevia BEPS-kysymyksiä koskevasta OECD:n osallistavasta kehyksestä, jolla tarkistetaan voittojen kohdentamista maiden kesken ja varmistetaan tosiasiallinen vähimmäisverotus. Verotaakka on euroalueella suhteellisen suuri, ja se on painottunut työn verotukseen, kun taas omaisuus- tai ympäristöverojen osuus verotuloista on hyvin pieni. Omaisuus- ja ympäristöverot voivat kuitenkin olla vähemmän haitallisia kasvulle sekä työvoiman kysynnälle ja tarjonnalle. Ympäristöverojen käytön lisääminen voi edistää kestävää kasvua kannustamalla kuluttajia ja tuottajia toimimaan ”vihreämmin”. Verotuksessa olisi otettava paremmin huomioon ilmastoulottuvuus ja puututtava johdonmukaisemmin päästöihin ja hiilivuotoon. Maailmanlaajuisten koordinoitujen toimien edistäminen parantaisi kyseisten toimien vaikuttavuutta entisestään. Sen vuoksi vihreään talouteen siirtymisen helpottamiseksi ehdotetaan, että finanssipolitiikassa edistetään ympäristösitoumusten mukaisia malleja ja neuvoston direktiiviä 2003/96/EY (4) tarkistetaan, lisäksi olisi tarvittaessa otettava käyttöön Maailman kauppajärjestön (WTO) sääntöjen mukainen hiilidioksidipäästöjen tullimekanismi hiilivuodon välttämiseksi.

                  (10)

                  Rakenteelliset ja institutionaaliset uudistukset, jotka lisäävät kilpailua hyödykemarkkinoilla, edistävät resurssitehokkuutta, parantavat liiketoimintaympäristöä ja julkishallinnon laatua, oikeusjärjestelmien tehokkuus mukaan lukien, ovat tärkeitä euroalueen jäsenvaltioiden talouden sietokyvyn kannalta. Vankat talouden rakenteet ja asianmukaiset politiikat estävät sen, että häiriöillä on merkittäviä ja pitkäaikaisia vaikutuksia tuloihin ja työvoiman tarjontaan, ja ne voivat helpottaa finanssi- ja rahapolitiikan toimintaa sekä hillitä eroja, erityisesti laskusuhdanteissa, luoden suotuisammat olosuhteet kestävälle ja osallistavalle kasvulle. Rakenneuudistusten, ja erityisesti maakohtaisissa suosituksissa kuvattujen rakenneuudistusten, parempi koordinointi ja toteutus voi luoda myönteisiä heijastusvaikutuksia kaikissa jäsenvaltioissa. Tältä osin kansallisilla tuottavuuskomiteoilla voi olla tärkeä rooli uudistusten omistajuuden lisäämisessä ja toteutuksen parantamisessa. Uudistuksia tarvitaan myös, jotta voidaan vastata kiireellisiin pitkän aikavälin haasteisiin, kuten ilmastosiirtymään ja teknologiseen muutokseen. Tuottavuuden kasvua voi osaltaan edistää myös sisämarkkinoiden yhdentymisen syventäminen, joka on osoittautunut merkittäväksi kasvun ja jäsenvaltioiden välisen lähentymisen veturiksi.

                  (11)

                  Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilarissa esitetään 20 periaatetta, joilla edistetään yhtäläisiä oikeuksia ja pääsyä työmarkkinoille, oikeudenmukaisia työoloja sekä sosiaalista suojelua ja sosiaalista osallisuutta. Sen tarkoituksena on ohjata ylöspäin tapahtuvaa lähentymistä kohti parempia työ- ja elinoloja. Vahvemmat ja osallistavammat taloudet ja yhteiskunnat voivat puolestaan parantaa unionin ja euroalueen häiriönsietokykyä. Uudistukset ja investoinnit osaamiseen, työelämän siirtymiin ja tehokkaampaan sosiaaliseen suojeluun ovat myös tärkeitä, jotta voidaan tukea oikeudenmukaista ja tasapuolista siirtymistä vihreään ja digitaaliseen talouteen. Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilarin täysimääräinen täytäntöönpano kaikilla tasoilla kunkin tahon toimivaltuudet asianmukaisesti huomioon ottaen on olennaisen tärkeää ylöspäin tapahtuvan lähentymisen edistämiseksi.

                  (12)

                  Uudistukset, joilla lisätään työmarkkinoille osallistumista, puututaan nuoriso- ja pitkäaikaistyöttömyyteen, edistetään laadukkaiden työpaikkojen luomista, tuetaan onnistuneita työmarkkinasiirtymiä, vähennetään segmentoitumista ja edistetään työmarkkinaosapuolten vuoropuhelua, voivat auttaa vauhdittamaan osallistavaa kasvua, parantamaan talouden häiriönsietokykyä ja automaattista vakauttamista, vähentämään eriarvoisuutta ja puuttumaan köyhyyteen ja sosiaaliseen syrjäytymiseen. Yksilöllinen tuki työelämän siirtymissä, koulutus ja uudelleenkoulutus ovat keskeisessä asemassa edistettäessä työnhakijoiden ripeää paluuta työmarkkinoille. Aktiivisen työmarkkinapolitiikan olisi oltava tiiviissä yhteydessä sosiaalipolitiikkaan ja sillä olisi edistettävä aktiivista osallisuutta työmarkkinoilla ja yhteiskunnassa. Laadukkaan koulutuksen saatavuus koko eliniän edellyttää riittäviä investointeja inhimillisen pääoman ja taitojen parantamiseksi, myös ottaen huomioon digitaalisen ja vihreän siirtymän. Se parantaa osaltaan työllistettävyyttä, tuottavuutta ja innovointikapasiteettia sekä nostaa palkkoja keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä lisäten euroalueen häiriönsietokykyä. Työsuhdeturvalainsäädännössä on säädettävä oikeudenmukaisista ja säällisistä työoloista kaikille työntekijöille erityisesti ottaen huomioon työllisyyden uudet epätyypilliset muodot, jotka synnyttävät paitsi uusia mahdollisuuksia myös haasteita, jotka liittyvät työsuhdeturvaan ja sosiaaliseen suojeluun.
                  Tulokselliset ja kestävät sosiaalisen suojelun järjestelmät ovat myös olennaisen tärkeitä, jotta voidaan varmistaa riittävä toimeentulo ja laadukkaiden palvelujen saatavuus. Eläkeuudistuksilla ja työ- ja yksityiselämän tasapainottamiseen tähtäävillä politiikkatoimilla voidaan merkittävästi edistää työmarkkinoille osallistumista ja näin turvata eurooppalaisten sosiaaliturvajärjestelmien kestävyys pitkällä aikavälillä. Siirrettäessä verotuksen painopistettä pois työn verotuksesta voisi olla hyödyllistä keskittyä erityisesti pienituloisiin ja kotitalouksien toisiin tulonsaajiin. Työmarkkinaosapuolten osallistuminen työllisyys-, sosiaali- ja talousuudistuksiin on ratkaisevan tärkeää niiden omistajuuden vahvistamiseksi ja uudistusten toteutuksen tukemiseksi. Myös kansalaisyhteiskunnan organisaatioiden osallistuminen on hyödyksi. On tärkeää, että työehtosopimuksilla edistetään alla esitettyjen 1–5 suositusten tavoitteita kunnioittaen täysin työmarkkinaosapuolten riippumattomuutta.

                  (13)

                  Euroalueen finanssisektorin vakaus on parantunut kriisin jälkeen, mutta vielä on jäljellä haavoittuvuuksia, joihin on puututtava. Riskin voi aiheuttaa yritysten ja kotitalouksien korkea velka-aste, johon vaikuttaa velanoton suosiminen monissa kansallisissa verojärjestelmissä. Tarve mukauttaa pankkien liiketoimintamalleja, alhainen korkotaso ja muiden rahoitusmuotojen aiheuttama koventunut kilpailu asettavat edelleen paineita pankkien tuottavuudelle. Riskien vähentämisessä on edistytty jatkuvasti, erityisesti järjestämättömien lainojen vähentämisessä. Siellä missä järjestämättömien lainojen osuus on edelleen suuri, tarvitaan kuitenkin lisätoimia ja kaikkien jäsenvaltioiden olisi otettava käyttöön asianmukaisia toimenpiteitä, joilla estetään järjestämättömien lainojen kertyminen. Komissio esitti maaliskuussa 2018 riskienvähentämispaketin, jotta voidaan sekä puuttua vanhoihin järjestämättömiin lainoihin että estää niiden tuleva kertyminen. Osana järjestämättömiä lainoja koskevia lainsäädäntötoimenpiteitä annettiin huhtikuussa 2019 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2019/630 (5), jolla otetaan käyttöön lakisääteinen ”vakavaraisuutta tukeva varautumisjärjestely”, millä rajoitetaan riskiä, että tulevien järjestämättömien lainojen luottotappiovaraukset eivät ole riittäviä; järjestämättömien lainojen ongelman ratkaisemisessa olisi päästävä eteen päin, ja erityisesti tällaisten lainojen jälkimarkkinoita koskevan direktiiviehdotuksen käsittelyssä olisi edistyttävä.
                  Voimassa olevan rahanpesunvastaisen kehyksen parantamisessa on jo edistytty. Kuten komission heinäkuussa 2019 antamissa tiedonannoissa kuitenkin korostetaan, unionissa tarvitaan kattavampi lähestymistapa rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaan, jotta havaittuihin rakenteellisiin puutteisiin voidaan puuttua. Tämä edellyttää erityisesti, että harkitaan tapoja lisätä yhdenmukaisuutta ja parantaa sääntöjen valvontaa ja täytäntöönpanoa unionin toimilla.

                  (14)

                  Pankkiunionin vahvistaminen on ollut ensisijainen tavoite vuodesta 2013 lähtien, sen tavoitteena on varmistaa rahoitusvakaus, vähentää finanssialan pirstoutumista ja suojata talouden luotonsaanti kriisien aikana. Tässä on edistytty, muun muassa sopimalla yhteistä kriisinratkaisurahastoa (SRF) tukevaa yhteistä varautumisjärjestelyä koskevasta Euroopan vakausmekanismin (EVM) säädöskehyksestä, mutta vahvistamista on jatkettava. Tähän liittyen eurohuippukokous antoi euroryhmälle tehtäväksi jatkaa EVM:n uudistuspaketin käsittelyä, jollei kansallisista menettelyistä muuta johdu, ja jatkaa työtä pankkiunionin kaikkien osatekijöiden lujittamiseksi yhteisymmärryksessä. Korkean tason työryhmä on perustettu työstämään etenemissuunnitelmaa eurooppalaista talletussuojajärjestelmää (EDIS) koskevien poliittisten neuvottelujen aloittamiseksi. Edistyminen on tärkeää pankkiunionin niiden etujen hyödyntämiseksi, jotka liittyvät yksityiseen riskinjakoon, rahoitusvakauteen ja talouskasvuun, vähentäen samalla mahdollisuuksia keinotteluun jäsenvaltioiden välillä. Viime kädessä tällaisen edistymisen on määrä varmistaa Euroopan rahoituksellinen ja taloudellinen riippumattomuus. Tämä edellyttää työn jatkamista viipymättä kaikilla osa-alueilla, mukaan lukien ne, joista keskustellaan eurooppalaista talletussuojajärjestelmää käsittelevässä korkean tason työryhmässä, ja yhtä kunnianhimoisin tavoittein. EVM:n uudistuspakettia koskeva työ olisi saatettava päätökseen, mukaan lukien yhteisen kriisinratkaisurahaston varautumisjärjestelyn perustaminen. Yhteisen kriisinratkaisurahaston varautumisjärjestely olisi otettava käyttöön ja tähän olisi valmistauduttava, edellyttäen että riskien vähentämisessä on edistytty riittävästi.
                  Olisi jatkettava edelleen ratkaisujen etsimistä, jotta poistettaisiin rajoitukset nykyisessä järjestelyssä, joka koskee likviditeetin tarjoamista kriisinratkaisun keinona. Komissio on toteuttanut kaikki vuonna 2015 esitetyssä pääomamarkkinaunionia koskevassa toimintasuunnitelmassa ilmoitetut toimet. Pääomamarkkinaunionin perustamiselle on kuitenkin edelleen oikeudellisia, verotuksellisia ja sääntelyyn liittyviä esteitä ja niiden poistamiseksi tarvitaan uusia toimia, erityisesti on paneuduttava rahoituksen saatavuutta koskeviin sääntöihin, tiettyihin eroavaisuuksiin maksukyvyttömyysmenettelyissä ja verotuksessa sekä korkeatasoisten, tehokkaiden ja yhtenäisten valvontastandardien luomiseen.

                  (15)

                  Talous- ja rahaliiton rakenteen vahvistaminen edellyttää 13 päivänä joulukuuta 2019 pidetyn eurohuippukokouksen julkilausumassa määriteltyjen toimien toteuttamista ensisijaisena asiana ja samalla on jatkettava keskusteluja muista osatekijöistä. Komission 12 päivänä kesäkuuta 2019 antamassa tiedonannossa ”Euroopan talous- ja rahaliiton syventäminen: Tilannekatsaus neljän vuoden kuluttua viiden puheenjohtajan kertomuksesta” arvioidaan nykytilannetta ja hahmotellaan komission näkemystä osa-alueista, joihin uudistuspyrkimykset olisi keskitettävä lyhyellä ja keskipitkällä aikavälillä. Talousunionin suhteen on edistytty jonkin verran, ja euroalueen lähentymistä ja kilpailukykyä edistävän talousarviovälineen ominaisuuksista on päästy poliittiseen yhteisymmärrykseen. EVM:n kehittämisestä edelleen ja sen perussopimuksen tarkistamisesta on päästy periaatteelliseen sopimukseen edellyttäen kansallisten menettelyjen saattamista päätökseen. Neuvostossa ei ole päästy yhteisymmärrykseen euroalueen julkisen talouden vakauttamisjärjestelystä eikä euroalueen talouden ohjausjärjestelmän uudistamisesta.

                  (16)

                  Talous- ja rahaliiton syventäminen johtaisi parempiin makrotaloudellisiin tuloksiin. Keskeneräinen talous- ja rahaliitto haittaa rahoitusalan yhdentymistä. Tämä rajoittaa mahdollisuuksia rahoittaa kipeästi kaivattuja investointeja, joilla edistetään osallistavaa, tuottavaa, kestävää ja vakaata taloutta. Keskeneräinen talous- ja rahaliitto haittaa myös rahapolitiikan sujuvaa välittymistä koko euroalueella ja rajoittaa Euroopan kykyä päättää taloutensa kohtalosta. Jos hyväksyttäisiin julkisen talouden keskitetty vakauttamisjärjestely, se täydentäisi euroalueen jäsenvaltioiden kykyä noudattaa suhdanteita tasaavaa finanssipolitiikkaa. Neuvosto panee merkille, että komissio aikoo ehdottaa eurooppalaista työttömyysvakuutusjärjestelmää, jotta kansalaisia voidaan suojella paremmin talouden häiriötilanteissa. Talous- ja rahaliiton vahvistaminen yhdessä järkevien eurooppalaisten ja kansallisten politiikkojen kanssa ovat keskeisessä asemassa, kun pyritään lisäämään Euroopan painoarvoa maailmassa, vahvistamaan euron kansainvälistä asemaa ja edistämään avointa, monenvälistä ja sääntöihin perustuvaa maailmantaloutta. On tärkeää, että näistä asioista käytävä keskustelu on jatkossakin euroalueen ulkopuolisten jäsenvaltioiden näkökulmasta avointa ja läpinäkyvää ja että siinä samalla otetaan unionin sisämarkkinat kaikilta osin huomioon.

                  (17)

                  Työllisyyskomiteaa ja sosiaalisen suojelun komiteaa on kuultu tämän suosituksen työllisyys- ja sosiaalinäkökohdista,

            SUOSITTAA, että vuosina 2020–2021 euroalueen jäsenvaltiot toimivat jäsenvaltiokohtaisesti ja yhdessä euroryhmän puitteissa seuraavasti:

                  1.

                  Niissä euroalueen jäsenvaltioissa, joilla on alijäämäinen vaihtotase tai suuri ulkomaanvelka, jatketaan uudistuksia kilpailukyvyn parantamiseksi ja ulkomaanvelan vähentämiseksi. Niissä euroalueen jäsenvaltioissa, joilla on suuri vaihtotaseen ylijäämä, vahvistetaan palkkojen nousua tukevia ehtoja työmarkkinaosapuolten asemaa kunnioittaen ja toteutetaan toimenpiteitä, joilla edistetään julkisia ja yksityisiä investointeja. Kaikissa jäsenvaltioissa edistetään tuottavuutta parantamalla liiketoimintaympäristöä ja instituutioiden laatua ja parannetaan talouden häiriönsietokykyä kehittämällä tavara- ja palvelumarkkinoiden toimintaa erityisesti sisämarkkinoita syventämällä. Tuetaan oikeudenmukaista ja osallistavaa siirtymistä kilpailukykyiseen vihreään ja digitaaliseen talouteen sekä julkisten että yksityisten aineellisten ja aineettomien investointien avulla.

                  2.

                  Samalla kun toteutetaan politiikkatoimia noudattaen kaikilta osin vakaus- ja kasvusopimusta tuetaan julkisia ja yksityisiä investointeja ja parannetaan julkisen talouden laatua ja koostumusta. Raskaasti velkaantuneissa jäsenvaltioissa harjoitetaan varovaista politiikkaa julkisen velan saattamiseksi uskottavasti kestävälle lasku-uralle. Niissä jäsenvaltioissa, joiden rahoitusasema on suotuisa, käytetään kyseistä asemaa laadukkaiden investointien edistämiseen turvaten samalla julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyys. Hitaamman kasvun riskin toteutuessa finanssipoliittiset toimet olisi eriytettävä ja pyrittävä kasvua tukevaan kokonaisviritykseen, samalla kun varmistetaan vakaus- ja kasvusopimuksen noudattaminen kaikilta osin. Maakohtaiset olosuhteet olisi otettava huomioon ja vältettävä myötäsyklisyyttä mahdollisuuksien mukaan. Jäsenvaltioiden olisi oltava valmiita koordinoimaan politiikkojaan euroryhmässä. Parannetaan kansallisten julkisen talouden kehysten toimivuutta ja julkisen talouden laatua sekä toteutetaan kasvua suosivia verotoimenpiteitä ja muita asiaankuuluvia julkisen talouden toimenpiteitä, joilla edistetään kestävää ja osallistavaa taloutta. Tuetaan ja toteutetaan unionin toimia aggressiivisen verosuunnittelun torjumiseksi ja alhaisimmasta yhtiöverotuksesta käytävän kilpailun välttämiseksi.

                  3.

                  Vahvistetaan koulutusjärjestelmiä ja lisätään investointeja osaamiseen. Tehostetaan aktiivista työvoimapolitiikkaa, jolla tuetaan työmarkkinoille integroitumista ja onnistuneita työmarkkinasiirtymiä, myös enemmän digitaalisiin ja vihreisiin työpaikkoihin. Edistetään työmarkkinoille osallistumista mukaan lukien naisten ja haavoittuvassa asemassa olevien ryhmien osalta ja siirretään verotuksen painopistettä pois työn verotuksesta erityisesti pienituloisten ja kotitalouksien toisten tulonsaajien osalta. Tuetaan laadukkaiden työpaikkojen luomista ja oikeudenmukaisia työehtoja ja -oloja, edistetään työ- ja yksityiselämän tasapainoa sekä puututaan työmarkkinoiden segmentoitumiseen. Parannetaan pääsyä riittäviin ja kestäviin sosiaalisen suojelun järjestelmiin. Lisätään työmarkkinaosapuolten vuoropuhelun tuloksellisuutta ja edistetään keskitettyjä työehtosopimusneuvotteluja.

                  4.

                  Toteutetaan 13 päivänä joulukuuta 2019 pidetyn eurohuippukokouksen julkilausuman jatkotoimet pankkiunionin vahvistamiseksi edelleen, jotta se voidaan saada valmiiksi, jatkamalla työtä viipymättä kaikilla osa-alueilla, mukaan lukien ne, joista keskustellaan eurooppalaista talletussuojajärjestelmää käsittelevässä korkean tason työryhmässä, ja yhtä kunnianhimoisin tavoittein. Saatetaan päätökseen EVM:n uudistuspakettia koskeva työ, mukaan lukien yhteisen kriisinratkaisurahaston varautumisjärjestelyn perustaminen. Otetaan käyttöön yhteistä kriisinratkaisurahastoa tukeva varautumisjärjestely ja valmistaudutaan siihen, jos riskien vähentämisessä on edistytty riittävästi. Jatketaan ratkaisujen etsimistä, jotta poistettaisiin rajoitukset nykyisessä järjestelyssä, joka koskee likviditeetin tarjoamista kriisinratkaisun keinona. Vahvistetaan eurooppalaista sääntely- ja valvontakehystä muun muassa varmistamalla rahanpesun torjuntaa koskevien sääntöjen johdonmukainen ja tehokas valvonta ja täytäntöönpano. Edistetään yksityissektorin suuren velkamäärän hallittua vähentämistä muun muassa muuttamalla verotusta niin, että se suosii velanottoa vähemmän. Jatketaan euroalueen pankeille järjestämättömien lainojen nopean vähentämisen mahdollistamista ja estetään niiden kertyminen. Lisätään pyrkimyksiä pääomamarkkinaunionin syventämiseksi.

                  5.

                  Edetään kunnianhimoisesti talous- ja rahaliiton syventämisessä, erityisesti toteuttamalla nopeasti 13 päivänä joulukuuta 2019 pidetyn eurohuippukokouksen julkilausumassa määritetyt toimet, mukaan lukien euroalueen lähentymistä ja kilpailukykyä edistävään talousarviovälineeseen (BICC) liittyvät toimet, ja keskustellaan muista osatekijöistä. Edistyminen tällä alalla vahvistaa myös euron kansainvälistä asemaa ja ajaa Euroopan taloudellisia etuja maailmanlaajuisesti, ja siinä olisi kunnioitettava unionin sisämarkkinoita kaikilta osin sekä edettävä avoimella ja läpinäkyvällä tavalla suhteessa euroalueen ulkopuolisiin jäsenvaltioihin.

         Tehty Brysselissä 20 päivänä heinäkuuta 2020.

               Neuvoston puolesta

               Puheenjohtaja

            J. KLOECKNER

         (1)  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

         (2)  EUVL L 306, 23.11.2011, s. 25.

         (3)  Kaikki tässä asiakirjassa esitetyt ennusteet perustuvat Euroopan komission syksyn 2019 talousennusteeseen.

         (4)  Neuvoston direktiivi 2003/96/EY, annettu 27 päivänä lokakuuta 2003, energiatuotteiden ja sähkön verotusta koskevan yhteisön kehyksen uudistamisesta (EUVL L 283, 31.10.2003, s. 51).

         (5)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2019/630, annettu 17 päivänä huhtikuuta 2019, asetuksen (EU) N:o 575/2013 muuttamisesta siltä osin kuin on kyse järjestämättömiin vastuisiin liittyvien tappioiden kattamisen vähimmäisvaatimuksista (EUVL L 111, 25.4.2019, s. 4).


title: Neuvoston suositus, annettu 9 päivänä lokakuuta 2020, Euroopan keskuspankin johtokunnan jäsenen nimittämisestä 2020/C 338/02

text:
               12.10.2020

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 338/2

      NEUVOSTON SUOSITUS,
      annettu 9 päivänä lokakuuta 2020,
      Euroopan keskuspankin johtokunnan jäsenen nimittämisestä
      (2020/C 338/02)
      EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
      ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 283 artiklan 2 kohdan ja 139 artiklan 2 kohdan,
      ottaa huomioon Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännöstä tehdyn pöytäkirjan N:o 4 ja erityisesti sen 11.2 artiklan,
      SUOSITTAA EUROOPPA-NEUVOSTOLLE SEURAAVAA:
      Frank ELDERSON nimitetään Euroopan keskuspankin johtokunnan jäseneksi kahdeksan vuoden toimikaudeksi 15 päivästä joulukuuta 2020 alkaen.

         Tehty Brysselissä 9 päivänä lokakuuta 2020.

               Neuvoston puolesta

               Puheenjohtaja

            M. ROTH


title: Neuvoston suositus (EU) 2020/1475, annettu 13 päivänä lokakuuta 2020, koordinoidusta lähestymistavasta vapaan liikkuvuuden rajoittamiseen covid-19-pandemian johdosta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

text:
               14.10.2020

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 337/3

      NEUVOSTON SUOSITUS (EU) 2020/1475,
      annettu 13 päivänä lokakuuta 2020,
      koordinoidusta lähestymistavasta vapaan liikkuvuuden rajoittamiseen covid-19-pandemian johdosta
      (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
      EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
      ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 21 artiklan 2 kohdan, 168 artiklan 6 kohdan ja 292 artiklan ensimmäisen ja toisen virkkeen,
      ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
      sekä katsoo seuraavaa:

                  (1)

                  Unionin kansalaisuus antaa jokaiselle unionin kansalaiselle oikeuden vapaaseen liikkuvuuteen.

                  (2)

                  Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 21 artiklan 1 kohdan mukaan jokaisella unionin kansalaisella on oikeus vapaasti liikkua ja oleskella jäsenvaltioiden alueella, jollei perussopimuksissa määrätyistä ja niiden soveltamisesta annetuissa säännöksissä säädetyistä rajoituksista ja ehdoista muuta johdu. Kyseinen oikeus pannaan täytäntöön Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2004/38/EY (1). Myös Euroopan unionin perusoikeuskirjan, jäljempänä ’perusoikeuskirja’, 45 artiklassa määrätään liikkumis- ja oleskeluvapaudesta. Koska unionin toiminta katsotaan tarpeelliseksi SEUT-sopimuksen 21 artiklassa vahvistetun tavoitteen saavuttamiseksi eikä perussopimuksissa muutoin ole määräyksiä tarvittavista valtuuksista, neuvosto voi hyväksyä säännöksiä, joilla helpotetaan liikkumis- ja oleskeluvapautta koskevien oikeuksien käyttämistä.

                  (3)

                  SEUT-sopimuksen 168 artiklan 1 kohdan mukaisesti kaikkien unionin politiikkojen ja toimintojen määrittelyssä ja toteutuksessa on varmistettava ihmisten terveyden suojelun korkea taso.

                  (4)

                  Maailman terveysjärjestön (WHO) pääjohtaja julisti 30 päivänä tammikuuta 2020, että koronavirustauti 2019:ää (covid-19) aiheuttavan uuden koronaviruksen maailmanlaajuinen leviäminen on kansainvälinen kansanterveysuhka. WHO arvioi 11 päivänä maaliskuuta 2020, että covid-19 voidaan määritellä pandemiaksi.

                  (5)

                  Jäsenvaltiot ovat toteuttaneet viruksen leviämisen rajoittamiseksi erilaisia toimenpiteitä, joista osa on vaikuttanut unionin kansalaisten oikeuteen liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella. Näitä ovat muun muassa maahantulorajoitukset tai rajan ylittävien matkustajien karanteeniin jäämistä koskevat vaatimukset.

                  (6)

                  Neuvosto hyväksyi 13 päivänä helmikuuta 2020 covid-19:stä päätelmät (2), joissa se kehotti jäsenvaltioita toimimaan yhdessä ja yhteistyössä komission kanssa oikeasuhteisella ja asianmukaisella tavalla jäsenvaltioiden välisen tiiviin ja tehostetun koordinoinnin kehittämiseksi, jotta voidaan varmistaa kaikkien toimenpiteiden, tarvittaessa myös matkustamista koskevien toimenpiteiden, tehokkuus niin, että samalla turvataan vapaa liikkuvuus EU:ssa, ja varmistaa kansanterveyden optimaalinen suojelu.

                  (7)

                  Euroopan unionin valtion- tai hallitusten johtajat korostivat 10 päivänä maaliskuuta 2020, että Euroopan on omaksuttava yhteinen toimintatapa suhteessa covid-19-pandemiaan.

                  (8)

                  Komissio on maaliskuusta 2020 alkaen hyväksynyt monia suuntaviivoja, ohjeita ja tiedonantoja, joiden tavoitteena on tukea jäsenvaltioiden koordinointitoimia ja turvata vapaa liikkuvuus EU:ssa covid-19-pandemian aikana (3).

                  (9)

                  Koska covid-19-pandemia on aiheuttanut ennennäkemättömän terveysuhkan, kansanterveyden suojelusta on tullut sekä EU:n että sen jäsenvaltioiden ensisijainen tavoite. Jäsenvaltiot voivat kansanterveyden suojelun perusteella toteuttaa toimenpiteitä, joilla rajoitetaan henkilöiden vapaata liikkuvuutta unionissa. SEUT-sopimuksen 168 artiklan 7 kohdan mukaan kansallisten terveyspolitiikkojen sekä terveyspalvelujen ja sairaanhoidon järjestäminen ja tarjoaminen ovat jäsenvaltioiden vastuulla, minkä vuoksi ne voivat vaihdella jäsenvaltiosta toiseen. Vaikka jäsenvaltioilla on toimivalta päättää asianmukaisimmista toimenpiteistä kansanterveyden suojelemiseksi, kuten karanteeni- tai testausvaatimuksista, on aiheellista varmistaa tällaisten toimenpiteiden koordinointi, jotta voidaan turvata vapaata liikkuvuutta koskevan oikeuden käyttö ja torjua covid-19:n kaltaisia vakavia rajat ylittäviä terveysuhkia.

                  (10)

                  Jäsenvaltioiden olisi vapaata liikkuvuutta koskevia rajoituksia hyväksyessään ja soveltaessaan noudatettava EU:n oikeuden periaatteita, erityisesti suhteellisuus- ja syrjimättömyysperiaatteita. Tämän suosituksen tarkoituksena on helpottaa näiden periaatteiden koordinoitua soveltamista covid-19-pandemian aiheuttamassa poikkeuksellisessa tilanteessa. Sen vuoksi tässä suosituksessa esitettyjen mekanismien soveltamisala ja kesto olisi rajattava tiukasti tämän pandemian johdosta hyväksyttäviin rajoituksiin.

                  (11)

                  Tällä alalla käyttöön otettavat yksipuoliset toimenpiteet voivat aiheuttaa merkittäviä häiriöitä, kun yrityksiin ja kansalaisiin kohdistuu monenlaisia toisistaan poikkeavia ja nopeasti muuttuvia toimenpiteitä. Tämä on erityisen haitallista tilanteessa, jossa virus on jo vaikuttanut merkittävästi Euroopan talouteen.

                  (12)

                  Tällä suosituksella pyritään lisäämään jäsenvaltioiden välistä koordinointia harkittaessa vapaata liikkuvuutta rajoittavien toimenpiteiden hyväksymistä kansanterveyteen liittyvistä syistä. Rajoitusten rajaamiseksi vain siihen, mikä on ehdottoman välttämätöntä, jäsenvaltioiden olisi syrjimättömällä tavalla ja mahdollisuuksien mukaan sovellettava rajoituksia ainoastaan sellaisilta alueilta tuleviin henkilöihin, joilla tilanne on erityisen heikko, sen sijaan, että niitä sovellettaisiin kaikkiin koko jäsenvaltion alueelta tuleviin henkilöihin.

                  (13)

                  Jäsenvaltioiden koordinoitu lähestymistapa edellyttää yhteisiä toimia seuraavilla keskeisillä aloilla: yhteisten perusteiden ja raja-arvojen soveltaminen, kun päätetään vapaata liikkuvuutta koskevien rajoitusten käyttöönotosta, yhteisesti sovittuihin värikoodeihin perustuvan kartan laatiminen covid-19-tartuntariskistä ja koordinoitu lähestymistapa mahdollisiin toimenpiteisiin, joita voidaan tarvittaessa soveltaa alueiden välillä liikkuviin henkilöihin sen mukaan, millainen tartuntariski kyseisillä alueilla on.

                  (14)

                  Tässä suosituksessa esitetyt perusteet ja raja-arvot perustuvat jäsenvaltioiden toimittamiin tietoihin. Euroopan tautienehkäisy- ja -valvontakeskuksen olisi julkaistava ja päivitettävä viikoittain jäsenvaltioiden toimittamien tietojen perusteella kattavat tiedot ja kartat, joissa esitetään tilanne EU:n alueilla yhteisten perusteiden mukaisesti.

                  (15)

                  Epidemiologisen tilanteen kehittyessä komission olisi Euroopan tautienehkäisy- ja -valvontakeskuksen tuella arvioitava säännöllisesti tässä suosituksessa esitettyjä perusteita, tietotarpeita ja raja-arvoja sekä sitä, olisiko harkittava muita perusteita tai mukautettava raja-arvoja, sekä toimitettava neuvoston tarkasteltavaksi havaintonsa sekä tarvittaessa mahdollinen ehdotus suosituksen muuttamisesta.

                  (16)

                  Tämän suosituksen ei olisi katsottava helpottavan vapaan liikkuvuuden rajoitusten hyväksymistä pandemian vuoksi tai kannustavan siihen, vaan sillä pyritään pikemminkin tarjoamaan koordinoitu lähestymistapa tilanteisiin, joissa jäsenvaltioiden on päätettävä tällaisten rajoitusten käyttöönotosta. Päätös vapaan liikkuvuuden rajoittamisesta säilyy jäsenvaltioiden vastuulla, ja niiden on noudatettava unionin lainsäädännön vaatimuksia. Niillä on myös edelleen joustovaraa olla ottamatta rajoituksia käyttöön, vaikka tässä suosituksessa esitetyt perusteet ja raja-arvot täyttyisivätkin.

                  (17)

                  Vapaan liikkuvuuden rajoituksia olisi harkittava ainoastaan silloin, kun jäsenvaltioilla on riittävästi näyttöä siitä, että rajoitukset hyödyttävät kansanterveyttä, ja kun niillä on perusteltua syytä uskoa, että rajoitukset olisivat tehokkaita.

                  (18)

                  Sisämarkkinoihin ja perhe-elämään kohdistuvien häiriöiden rajoittamiseksi pandemian aikana karanteeniin jäämistä ei olisi edellytettävä matkustajilta, joilla on välttämätön tehtävä tai tarve, kuten kriittisiä ammatteja harjoittavilta työntekijöiltä tai itsenäisiltä ammatinharjoittajilta, rajatyöntekijöiltä, kuljetusalan työntekijöiltä tai palveluntarjoajilta, merenkulkijoilta ja pakottavista työ- tai perhesyistä matkustavilta henkilöiltä, ei myöskään rajan eri puolilla asuvilta perheenjäseniltä, jotka matkustavat säännöllisesti.

                  (19)

                  Selkeä, oikea-aikainen ja kattava tiedottaminen muille jäsenvaltioille sekä suurelle yleisölle on ratkaisevan tärkeää, jotta voidaan rajoittaa käyttöön otettujen vapaan liikkuvuuden rajoitusten vaikutuksia ja varmistaa ennakoitavuus ja oikeusvarmuus sekä se, että kansalaiset noudattavat rajoituksia,

            ON ANTANUT TÄMÄN SUOSITUKSEN:

         Yleiset periaatteet

      Toteuttaessaan ja soveltaessaan toimenpiteitä kansanterveyden suojelemiseksi covid-19-pandemian johdosta jäsenvaltioiden olisi koordinoitava toimiaan mahdollisuuksien mukaan seuraavien periaatteiden pohjalta:

                  1.

                  Covid-19:n leviämisen rajoittamiseksi käyttöön otettujen toimenpiteiden, jotka rajoittavat henkilöiden vapaata liikkuvuutta unionissa, olisi perustuttava tiettyihin rajattuihin yleistä etua koskeviin syihin eli kansanterveyden suojeluun. On välttämätöntä, että tällaisia rajoituksia sovellettaessa noudatetaan unionin oikeuden yleisiä periaatteita, erityisesti suhteellisuus- ja syrjimättömyysperiaatteita. Toimenpiteet eivät näin ollen saisi ylittää sitä, mikä on ehdottoman välttämätöntä kansanterveyden suojelemiseksi.

                  2.

                  Rajoitukset olisi purettava heti, kun epidemiologinen tilanne sen sallii.

                  3.

                  Jäsenvaltiot eivät saa soveltaa toisiinsa nähden minkäänlaista syrjintää esimerkiksi siten, että ne soveltaisivat naapurijäsenvaltioonsa suotuisampia matkustussääntöjä kuin johonkin toiseen jäsenvaltioon, jonka epidemiologinen tilanne on samanlainen.

                  4.

                  Rajoitukset eivät voi perustua asianomaisen henkilön kansalaisuuteen, vaan niiden olisi perustuttava henkilön sijaintipaikkaan tai -paikkoihin saapumista edeltäneiden 14 päivän aikana.

                  5.

                  Jäsenvaltioiden olisi aina otettava vastaan omat kansalaisensa sekä alueellaan asuvat unionin kansalaiset ja heidän perheenjäsenensä ja helpotettava nopeaa kauttakulkua alueidensa kautta.

                  6.

                  Jäsenvaltioiden olisi kiinnitettävä erityistä huomiota raja-alueiden, syrjäisimpien alueiden, erillisalueiden ja maantieteellisesti eristyneiden alueiden erityispiirteisiin ja tarpeeseen tehdä yhteistyötä paikallis- ja aluetasolla.

                  7.

                  Jäsenvaltioiden olisi vaihdettava säännöllisesti tietoja kaikista tämän suosituksen soveltamisalaan kuuluvista asioista.

         Yhteiset perusteet

                  8.

                  Jäsenvaltioiden olisi otettava seuraavat keskeiset perusteet huomioon harkitessaan vapaan liikkuvuuden rajoittamista covid-19-pandemian johdosta:

                              a)

                              ’ilmoitettujen covid-19-tapausten 14 vuorokauden kumulatiivinen määrä’ eli uusien ilmoitettujen covid-19-tapausten määrä 100 000:ta henkilöä kohti 14:n viimeksi kuluneen vuorokauden aikana alueellisella tasolla;

                              b)

                              ’positiivisten testitulosten osuus’ eli positiivisten testitulosten osuus kaikista covid-19-tartunnan havaitsemiseksi edellisen viikon aikana tehdyistä testeistä;

                              c)

                              ’testien määrä’ eli covid-19-tartunnan havaitsemiseksi edellisen viikon aikana tehtyjen testien määrä 100 000:ta henkilöä kohti.

         Tiedot yhteisistä perusteista

                  9.

                  Jotta saatavilla olisi kattavaa ja vertailukelpoista tietoa, jäsenvaltioiden olisi toimitettava viikoittain Euroopan tautienehkäisy- ja -valvontakeskukselle saatavilla olevia tietoja 8 kohdassa mainituista perusteista.
                  Jäsenvaltioiden olisi annettava nämä tiedot myös alueellisella tasolla, jotta mahdolliset toimenpiteet voidaan kohdentaa alueille, joilla ne ovat ehdottoman välttämättömiä.
                  Jäsenvaltioiden olisi vaihdettava tietoja noudattamistaan testausstrategioista.

         Riskialueiden kartoitus

                  10.

                  Euroopan tautienehkäisy- ja -valvontakeskuksen olisi julkaistava jäsenvaltioiden toimittamien tietojen perusteella alueittain jaoteltu kartta EU:n jäsenvaltioista jäsenvaltioiden päätöksenteon tueksi. Kartan olisi sisällettävä myös tiedot Islannista, Liechtensteinista, Norjasta ja, heti kun tilanne sen sallii (4), Sveitsin valaliitosta. Alueet olisi merkittävä kartassa värien avulla seuraavasti:

                              a)

                              vihreä, jos ilmoitettujen covid-19-tapausten 14 vuorokauden kumulatiivinen määrä on alle 25 ja positiivisten testitulosten osuus kaikista covid-19-tartunnan havaitsemiseksi tehdyistä testeistä on alle 4 prosenttia;

                              b)

                              oranssi, jos ilmoitettujen covid-19-tapausten 14 vuorokauden kumulatiivinen määrä on alle 50, mutta positiivisten testitulosten osuus kaikista covid-19-tartunnan havaitsemiseksi tehdyistä testeistä on vähintään 4 prosenttia, tai jos ilmoitettujen covid-19-tapausten 14 vuorokauden kumulatiivinen määrä on 25–150, mutta positiivisten testitulosten osuus kaikista covid-19-tartunnan havaitsemiseksi tehdyistä testeistä on alle 4 prosenttia;

                              c)

                              punainen, jos ilmoitettujen covid-19-tapausten 14 vuorokauden kumulatiivinen määrä on vähintään 50 ja positiivisten testitulosten osuus kaikista covid-19-tartunnan havaitsemiseksi tehdyistä testeistä on vähintään 4 prosenttia tai jos ilmoitettujen covid-19-tapausten 14 vuorokauden kumulatiivinen määrä 100 000:ta henkilöä kohti on enemmän kuin 150;

                              d)

                              harmaa, jos saatavilla ei ole riittävästi tietoa a–c alakohdassa esitettyjen perusteiden arvioimiseksi tai jos testien määrä on enintään 300 covid-19-tartunnan havaitsemiseksi tehtyä testiä 100 000:ta henkilöä kohti.

                        Euroopan tautienehkäisy- ja -valvontakeskuksen olisi myös julkaistava erilliset kartat kustakin kattavaan karttaan vaikuttavasta keskeisestä indikaattorista: ilmoitettujen tautitapausten 14 vuorokauden määrästä alueellisella tasolla sekä testien ja positiivisten testitulosten määrästä kansallisella tasolla edeltävän viikon aikana. Kun tiedot ovat saatavilla alueellisella tasolla, kaikkien karttojen olisi perustuttava näihin tietoihin.

                  11.

                  Euroopan tautienehkäisy- ja -valvontakeskuksen olisi julkaistava päivitetyt kartat ja niiden perustana olevat tiedot viikoittain.

         Yhteiset raja-arvot, jos harkitaan kansanterveydellisiin syihin perustuvia vapaan liikkuvuuden rajoituksia

                  12.

                  Jäsenvaltiot eivät saisi rajoittaa sellaisten henkilöiden vapaata liikkuvuutta, jotka matkustavat toisen jäsenvaltion alueelle tai alueelta, joka on luokiteltu 10 kohdan mukaisesti vihreäksi.

                  13.

                  Jos harkitaan rajoitusten soveltamista muulla kuin 10 kohdan mukaisesti vihreäksi luokitellulla alueella,

                              a)

                              jäsenvaltioiden olisi otettava huomioon epidemiologisen tilanteen erot oranssien ja punaisten alueiden välillä ja toimittava oikeasuhteisella tavalla;

                              b)

                              jäsenvaltiot voivat ottaa huomioon lisäperusteita ja -kehityssuuntauksia. Tätä varten Euroopan tautienehkäisy- ja -valvontakeskus toimittaa viikoittain saatavilla olevat tiedot tartunnan saaneiden määrästä, sairaalahoidossa olevien määrästä, tehohoidossa olevien määrästä ja kuolleisuudesta;

                              c)

                              jäsenvaltioiden olisi otettava huomioon myös oman alueensa epidemiologinen tilanne, mukaan lukien testauskäytännöt, tehtyjen testien määrä ja positiivisten testitulosten osuus, sekä muut epidemiologiset indikaattorit;

                              d)

                              jäsenvaltioiden olisi otettava huomioon testausstrategiat ja kiinnitettävä erityistä huomiota tilanteeseen alueilla, joilla tehdään paljon testejä.

         Jäsenvaltioiden välinen koordinointi

                  14.

                  Jäsenvaltioiden, jotka aikovat oman päätöksentekoprosessinsa perusteella soveltaa rajoituksia sellaisiin henkilöihin, jotka matkustavat muulle kuin 10 kohdan mukaisesti vihreäksi luokitellulle alueelle tai saapuvat sieltä, olisi ilmoitettava aikomuksestaan ensin asianomaiselle jäsenvaltiolle ennen rajoitusten voimaantuloa. Erityistä huomiota olisi kiinnitettävä rajatylittävään yhteistyöhön, syrjäisimpiin alueisiin, erillisalueisiin ja maantieteellisesti eristyneisiin alueisiin. Muille jäsenvaltioille ja komissiolle olisi myös ilmoitettava aikomuksesta ennen rajoitusten voimaantuloa. Ilmoitus olisi mahdollisuuksien mukaan annettava 48 tuntia etukäteen.
                  Jäsenvaltioiden olisi muille jäsenvaltioille ja komissiolle ilmoittamisessa käytettävä vakiintuneita viestintäverkostoja, mukaan lukien poliittisen kriisitoiminnan integroitujen järjestelyjen (IPCR) verkosto. IPCR:n yhteyspisteiden olisi varmistettava, että tiedot toimitetaan viipymättä toimivaltaisille viranomaisille.

                  15.

                  Jäsenvaltioiden olisi ilmoitettava välittömästi muille jäsenvaltioille ja komissiolle aiemmin käyttöön otettujen rajoitusten purkamisesta tai lieventämisestä, ja purkamisen tai lieventämisen olisi tultava voimaan mahdollisimman pian.
                  Vapaan liikkuvuuden rajoitukset olisi poistettava, kun alue luokitellaan 10 kohdan mukaisesti jälleen vihreäksi edellyttäen, että rajoitusten käyttöönotosta on kulunut vähintään 14 päivää.

                  16.

                  Jäsenvaltioiden olisi viimeistään seitsemän päivän kuluttua tämän suosituksen hyväksymisestä poistettava asteittain ennen tämän suosituksen hyväksymistä sovelletut rajoitukset sellaisten alueiden osalta, jotka on luokiteltu vihreiksi 10 kohdan mukaisesti.

         Yhteinen kehys mahdollisille toimenpiteille korkean riskin alueilta tulevia matkustajia varten

                  17.

                  Jäsenvaltiot eivät periaatteessa saisi evätä muista jäsenvaltioista matkustavien henkilöiden maahantuloa.
                  Jäsenvaltiot, jotka katsovat omien päätöksentekoprosessiensa perusteella tarpeelliseksi ottaa käyttöön vapaan liikkuvuuden rajoituksia, voivat vaatia 10 kohdan mukaisesti muuksi kuin vihreäksi luokitellulta alueelta saapuvilta henkilöiltä joko

                              a)

                              karanteenia / omaehtoista karanteenia; ja/tai

                              b)

                              covid-19-tartunnan havaitsemiseksi tehtävää testiä saapumisen jälkeen.

                        Jäsenvaltiot voivat tarjota matkustajille mahdollisuuden korvata b alakohdassa mainittu covid-19-tartunnan havaitsemiseksi tehtävä testi ennen saapumista tehdyllä testillä.
                  Jäsenvaltioiden olisi tehostettava koordinointia karanteenin / omaehtoisen karanteenin keston ja testauksen korvaamismahdollisuuksien osalta. Testauksen kehittämiseen olisi kannustettava aina, kun se on mahdollista, ja jäsenvaltioiden päättämien strategioiden mukaisesti.

                  18.

                  Jäsenvaltioiden olisi vastavuoroisesti tunnustettava sertifioitujen terveydenhuoltoalan elinten toisessa jäsenvaltiossa covid-19-tartunnan havaitsemiseksi tekemien testien tulokset. Jäsenvaltioiden olisi tehostettava yhteistyötä testaukseen liittyvissä eri näkökohdissa, mukaan lukien testaustodistusten todentamisessa, ottaen huomioon epidemiologian asiantuntijoiden tutkimukset ja neuvot sekä parhaat käytännöt.

                  19.

                  Matkustajilta, joilla on välttämätön tehtävä tai tarve, ei pitäisi edellyttää karanteenia heidän suorittaessaan tätä välttämätöntä tehtävää. Näitä ovat muun muassa seuraavat:

                              a)

                              kriittisiä ammatteja harjoittavat työntekijät ja itsenäiset ammatinharjoittajat, mukaan lukien terveydenhuollon työntekijät, sekä rajatyöntekijät, lähetetyt työntekijät ja kausityöntekijät työntekijöiden vapaan liikkuvuuden harjoittamista covid-19-epidemian aikana koskevien suuntaviivojen mukaisesti (5);

                              b)

                              kuljetusalan työntekijät tai palveluntarjoajat, mukaan lukien sellaisten kuljetusajoneuvojen kuljettajat, jotka kuljettavat alueella käytettäviä tavaroita tai vain kulkevat alueen kautta;

                              c)

                              pakottavien lääketieteellisten syiden vuoksi matkustavat potilaat;

                              d)

                              koululaiset, opiskelijat ja harjoittelijat, jotka matkustavat päivittäin ulkomaille;

                              e)

                              pakottavista työ- tai perhesyistä matkustavat henkilöt;

                              f)

                              diplomaatit, kansainvälisten järjestöjen henkilöstö ja kansainvälisten järjestöjen kutsumat henkilöt, joiden fyysinen läsnäolo on välttämätöntä näiden järjestöjen moitteettoman toiminnan kannalta, sotilashenkilöstö, poliisit, humanitaarisen avun työntekijät ja pelastuspalveluhenkilöstö heidän hoitaessaan tehtäviään;

                              g)

                              kauttakulkumatkustajat;

                              h)

                              merenkulkijat;

                              i)

                              toimittajat heidän hoitaessaan tehtäviään.

                  20.

                  Jäsenvaltiot voisivat vaatia alueelleen saapuvia henkilöitä täyttämään matkustajalomakkeen tietosuojavaatimusten mukaisesti. Olisi kehitettävä yhteinen eurooppalainen matkustajalomake jäsenvaltioiden mahdollista käyttöä varten. Käsittelyn yksinkertaistamiseksi olisi mahdollisuuksien mukaan käytettävä matkustajalomakkeen digitaalista versiota huolehtien kuitenkin siitä, että kaikilla kansalaisilla on yhtäläiset mahdollisuudet täyttää lomake.

                  21.

                  Toimenpiteet, joita sovelletaan 10 kohdan mukaisesti punaiseksi, oranssiksi tai harmaaksi luokitellulta alueelta saapuviin henkilöihin, eivät saa olla syrjiviä, vaan niitä olisi sovellettava samalla tavoin myös alueelta saapuviin asianomaisen jäsenvaltion kansalaisiin.

                  22.

                  Jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että kaikki kansalaisille ja yrityksille asetetut muodolliset vaatimukset hyödyttävät konkreettisesti pandemian torjumiseksi toteutettavia kansanterveystoimia eivätkä synnytä aiheetonta ja tarpeetonta hallinnollista rasitetta.

                  23.

                  Jos henkilöllä ilmenee oireita hänen saapuessaan määränpäähänsä, testauksessa, diagnosoinnissa, eristämisessä ja kontaktien jäljityksessä olisi noudatettava paikallista käytäntöä eikä maahantuloa saisi evätä. Tiedot saapumisen yhteydessä havaituista tapauksista olisi kontaktien jäljittämiseksi jaettava välittömästi varhaisvaroitus- ja reagointijärjestelmää käyttäen niiden maiden kansanterveysviranomaisille, joissa asianomainen henkilö on oleskellut edeltävien 14 päivän aikana.

                  24.

                  Rajoituksiin ei saisi sisältyä tiettyihin liikennepalveluihin kohdistuvia kieltoja.

         Yleisölle tiedottaminen

                  25.

                  Jäsenvaltioiden olisi mahdollisimman pian ennen uusien toimenpiteiden voimaantuloa annettava asianomaisille sidosryhmille ja suurelle yleisölle selkeitä, ymmärrettäviä ja oikea-aikaisia tietoja vapaan liikkuvuuden rajoituksista, niihin mahdollisesti liittyvistä vaatimuksista (esimerkiksi covid-19-testin negatiivinen tulos tai matkustajalomake) sekä toimenpiteistä, joita sovelletaan riskialueilta tuleviin matkustajiin. Nämä tiedot olisi pääsääntöisesti julkaistava 24 tuntia ennen toimenpiteiden voimaantuloa ottaen huomioon, että epidemiologiset hätätilanteet edellyttävät jonkin verran joustavuutta.
                  Nämä tiedot olisi asetettava saataville myös Re-open EU -verkkofoorumilla, jolla olisi oltava viittaus karttaan, jonka Euroopan tautienehkäisy- ja -valvontakeskus julkaisee säännöllisesti 10 ja 11 kohdan mukaisesti.
                  Toimenpiteiden sisältö, maantieteellinen soveltamisala ja henkilöryhmät, joihin niitä sovelletaan, olisi kuvattava selkeästi.

         Uudelleentarkastelu

                  26.

                  Komission olisi tarkasteltava tätä suositusta säännöllisesti uudelleen Euroopan tautienehkäisy- ja -valvontakeskuksen tuella. Komission olisi raportoitava tarkastelusta säännöllisesti neuvostolle.

         Tehty Luxemburgissa 13 päivänä lokakuuta 2020

               Neuvoston puolesta

               Puhemies

            M. ROTH

         (1)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/38/EY, annettu 29 päivänä huhtikuuta 2004, Euroopan unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeudesta liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella, asetuksen (ETY) N:o 1612/68 muuttamisesta ja direktiivien 64/221/ETY, 68/360/ETY, 72/194/ETY, 73/148/ETY, 75/34/ETY, 75/35/ETY, 90/364/ETY, 90/365/ETY ja 93/96/ETY kumoamisesta (EUVL L 158, 30.4.2004, s. 77).

         (2)  EUVL C 57, 20.2.2020, s. 4.

         (3)  Komission suuntaviivat rajaturvallisuustoimenpiteitä varten terveyden suojelemiseksi ja tavaroiden ja välttämättömien palvelujen saatavuuden turvaamiseksi (EUVL C 86 I, 16.3.2020, s. 1), komission suuntaviivat työntekijöiden vapaan liikkuvuuden harjoittamisesta covid-19-epidemian aikana (EUVL C 102 I, 30.3.2020, s. 12), Euroopan komission puheenjohtajan ja Eurooppa-neuvoston puheenjohtajan yhteinen eurooppalainen etenemissuunnitelma covid-19-rajoitusten purkamiseksi, covid-19-hätätoimenpiteisiin liittyvät komission ohjeet terveydenhuollon ammattihenkilöiden vapaasta liikkuvuudesta ja koulutuksen vähimmäistason yhdenmukaistamisesta (EUVL C 156, 8.5.2020, s. 1), komission tiedonanto Vaiheittaiset ja koordinoidut toimet vapaan liikkuvuuden palauttamiseksi ja sisärajatarkastusten poistamiseksi (EUVL C 169, 15.5.2020, s. 30), komission tiedonanto EU:hun suuntautuvaa muuta kuin välttämätöntä matkustamista koskevan väliaikaisen rajoituksen soveltamisen kolmannesta arvioinnista (COM(2020) 399 final), komission ohjeet kausityöntekijöille EU:ssa koronavirusepidemiaan liittyen (EUVL C 235 I, 17.7.2020, s. 1), komission tiedonanto vihreiden kaistojen täytäntöönpanosta terveyden suojelemiseksi ja tavaroiden ja välttämättömien palvelujen saatavuuden turvaamiseksi rajaturvallisuustoimenpiteitä varten annettujen suuntaviivojen mukaisesti (EUVL C 96 I, 24.3.2020, s. 1), komission suuntaviivat rahtilentotoiminnan helpottamisesta covid-19-epidemian aikana (EUVL C 100 I, 27.3.2020, s. 1) ja komission ohjeet aluksilla olevien merenkulkijoiden, matkustajien ja muiden henkilöiden terveyden suojelemisesta, kotiuttamisesta ja matkustusjärjestelyistä (EUVL C 119, 14.4.2020, s. 1).

         (4)  Edellyttäen että EU:n ja Sveitsin valaliiton välillä tehdään sopimus kansanterveyden alan yhteistyöstä, mukaan lukien Sveitsin valaliiton osallistumisesta Euroopan tautienehkäisy- ja -valvontakeskuksen toimintaan tautien ehkäisyn ja valvonnan eurooppalaisen keskuksen perustamisesta 21 päivänä huhtikuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 851/2004 (EUVL L 142, 30.4.2004, s. 1) mukaisesti.

         (5)  EUVL C 102 I, 30.3.2020, s. 12.


title: Neuvoston suositus (EU) 2020/1551, annettu 22 päivänä lokakuuta 2020, EU:hun suuntautuvaa muuta kuin välttämätöntä matkustamista koskevasta väliaikaisesta rajoituksesta ja sen mahdollisesta poistamisesta annetun neuvoston suosituksen (EU) 2020/912 muuttamisesta

text:
                  26.10.2020

                  FI

                  Euroopan unionin virallinen lehti

                  L 354/19

         NEUVOSTON SUOSITUS (EU) 2020/1551,
         annettu 22 päivänä lokakuuta 2020,
         EU:hun suuntautuvaa muuta kuin välttämätöntä matkustamista koskevasta väliaikaisesta rajoituksesta ja sen mahdollisesta poistamisesta annetun neuvoston suosituksen (EU) 2020/912 muuttamisesta
         EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
         ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 77 artiklan 2 kohdan b ja e alakohdan sekä 292 artiklan ensimmäisen ja toisen virkkeen,
         sekä katsoo seuraavaa:

                     (1)

                     Neuvosto hyväksyi 30 päivänä kesäkuuta 2020 suosituksen EU:hun suuntautuvaa muuta kuin välttämätöntä matkustamista koskevasta väliaikaisesta rajoituksesta ja sen mahdollisesta poistamisesta (1), jäljempänä ’neuvoston suositus’. Neuvosto hyväksyi 16 päivänä heinäkuuta 2020 suosituksen (EU) 2020/1052 EU:hun suuntautuvaa muuta kuin välttämätöntä matkustamista koskevasta väliaikaisesta rajoituksesta ja sen mahdollisesta poistamisesta annetun neuvoston suosituksen (EU) 2020/912 muuttamisesta (2). Neuvosto hyväksyi 30 päivänä heinäkuuta 2020 suosituksen (EU) 2020/1144 EU:hun suuntautuvaa muuta kuin välttämätöntä matkustamista koskevasta väliaikaisesta rajoituksesta ja sen mahdollisesta poistamisesta annetun neuvoston suosituksen (EU) 2020/912 muuttamisesta (3).
                     Neuvosto hyväksyi 7 päivänä elokuuta 2020 suosituksen (EU) 2020/1186 EU:hun suuntautuvaa muuta kuin välttämätöntä matkustamista koskevasta väliaikaisesta rajoituksesta ja sen mahdollisesta poistamisesta annetun neuvoston suosituksen (EU) 2020/912 muuttamisesta (4).

                     (2)

                     Neuvoston suosituksessa todetaan, että jäsenvaltioiden olisi purettava EU:hun suuntautuvaa muuta kuin välttämätöntä matkustamista koskeva väliaikainen rajoitus koordinoidusti vaiheittain 1 päivästä heinäkuuta 2020 alkaen neuvoston suosituksen liitteessä I lueteltujen kolmansien maiden asukkaiden osalta. Neuvoston olisi joka toinen viikko tarkasteltava uudelleen ja tarvittaessa päivitettävä liitteessä I olevaa kolmansien maiden luetteloa kuultuaan tiiviisti komissiota ja asiaankuuluvia EU:n virastoja ja yksiköitä neuvoston suosituksessa tarkoitettuihin menetelmiin, kriteereihin ja tietoihin perustuvan kokonaisarvioinnin jälkeen.

                     (3)

                     Neuvostossa on käyty tämän jälkeen keskusteluja liitteessä I olevan kolmansien maiden luettelon tarkistamisesta kuullen tiiviisti komissiota ja asiaankuuluvia EU:n virastoja ja yksiköitä ja noudattaen neuvoston suosituksessa esitettyjä kriteereitä ja menetelmiä. Keskustelujen perusteella liitteessä I olevaa kolmansien maiden luetteloa olisi muutettava. Erityisesti Georgia, Kanada ja Tunisia olisi poistettava luettelosta ja Singapore olisi lisättävä luetteloon. Olisi myös selvennettävä, että jos vastavuoroisuus vahvistetaan, matkustamisen olisi oltava mahdollista Hongkongin erityishallintoalueen ja Macaon erityishallintoalueen kanssa.

                     (4)

                     Rajavalvonta ei ole ainoastaan niiden jäsenvaltioiden edun mukaista, joiden ulkorajoilla sitä toteutetaan, vaan myös kaikkien sisärajavalvonnan lakkauttaneiden jäsenvaltioiden edun mukaista. Jäsenvaltioiden olisi sen vuoksi varmistettava ulkorajoilla toteutettavien toimenpiteiden koordinointi Schengen-alueen moitteettoman toiminnan varmistamiseksi. Tätä varten jäsenvaltioiden olisi jatkettava 22 päivästä lokakuuta 2020 alkaen EU:hun suuntautuvaa muuta kuin välttämätöntä matkustamista koskevan väliaikaisen rajoituksen purkamista koordinoidusti neuvoston suosituksen liitteessä I, sellaisena kuin se on muutettuna tällä suosituksella, lueteltujen kolmansien maiden asukkaiden osalta.

                     (5)

                     Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyssä, Tanskan asemasta tehdyssä pöytäkirjassa N:o 22 olevien 1 ja 2 artiklan mukaisesti Tanska ei osallistu tämän suosituksen hyväksymiseen, suositus ei sido Tanskaa eikä sitä sovelleta Tanskaan. Koska tällä suosituksella kehitetään Schengenin säännöstöä, Tanska päättää mainitun pöytäkirjan 4 artiklan mukaisesti kuuden kuukauden kuluessa siitä, kun neuvosto on hyväksynyt tämän suosituksen, paneeko se suosituksen täytäntöön.

                     (6)

                     Tällä suosituksella kehitetään niitä Schengenin säännöstön määräyksiä, joihin Irlanti ei osallistu neuvoston päätöksen 2002/192/EY (5) mukaisesti; Irlanti ei sen vuoksi osallistu tämän suosituksen hyväksymiseen, suositus ei sido Irlantia eikä sitä sovelleta Irlantiin.

                     (7)

                     Islannin ja Norjan osalta tällä suosituksella kehitetään niitä Schengenin säännöstön määräyksiä, joita tarkoitetaan Euroopan unionin neuvoston sekä Islannin tasavallan ja Norjan kuningaskunnan välisessä sopimuksessa viimeksi mainittujen osallistumisesta Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen ja jotka kuuluvat neuvoston päätöksen 1999/437/EY (6) 1 artiklan A kohdassa tarkoitettuun alaan.

                     (8)

                     Sveitsin osalta tällä suosituksella kehitetään niitä Schengenin säännöstön määräyksiä, joita tarkoitetaan Euroopan unionin, Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton välisessä sopimuksessa Sveitsin valaliiton osallistumisesta Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen ja jotka kuuluvat päätöksen 1999/437/EY (7) 1 artiklan A kohdassa, luettuna yhdessä neuvoston päätöksen 2008/146/EY (8) 3 artiklan kanssa, tarkoitettuun alaan.

                     (9)

                     Liechtensteinin osalta tällä suosituksella kehitetään niitä Schengenin säännöstön määräyksiä, joita tarkoitetaan Euroopan unionin, Euroopan yhteisön, Sveitsin valaliiton ja Liechtensteinin ruhtinaskunnan välisessä pöytäkirjassa Liechtensteinin ruhtinaskunnan liittymisestä Euroopan unionin, Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton väliseen sopimukseen Sveitsin valaliiton osallistumisesta Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen ja jotka kuuluvat päätöksen 1999/437/EY (9) 1 artiklan A kohdassa, tarkasteltuna yhdessä neuvoston päätöksen 2011/350/EU (10) 3 artiklan kanssa, tarkoitettuun alaan,

               ON ANTANUT TÄMÄN SUOSITUKSEN:
         Muutetaan neuvoston suositusta (EU) 2020/912, sellaisena kuin se on muutettuna EU:hun suuntautuvaa muuta kuin välttämätöntä matkustamista koskevasta väliaikaisesta rajoituksesta ja sen mahdollisesta poistamisesta annetulla suosituksella (EU) 2020/1052, suosituksella (EU) 2020/1144 ja suosituksella (EU) 2020/1186, seuraavasti:

                     1)

                     Korvataan neuvoston suosituksen 1 kohdan ensimmäinen kappale seuraavasti:

                                 ”1.

                                 Jäsenvaltioiden olisi purettava EU:hun suuntautuvaa muuta kuin välttämätöntä matkustamista koskeva väliaikainen rajoitus koordinoidusti vaiheittain 22 päivästä lokakuuta 2020 alkaen liitteessä I lueteltujen kolmansien maiden asukkaiden osalta.”

                     2)

                     Korvataan suosituksen liite I seuraavasti:
                     ”

                           LIITE I
                           Kolmannet maat ja erityishallintoalueet, joiden asukkaisiin EU:hun suuntautuvaa muuta kuin välttämätöntä matkustamista koskeva ulkorajoilla sovellettava väliaikainen rajoitus ei saisi vaikuttaa:

                                       I

                                       VALTIOT

                                                   1.

                                                   AUSTRALIA

                                                   2.

                                                   JAPANI

                                                   3.

                                                   UUSI-SEELANTI

                                                   4.

                                                   RUANDA

                                                   5.

                                                   SINGAPORE

                                                   6.

                                                   ETELÄ-KOREA

                                                   7.

                                                   THAIMAA

                                                   8.

                                                   URUGUAY

                                                   9.

                                                   KIINA (*1)

                                       II

                                       KIINAN KANSANTASAVALLAN ERITYISHALLINTOALUEET

                                                   1.

                                                   Hongkongin erityishallintoalue (*1)

                                                   2.

                                                   Macaon erityishallintoalue (*1)

                        (*1)  edellyttäen, että vastavuoroisuus vahvistetaan."

                        (*1)  edellyttäen, että vastavuoroisuus vahvistetaan."

                        (*1)  edellyttäen, että vastavuoroisuus vahvistetaan."

            Tehty Brysselissä 22 päivänä lokakuuta 2020.

                  Neuvoston puolesta

                  Puheenjohtaja

               M. ROTH

            (1)  EUVL L 208I, 1.7.2020, s. 1.

            (2)  EUVL L 230, 17.7.2020, s. 26.

            (3)  EUVL L 248, 31.7.2020, s. 26.

            (4)  EUVL L 261, 11.8.2020, s. 83.

            (5)  Neuvoston päätös 2002/192/EY, tehty 28 päivänä helmikuuta 2002, Irlannin pyynnöstä saada osallistua joihinkin Schengenin säännöstön määräyksiin (EYVL L 64, 7.3.2002, s. 20).

            (6)  EYVL L 176, 10.7.1999, s. 36.

            (7)  EUVL L 53, 27.2.2008, s. 52.

            (8)  Neuvoston päätös 2008/146/EY, tehty 28 päivänä tammikuuta 2008, Euroopan unionin, Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton välisen, Sveitsin valaliiton osallistumista Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen koskevan sopimuksen tekemisestä Euroopan yhteisön puolesta (EUVL L 53, 27.2.2008, s. 1).

            (9)  EUVL L 160, 18.6.2011, p. 21.

            (10)  Neuvoston päätös 2011/350/EU, annettu 7 päivänä maaliskuuta 2011, Liechtensteinin ruhtinaskunnan liittymisestä Euroopan unionin, Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton väliseen sopimukseen, joka koskee Sveitsin valaliiton osallistumista Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen, Euroopan unionin, Euroopan yhteisön, Sveitsin valaliiton ja Liechtensteinin ruhtinaskunnan välillä tehtävän pöytäkirjan tekemisestä Euroopan unionin puolesta, siltä osin kuin kyse on tarkastusten poistamisesta sisärajoilta ja henkilöiden liikkumisesta rajojen yli (EUVL L 160, 18.6.2011, s. 19).