Tärkeä oikeudellinen huomautus

|

52006SC0281

Suositus: 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 9 artiklan 3 kohdan mukainen neuvoston lausunto Puolan tarkistetusta lähentymisohjelmasta vuosiksi 2005-2008  /* SEK/2006/0281 lopull. */

	[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |Bryssel 1.3.2006SEK(2006) 281 lopullinenSuositus:7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 9 artiklan 3 kohdan mukainenNEUVOSTON LAUSUNTO Puolan tarkistetusta lähentymisohjelmasta vuosiksi 2005–2008(komission esittämä)PERUSTELUTTaustaaHeinäkuun 1 päivänä 1998 voimaan tulleen vakaus- ja kasvusopimuksen tavoitteena on terve julkinen talous, johon pyrkimällä luodaan entistä paremmat edellytykset hintavakaudelle sekä vahvalle ja kestävälle kasvulle, jolla edistetään uusien työpaikkojen syntymistä. Sopimusta on muutettu kerran, vuonna 2005. Muuttamisen yhteydessä todettiin, että sopimuksesta on ollut hyötyä kurinalaisen budjettipolitiikan varmistamisessa. Muutoksilla pyritäänkin lähinnä lisäämään sopimuksen vaikuttavuutta ja vahvistamaan sen talousteoreettista perustaa sekä turvaamaan julkisen talouden kestävyys pitkällä aikavälillä.Julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1466/97[1], joka on osa sopimusta, säädetään, että jäsenvaltioiden on toimitettava neuvostolle ja komissiolle vakaus- tai lähentymisohjelmat, minkä jälkeen niiden on toimitettava tarkistetut ohjelmat vuosittain (jäsenvaltiot, jotka ovat ottaneet käyttöön yhteisen rahan, toimittavat (tarkistetut) vakausohjelmat, ja jäsenvaltiot, jotka eivät vielä ole ottaneet käyttöön yhteistä rahaa, toimittavat (tarkistetut) lähentymisohjelmat). Puola toimitti ensimmäisen lähentymisohjelmansa toukokuussa 2004. Asetuksen mukaisesti neuvosto antoi 5 päivänä heinäkuuta 2004 ohjelmasta lausunnon komission suosituksen perusteella ja Euroopan talous- ja rahoituskomiteaa kuultuaan. Asetuksessa säädetyn menettelyn mukaan komissio arvioi ja edellä mainittu komitea tutkii tarkistetut vakaus- ja lähentymisohjelmat, ja myös neuvosto voi tutkia ne.Jäsenvaltioiden on näissä ohjelmissa ilmoitettava keskipitkän aikavälin tavoitteena oleva julkisen talouden rahoitusasema ja esitettävä sen saavuttamiseksi ja säilyttämiseksi toteutettavat toimenpiteet sekä taustalla olevat taloutta koskevat oletukset. Keskipitkän aikavälin tavoite olisi tarkistetun sopimuksen mukaan eriytettävä jäsenvaltioittain, koska talouden tila ja julkisen talouden rahoitusasema ovat unionin eri jäsenvaltioissa erilaiset ja koska myös kestävyyteen kohdistuvat finanssipoliittiset riskit ovat erilaisia. Sopimukseen tehtyjen muiden tarkistusten mukaan olisi lisäksi saavutettava koko suhdannekierron ajaksi symmetrisempi lähestymistapa finanssipolitiikkaan tehostamalla budjettikuria taloudellisesti hyvinä aikoina. Samalla sellaiset suuret rakenneuudistukset, joilla on todennettavissa oleva vaikutus julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyteen, olisi otettava huomioon arvioitaessa, voidaanko keskipitkän aikavälin tavoitteesta tai siihen tähtäävästä sopeutusurasta väliaikaisesti poiketa.Komissio on tutkinut Puolan viimeksi toimittaman tarkistetun lähentymisohjelman. Se on tässä yhteydessä ottanut huomioon yksiköidensä syksyn 2005 talousennusteen, käytännesäännöt[2], yhteisesti sovitut menetelmät, joita käytetään potentiaalisen tuotannon ja suhdannetasoitettujen rahoitusasemien arvioinnissa, sekä vuosien 2005–2008 yhdennettyihin suuntaviivoihin sisältyvät talouspolitiikan laajat suuntaviivat ja on jäljempänä esitetyn arvion perusteella antanut suosituksen ohjelmaa koskevaksi neuvoston lausunnoksi.Arviointi1.  Puola toimitti lähentymisohjelmansa 19 päivänä tammikuuta 2006 eli yli puolitoista kuukautta käytännesäännöissä mainitun määräajan jälkeen. Viivästys johtui siitä, että parlamenttivaalien seurauksena maan hallitus vaihtui marraskuussa 2005 ja valtiovarainministeri tammikuussa 2006. Ohjelma kattaa vuodet 2005–2008. Hallitus hyväksyi tarkistetun lähentymisohjelman 18 päivänä tammikuuta 2006. Se sisältää hallituksen talousarvion vuodelle 2006, sellaisena kuin se on uuden hallituksen muuttamana joulukuussa 2005. Ohjelma noudattaa pääpiirteissään uusissa käytännesäännöissä määriteltyjä vakaus- ja lähentymisohjelmien rakennemallia ja tiedonantovaatimuksia.[3]2.  Neuvosto teki 5 päivänä heinäkuuta 2004 päätöksen, jonka mukaan Puolalla oli liiallinen alijäämä. Neuvosto antoi samana päivänä perustamissopimuksen 104 artiklan 7 kohdan mukaisen suosituksen, jonka mukaan liiallinen alijäämä on korjattava vuoteen 2007 mennessä. Puolan aikaisempaa, vuosien 2004–2007 tarkistettua lähentymisohjelmaa koskevassa, 17 päivänä helmikuuta 2005 antamassaan lausunnossa neuvosto kehotti Puolaa ”i) lisäämään julkisen talouden sopeuttamistoimenpiteitä myös vuoden 2005 jälkeen ja alentamaan vuoden 2007 alijäämätavoitetta; ja ii) varmistamaan Hausnerin suunnitelmaan sisältyvien rakenteellisten toimenpiteiden täysimääräisen täytäntöönpanon ja toteuttamaan vaihtoehtoisia toimenpiteitä, jos täytäntöönpanoon liittyvät riskit toteutuvat”.3.  Puolan kokonaistuotanto kasvoi vuosina 1994–2004 keskimäärin 4,5 prosenttia. Tämä on yli 2 prosenttiyksikköä enemmän kuin EU-25:n 2,4 prosentin keskiarvo. Voimakkaan talouskasvun kauden jälkeen kokonaistuotannon kasvu hidastui 1,0 prosenttiin vuonna 2001, mikä johtui sekä maan sisäisistä että ulkoisista suhdannetekijöistä. Sittemmin kokonaistuotannon kasvu kiihtyi jälleen 5,3 prosenttiin vuonna 2004. Tulot henkeä kohden ostovoimastandardina (PPS) mitattuna olivat 46,5 prosenttia EU-25:n keskiarvosta vuonna 2004. YKHI-inflaatio on pysynyt kymmenen viime vuoden ajan korkeana, keskimäärin 7,0 prosentissa, mutta vuonna 2005 se hidastui merkittävästi, noin 2 prosenttiin. Maan suurin ongelma on edelleen työmarkkinatilanne. Talouden rakenneuudistuksen seurauksena työttömyysaste nousi vuoden 1994 13,2 prosentista 18,8 prosenttiin vuonna 2004, ja kokonaistyöllisyys heikentyi samalla kaudella yli seitsemän prosenttiyksikköä. Työmarkkinoiden rakenneongelmat, erityisesti työntekijöiden vähäinen maantieteellinen liikkuvuus sekä ammattitaidon kysynnän ja tarjonnan kohtaamattomuus, ovat edelleen merkittävä talouskasvun este. Puolan julkisen talouden rahoitusasema on viimeksi kuluneiden kymmenen vuoden aikana ollut negatiivinen. Julkisen talouden rahoitusasema suhteessa BKT:hen vaihteli -1,4 prosentista -4,8 prosenttiin[4] vuoteen 2003 asti, jolloin se alkoi parantua ja oli vuonna 2004 -3,8 prosenttia suhteessa BKT:hen.4.  Kun kokonaistuotannon kasvu oli 3,3 prosenttia vuonna 2005, ohjelmassa esitetyn makrotalouden skenaarion mukaan on odotettavissa, että talouskasvu kiihtyy vähitellen 4,3 prosenttiin vuonna 2006 ja jopa 5,0 prosenttiin vuonna 2008. Tämä vastaa pääpiirteissään komission yksiköiden syksyn 2005 talousennustetta vuosille 2005–2007. Ohjelmassa esitetty vuoden 2008 kasvuennuste ylittää komission yksiköiden arvion potentiaalisesta kasvusta. Ohjelman perustana olevia kasvuennusteita voidaan siis pitää realistisina, joskin viimeisen vuoden osalta hieman liian suotuisina.5.  Puola on viime vuosina toteuttanut tuloksellista inflaationtorjuntapolitiikkaa; inflaatio on kiihtynyt tilapäisesti vain kahtena lyhyenä ajanjaksona (vuosina 2000 ja 2004). Yhdenmukaistettu kuluttajahintaindeksi (YKHI), joka oli 15 prosenttia vuonna 1997, laski noin 2 prosenttiin vuonna 2005. Valuuttakurssi on vaihdellut viime vuosina voimakkaasti. Maaliskuusta 2004 lähtien on ollut havaittavissa selvä zlotyn vahvistuminen, joka tosin katkesi hetkeksi keväällä 2005. Vahvistuminen jatkui jälleen toukokuussa 2005 ja kesti lisääntyneestä volatiliteetista huolimatta vuoden loppuun saakka. Valtion pitkäaikaisten joukkovelkakirjojen tuottoero Puolan ja euroalueen välillä alkoi supistua elokuussa 2004, mutta tämä kehitys keskeytyi syyskuussa 2005 pidettyihin vaaleihin ja uuden hallituksen talouspoliittiseen ohjelmaan liittyvän epävarmuuden vuoksi. Puolan rahapolitiikka perustuu edelleen suoraan inflaatiotavoitteeseen ja zlotyn täysimääräiseen kellutukseen. Inflaatiotavoite on vuodesta 2004 alkaen määritelty jatkuvana KHI-inflaationa, joka on vuositasolla 2,5 prosenttia. Puola aikoo jatkaa nykyistä rahapolitiikkaa kunnes se mahdollisesti liittyy ERM II:een; liittymisajankohtaa ei kuitenkaan ole vielä ilmoitettu.6.  Tammikuussa 2006 esitetyn lähentymisohjelman tarkistuksen mukaan vuoden 2005 talousarvion toteuttaminen johtaa 2,9 prosentin julkisen talouden alijäämään suhteessa BKT:hen (kun taas komission yksiköiden syksyn 2005 talousennusteen mukaan julkisen talouden alijäämä on 3,6 prosenttia suhteessa BKT:hen ja edellisessä tarkistetussa lähentymisohjelmassa alijäämätavoite oli 3,9 prosenttia suhteessa BKT:hen). Lukuja ei kuitenkaan voida suoraan verrata aikaisempien lähentymisohjelmien lukuihin, koska niitä on menetelmien muuttumisen vuoksi täytynyt merkittävästi tarkistaa. Odotettua parempi tulos johtui lähinnä valtion talouden kehityksestä. Etenkin valtion talousarvioon kertyi (kassaperusteisten tietojen mukaan) odotettua enemmän välittömiin veroihin perustuvia tuloja, kun taas kaikki menot eivät toteutuneet. Alijäämä supistui tämän vuoksi noin 0,7 prosenttiyksiköllä vuoden 2005 talousarvioesitykseen verrattuna.7.  Tämän lähentymisohjelman tarkistuksen tavoitteena on julkisen talouden alijäämän vähentäminen asteittain niin, että lähentymiskriteerit täyttyvät vaalikauden loppuun eli vuoden 2009 loppuun mennessä. Vuoden 2009 alijäämätavoitetta ei ole määritelty lukuina. Vuoden 2007 alijäämätavoite on edelleen 2,2 prosenttia suhteessa BKT:hen, kun avoimet eläkerahastot luokitellaan julkiseen talouteen kuuluviksi. Jos avoimet eläkerahastot luokitellaan julkisen talouden ulkopuolelle, alijäämätavoitetta on tarkistettava ylöspäin edelliseen päivitykseen verrattuna eli 3,9 prosentista suhteessa BKT:hen 4,1 prosenttiin suhteessa BKT:hen. Tämä johtuu siitä, että arvio eläkeuudistuksen kustannuksista on noussut 1,7 prosentista suhteessa BKT:hen 1,9 prosenttiin suhteessa BKT:hen. Perusjäämän (avoimet eläkerahastot osana julkista taloutta), joka oli -0,3 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2005, odotetaan kasvavan 0,6 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2008. Tätä hidasta sopeuttamista edistävät vuoden 2006 suotuisa tulokehitys ja eräät vuosina 2007 ja 2008 toteutettavat menoleikkaukset. Edelliseen tarkistukseen verrattuna tässä tarkistuksessa asetetaan kunnianhimoisempi alijäämätavoite vuodelle 2006, mutta sen jälkeen sopeutustoimia vähennetään ja menouudistuksia lykätään vuosiin 2007 ja 2008.8.  Laskelmat, jotka komissio on tehnyt yhteisesti sovittujen menetelmien mukaisesti ohjelman perusteella, osoittavat, että rakenteellinen julkisen talouden rahoitusasema paranee ohjelmakauden aikana vuosittain keskimäärin vain 0,25 prosenttia suhteessa BKT:hen. Tarkistuksessa esitetään keskipitkän aikavälin tavoite julkisen talouden rahoitusasemalle, kuten vakaus- ja kasvusopimuksessa edellytetään. Tavoitteena on, että rakenteellinen rahoitusasema on -1 prosentti suhteessa BKT:hen vuoden 2010 jälkeen eli selvästi ohjelmakauden päättymisen jälkeen.9.  Koska ohjelman keskipitkän aikavälin tavoite on vähimmäistavoitetta vaativampi (alijäämä, joka on arviolta noin -1 ½ prosenttia suhteessa BKT:hen), sen saavuttamisella voitaneen turvata varmuusmarginaali liiallisen alijäämän välttämiseksi. Ohjelman keskipitkän aikavälin tavoite vastaa velkasuhdetta ja keskimääräistä potentiaalista tuotannon kasvua pitkällä aikavälillä.10.  Julkista taloutta koskeviin ennusteisiin liittyvien riskien yhteisvaikutus on negatiivinen. Yhtäältä julkisen talouden ennusteet ovat varovaisia, koska aiemmissa ohjelmissa asetetut julkisen talouden tavoitteet on ylitetty. Toisaalta verojoustoja koskevat ennusteet ovat varsin optimistisia erityisesti vuoden 2006 osalta. Lisäksi ohjelman viimeisen vuoden (2008) kasvuennuste vaikuttaa suotuisalta. Nykyisessä poliittisessa tilanteessa kaivostyöntekijöille on luvattu erityisiä eläkeoikeuksia, mikä on saanut muutkin yhteiskuntaryhmät vaatimaan erityiskohtelua, ja tämä vesittää eläkeuudistuksen. Julkista taloutta koskeviin ennusteisiin liittyy myös poliittisen riskin mahdollisuus. Jo aiemmin on ollut vaikea toteuttaa monia ns. Hausnerin suunnitelman toimenpiteitä, joiden tarkoituksena on julkisen talouden rakenneuudistus, koska hallituksella ei ole ollut parlamentin tukea. Nykyinen poliittinen tilanne (vähemmistöhallitus) ei ole otollinen sellaisten toimenpiteiden toteuttamiselle, joiden tavoitteena on julkisen talouden alijäämän vähentäminen ja pitkän aikavälin kestävyyden saavuttaminen. Valtion talousarvion alijäämän jäädyttäminen 30 miljardin zlotyn nimellisarvoon lähentymisohjelman mukaisesti ei näyttäisi riittävän poistamaan Puolan suurten alijäämien syitä eli julkisten menojen liian nopeaa kasvua.11.  Ohjelman perusteella ei ole mahdollista toteuttaa alijäämän supistamista sillä tavoin kuin perustamissopimuksen 104 artiklan 7 kohdan mukaisessa neuvoston suosituksessa esitetään. Näyttää siltä, että tarkistukseen sisältyvän finanssipolitiikan virityksen avulla ei ole mahdollista toteuttaa liiallisen alijäämän korjausta edes nimellismääräisenä neuvoston asettamaan määräaikaan mennessä. Tämä näkemys vahvistuu, kun huomioon otetaan tavoitteeseen liittyvät riskit. Vuosien 2005 ja 2006 tavoitteiksi asetetut alijäämät ovat pienempiä kuin edellisessä tarkistuksessa. Ne vastaavat 5 päivänä heinäkuuta 2004 annetussa neuvoston suosituksessa asetettuja nimellisiä alijäämätavoitteita, koska vuoden 2005 talousarvion toteutuma oli odotettua parempi, ja tämän vaikutukset tuntuvat vielä vuonna 2006. Tavoitteiden vertailua vaikeuttaa kuitenkin se, että kansantalouden kirjanpitoa on muutettu ja tietoja tarkistettu. Alijäämä supistuu kriittisenä vuonna 2007 ohjelman ennusteen mukaan 2,2 prosenttiin suhteessa BKT:hen. Kun toiseen pilariin kuuluvat rahastoivat eläkejärjestelmät luokitellaan julkisen talouden ulkopuolelle 2 päivänä maaliskuuta 2004 tehdyn Eurostatin päätöksen mukaisesti, suunniteltu alijäämä vuonna 2007 on 4,1 prosenttia suhteessa BKT:hen. Sopeuttamistoimia on siis lisättävä huomattavasti, jotta liiallinen alijäämä voidaan korjata määräaikaan mennessä.12.  Julkisen velan odotetaan lisääntyvän vuosina 2005–2008 3 ¼ prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen, jolloin se on vuonna 2008 miltei 45 ½ prosenttia suhteessa BKT:hen eli selvästi alle 60 prosentin viitearvon. Jos avoimet eläkerahastot luokitellaan julkisen talouden ulkopuolelle, velkasuhde on 52,6 prosenttia suhteessa BKT:hen. Velkaa huomattavasti lisäävän virta–varanto-korjauserän odotetaan kumoavan perusylijäämän ja suotuisan lumipalloefektin vaikutuksen (eli pitkään jatkunut huomattava BKT:n nimelliskasvu enemmän kuin kumoaa implisiittisen koron negatiivisen vaikutuksen).13.  Julkiset menot, joita ennustetaan aiheutuvan väestön ikääntymisestä, näyttävät muodostavan vain vähäisen riskin Puolan julkisen talouden kestävyydelle. Velkasuhde on tällä hetkellä alle 60 prosentin viitearvon, ja sen pitäisi myös pysyä sen alapuolella olettaen, että vuoden 1999 eläkeuudistuksen täysimääräisestä toteuttamisesta kertyvät säästöt toteutuvat. Hallituksen äskettäin toteuttamat toimet, joiden nojalla tietyt työntekijäryhmät jätetään uuden eläkejärjestelmän ulkopuolelle, saattavat kuitenkin heikentää uudistuksen pitkän aikavälin vaikutuksia, etenkin jos muitakin ryhmiä jätetään eläkejärjestelmän uudistuksen ulkopuolelle. Ehdollisten velkojen toteutuminen sekä tämänhetkinen suuri rakenteellinen alijäämä saattavat kuitenkin kasvattaa velkasuhdetta nopeammin kuin keskipitkällä aikavälillä on suunniteltu. Jos suunniteltu julkisen talouden vakauttaminen keskipitkällä aikavälillä toteutetaan määrätietoisesti, voidaan vähentää julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyteen kohdistuvia riskejä.14.  Ohjelmassa esitetyt julkista taloutta koskevat toimet ovat pääpiirteissään yhdenmukaiset vuosien 2005–2008 yhdennettyihin suuntaviivoihin sisältyvien talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen kanssa. Suunniteltu julkisen talouden sopeuttaminen ei kuitenkaan riitä liiallisen alijäämän nopeaan korjaamiseen.15.  Uudistetun Lissabonin kasvu- ja työllisyysstrategian mukaisessa 5 päivänä tammikuuta 2006 toimitetussa Puolan kansallisessa uudistusohjelmassa määritetään seuraavat haasteet, joilla on merkittäviä vaikutuksia julkiseen talouteen: julkisen talouden vakauttaminen suurten alijäämien poistamiseksi, vanhentuneiden liikenne- ja ympäristönsuojeluinfrastruktuurien uudenaikaistaminen, julkisen sektorin tutkimus- ja kehittämistoimien sekä innovaatiotoiminnan vahvistaminen, järeämpien toimien toteuttaminen työllisyysasteen parantamiseksi pienentämällä matalapalkkaisten työntekijöiden työnantajilta perittäviä maksuja. Kansallisessa uudistusohjelmassa esitettyjen toimien vaikutuksia julkiseen talouteen ei ole otettu huomioon lähentymisohjelmaan sisältyvissä julkista taloutta koskevissa ennusteissa. Lähentymisohjelman mukaan kansalliseen uudistusohjelmaan sisältyviä julkista taloutta koskevia toimenpiteitä ovat muun muassa pysyvän alijäämätavoitteen määrittäminen ja julkisen talouden monivuotinen suunnittelu.Edellä esitetyn arvioinnin perusteella komissio katsoo, että lähentymisohjelman avulla ei ole mahdollista korjata liiallista alijäämää vuonna 2007, kuten 5 päivänä heinäkuuta 2004 annetussa neuvoston suosituksessa edellytetään. Tämän vuoksi komissio aikoo suosittaa liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn mukaisia lisätoimia, kuten vakaus- ja kasvusopimuksessa vaaditaan. Tällä välin Puolan tulisi toteuttaa seuraavat toimet:-  lisätä julkisen talouden sopeuttamistoimia erityisesti vuonna 2006 siten, että talousarvioon otettuja suuremmat tulot ja talousarvioon otettuja pienemmät menot kohdennetaan alijäämän vähentämiseen;-  parantaa uudistetun eläkejärjestelmän pitkän aikavälin kestävyyttä;-  tehostaa julkisen talouden institutionaalista kehystä ottamalla käyttöön keskipitkän aikavälin menokehys.Suositus:7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 9 artiklan 3 kohdan mukainenNEUVOSTON LAUSUNTO Puolan tarkistetusta lähentymisohjelmasta vuosiksi 2005–2008EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97[5] ja erityisesti sen 9 artiklan 3 kohdan,ottaa huomioon komission suosituksen,on kuullut talous- ja rahoituskomiteaa,ANTAA SEURAAVAN LAUSUNNON:16.  Neuvosto tutki 14 päivänä maaliskuuta 2006 Puolan tarkistetun lähentymisohjelman, joka kattaa vuodet 2005–2008.17.  Puolan kokonaistuotanto kasvoi vuosina 1994–2004 keskimäärin 4,5 prosenttia. Tämä on yli 2 prosenttiyksikköä enemmän kuin EU-25:n 2,4 prosentin keskiarvo. Voimakkaan talouskasvun kauden jälkeen kokonaistuotannon kasvu hidastui 1,0 prosenttiin vuonna 2001, mikä johtui sekä maan sisäisistä että ulkoisista suhdannetekijöistä. Sittemmin kokonaistuotannon kasvu kiihtyi jälleen 5,3 prosenttiin vuonna 2004. Tulot henkeä kohden ostovoimastandardina (PPS) mitattuna olivat 46,5 prosenttia EU-25:n keskiarvosta vuonna 2004. YKHI-inflaatio on pysynyt kymmenen viime vuoden ajan korkeana, keskimäärin 7,0 prosentissa, mutta vuonna 2005 se hidastui merkittävästi, noin 2 prosenttiin. Puolan suurin ongelma on edelleen työmarkkinatilanne: työttömyysaste oli 18,8 prosenttia vuonna 2004 ja työllisyysaste EU:n alhaisin (51,7 prosenttia vuonna 2004). Puolan julkisen talouden rahoitusasema on viimeksi kuluneiden kymmenen vuoden aikana ollut negatiivinen. Julkisen talouden rahoitusasema suhteessa BKT:hen vaihteli -1,4 prosentista -4,8 prosenttiin[6] vuoteen 2003 asti, jolloin se alkoi parantua ja oli vuonna 2004 -3,8 prosenttia suhteessa BKT:hen.18.  Neuvosto teki 5 päivänä heinäkuuta 2004 päätöksen, jonka mukaan Puolalla oli liiallinen alijäämä. Neuvosto antoi samana päivänä perustamissopimuksen 104 artiklan 7 kohdan mukaisen suosituksen, jonka mukaan liiallinen alijäämä on korjattava vuoteen 2007 mennessä. Puolan aikaisempaa, vuosien 2004–2007 tarkistettua lähentymisohjelmaa koskevassa, 17 päivänä helmikuuta 2005 antamassaan lausunnossa neuvosto kehotti Puolaa ”i) lisäämään julkisen talouden sopeuttamistoimenpiteitä myös vuoden 2005 jälkeen ja alentamaan vuoden 2007 alijäämätavoitetta; ja ii) varmistamaan Hausnerin suunnitelmaan sisältyvien rakenteellisten toimenpiteiden täysimääräisen täytäntöönpanon ja toteuttamaan vaihtoehtoisia toimenpiteitä, jos täytäntöönpanoon liittyvät riskit toteutuvat”.19.  Komission syksyn 2005 talousennusteen mukaan vuoden 2005 talousarvion toteuttaminen johtaa 3,6 prosentin julkisen talouden alijäämään suhteessa BKT:hen, kun lähentymisohjelman edellisessä tarkistuksessa tavoite oli 3,9 prosentin alijäämä suhteessa BKT:hen. Lukuja ei kuitenkaan voida suoraan verrata aikaisempien lähentymisohjelmien lukuihin, koska niitä on menetelmien muuttumisen vuoksi täytynyt merkittävästi tarkistaa. Odotettua parempi tulos johtui lähinnä valtion talouden kehityksestä. Etenkin valtion talousarvioon kertyi (kassaperusteisten tietojen mukaan) odotettua enemmän välittömiin veroihin perustuvia tuloja, kun taas kaikki menot eivät toteutuneet. Alijäämä supistui tämän vuoksi noin 0,7 prosenttiyksiköllä vuoden 2005 talousarvioesitykseen verrattuna.20.  Ohjelma noudattaa pääpiirteissään uusissa käytännesäännöissä määriteltyjä vakaus- ja lähentymisohjelmien rakennemallia ja tiedonantovaatimuksia.[7] Puola toimitti tarkistetun lähentymisohjelman 19 päivänä tammikuuta 2006 eli seitsemän viikkoa käytännesäännöissä asetetun määräajan, 1 joulukuuta 2005, jälkeen. Viivästys johtui siitä, että parlamenttivaalien seurauksena maahan muodostettiin uusi hallitus marraskuussa 2005 ja valtiovarainministeri vaihtui tammikuun alussa 2006.21.  Ohjelmassa esitetyn makrotalouden skenaarion mukaan on odotettavissa, että kokonaistuotannon kasvu, joka oli 3,3 prosenttia vuonna 2005, kiihtyy 4,3 prosenttiin vuonna 2006 ja peräti 5,0 prosenttiin vuonna 2008. Ohjelman perustana olevia kasvuennusteita voidaan pitää realistisina, joskin viimeisen vuoden osalta hieman liian suotuisina. Myös inflaatiota koskevat oletukset näyttävät realistisilta, lukuun ottamatta vuotta 2006, jonka osalta inflaatioennusteet vaikuttavat liian alhaisilta.22.  Tämän lähentymisohjelman tarkistuksen tavoitteena on julkisen talouden alijäämän vähentäminen asteittain niin, että lähentymiskriteerit täyttyvät vaalikauden päättymiseen eli vuoden 2009 loppuun mennessä. Vuoden 2009 alijäämätavoitetta ei ole määritelty lukuina. Vuoden 2007 alijäämätavoite on edelleen 2,2 prosenttia suhteessa BKT:hen, kun toiseen pilariin kuuluvat rahastoivat eläkejärjestelmät luokitellaan julkiseen talouteen kuuluviksi. Jos eläkejärjestelmät luokitellaan julkisen talouden ulkopuolelle, alijäämätavoitetta on tarkistettava ylöspäin edelliseen päivitykseen verrattuna eli 3,9 prosentista suhteessa BKT:hen 4,1 prosenttiin suhteessa BKT:hen. Tämä johtuu siitä, että arvio eläkeuudistuksen kustannuksista on nyt 1,9 prosenttia suhteessa BKT:hen. Perusjäämän (toiseen pilariin kuuluvat rahastoivat eläkejärjestelmät osana julkista taloutta) odotetaan kasvavan vuosina 2005–2008 -0,3 prosentista suhteessa BKT:hen 0,6 prosenttiin suhteessa BKT:hen. Tätä hidasta sopeuttamista edistävät ensisijaisesti vuoden 2006 suotuisa tulokehitys ja eräät vuosina 2007 ja 2008 toteutettavat menoleikkaukset. Edelliseen tarkistukseen verrattuna tässä tarkistuksessa asetetaan vuodeksi 2006 kunnianhimoisempi alijäämätavoite vuoden 2005 tulokehityksen vuoteen 2006 ulottuvien vaikutusten ansiosta, mutta sen jälkeen sopeutustoimia vähennetään ja menouudistuksia lykätään vuosiin 2007 ja 2008.23.  Laskelmat, jotka komissio on tehnyt yhteisesti sovittujen menetelmien mukaisesti ohjelmassa annettujen tietojen perusteella, osoittavat, että julkisen talouden rakenteellinen rahoitusasema (eli suhdannetasoitettu rahoitusasema kertaluonteisia ja muita väliaikaisia toimenpiteitä lukuun ottamatta) paranee ohjelmakauden aikana vuosittain keskimäärin 0,25 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen. Ohjelmassa asetetaan julkisen talouden rahoitusaseman keskipitkän aikavälin tavoitteeksi 1,0 prosentin rakenteellinen alijäämä suhteessa BKT:hen, mutta sitä ei ole tarkoitus saavuttaa ohjelmakauden aikana. Koska ohjelman keskipitkän aikavälin tavoite on vähimmäistavoitetta vaativampi (alijäämä, joka on arviolta noin -1 ½ prosenttia suhteessa BKT:hen), sen saavuttamisella voitaneen turvata varmuusmarginaali liiallisen alijäämän välttämiseksi. Ohjelman keskipitkän aikavälin tavoite vastaa velkasuhdetta ja keskimääräistä potentiaalista tuotannon kasvua pitkällä aikavälillä.24.  Julkisen talouden toteutuma voi olla ohjelmassa ennustettua heikompi. Vaikka julkisen talouden ennusteet saattavat näyttää varovaisilta kun otetaan huomioon, että aiemmissa ohjelmissa asetetut julkisen talouden tavoitteet on ylitetty, suunniteltuun sopeutukseen liittyy useita rasitteita. Verojoustoja koskevat ennusteet ovat varsin optimistisia erityisesti vuoden 2006 osalta. Lisäksi ohjelman viimeisen vuoden (2008) kasvuennuste vaikuttaa suotuisalta. Nykyisessä poliittisessa tilanteessa kaivostyöntekijöille on luvattu erityisiä eläkeoikeuksia, mikä on kannustanut myös muita yhteiskuntaryhmiä vaatimaan erityiskohtelua, ja tämä vesittää vuonna 1999 toteutetun eläkeuudistuksen vaikutukset. Julkista taloutta koskeviin ennusteisiin liittyy entistä laajempi poliittinen riski, kun otetaan huomioon syksyn 2005 vaalien jälkeen syntynyt tilanne. Valtion talousarvion alijäämän jäädyttäminen neljäksi vuodeksi 30 miljardin zlotyn nimellisarvoon lähentymisohjelman mukaisesti ei näyttäisi riittävän poistamaan Puolan suurten alijäämien syitä eli julkisten menojen liian nopeaa kasvua. Siksi olisi hyvä asettaa jokin vaihtoehtoinen tai lisätavoite, jonka tarkoituksena olisi hillitä julkisen talouden menojen kasvua.25.  Ohjelman perusteella ei ole mahdollista toteuttaa alijäämän supistamista sillä tavoin kuin perustamissopimuksen 104 artiklan 7 kohdan mukaisessa neuvoston suosituksessa esitetään. Näyttää siltä, että tarkistukseen sisältyvän finanssipolitiikan virityksen avulla ei ole mahdollista toteuttaa liiallisen alijäämän korjausta edes nimellismääräisenä neuvoston asettamaan määräaikaan mennessä. Tämä näkemys vahvistuu, kun huomioon otetaan tavoitteeseen liittyvät riskit. Vuosien 2005 ja 2006 tavoitteiksi asetetut alijäämät ovat pienemmät kuin edellisessä tarkistuksessa. Ne vastaavat 5 päivänä heinäkuuta 2004 annetussa neuvoston suosituksessa asetettuja nimellisiä tavoitteita, koska vuoden 2005 talousarvion toteutuma oli odotettua parempi, ja tämän vaikutukset tuntuvat vielä vuonna 2006. Tavoitteiden vertailua vaikeuttaa kuitenkin se, että kansantalouden kirjanpitoa on muutettu ja tietoja tarkistettu. Alijäämä supistuu kriittisenä vuonna 2007 ohjelman ennusteen mukaan 2,2 prosenttiin suhteessa BKT:hen. Kun toiseen pilariin kuuluva rahastoiva eläkejärjestelmä luokitellaan julkisen talouden ulkopuolelle 2 päivänä maaliskuuta 2004 tehdyn Eurostatin päätöksen mukaisesti, suunniteltu alijäämä vuonna 2007 on 4,1 prosenttia suhteessa BKT:hen. Sopeuttamistoimia on siis lisättävä huomattavasti, jotta liiallinen alijäämä voidaan korjata määräaikaan mennessä.26.  Julkisen velan odotetaan vuosina 2005–2008 lisääntyvän 3 ¼ prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen, jolloin se on 45 ½ prosenttia suhteessa BKT:hen eli selvästi alle 60 prosentin viitearvon vuonna 2008. Velkaa huomattavasti lisäävän virta–varanto-korjauserän odotetaan kumoavan perusylijäämän ja suotuisan lumipalloefektin vaikutuksen (eli pitkään jatkunut huomattava BKT:n nimelliskasvu kumoaa implisiittisen koron negatiivisen vaikutuksen).27.  Ohjelmassa esitetyt julkista taloutta koskevat toimet ovat pääpiirteissään yhdenmukaiset vuosien 2005–2008 yhdennettyihin suuntaviivoihin sisältyvien talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen kanssa. Ehdotetut toimenpiteet eivät kuitenkaan riitä liiallisen alijäämän nopeaan korjaamiseen.28.  Uudistetun Lissabonin kasvu- ja työllisyysstrategian mukaisessa 5 päivänä tammikuuta 2006 toimitetussa Puolan kansallisessa uudistusohjelmassa määritetään seuraavat haasteet, joilla on merkittäviä vaikutuksia julkiseen talouteen: julkisen talouden vakauttaminen suurten alijäämien poistamiseksi, vanhentuneiden perusrakenteiden uudenaikaistaminen ja työnantajamaksujen alentaminen Puolan korkean työttömyyden vähentämiseksi. Kansallisessa uudistusohjelmassa esitettyjen toimien vaikutuksia julkiseen talouteen ei kuitenkaan ole otettu huomioon lähentymisohjelmaan sisältyvissä julkista taloutta koskevissa ennusteissa. Lähentymisohjelman mukaan kansalliseen uudistusohjelmaan sisältyviä julkista taloutta koskevia toimenpiteitä ovat muun muassa pysyvän alijäämätavoitteen määrittäminen ja julkisen talouden monivuotinen suunnittelu.29.  Julkiset menot, joita ennustetaan aiheutuvan väestön ikääntymisestä, näyttävät muodostavan vain vähäisen riskin Puolan julkisen talouden kestävyydelle. Velkasuhde on tällä hetkellä alle 60 prosentin viitearvon, ja sen pitäisi myös pysyä sen alapuolella olettaen, että vuoden 1999 eläkeuudistuksen täysimääräisestä toteuttamisesta kertyvät säästöt toteutuvat. Hallituksen äskettäin toteuttamat toimet, joiden nojalla tietyt työntekijäryhmät jätetään uuden eläkejärjestelmän ulkopuolelle, saattavat kuitenkin heikentää uudistuksen pitkän aikavälin vaikutuksia, etenkin jos muitakin ryhmiä jätetään eläkejärjestelmän uudistuksen ulkopuolelle. Ehdollisten velkojen toteutuminen sekä tämänhetkinen suuri rakenteellinen alijäämä saattavat kuitenkin kasvattaa velkasuhdetta nopeammin kuin keskipitkällä aikavälillä on suunniteltu. Jos suunniteltu julkisen talouden vakauttaminen keskipitkällä aikavälillä toteutetaan määrätietoisesti, voidaan vähentää julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyteen kohdistuvia riskejä[8].Edellä esitetyn arvioinnin perusteella neuvosto katsoo, että lähentymisohjelman avulla ei ole mahdollista korjata liiallista alijäämää vuonna 2007, kuten 5 päivänä heinäkuuta 2004 annetussa neuvoston suosituksessa edellytetään, ja että komissio aikoo suosittaa liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn mukaisia lisätoimia, kuten vakaus- ja kasvusopimuksessa vaaditaan. Tällä välin Puolan tulisi toteuttaa seuraavat toimet:-  lisätä julkisen talouden sopeuttamistoimia erityisesti vuonna 2006 siten, että talousarvioon otettuja suuremmat tulot ja talousarvioon otettuja pienemmät menot kohdennetaan alijäämän vähentämiseen;-  parantaa uudistetun eläkejärjestelmän pitkän aikavälin kestävyyttä;-  tehostaa julkisen talouden institutionaalista kehystä ottamalla käyttöön keskipitkän aikavälin menokehys.Keskeisten makrotaloutta ja julkista taloutta koskevien ennusteiden vertailu2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 |BKT:n määrä (% muutos) | LO tammikuu 2006 | 5,3 | 3,3 | 4,3 | 4,6 | 5,0 |KOM marraskuu 2005 | 5,3 | 3,4 | 4,3 | 4,5 | Tieto puut-tuu |LO joulukuu 2004 | 5,7 | 5,0 | 4,8 | 5,6 | Tieto puut-tuu |YKHI-inflaatio (%) | LO tammikuu 2006 | 3,6 | 2,2 | 1,5 | 2,2 | 2,5 |KOM marraskuu 2005 | 3,6 | 2,2 | 2,3 | 2,5 | Tieto puut-tuu |LO joulukuu 2004 | 3,5 | 3 | 2,7 | 2,5 | Tieto puut-tuu |Tuotantokuilu (% suhteessa potentiaaliseen BKT:hen) | LO tammikuu 20062 | 0,4 | 0,1 | 0,3 | 0,3 | 0,6 |KOM marraskuu 20055 | 0,4 | 0,2 | 0,4 | 0,6 | Tieto puut-tuu |LO joulukuu 20042 | Tieto puut-tuu | Tieto puut-tuu | Tieto puut-tuu | Tieto puut-tuu | Tieto puut-tuu |Julkisen talouden rahoitusasema (suhteessa BKT:hen) | LO tammikuu 2006 | -3,8 | -2,9 | -2,6 | -2,2 | -1,9 |KOM marraskuu 2005 | -3,9 | -3,6 | -3,6 | -3,4 | Tieto puut-tuu |LO joulukuu 2004 | -5,4 | -3,9 | -3,2 | -2,2 | Tieto puut-tuu |Perusjäämä (suhteessa BKT:hen) | LO tammikuu 2006 | -1,3 | -0,2 | -0,1 | 0,4 | 0,6 |KOM marraskuu 2005 | -1,2 | -1,0 | -1,1 | -1,0 | Tieto puut-tuu |LO joulukuu 2004 | -2,6 | -1,3 | -0,5 | 0,4 | Tieto puut-tuu |Suhdannetasoitettu ja rakenteellinen rahoitusasema3 (suhteessa BKT:hen) | LO tammikuu 2006 | -4,1 | -2,9 | -2,7 | -2,3 | -2,1 |KOM marraskuu 20054 | -4,1 | -3,7 | -3,7 | -3,6 | Tieto puut-tuu |LO joulukuu 2004 | Tieto puut-tuu | Tieto puut-tuu | Tieto puut-tuu | Tieto puut-tuu | Tieto puut-tuu |Julkisen talouden bruttovelka (suhteessa BKT:hen) | LO tammikuu 2006 | 41,9 | 42,5 | 45,0 | 45,3 | 45,4 |KOM marraskuu 2005 | 43,6 | 46,3 | 47,0 | 47,3 | Tieto puut-tuu |LO joulukuu 2004 | 45,9 | 47,6 | 48,0 | 47,3 | Tieto puut-tuu |Huom. 1 Julkista taloutta koskevissa ennusteissa ei ole otettu huomioon rahastoivien eläkejärjestelmien luokittelusta 2 päivänä maaliskuuta 2004 tehdyn Eurostatin päätöksen vaikutusta. Päätös on pantava täytäntöön kevään 2007 ilmoitusajankohtaan mennessä. Jos päätöksen vaikutukset otetaan huomioon, julkisen talouden rahoitusasema olisi tarkistetun ohjelman mukaan -5,6 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2004, -4,7 prosenttia vuonna 2005, -4,6 prosenttia vuonna 2006, -4,1 prosenttia vuonna 2007 ja -3,7 prosenttia vuonna 2008, ja julkisen talouden bruttovelka olisi 45,9 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2004, 47,9 prosenttia vuonna 2005, 51,2 prosenttia vuonna 2006, 52,1 prosenttia vuonna 2007 ja 52,6 prosenttia vuonna 2008. 2 Komission yksiköiden laskelmat, jotka perustuvat ohjelman tietoihin. 3 Suhdannetasoitettu rahoitusasema on sama kuin rakenteellinen rahoitusasema, koska ohjelmassa määritettyjen kertaluonteisten ja muiden väliaikaisten toimenpiteiden vaikutus on merkityksetön (0,04 prosenttia suhteessa BKT:hen, alijäämää supistava). 4 Komission yksiköiden ennusteeseen ei sisälly kertaluonteisia ja väliaikaisia toimenpiteitä. 5 Perustuu ennusteisiin, joiden mukaan potentiaalinen kasvu on 3,3 prosenttia vuonna 2004, 3,6 prosenttia vuonna 2005, 4,2 prosenttia vuonna 2006 ja 4,5 prosenttia vuonna 2007. Lähde: Lähentymisohjelma (LO); komission yksiköiden syksyn 2005 talousennuste (KOM); komission yksiköiden laskelmat. | [1] EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 1055/2005 (EUVL L 174, 7.7.2005, s. 1). Asiakirjat, joihin tässä tekstissä viitataan, ovat saatavilla Internet-osoitteessa http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[2] ”Vakaus- ja kasvusopimuksen täytäntöönpanoa koskevat vaatimukset sekä vakaus- ja lähentymisohjelmien muotoa ja sisältöä koskevat ohjeet”, jonka Ecofin-neuvosto hyväksyi 11. lokakuuta 2005.[3] Ohjelmassa esitetään kaikki uusissa käytännesäännöissä edellytetyt pakolliset ja useimmat valinnaiset tiedot. Sen sijaan siinä ei esitetä tehtyjä työtunteja ja työn tuottavuutta koskevia tietoja, jotka ilmoitetaan BKT:na tehtyjä työtunteja kohti. Ohjelmassa ei esitetä myöskään julkisen talouden menoja koskevia toimintokohtaisia tietoja vuodelle 2008. Siinä ei ole tietoja myöskään kassaperusteisen ja suoriteperusteisen tilinpidon välisistä eroista eikä rahoitusomaisuuden nettokertymästä. Taulukosta 7 (pitkän aikavälin kestävyys) puuttuvat tiedot tulojen ja menojen kokonaismäärästä.[4] Liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn mukainen määritelmä, kaikki eläkerahastot luokiteltu julkiseen talouteen kuuluviksi, tarkistetut tiedot.[5] EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 1055/2005 (EUVL L 174, 7.7.2005, s. 1). Asiakirjat, joihin tässä lausunnossa viitataan, ovat saatavilla Internet-osoitteessa http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[6] Liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn mukainen määritelmä, kaikki eläkerahastot luokiteltu julkiseen talouteen kuuluviksi, tarkistetut tiedot.[7] Ohjelmassa esitetään kaikki uusissa käytännesäännöissä edellytetyt pakolliset ja useimmat valinnaiset tiedot. Sen sijaan siinä ei esitetä tehtyjä työtunteja ja työn tuottavuutta koskevia tietoja, jotka ilmoitetaan BKT:na tehtyjä työtunteja kohti. Ohjelmassa ei esitetä myöskään julkisen talouden menoja koskevia toimintokohtaisia tietoja vuodelle 2008. Siinä ei ole tietoja myöskään kassaperusteisen ja suoriteperusteisen tilinpidon välisistä eroista eikä rahoitusomaisuuden nettokertymästä. Taulukosta 7 (pitkän aikavälin kestävyys) puuttuvat tiedot tulojen ja menojen kokonaismäärästä.[8] Tarkempia tietoja pitkän aikavälin kestävyydestä on komission tekemässä ohjelman teknisessä arvioinnissa (http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm).


Avis juridique important

|

52004SC0832

Suositus: neuvoston suositus Tšekille julkistalouden liiallisen alijäämän tilanteen lopettamiseksi  /* SEK/2004/0832 lopull. */

Suositus: NEUVOSTON SUOSITUS T?EKILLE julkistalouden liiallisen alijäämän tilanteen lopettamiseksi(komission esittämä)PERUSTELUTKomissio julkaisi 7. huhtikuuta 2004 kevään 2004 talousennusteensa [1]. Näissä ennusteissa otettiin huomioon Tsekin maaliskuussa 2004 toimittamat tiedot. Tsekin julkisen talouden alijäämä suhteessa BKT:hen oli 6,4 prosenttia vuonna 2002 ja kasvoi 12,9 prosenttiin vuonna 2003 (5,9 prosenttia suhteessa BKT:hen, jos kertaluonteinen valtion takausten sisällyttäminen lukuihin jätetään huomiotta). Näin ollen se ylitti perustamissopimuksen mukaisen 3 prosentin viitearvon suhteessa BKT:hen.[1]  Komission kevään 2004 talousennuste on saatavilla Internetissä osoitteessa http://europa.eu.int/comm/economy_finance/ publications/european_economy/2004/ee204en.pdf.Komissio aloitti näiden tietojen perusteella Tsekin liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn 12. toukokuuta 2004 hyväksymällä perustamissopimuksen 104 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun kertomuksen [2]. Komissio vastaanotti 13. toukokuuta 2004 Tsekin lähentymisohjelman, jossa vuoden 2003 alijäämä vahvistettiin 12,9 prosentiksi suhteessa BKT:hen.[2]  Kertomuksen koko teksti on saatavilla Internetissä osoitteessa http://europa.eu.int/comm/economy_finance/ about/activities/sgp/procedures_en.htm.Liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn täytäntöönpanoon sovelletaan EY:n perustamissopimuksen 104 artiklaa ja liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn täytäntöönpanon nopeuttamisesta ja selkeyttämisestä annettua neuvoston asetusta (EY) N:o 1467/97, joka on osa vakaus- ja kasvusopimusta [3]. Maat, jotka liittyivät EU:hun 1. toukokuuta 2004, ovat jäsenvaltioita, joita koskee poikkeus, ja niiden on vältettävä liiallisia alijäämiä. Niille ei kuitenkaan voida määrätä 104 artiklan 9 ja 11 kohdan mukaisia seuraamuksia.[3]  EYVL L 209, 2.8.1997.Perustamissopimuksen 104 artiklan 3 kohdan nojalla annetussa komission kertomuksessa todetaan, että Tsekin julkisen talouden alijäämän kasvu yli perustamissopimuksessa asetetun 3 prosentin viitearvon suhteessa BKT:hen vuonna 2003 ei johtunut epätavallisesta tapahtumasta, johon Tsekin viranomaiset eivät olisi voineet vaikuttaa, eikä kasvu- ja vakaussopimuksessa tarkoitetusta talouden jyrkästä laskusuhdanteesta, sillä kokonaistuotannon kasvu oli 2,9 prosenttia vuonna 2003. Vuoden 2004 kehityksestä todetaan kertomuksessa, että julkisen talouden alijäämä todennäköisesti supistuu mutta on edelleen yli 3 prosenttia suhteessa BKT:hen. Komission kevään 2004 ennusteen mukaan julkisen talouden alijäämä vuonna 2004 olisi 5,9 prosenttia suhteessa BKT:hen, eli suurempi kuin Tsekin viranomaisten lähentymisohjelmassa ennakoima 5,3 prosenttia suhteessa BKT:hen.Komission kevään 2004 ennusteisiin perustuvassa kertomuksessa todettiin myös, että julkinen velka, joka vuonna 2003 oli 37,6 prosenttia suhteessa BKT:hen, pysyttelee vuonna 2004 edelleen perustamissopimuksessa asetetun 60 prosentin viitearvon alapuolella. Komission kevään 2004 ennusteen mukaan velka kasvaa vuonna 2004 40,6 prosenttiin suhteessa BKT:hen eli suuremmaksi kuin Tsekin viranomaisten lähentymisohjelmassa ennakoima 38,4 prosenttia suhteessa BKT:hen.EY:n perustamissopimuksen 104 artiklan 4 kohdassa määrätään, että "114 artiklassa tarkoitettu komitea (talous- ja rahoituskomitea) antaa lausunnon komission kertomuksesta". Komitea antoi 24. toukokuuta 2004 lausuntonsa, jossa yhdyttiin komission arvioon. Komitea totesi, että Tsekin julkisessa taloudessa vallitsee liiallinen alijäämä 104 artiklan 2 kohdassa määrätyistä alijäämän tunnistamiskriteereistä ensimmäisen perusteella. Muiden merkityksellisten tekijöiden, kuten keskipitkän aikavälin rahoitusaseman ja julkisten investointien, tarkastelu ei muuttanut kyseisiin kriteereihin perustuvaa arviointia. Komitea katsoi myös, että julkisen talouden alijäämä todennäköisesti ylittää perustamissopimuksessa määrätyn viitearvon myös vuonna 2004 ja että julkisen talouden bruttovelka pysyttelee edelleen perustamissopimuksessa suhteessa BKT:hen määrätyn 60 prosentin viitearvon alapuolella vaikka kasvaakin vuonna 2004 edelleen 40,6 prosenttiin suhteessa BKT:hen.Tutkittuaan kertomuksessaan huomioon otetut näkökohdat ja otettuaan huomioon komitean lausunnon komissio katsoo, että Tsekin julkisen talouden alijäämä on liiallinen. Tämä lausunto, jonka komissio antoi 24. kesäkuuta 2004, on toimitettu neuvostolle perustamissopimuksen 104 artiklan 5 kohdan mukaisesti. Komissio on suosittanut, että neuvosto tekee perustamissopimuksen 104 artiklan 6 kohdan mukaisesti komission lausunnon mukaisen päätöksen. Lisäksi komissio antaa neuvostolle perustamissopimuksen 104 artiklan 7 kohdan mukaisesti tämän suosituksen Tsekille osoitettavasta neuvoston suosituksesta julkisen talouden liiallisen alijäämän tilanteen lopettamiseksi. Tsekin toteuttamien toimien seuranta saattaa edellyttää, että neuvosto antaa lisää suosituksia 104 artiklan 7 kohdan mukaisesti, koska 104 artiklan 9 kohtaa ei sovelleta jäsenvaltioihin, joita koskee poikkeus.Suositus: NEUVOSTON SUOSITUS T?EKILLE julkistalouden liiallisen alijäämän tilanteen lopettamiseksiEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 104 artiklan 7 kohdan,ottaa huomioon komission suosituksen,sekä katsoo seuraavaa:(1) EY:n perustamissopimuksen 104 artiklan mukaisesti jäsenvaltioiden on vältettävä liiallisia julkistalouden alijäämiä.(2) Vakaus- ja kasvusopimus perustuu terveen julkisen talouden tavoitteeseen, jolla pyritään vahvistamaan hintavakauden edellytyksiä ja saavuttamaan uusien työpaikkojen syntyä edistävä vahva ja kestävä kasvu.(3) Neuvosto päätti [5 päivänä heinäkuuta] 2004 perustamissopimuksen 104 artiklan 6 kohdan mukaisesti, että Tsekin alijäämä on liiallinen.(4) Päätettyään, että Tsekin alijäämä on liiallinen, neuvoston on perustamissopimuksen 104 artiklan 7 kohdan ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1467/97 3 artiklan mukaisesti annettava samaan aikaan suositukset kyseiselle jäsenvaltiolle julkistalouden liiallisen alijäämän poistamiseksi määräajassa.(5) Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1467/97 3 artiklan 4 kohdan mukaan suosituksessa on mainittava, että kyseisen jäsenvaltion on toteutettava tehokkaita toimia neljän kuukauden kuluessa ja että liiallinen alijäämä on korjattava sen toteamista seuraavan vuoden aikana, paitsi jos on olemassa asiaan vaikuttavia erityisiä seikkoja. Tsekin tapaukseen liittyy tällaisia erityisiä seikkoja, sillä maan liittyessä EU:hun julkistalouden alijäämä oli huomattavasti viitearvoa suurempi ja talouden rakennemuutos oli käynnissä.(6) Näiden erityisten seikkojen vuoksi neuvosto voi sallia, että liiallinen alijäämä korjataan keskipitkällä aikavälillä. Tsekin toukokuussa 2004 esittämän lähentymisohjelman ja sen myöhempien tarkistusten sekä neuvoston lähentymisohjelmasta antamien lausuntojen on syytä katsoa tarjoavan sopeuttamiskeinot liiallisen alijäämän korjaamiseksi. Toukokuussa 2004 esitetyssä lähentymisohjelmassa suunnitellaan julkistalouden alijäämän supistamista 3,3 prosenttiin vuonna 2007. Lisäksi siinä mainitaan, että ehdotetut alijäämän poistokeinot merkitsevät liiallisen alijäämän poistumista vuoteen 2008 mennessä. Alijäämää koskevat vuotuiset välitavoitteet ovat seuraavat: 5,3 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2004, 4,7 prosenttia vuonna 2005 ja 3,8 prosenttia vuonna 2006. Sopeuttamiskeinot perustuvat makrotalouden skenaarioon, joka [5 päivänä heinäkuuta] 2004 annetun neuvoston lausunnon mukaan on varovainen.(7) Neuvosto katsoo, että julkista taloutta vakauttavilla toimenpiteillä olisi varmistettava julkisen talouden rahoitusaseman kestävä parantaminen; lisäksi toimenpiteillä on pyrittävä parantamaan julkisen talouden laatua ja lisäämään talouden kasvupotentiaalia,SUOSITTELEE, että- Tsekin viranomaiset poistavat liiallisen alijäämän mahdollisimman pian,- Tsekin viranomaiset toteuttavat keskipitkällä aikavälillä toimia alijäämän supistamiseksi uskottavalla ja kestävällä tavalla alle 3 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuoteen 2008 mennessä toukokuussa 2004 esitetystä lähentymisohjelmasta [5 päivänä heinäkuuta 2004] annetussa neuvoston lausunnossa mainittujen alijäämän vähentämiskeinojen mukaisesti,- Tsekin viranomaiset toteuttavat määrätietoisesti toukokuun 2004 lähentymisohjelmassa suunnitellut toimenpiteet, erityisesti valtion palkkamenojen sekä yksittäisten ministeriöiden menojen leikkaukset,- Tsekin viranomaiset toteuttavat [5 päivään marraskuuta 2004] mennessä tehokkaita toimia vuoden 2005 alijäämätavoitteen saavuttamiseksi.Lisäksi neuvosto kehottaa Tsekin viranomaisia- suuntaamaan budjetoitua suuremmat tulot alijäämän supistamiseen,- asettamaan julkisen talouden tavoitteita, jotka perustuvat keskipitkän aikavälin menokattoihin ja laatimaan toimivat säännöt alueiden ja kuntien kasvavan velkaantumisvaaran pienentämiseksi,- toteuttamaan eläke- ja terveydenhuoltojärjestelmien uudistuksen julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyden parantamiseksi,- supistamaan Tsekin vakauttamisviraston toimenpiteiden kielteisen vaikutuksen julkiseen talouteen mahdollisimman vähiin.Tämä suositus on osoitettu Tsekin tasavallalle.Tehty Brysselissä [5 päivänä heinäkuuta] 2004.Neuvoston puolestaPuheenjohtaja[...]


title: Neuvoston suositus, annettu 8 päivänä heinäkuuta 2014 , Kroatian vuoden 2014 kansallisesta uudistusohjelmasta ja neuvoston lausunto Kroatian vuoden 2014 lähentymisohjelmasta

text:
               29.7.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 247/50

         NEUVOSTON SUOSITUS,
   annettu 8 päivänä heinäkuuta 2014,
   Kroatian vuoden 2014 kansallisesta uudistusohjelmasta ja neuvoston lausunto Kroatian vuoden 2014 lähentymisohjelmasta
   2014/C 247/10
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,
   ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 (1) ja erityisesti sen 9 artiklan 2 kohdan,
   ottaa huomioon makrotalouden epätasapainon ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta 16 päivänä marraskuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011 (2) ja erityisesti sen 6 artiklan 1 kohdan,
   ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,
   ottaa huomioon Euroopan parlamentin suosituksen,
   ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
   ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,
   ottaa huomioon talous- ja rahoituskomitean lausunnon,
   ottaa huomioon sosiaalisen suojelun komitean lausunnon,
   ottaa huomioon talouspoliittisen komitean lausunnon,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Eurooppa-neuvosto hyväksyi 26 päivänä maaliskuuta 2010 Euroopan komission ehdotuksen, jolla käynnistetään uusi työllisyys- ja kasvustrategia, Eurooppa 2020. Strategian lähtökohtana on tehostaa talouspolitiikan koordinointia, ja siinä keskitytään avainalueisiin, joilla tarvitaan toimia, jotta voidaan parantaa Euroopan mahdollisuuksia kestävään kasvuun ja parantaa sen kilpailukykyä.

               (2)

               Neuvosto antoi 13 päivänä heinäkuuta 2010 komission ehdotusten pohjalta suosituksen jäsenvaltioiden ja unionin talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista (2010–2014) ja hyväksyi 21 päivänä lokakuuta 2010 päätöksen jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista (3). Yhdessä nämä muodostavat ns. yhdennetyt suuntaviivat. Jäsenvaltioita kehotettiin ottamaan yhdennetyt suuntaviivat huomioon kansallisessa talous- ja työllisyyspolitiikassaan.

               (3)

               Jäsenvaltioiden valtion- ja hallitusten päämiehet hyväksyivät 29 päivänä kesäkuuta 2012 kasvu- ja työllisyyssopimuksen, joka toimii johdonmukaisina puitteina kansallisen, EU:n ja euroalueen tason toimille kaikkia mahdollisia keinoja, välineitä ja politiikkoja käyttäen. He päättivät toimista, jotka on toteutettava jäsenvaltioiden tasolla, ja ilmaisivat erityisesti täysimääräisen sitoutumisensa Eurooppa 2020 -strategian tavoitteiden saavuttamiseen ja maakohtaisten suositusten täytäntöönpanoon.

               (4)

               Kroatia osallistui vuonna 2013 eurooppalaiseen ohjausjaksoon vapaaehtoisesti ja epävirallisesti toimittamalla komissiolle talousohjelman. Maakohtaisia suosituksia ei annettu. Neuvosto antoi 21 päivänä kesäkuuta 2013 päätelmät, joissa se totesi suhtautuvansa myönteisesti Kroatian talousohjelmaan. Neuvosto korosti, että Kroatian odotetaan edistyvän kohti vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimusten täyttämistä. Sen on siirryttävä uskottavalle vakauttamisuralle sekä turvattavalla samalla kasvua edistävät menot ja varmistettava EU:lta saatavia varoja täydentävä yhteisrahoitus.

               (5)

               Komissio hyväksyi 13 päivänä marraskuuta 2013 vuotuisen kasvuselvityksen, mikä aloitti vuoden 2014 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson. Komissio hyväksyi niin ikään 13 päivänä marraskuuta 2013 asetuksen (EU) N:o 1176/2011 perusteella varoitusmekanismia koskevan kertomuksen, jossa se katsoi, että Kroatia kuuluu niihin jäsenvaltioihin, joista laadittaisiin perusteellinen tarkastelu.

               (6)

               Eurooppa-neuvosto hyväksyi 20 päivänä joulukuuta 2013 rahoitusvakauden varmistamisen, julkisen talouden vakauttamisen ja kasvun vauhdittamisen painopisteet. Se korosti, että on tarpeen jatkaa eriytettyä, kasvua edistävää julkisen talouden vakauttamista, palauttaa normaalit luotonannon edellytykset, edistää kasvua ja kilpailukykyä, puuttua työttömyyteen ja kriisin sosiaalisiin seurauksiin sekä nykyaikaistaa julkishallintoa.

               (7)

               Komissio julkaisi 5 päivänä maaliskuuta 2014 asetuksen (EU) N:o 1176/2011 5 artiklan nojalla laaditun Kroatiaa koskevan perusteellisen tarkastelun tulokset. Komissio päättelee analyysinsa perusteella, että Kroatian makrotaloudessa on liiallisia epätasapainotiloja, jotka edellyttävät erityistä seurantaa ja vahvoja politiikkatoimia. Erityisesti politiikkatoimia edellyttävät huomattavasta ulkomaanvelasta johtuvat heikkoudet, heikentyvä vientitulos, voimakkaasti velkaantuneet yritykset ja nopeasti kasvava julkinen velka, kun taustana on vähäinen kasvu ja heikko sopeutuskyky.

               (8)

               Kroatia toimitti vuoden 2014 kansallisen uudistusohjelmansa ja vuoden 2014 lähentymisohjelmansa 24 päivänä huhtikuuta 2014. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon.

               (9)

               Vuoden 2014 lähentymisohjelman mukaisen julkisen talouden strategian tavoitteena on korjata liiallinen alijäämä vuoteen 2016 mennessä ja palata samalla kestävälle kasvu-uralle. Tavoite ennustetaan saavutettavan supistamalla alijäämää jatkuvasti siten, että 4,9 prosentista suhteessa BKT:hen vuonna 2013 päästään alle 3 prosenttiin vuoteen 2016 mennessä, joka on liiallisen alijäämän korjaamiselle asetettu määräaika. Lähentymisohjelmassa ennustetaan, että julkisen talouden velka on suurimmillaan noin 72 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2014. Se supistuu hieman seuraavana vuonna ja pysyy sen jälkeen tällä tasolla. Lähentymisohjelman julkisen talouden kehitysarvion perustana oleva makrotalouden skenaario on optimistinen koko ohjelmakauden ajan. Lähentymisohjelman skenaarion mukaan BKT pysyy muuttumattomana vuonna 2014 ja sen ennustetaan kasvavan hieman eli 1,2 prosenttia vuonna 2015. Komission yksiköiden kevään 2014 talousennusteen mukaan BKT:n arvioidaan kuitenkin supistuvan 0,6 prosenttia vuonna 2014 ja kasvavan 0,7 prosenttia vuonna 2015. Lähentymisohjelman talousarvioennusteen luvut poikkeavat Euroopan kansantalouden tilinpito- ja aluetilinpitojärjestelmän standardeista, minkä vuoksi aikaisemmat tiedot ja makrotalouden skenaario eivät ole keskenään yhteneväisiä ja kunnollinen vertailu komission kevään 2014 talousennusteeseen on vaikeaa. Lähentymisohjelmassa ei myöskään kuvailla riittävän yksityiskohtaisesti vuosiksi 2015 ja 2016 kaavailtuja vakauttamistoimenpiteitä, varsinkaan menopuolen osalta. Komission yksiköiden kevään 2014 talousennusteen mukaan kokonaisrahoitusaseman odotetaan saavuttavan 3,8 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2014 ja 3,1 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2015. Kun näihin ennusteisiin on tehty tarvittavat mukautukset, jotta ne ovat vertailukelpoisia liiallista alijäämää koskevassa menettelyssä asetettujen tavoitteiden kanssa (eli poistetaan toisen pilarin eläkevarojen siirron vaikutus), komissio ennustaa alijäämän olevan 4,6 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2014 ja 3,8 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2015.
               Koska lähentymisohjelma on ensimmäinen selvitys toimista, joita viranomaiset ovat toteuttaneet liiallista alijäämää koskevan menettelyn aloittamisen jälkeen 28 päivänä tammikuuta 2014, komissio arvioi Kroatian toteuttamia toimia 2 päivänä kesäkuuta 2014 julkaistavassa tiedonannossa. Vuonna 2014 tavoite ennustetaan saavutettavan, mutta vuonna 2015 alijäämän odotetaan jäävän jonkin verran tavoitetta suuremmaksi. Julkisen talouden rakenteellisen rahoitusaseman parannus jää hienoisesti edellytetystä muutoksesta sekä vuonna 2014 että 2015. Mukautetun rakenteellisen rahoitusaseman muutos jää alle suositustason, mutta päätösperäisten toimenpiteiden määrän perusteella tavoite arvioidaan saavutettavan sekä vuonna 2014 että 2015. Jotta vakauttamisen kielteisiä vaikutuksia kasvuun voidaan vähentää ja vakauttamisen kestävyyttä lisätä, Kroatian on kiinnitettävä enemmän huomiota toimenpiteiden laatuun ja siirryttävä menoperusteisiin toimenpiteisiin. Neuvosto katsoo lähentymisohjelman arvioinnin ja komission ennusteen perusteella asetuksen (EY) N:o 1466/97 mukaisesti, että vaikka Kroatia on toteuttanut tuloksellisia toimia 30 päivään huhtikuuta 2014 mennessä korjatakseen liiallisen alijäämänsä suosituksen mukaisesti, lisätoimet ovat tarpeen, jotta se voi noudattaa liiallista alijäämää koskevassa menettelyssä annettua suositusta korjata liiallinen alijäämä vuoteen 2016 mennessä ja varmistaa korjauksen uskottavuus.

               (10)

               Julkisen talouden vakauttamistoimenpiteet olisi kohdistettava julkisen talouden laadun parantamiseen, jotta voidaan tehostaa etenkin palkka-, sosiaaliturva- ja avustusmenoja ja saavuttaa kasvua edistävien menojen ja investointien, myös unionin rahoittamien hankkeiden, priorisoinnin edellyttämä riittävä julkisen talouden liikkumavara. Kroatia on toteuttanut viime vuosina merkittäviä julkisen talouden kehykseen liittyviä uudistuksia. Julkisen talouden suunnittelussa, menojen tuloksellisessa valvonnassa ja budjettirajoitteiden johdonmukaisessa soveltamisessa on kuitenkin edelleen puutteita, jotka vaikuttavat kielteisesti finanssipolitiikkaan. Vaikka finanssipoliittisia sääntöjä on muutettu hiljattain, niitä olisi edelleen kehitettävä. Julkisen talouden kehyksen tuloksellisuutta heikentävät ennaltaehkäisevän mekanismin puuttuminen, velkasäännön vähäinen noudattaminen ja rakenteellisesti tasapainoista talousarviota koskevan säännön epäselvä muotoilu. Vaikka finanssipoliittisen toimikunnan perustaminen on myönteistä, lisätoimenpiteet ovat kuitenkin tarpeen sen aseman vahvistamiseksi julkisen talouden suunnittelussa ja valvonnassa, erityisesti sen riippumattomuuden lisäämiseksi kaikista talousarvioviranomaisista.

               (11)

               Kroatian haasteena on toteuttaa julkisen talouden vakauttamistoimia haittaamatta kilpailukykyä ja talouden elpymisnäkymiä. Tätä taustaa vasten julkisen talouden tulopuolta rajoittaa se, että veroperusteet, jotka tarjoavat vakaat verotulot ja joiden kasvua vääristävä vaikutus on vähäinen, on määritelty kapeasti. Kansallisessa uudistusohjelmassa ilmoitetaan suunnitelmasta ottaa juokseva kiinteistövero käyttöön vuonna 2016, mutta sen toimintamallia, veroperuste mukaan lukien, ei ole vielä täsmennetty. Kroatia on myös päättänyt toteuttaa toimenpiteitä verosäännösten noudattamisen parantamiseksi karsimalla harmaata taloutta. Tämän tavoitteen saavuttamiseksi on toteutettu toimenpiteitä. Julkisen talouden käteisrekisterien vähittäinen käyttöönotto on lisännyt verotuloja, koska liiketoimien valvontaa on lisätty. Verohallinnon organisaatiouudistuksen odotetaan lisäävän veronkannon tehokkuutta ja vaikuttavuutta samalla kun se vähentää veronmaksajille verosäännösten noudattamisesta aiheutuvia rasitteita. Kun otetaan huomioon julkisen talouden vakauttamistarpeet ja tiedot, jotka osoittavat, että veroja on huomattava määrä kantamatta, veronkannon tehostamiseen näyttää kuitenkin olevan aihetta. Verosäännösten noudattamisen parantamiseksi tarvitaan jatkuvia toimenpiteitä, joilla veromaksajille tarjotaan lisää sähköisiä viranomaispalveluja.

               (12)

               Kroatia on toteuttanut toimenpiteitä parantaakseen eläkkeiden kestävyyttä ja riittävyyttä. Marraskuusta 2010 alkaen on asteittain nostettu lakisääteistä eläkeikää ja varhaiseläkeikää ja pidennetty naisten eläkeoikeuteen vaikuttavaa aikaa, ja ne on tarkoitus saada yhdenmukaistettua täysin vuoteen 2030 mennessä. Joulukuussa 2013 hyväksytyt eläkevakuutuslain muutokset korottavat lakisääteisen eläkeiän 65 vuodesta 67 vuoteen ja varhaiseläkeiän 60 vuodesta 62 vuoteen. Korotus tulee kuitenkin voimaan vasta vuodesta 2031 alkaen, mikä ei ole riittävän kunnianhimoista väestönkehitys huomioiden. Huolimatta viime vuosina toteutetuista uudistuksista, varhaiseläkkeelle jäämiseen on edelleen monenlaisia mahdollisuuksia. Kun poikkeusten laajuus otetaan huomioon, varhaisesta eläkkeellesiirtymisestä aiheutuvat eläkkeen supistukset ja myöhäisestä eläkkeellesiirtymisestä saatavat lisät eivät juuri kannusta työskentelemään lakisääteiseen eläkeikään asti. Tämä vaikuttaa kielteisesti työvoiman tarjontaan ja eläkejärjestelmän kestävyyteen. Teknisen rikostutkinnan asiantuntijaelintä koskeva laki hyväksyttiin vuonna 2013, ja sen tarkoituksena on auttaa rajoittamaan liiallista työkyvyttömyyseläkkeelle siirtymistä ja vähentää petoksia yhdenmukaistamalla työkyvyttömyyden arviointia. Tällä voidaan yhdessä tarkastusten lisäämisen kanssa puuttua selkeään ongelmaan, mutta menovaikutukset riippuvat siitä, miten toimenpiteet toteutetaan ja missä määrin päätösten täytäntöönpanoa valvotaan. Erityisiin eläkejärjestelmiin kuuluvia, tietyn kynnysarvon ylittäviä eläkkeitä on tilapäisesti leikattu 10 prosenttia ja niiden indeksikorjaukset on sidottu BKT:n kasvuun. Huolimatta viimeaikaisista yrityksistä vähentää menoja ja lisätä läpinäkyvyyttä, erityisiin eläkejärjestelmiin kuuluvien eläkkeiden lähentäminen yleisiin sääntöihin on tapahtunut hitaasti sekä aikataulun että laajuuden osalta, ja edistyminen on kokonaisuudessaan edelleen vähäistä.

               (13)

               Terveydenhuoltoalan tulokset ovat kohtuullisen hyviä ja hoitopalveluja on saatavilla, vaikkakin alueiden välillä on eroja, mutta järjestelmä aiheuttaa merkittäviä paineita julkiselle taloudelle. Viranomaiset ovat kartoittaneet korjattavia sairaalaverkoston tehottomuustekijöitä. Maaliskuussa 2014 esitetty sairaalahoidon uudelleenorganisointia koskeva yleissuunnitelma sisältää kustannustehokkuutta parantavia toimenpiteitä, kuten sairaalaverkoston rationalisointi, sairaalassaoloajan keskimääräisen keston lyhentäminen, sairaalapaikkojen parempi kohdentaminen, myös pitkäaikaishoidon osalta, ja lisämuutokset sairaaloiden rahoitusjärjestelyissä. Vahvat seuranta- ja täytäntöönpanovalmiudet niin sairaaloissa kuin keskushallinnon tasolla olisi varmistettava, jotta suunnitelma voidaan käytännössä toteuttaa. Pitkäaikaishoidolle on ominaista palvelujen hajautuminen sekä terveydenhuolto- että sosiaaliturvajärjestelmien piiriin, virallisen hoidon alhaiset kattavuusluvut, hoitopalvelujen tarjoamisen korkeat kustannukset ja pitkät potilasjonot.

               (14)

               Työllisyystaso ja aktiivisen väestön osuus ovat unionin alhaisimpia, erityisesti nuorten ja ikääntyneiden osalta. Suhdannekehityksen lisäksi tämä työmarkkinatilanne johtuu osittain myös institutionaalisista ja poliittisista tekijöistä. Kroatia on alkanut toteuttaa työmarkkinauudistuksia lisätäkseen työmarkkinoiden joustavuutta. Uudistuksen ensimmäinen vaihe saatiin päätökseen vuonna 2013, ja siinä keskityttiin määräaikaisia työsopimuksia koskevaan lainsäädäntöön. Hallitus hyväksyi tammikuussa 2014 toisen lakiesityksen, jossa esitetään irtisanomiskustannusten pienentämistä lyhentämällä ja yksinkertaistamalla menettelyjä ja lisäämällä työaikajoustoa. Lisäksi on tarkoitus ottaa käyttöön joustavampia työllistämistapoja, kuten osa-aikaiset työsopimukset. Nämä muutokset saattaisivat Kroatian pääosin samalle tasolle muiden siihen verrattavien maiden kanssa työsuhdeturvaindeksin osalta. Vaikka näillä uudistuksilla odotetaan olevan myönteisiä vaikutuksia yleiseen työllisyystasoon, ne myös lisäävät työmarkkinoiden segmentoitumisriskiä ja määräaikaisten työsopimusten lisääntymisen riskiä. Palkanasetannasta vastaaviin instituutioihin ei ole toistaiseksi suunnitteilla muutoksia huolimatta Kroatian poikkeuksellisesta tilanteesta, jossa yhdistyvät suhteellisen korkeat keskipalkat ja erittäin alhainen työllisyysaste. Vaikka työttömyys on edelleen kasvussa, työmarkkinoille pääsyn parantamisen ja siellä pidempään pysymisen mahdollistaviin aktiivisiin työmarkkinapoliittisiin toimenpiteisiin liittyvät menot ja toimenpiteiden kattavuus ovat edelleen keskiarvon alapuolella, erityisesti nuorten, pitkäaikaistyöttömien ja ikääntyneiden työntekijöiden osalta. Kroatian julkisten työvoimapalvelujen hallinnollisiin valmiuksiin kohdistuu kovia paineita myös alueellisella tasolla. Kroatiassa ei ole yleistä järjestelmää, jolla seurattaisiin ja arvioitaisiin työmarkkinoiden kehitystä ja tarpeita (johon kuuluu myös osaamistarpeiden ennakointi), eikä aktiivisia työmarkkinapoliittisia toimenpiteitä myöskään arvioida säännöllisesti. Pimeän palkkatyön osuus on myös suuri.

               (15)

               Nuorten työmarkkinatilanne on erityisen huolestuttava, sillä nuorisotyöttömyys on lisääntynyt merkittävästi, ja työttömyysaste oli lähes 50 prosenttia vuonna 2013. Samalla sellaisten nuorten osuus, jotka eivät ole koulutuksessa tai työelämässä, on kasvussa. Merkittäviä haasteita ovat rekisteröitymättömien nuorten saavuttaminen ja yksityissektorin kannustaminen tarjoamaan enemmän oppisopimuskoulutusta nuorisotakuun tavoitteiden mukaisesti. Kroatialla on myös suuria haasteita koulutuksen alalla, kun tarkastellaan koulutuksen vastaamista työmarkkinoiden tarpeisiin ja tarjottavan koulutuksen laatua kaikilla koulutusaloilla. Keski- ja korkea-asteen koulutus ei sisällä työssäoppimista eikä uraohjausta, ja työnantajien osallisuus ammatillisessa koulutuksessa sekä keski- ja korkea-asteen koulutuksessa on vähäistä. Vastavalmistuneiden työllisyysaste on merkittävästi alhaisempi kuin muualla unionissa. Vanhentunutta ammattikoulutusjärjestelmää ollaan parhaillaan uudistamassa testaamalla uusia opetussuunnitelmia. Kroatialaisten tutkintojen viitekehyksen ja koulutus-, tiede- ja teknologiastrategian täytäntöönpano on kesken, mutta niiden odotetaan parantavan koulutusalan tuloksia ja saattavan koulutuksen vastaamaan paremmin työmarkkinoiden tarpeita.

               (16)

               Korkea työttömyysaste ja alhainen työmarkkinaosuus ovat johtaneet sosiaalisen tilanteen heikentymiseen Kroatiassa. Köyhyyden tai sosiaalisen syrjäytymisen vaarassa olevien ihmisten osuus on kasvanut viime vuosina ja on tuntuvasti EU:n keskiarvoa suurempi. Sosiaalietuusjärjestelmän toimintamallin perusteella etuuksien saajien on mahdollista saada päällekkäisiä tulonsiirtoja. Kun etuuksien saajat aloittavat työt, he menettävät osan näistä sosiaalisista tulonsiirroista, mikä heikentää heidän halukkuuttaan siirtyä työmarkkinoille. Sosiaaliturvajärjestelmää olisikin muutettava tehokkaammaksi ja läpinäkyvämmäksi: tällä hetkellä toimeentulotuen ja etuuksien myöntämisestä vastaavat monet viranomaiset ja hallintotasot. Myöntämiskriteereitä ei sovelleta johdonmukaisesti ja päällekkäisyyksiä esiintyy. Vuoden 2013 sosiaaliturvalailla otettiin käyttöön tiukempi tarveharkintaisuus ja yhdistettiin neljä etuutta (yli 70:stä kansallisella tasolla myönnettävästä etuudesta, joihin sisältyy myös tiettyihin ryhmiin kohdistettuja etuuksia) yleiseksi vähimmäistoimeentuloturvaksi. Keskitetty kansallinen asiointipiste, jonka kautta hallinnoidaan kaikkia käteisetuuksia, on tarkoitus ottaa vähitellen käyttöön vuoteen 2016 mennessä. Järjestelmällinen seuranta ja arviointi on kuitenkin vaikeaa, sillä tähän ei ole sisällytetty paikallis- ja aluetason toimeentulotukijärjestelmiä ja ohjelmia eikä erilaisia, tietyille väestöryhmille kohdistettuja muita kuin tarveharkintaisia käteisetuuksia. Vaikka vuoden 2011 jälkeen on toteutettu monia lainsäädäntöuudistuksia, sosiaalietuusjärjestelmällä ei kuitenkaan olla onnistuttu ohjaamaan tuloksellisesti etuuksia niitä eniten tarvitseville.

               (17)

               Liiketoiminnan nykyinen sääntely-ympäristö asettaa Kroatiassa yrityksille raskaita rasitteita, joihin sisältyy myös oikeusvarmuuden puute, päätöksenteon läpinäkymättömyys erityisesti paikallistasolla ja lukuisat veronluonteiset maksut. Lisäksi julkishallinnon vastuualueiden huomattava hajautuminen alue- ja paikallistasolla ja monimutkainen toimivaltajako ministeriöiden ja virastojen välillä keskushallinnon tasolla mutkistavat liiketoimintaa koskevaa päätöksentekoa ja pidentävät hallinnollisia menettelyjä. Keskushallinnon tasolla on otettu käyttöön jäsennelty toimintamalli liiketoiminnan esteiden kartoittamiseksi. Hallintorasitteiden mittaamiseen ei kuitenkaan sovelleta johdonmukaisia menetelmiä, mikä heikentää jo toteutettujen toimenpiteiden vaikutuksia. Nykyinen yritysten käytössä oleva keskitetty asiointipiste tarjoaa vain rajattuja palveluja. Julkisten avustusten ja takausten valvontaa on tarpeen järkeistää ja parantaa; tuettujen yritysten ja henkilöiden keskusrekisterin perustaminen olisi ensimmäinen kehitysaskel. Kroatia on käynnistänyt julkisen hallinnon uudistuksia, joilla lisätään sen hallinnollisia valmiuksia ja parannetaan julkisten palvelujen asiakassuuntautuneisuutta niin suhteessa kansalaisiin kuin yrityksiinkin. Julkishallinnon laatu on kuitenkin edelleen heikko. Eri hallintotasojen välinen koordinointi on vähäistä ja näyttöön perustuvaa poliittista päätöksentekoa ja arviointia käytetään harvoin tai liian muodollisesti. Julkishallinnon uudistusstrategian laatiminen on ensimmäinen askel oikeaan suuntaan. Strategia olisi pantava täytäntöön kaikilla hallintotasoilla. Liittymistä valmistelevan tuen toteutuksesta saadut kokemukset osoittavat, että puutteita on strategisessa suunnittelussa, institutionaalisissa valmiuksissa sekä hankkeiden valmistelussa ja seurannassa.

               (18)

               Heikko ohjaus- ja hallintajärjestelmä vaikuttaa kielteisesti valtion omistamiin tai sen määräysvallassa oleviin yrityksiin, ja julkisen omaisuuden ja yritysten hoidon uuden strategian täytäntöönpano on viivästynyt. Tällä hetkellä hallitusten jäseniä ja johtoa ei valita kilpailuun perustuvassa valintamenettelyssä eikä nimityksiä julkisteta. Vaikka toimenpiteitä korruptiontorjuntakehyksen parantamiseksi on toteutettu, tarvitaan lisää toimia korruption ehkäisemiseksi kaikilla hallintotasoilla. Korruptiontorjuntakehyksestä nykyisin puuttuvia keskeisiä osa-alueita ovat tulokselliset eturistiriitojen tarkastusmenetelmät ja julkisessa tehtävässä toimivien ilmoitukset varallisuudestaan sekä valtion omistamia ja valtion määräysvallassa olevien yrityksiä koskevat erityistakeet. Eturistiriitatilanteita ratkaisevan toimikunnan tarkastusvaltuudet perustuvat muiden viranomaisten toimivaltaan ja ennakoivaan toimintaan. Vaikka julkisten hankintamenettelyjen avoimuuden lisäämisessä on edistytty, riskinarviointityökaluja ei käytetä järjestelmällisesti eikä riskialttiita aloja priorisoida riittävästi. Julkisia hankintoja koskevien sääntöjen tuloksellisen täytäntöönpanon valvontaa on vahvistettava myös tulevaa EU-varojen kohdentamista varten.

               (19)

               Akordimenettelyn laaja-alaisella soveltamisella vuonna 2013 onnistuttiin jossain määrin puuttumaan yritysten velanmaksuongelmiin monimutkaisten, kalliiden ja pitkäkestoisten konkurssimenettelyjen yhteydessä. Tätä välinettä voitaisiin kuitenkin vahvistaa merkittävästi korjaamalla puutteita, joita ovat esimerkiksi valtion roolin epäselvyys menettelyssä, lisäämällä kauppatuomioistuinten osuutta kanteiden ja asianmukaisten uudelleenjärjestelysuunnitelmien vahvistajana, laajentamalla menettelyn soveltamisalaa, jotta tuloksellinen uudelleenjärjestely olisi mahdollista ennen kuin velallisesta tulee maksukyvytön, ja puuttumalla lainsäädännön täytäntöönpanon ongelmiin. Vaikka oikeuslaitoksen tuloksellisuuden parantamiseksi on toteutettu joitakin uudistuksia, oikeudenkäynnit siviili-, kauppa- ja hallinto-oikeudellisissa riita-asioissa ovat kohtuuttoman pitkiä erityisesti ensimmäisessä oikeusasteessa. Käsittelemättömien tuomioistuinasioiden määrä lisääntyi vuonna 2013, ja se on erittäin suuri erityisesti siviili- ja kauppaoikeuden menettelyissä. Näiden kysymysten ratkaisemiseksi tarvitaan jatkuvia toimenpiteitä, joiden avulla kehitetään ja käytetään oikeanlaisia kannustimia menettelyjen nopeuttamiseen ja tuomioistuimen ulkopuolisen riitojen ratkaisun edistämiseen erityisesti vähäisissä riita-asioissa, sillä kyseiset ongelmat ehkäisevät liiketoimintaa ja vähentävät Kroatian houkuttelevuutta suorien ulkomaisten sijoitusten kohteena.

               (20)

               Kroatian keskuspankin makrotason vakavaraisuussääntelyssä noudattama varovainen lähestymistapa, erityisesti pääoman määrän osalta, on johtanut siihen, että pankeille on muodostunut hyödylliseksi osoittautunut häiriönsietokyky, kun otetaan huomioon haasteet, joita niille aiheutuu heikosta taloustilanteesta. Kroatian talous kärsii kuitenkin jo kuudetta vuotta taantumasta ja järjestämättömien lainojen määrä on kasvussa, joten pankkien omaisuuserien laatuun liittyy riskejä. Kroatian neljä suurinta pankkia ovat ulkomaalaisomistuksessa, ja on myönteistä, että näiden pankkien tiettyihin salkkuihin sovelletaan uuden yhteisen valvontamekanismin mukaista euroalueen omaisuuserien laadun tarkastelua/stressitestiä. Tämä omaisuuserien tarkastelu ei kuitenkaan sisällä eräitä Kroatian näkökulmasta erittäin keskeisiä salkkuja, koska salkut valitaan pankin konsernitason merkittävyyden perusteella. Lisäksi tarkastelun ulkopuolelle jäävät keskikokoiset ja pienemmät pankit, joiden pääomataso saattaa olla alhaisempi ja omaisuuserien laatu heikompi mutta jotka voivat olla merkittäviä rahoitusvakauden kannalta. Yhteiseen valvontamekanismiin perustuvan stressitestauksen täydentäminen lisäanalyyseilla, jotka on suunniteltu erityisesti Kroatian rahoitusjärjestelmää varten (ja jotka kattaisivat sellaiset kroatialaisten tytäryritysten merkittävät salkut, jotka eivät kuulu yhteisen valvontamekanismin piiriin, ja keskikokoiset ja pienemmät pankit) lisättäisiin tietoa pankkien lainaluokituksesta ja niiden lainatappioita koskevien varausten riittävyydestä.

               (21)

               Komissio on eurooppalaisen ohjausjakson yhteydessä analysoinut Kroatian talouspolitiikkaa kattavasti. Se on arvioinut kansallisen uudistusohjelman ja lähentymisohjelman. Se on ottanut huomioon ei vain niiden merkityksen Kroatian finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta vaan myös sen, ovatko ne EU:n sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska unionin yleistä talouden ohjausta on tarpeen tehostaa antamalla EU:n tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin. Eurooppalaisen ohjausjakson yhteydessä annetut komission suositukset ilmenevät jäljempänä esitettävistä suosituksista 1–8.

               (22)

               Neuvosto on tämän arvioinnin perusteella tutkinut lähentymisohjelman, ja sen lausunto (4) ilmenee erityisesti jäljempänä esitettävässä suosituksessa 1.

               (23)

               Neuvosto on tutkinut kansallisen uudistusohjelman ja lähentymisohjelman komission‐ perusteellisen tarkastelun ja tämän arvioinnin perusteella. Asetuksen (EU) N:o 1176/2011 6 artiklan nojalla annetut neuvoston suositukset ilmenevät jäljempänä esitettävistä suosituksista 1–8,

         SUOSITTAA, että Kroatia toteuttaisi vuosina 2014 ja 2015 toimia, joilla se

               1.

               panee vuodeksi 2014 hyväksytyt julkisen talouden toimenpiteet kokonaisuudessaan täytäntöön; vahvistaa julkisen talouden strategiaa täsmentämällä edelleen vuosiksi 2015 ja 2016 suunniteltuja toimenpiteitä ja harkitsemalla uusia, kasvua edistäviä pysyviä toimenpiteitä, jotta varmistetaan liiallisen alijäämän kestävä korjaaminen vuoteen 2016 mennessä; varmistaa samalla, että liiallista alijäämää koskevassa menettelyssä annetussa neuvoston suosituksessa täsmennetyt rakenteelliset toimenpiteet toteutetaan; muuntaa ohjelman mukaiset ennusteet yhteensopiviksi EKT-standardien ja vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimusten kanssa; toteuttaa toimenpiteitä tiukentaakseen menojen valvontaa; toteuttaa maaliskuuhun 2015 mennessä menojen kattavan arvioinnin; kehittää julkisen talouden suunnitteluprosessia erityisesti parantamalla makrotaloudellisten ja julkisen talouden ennusteiden tarkkuutta ja lisäämällä vuosittaisten ja keskipitkän aikavälin menokattojen sitovuutta; kehittää finanssipoliittisten sääntöjen toimintamallia; vahvistaa lainsäädännön avulla lokakuuhun 2014 mennessä äskettäin perustetun finanssipoliittisen toimikunnan asemaa, lisää sen riippumattomuutta kaikista talousarvioviranomaisista, laajentaa sen tehtäviä erityisesti kaikkien finanssipoliittisten sääntöjen seurannan ja ennusteiden ennakko- ja jälkiarvioinnin osalta ja varmistaa sen riittävät resurssit; esittää kansallisen uusitusohjelman mukaisten suunnitelmien pohjalta konkreettisen strategian kiinteistöverotuksen uudistamiseksi; aloittaa vuoden 2014 loppuun mennessä veromenojen raportointi- ja tarkistusprosessin; parantaa verosäännösten noudattamista, erityisesti tehostamalla edelleen verohallintoa; esittää tähän tähtäävän toimintasuunnitelman vuoden 2014 loppuun mennessä;

               2.

               vähentää mahdollisuuksia varhaiseläkkeelle siirtymiseen; antaa maaliskuuhun 2015 mennessä lainsäädäntöä, jolla nopeutetaan naisten ja miesten lakisääteisen eläkeiän suunniteltua yhdenmukaistamista ja aikaistetaan lakisääteisen eläkeiän suunniteltua korottamista 67 vuoteen; varmistaa työkyvyttömyyseläkkeelle siirtymistä koskevien tiukempien arviointien ja -tarkastusten täytäntöönpanon ja vauhdittaa erityisjärjestelmien mukaisten eläkkeiden yhdistämistä yleiseen eläkejärjestelmään; parantaa terveydenhuoltoalan kustannustehokkuutta, sairaalat mukaan lukien;

               3.

               toteuttaa maaliskuuhun 2015 mennessä työmarkkinalain uudistuksen toisen vaiheen, kuultuaan työmarkkinaosapuolia erityisesti irtisanomis- ja työaikaehtojen osalta, jotta ehkäistään työmarkkinoiden segmentoitumista lisää, myös nuorten tapauksessa; tarkistaa palkanasetantajärjestelmää, jotta tuottavuuden kehitys ja palkkaehdot voitaisiin sovittaa paremmin yhteen; esittää tämän tarkistamisen päätelmät vuoden 2014 loppuun mennessä; parantaa aktiivisen työmarkkinapolitiikan tuloksellisuutta ja kattavuutta kasvattamalla julkisten työvoimapalvelujen hallinnollisia valmiuksia, myös aluetasolla, ja lisäämällä nuoria, pitkäaikaistyöttömiä ja ikääntyneitä työntekijöitä koskevia toimia; asettaa etusijalle työttömyysrekisteriin rekisteröitymättömien nuorten saavuttamisen ja kannustaa yksityissektoria tarjoamaan enemmän oppisopimuskoulutusta nuorisotakuun tavoitteiden mukaisesti; laatii vuoden 2014 loppuun mennessä suunnitelmat pimeään työhön puuttumiseksi; toteuttaa toimenpiteitä, joilla koulutus saadaan vastaamaan paremmin työmarkkinoiden tarpeita ja joilla parannetaan oppimistuloksia, uudenaikaistamalla tutkintojärjestelmiä, ottamalla käyttöön laadunvarmistusjärjestelyt ja helpottamalla siirtymistä koulusta työelämään, erityisesti lisäämällä ammattikoulutusta ja työssäoppimista;

               4.

               tarkistaa vero- ja etuusjärjestelmiä vuoden 2014 loppuun mennessä ja esittää toimintaohjelman, jolla lisätään työmarkkinoiden ulkopuolella olevien ja työttömien aktivointia; lisää sosiaalisen suojelun järjestelmän vaikuttavuutta ja läpinäkyvyyttä yhdistämällä edelleen etuuksia, yhdenmukaistamalla kelpoisuuskriteerit ja yhdistämällä tiedot kaikilta asianomaisilta hallintotasoilta ja hallintoyksiköistä keskitettyyn asiointipisteeseen; lisää sosiaaliavustusten vaikuttavuutta ja riittävyyttä kohdentamalla ne paremmin;

               5.

               toteuttaa lisätoimenpiteitä liiketoimintaympäristön kehittämiseksi; asettaa tavoitteeksi supistaa maaliskuuhun 2015 mennessä merkittävästi yrityksiin kohdistuvia hallinnollisia vaatimuksia, myös veronluonteisia maksuja; puuttuu hallinnon merkittävään hajautumiseen ja vastuualueiden päällekkäisyyteen yksinkertaistamalla hallintoprosesseja ja selkeyttämällä päätöksenteko- ja vastuurakennetta eri hallintotasoilla ja keskushallinnossa ministeriöiden ja virastojen välillä; kehittää Euroopan rakenne- ja investointirahastovarojen hallinnoinnista vastaavien yksiköiden hallinnollisia valmiuksia ja strategista suunnittelua, ja tarjoaa niille riittävästi pysyvää henkilöstöä;

               6.

               esittää lokakuuhun 2014 mennessä yksityiskohtaisen julkisten kiinteistöjen hallinnointisuunnitelman vuodeksi 2015; varmistaa, että valtion määräysvallassa olevien yritysten ohjaus ja hallinta on läpinäkyvää ja vastuullista, erityisesti tiukentamalla valtion nimittämien johtajien ja yritysten hallitusten jäsenten pätevyysvaatimuksia ja perustamalla julkinen nimitysrekisteri; tehostaa korruption torjuntaa julkishallinnossa sekä valtion omistamissa ja sen määräysvallassa olevissa yrityksissä, myös lisäämällä eturistiriitoja käsittelevän toimikunnan tarkastusvaltuuksia; lisää julkisten hankintojen läpinäkyvyyttä ja tehokkuutta sekä keskus- että paikallishallinnon tasoilla ja parantaa valmiuksia seurata täytäntöönpanoa ja havaita sääntöjenvastaisuuksia;

               7.

               vahvistaa vuoden 2014 loppuun mennessä kauppatuomioistuinten roolia yritysten akordimenettelyjen läpinäkyvyyden ja laillisuuden valvonnassa; tarkistaa akordimenettelyyn pääsyn ehtona olevaa pakollista maksukyvyttömyys/epälikvidisyystestiä ja yksinkertaistaa maksukyvyttömyys/likvidaatioprosessia sen keston lyhentämiseksi; parantaa tuomioistuinlaitoksen laatua ja tehokkuutta, erityisesti esittämällä aloitteita, joilla siviili-, kauppa- ja hallinto-oikeudellisia riita-asioita koskevat oikeudenkäynnit saadaan ratkaistua nopeasti ja joiden avulla voidaan hyödyntää tuomioistuimen ulkopuolisia sovittelumenettelyjä erityisesti vähäisempien kanteiden tapauksessa;

               8.

               täydentää Euroopan keskuspankin vuonna 2014 toteuttamia omaisuuserien laadun tarkasteluja ja stressitestejä; toteuttaa erityisesti Kroatian rahoitusalaa varten suunnitellun salkkujen kattavan tarkasteluprosessin, jossa keskitytään Euroopan keskuspankin tarkastelun ulkopuolelle jääneisiin salkkuihin ja joka käsittää myös tärkeimmät keskisuuret ja pienemmät pankit.

      Tehty Brysselissä 8 päivänä heinäkuuta 2014.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         P. C. PADOAN

      (1)  EUVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  EUVL L 306, 23.11.2011, s. 25.

      (3)  Pidetty voimassa vuodelle 2014 jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista 6 päivänä toukokuuta 2014 annetulla neuvoston päätöksellä 2014/322/EU (EUVL L 165, 4.6.2014, s. 49).

      (4)  Asetuksen (EY) N:o 1466/97 9 artiklan 2 kohdan mukaisesti.