title: Suositus N:o H1, annettu 19 päivänä kesäkuuta 2013 , Gottardo-tuomiosta, jonka mukaan jäsenvaltion ja kolmannen valtion kahdenväliseen sosiaaliturvasopimukseen perustuvat valtion omien kansalaisten saamat edut on myönnettävä myös muiden kuin sopimuksen osapuolina olevien jäsenvaltioiden työntekijöille  ETA:n kannalta ja EY:n ja Sveitsin sopimuksen kannalta merkityksellinen teksti

text:
               27.9.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 279/13

         SUOSITUS N:o H1,
   annettu 19 päivänä kesäkuuta 2013,
   Gottardo-tuomiosta, jonka mukaan jäsenvaltion ja kolmannen valtion kahdenväliseen sosiaaliturvasopimukseen perustuvat valtion omien kansalaisten saamat edut on myönnettävä myös muiden kuin sopimuksen osapuolina olevien jäsenvaltioiden työntekijöille
   (ETA:n kannalta ja EY:n ja Sveitsin sopimuksen kannalta merkityksellinen teksti)
   2013/C 279/07
   SOSIAALITURVAJÄRJESTELMIEN YHTEENSOVITTAMISTA KÄSITTELEVÄ HALLINTOTOIMIKUNTA, joka
   ottaa huomioon sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamisesta 29 päivänä huhtikuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 883/2004 (1) 72 artiklan a alakohdan, jonka mukaan hallintotoimikunnan tehtävänä on käsitellä kaikkia asetuksen (EY) N:o 883/2004 ja asetuksen (EY) N:o 987/2009 (2) säännöksistä johtuvia hallinnollisia ja tulkinnallisia kysymyksiä,
   ottaa huomioon asetuksen (EY) N:o 883/2004 72 artiklan c alakohdan, jonka mukaan sen tehtävänä on edistää ja kehittää jäsenvaltioiden ja niiden laitosten välistä yhteistyötä sosiaaliturva-asioissa,
   sekä käsittelee asiaa asetuksen (EY) N:o 883/2004 71 artiklan 2 kohdassa säädetyin edellytyksin,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Kansalaisuuteen perustuvan syrjinnän vastainen periaate, josta määrätään Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT-sopimus) 21 artiklan 1 kohdassa ja 45 artiklan 1 kohdassa, turvaa olennaisesti henkilöiden vapaata liikkuvuutta. Periaate merkitsee kaiken syrjinnän poistamista jäsenvaltioiden kansalaisten välillä.

               (2)

               Gottardon tuomiossa (3) Euroopan yhteisöjen tuomioistuin otti huomioon kyseisen periaatteen soveltamisen SEUT-sopimuksen 45 artiklan yhteydessä sellaisen Euroopan unionin alueella asuvan henkilön osalta, joka on työskennellyt Ranskassa, Italiassa ja Sveitsissä. Koska kyseisellä henkilöllä ei ollut riittävää oikeutta saada eläkettä Italiassa, hän pyysi, että Sveitsissä ja Italiassa täyttyneet vakuutuskaudet laskettaisiin yhteen Italian ja Sveitsin välillä kyseisten kahden maan kansalaisten eduksi tehdyn kahdenvälisen sopimuksen mukaisesti.

               (3)

               Tässä asiassa tuomioistuin katsoi, että kun jäsenvaltio tekee kolmannen valtion kanssa kahdenvälisen kansainvälisen sosiaaliturvasopimuksen, jonka mukaan kyseisessä kolmannessa valtiossa täytetyt vakuutuskaudet otetaan huomioon vanhuusetuuksia koskevan oikeuden saamiseksi, yhdenvertaisen kohtelun perusperiaate edellyttää, että tämä jäsenvaltio myöntää muiden jäsenvaltioiden kansalaisille samat edut kuin sen omat kansalaiset saavat kyseisen sopimuksen perusteella, jollei se esitä objektiivista perustetta niiden epäämiselle (4).

               (4)

               Tässä yhteydessä tuomioistuimen tuomiosta seuraa, että asetuksen (EY) N:o 883/2004 1 artiklan l alakohdassa tarkoitetun ”lainsäädännön” käsitteen tulkinta ei voi vaikuttaa jäsenvaltioiden velvollisuuteen noudattaa SEUT-sopimuksen 45 artiklan 2 kohdassa määrättyä yhdenvertaisen kohtelun periaatetta.

               (5)

               Tuomioistuin katsoi, että jäsenvaltion ja kolmannen valtion välisen kahdenvälisen kansainvälisen sopimuksen tasapainon ja vastavuoroisuuden vaarantuminen ei voi olla objektiivinen peruste sille, että tämän sopimuksen osapuolena oleva jäsenvaltio kieltäytyy laajentamasta etuuksia, jotka sen omat kansalaiset saavat kyseisen sopimuksen perusteella, koskemaan muiden jäsenvaltioiden kansalaisia.

               (6)

               Tuomioistuin ei myöskään hyväksynyt esitettyjä vastaväitteitä siitä, että yhteistyö kyseisen kolmannen valtion toimivaltaisten viranomaisten kanssa mahdollisesti lisää niiden kuluja ja hallinnollisia vaikeuksia. Kahdenvälisen sopimuksen osapuolena oleva jäsenvaltio ei voi näiden syiden perusteella jättää noudattamatta perussopimuksen mukaisia velvoitteitaan.

               (7)

               On tärkeää, että tästä tuomiosta, joka on keskeisen tärkeä vapaan liikkuvuuden oikeuttaan jäsenvaltiossa käyttäville unionin kansalaisille, tehdään kaikki aiheelliset päätelmät.

               (8)

               Tämän vuoksi on selvennettävä, että jäsenvaltioiden ja kolmansien valtioiden välillä voimassa olevia kahdenvälisiä sosiaaliturvasopimuksia on tulkittava siten, että sopimuksen osapuolena olevan jäsenvaltion kansalaisten nauttimat edut olisi periaatteessa myönnettävä myös muiden jäsenvaltioiden kansalaisille, jotka objektiivisesti tarkastellen ovat vastaavassa tilanteessa.

               (9)

               Voimassa olevia kahdenvälisiä sopimuksia olisi periaatteessa tarkasteltava uudelleen riippumatta Gottardo-tuomion yhdenmukaisesta soveltamisesta yksittäistapauksissa. Aiemmin tehtyjen sopimusten osalta SEUT-sopimuksen 351 artiklassa määrätään, että ”… asianomaiset jäsenvaltiot käyttävät kaikkia aiheellisia keinoja todettujen ristiriitojen poistamiseksi”, ja Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 4 artiklan 3 kohdassa edellytetään, että ”jäsenvaltiot toteuttavat kaikki yleis- tai erityistoimenpiteet, joilla voidaan varmistaa perussopimuksista tai unionin toimielinten säädöksistä johtuvien velvoitteiden täyttäminen.”

               (10)

               Jäsenvaltion ja kolmannen valtion välisiä uusia kahdenvälisiä sosiaaliturvasopimuksia tehtäessä on tärkeää ottaa huomioon, että näissä sopimuksissa viitataan nimenomaisesti muiden jäsenvaltioiden kansalaisten osalta kansalaisuuteen perustuvan syrjinnän vastaiseen periaatteeseen näiden kansalaisten käyttäessä oikeuttaan liikkua vapaasti kyseisen sopimuksen osapuolena olevassa jäsenvaltiossa.

               (11)

               Gottardo-tuomion soveltaminen yksittäistapauksissa riippuu suuresti kolmansien valtioiden yhteistyöstä, koska ne antavat todistuksen asianomaiselle henkilölle kyseisessä maassa kertyneistä vakuutuskausista.

               (12)

               Ottaen huomioon, että Gottardo-tuomio koskee yhdenvertaisen kohtelun periaatteen soveltamista sosiaaliturvakysymyksissä, hallintotoimikunnan olisi tarkasteltava edellä mainittua kysymystä,

         SUOSITTAA toimivaltaisille viranomaisille ja laitoksille seuraavaa:

               1.

               Valtion omien kansalaisten sekä SEUT-sopimuksen 21 artiklan 1 kohdan ja 45 artiklan 1 kohdan mukaista vapaan liikkuvuuden oikeutta käyttävien muiden jäsenvaltioiden kansalaisten välisen syrjimättömyyden periaatteen mukaisesti sovelletaan jäsenvaltion ja kolmannen valtion väliseen sosiaaliturvasopimukseen sisältyviä määräyksiä periaatteessa myös muiden jäsenvaltioiden kansalaisiin, jotka ovat samassa tilanteessa kuin valtion omat kansalaiset.

               2.

               Uusissa jäsenvaltion ja kolmannen valtion välillä tehtävissä kahdenvälisissä sosiaaliturvasopimuksissa olisi muiden jäsenvaltioiden kansalaisten osalta periaatteessa viitattava nimenomaisesti kansalaisuuteen perustuvan syrjimättömyyden periaatteeseen näiden kansalaisten käyttäessä oikeuttaan saapua vapaasti kyseisen sopimuksen osapuolena olevaan jäsenvaltioon tai poistua sieltä.

               3.

               Jäsenvaltioiden olisi ilmoitettava tämän suosituksen vaikutuksista niiden valtioiden laitoksille, joiden kanssa ne ovat allekirjoittaneet sosiaaliturvasopimuksia, joita sovelletaan ainoastaan sopimuksen osapuolten omiin kansalaisiin. Jäsenvaltiot, jotka ovat tehneet kahdenvälisiä sopimuksia samojen kolmansien valtioiden kanssa, voivat esittää tällaista yhteistyötä koskevan pyynnön yhteisesti. On selvää, että EU:n lainsäädännön noudattaminen edellyttää tällaista yhteistyötä.

               4.

               Kumotaan suositus N:o P1 päivästä, jona tätä suositusta sovelletaan.

               5.

               Tämä suositus julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Sitä sovelletaan sen julkaisemista seuraavan toisen kuukauden ensimmäisestä päivästä.

            Hallintotoimikunnan puheenjohtaja

         Anne McMANUS

      (1)  EUVL L 166, 30.4.2004, s. 1.

      (2)  EUVL L 284, 30.10.2009, s. 1.

      (3)  Asia C-55/00, Elide Gottardo v. Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS), tuomio 15 päivänä tammikuuta 2002 (Kok., s. I-00413 ja sitä seuraavat sivut).

      (4)  Asia C-55/00, Elide Gottardo v. Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS), tuomio 15 päivänä tammikuuta 2002 (Kok., s. I-00413, 34 kohta).


title: Neuvoston suositus, annettu 14 päivänä heinäkuuta 2015, Tšekin vuoden 2015 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Tšekin vuoden 2015 lähentymisohjelmaa koskeva neuvoston lausunto

text:
               18.8.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 272/32

         NEUVOSTON SUOSITUS,
   annettu 14 päivänä heinäkuuta 2015,
   Tšekin vuoden 2015 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Tšekin vuoden 2015 lähentymisohjelmaa koskeva neuvoston lausunto
   (2015/C 272/09)
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,
   ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 (1) ja erityisesti sen 9 artiklan 2 kohdan,
   ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,
   ottaa huomioon Euroopan parlamentin päätöslauselmat,
   ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
   ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,
   ottaa huomioon talous- ja rahoituskomitean lausunnon,
   ottaa huomioon sosiaalisen suojelun komitean lausunnon,
   ottaa huomioon talouspoliittisen komitean lausunnon,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Eurooppa-neuvosto hyväksyi 26 päivänä maaliskuuta 2010 Euroopan komission ehdotuksen, jolla käynnistetään uusi kasvu- ja työllisyysstrategia, Eurooppa 2020. Strategian lähtökohtana on tehostaa talouspolitiikan koordinointia, ja siinä keskitytään avainalueisiin, joilla tarvitaan toimia, jotta voidaan parantaa Euroopan mahdollisuuksia vauhdittaa kestävää kasvua ja lisätä kilpailukykyä.

               (2)

               Neuvosto antoi 14 päivänä heinäkuuta 2015 komission ehdotusten pohjalta suosituksen jäsenvaltioiden ja unionin talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista ja hyväksyi 21 päivänä lokakuuta 2010 päätöksen jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista (2). Yhdessä nämä muodostavat ns. yhdennetyt suuntaviivat, jotka jäsenvaltioita on kehotettu ottamaan huomioon kansallisessa talous- ja työllisyyspolitiikassaan.

               (3)

               Neuvosto antoi 8 päivänä heinäkuuta 2014 suosituksen (3) Tšekin vuoden 2014 kansallisesta uudistusohjelmasta ja lausunnon Tšekin vuoden 2014 tarkistetusta lähentymisohjelmasta.

               (4)

               Komissio hyväksyi 28 päivänä marraskuuta 2014 vuotuisen kasvuselvityksen, mikä aloitti vuoden 2015 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson. Komissio hyväksyi samana päivänä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011 (4) perusteella varoitusmekanismia koskevan kertomuksen, jossa Tšekin ei katsottu kuuluvan niihin jäsenvaltioihin, joista laadittaisiin perusteellinen tarkastelu.

               (5)

               Eurooppa-neuvosto hyväksyi 18 päivänä joulukuuta 2014 investointien edistämisen, rakenneuudistusten tehostamisen ja julkisen talouden vastuullisen ja kasvua edistävän vakauttamisen painopisteet.

               (6)

               Komissio julkaisi 26 päivänä helmikuuta 2015 Tšekkiä koskevan vuoden 2015 maaraportin. Siinä arvioitiin Tšekin edistymistä 8 päivänä heinäkuuta 2014 hyväksyttyjen maakohtaisten suositusten noudattamisessa.

               (7)

               Tšekki toimitti vuoden 2015 kansallisen uudistusohjelmansa ja vuoden 2015 lähentymisohjelmansa 30 päivänä huhtikuuta 2015. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon.

               (8)

               Tšekkiin sovelletaan vakaus- ja kasvusopimuksen ennalta ehkäisevää osiota. Hallitus suunnittelee vuoden 2015 lähentymisohjelmassa, että julkisen sektorin alijäämää supistetaan vähitellen niin, että se on 1,9 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2015 ja 0,6 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2018. Hallitus aikoo saavuttaa keskipitkän aikavälin tavoitteen – rakenteellinen alijäämä 1 prosenttia suhteessa BKT:hen – vuonna 2018, mutta uudelleenlasketun rakenteellisen rahoitusaseman perusteella (5) tavoite odotetaan saavutettavan vuonna 2016. Lähentymisohjelman mukaan julkisen talouden velan odotetaan olevan lähes 41 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2015 ja supistuvan vähitellen siten, että se on 40,2 prosenttia vuonna 2018. Näiden julkisen talouden kehitysarvioiden perustana oleva makrotalouden skenaario on uskottava, ja toimenpiteet, joiden avulla tuetaan suunniteltujen alijäämätavoitteiden saavuttamista vuodesta 2016 eteenpäin, on esitetty riittävän yksityiskohtaisesti. Riskinä on kuitenkin, että suunniteltujen tulotoimenpiteiden vaikutus voi olla arvioitua vähäisempi. Komission kevään 2015 talousennusteen perusteella odotetaan, että menojen kasvulle asetettua vertailuarvoa noudatetaan vuonna 2015. Vuonna 2016 odotetaan jonkinasteista poikkeamaa, sillä menojen nettokasvu ylittää vertailuarvon 0,3 prosenttia suhteessa BKT:hen. Tämän vuoksi vuonna 2016 tarvitaan lisätoimenpiteitä.
               Neuvosto katsoo lähentymisohjelmasta tekemänsä arvioinnin ja komission kevään 2015 talousennusteen perusteella, että Tšekin odotetaan pitkälti noudattavan vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia. Nykyisen julkisen talouden kehyksen tärkeimmät osat on otettu käyttöön. Julkisen talouden keskipitkän aikavälin suunnittelun ja numeeristen finanssipolitiikan sääntöjen kattavuus on kuitenkin vähäinen ja täytäntöönpano heikkoa. Uudistuspaketin luonnosta on muutettu ja viivästytetty useaan otteeseen, ja tämänhetkisten suunnitelmien mukaan se on tarkoitus hyväksyä vuoden 2015 aikana. Tšekillä on edelleen haasteita, jotka liittyvät sen julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyteen ja jotka johtuvat pääosin eläke- ja terveydenhuoltomenojen odotetusta kasvusta. Eläkejärjestelmän näkymät ovat parantuneet jonkin verran suotuisampien väestöennusteiden ansiosta. Lakisääteisen eläkeiän vähittäisestä nostamisesta on säädetty, mutta suunniteltu keskipitkän aikavälin muutos on liian hidasta. Muutoksista eläkkeiden nykyiseen indeksointijärjestelmään keskustellaan parhaillaan, mutta toimenpiteitä ei ole vielä vahvistettu. Vaikka joitakin toimenpiteitä on toteutettu terveydenhuoltoalan kustannustehokkuuden ja hallinnon parantamiseksi, edistyminen on ollut vähäistä tällä alalla. Sairaalasektorin suorituskyvyn mittaamiseen käytettävät indikaattorit osoittavat, että lääketieteellistä hoitoa ei aina tarjota kustannustehokkaalla tavalla ja samalla resurssien kohdentamista haittaavat sairaaloille aiheutuneiden kustannusten korvausjärjestelmän käyttöönoton jatkuvat vaikeudet. Lisäksi on merkkejä siitä, että yleislääkärit eivät hoida riittävällä tavalla tehtäväänsä portinvartijoina. Terveydenhuoltoalan julkiset hankinnat kärsivät sääntöjenvastaisuuksien suuresta määrästä, mikä viittaa siihen, että ohjeistusta ja valvontaa on liian vähän.

               (9)

               Verotuksen alalla suurimpina haasteina on vähentää veronkiertoa ja tehdä veronkannosta edullisempaa ja vähemmän aikaa vievää niin verovelvollisille kuin viranomaisillekin. Tšekki on määrittänyt verosäännösten noudattamisen ja veronkierron torjunnan painopistealoikseen, ja se toteuttaa parhaillaan toimia näillä aloilla. Vuonna 2015 toteutettiin useita toimenpiteitä, jotka liittyvät sekä välittömiin että välillisiin veroihin, ja lisää toimenpiteitä on suunnitteilla vuodeksi 2016. Säännösten noudattamisesta aiheutuvat kustannukset ovat kuitenkin edelleen liian korkeat. Tuloveron sekä sosiaaliturva- ja terveydenhuoltomaksuosuuksien veropohjien yhdenmukaistaminen auttaisi yksinkertaistamaan verojärjestelmää, mutta tätä muutosta ei ole valmisteltu eikä tällä hetkellä ole suunnitelmia ongelman ratkaisemiseksi. Toimenpiteitä veroilmoitusten yksinkertaistamiseksi ja esitäytettyjen lomakkeiden käytön lisäämiseksi ei ole toteutettu järjestelmällisesti. Alv-järjestelmän yksinkertaistamisen sijaan Tšekki otti vuonna 2014 käyttöön kolmannen alv-kannan. Työntekijöiden ja itsenäisten ammatinharjoittajien verokohtelun lähentämisessä on edistytty heikosti. Tšekin verotulot perustuvat edelleen pitkälti työn verotukseen ja erityisesti lapsettomien pienituloisten työntekijöiden verorasitus on suhteellisen suuri. Vuonna 2015 voimaan tulevilla toimenpiteillä kevennetään jonkin verran työn verotusta tiettyjen ryhmien osalta, mutta niiden kokonaisvaikutus jää vähäiseksi. Kiinteistö- ja ympäristöverot (lukuun ottamatta polttoaineveroa) ovat edelleen alhaisia, mikä osoittaa, että verotuksen painopistettä olisi mahdollista siirtää pois työn verottamisesta.

               (10)

               Vuonna 2014 edistyttiin rajallisesti säänneltyjä ammatteja koskevan uudistuksen vauhdittamisessa, mutta huhtikuussa 2015 hyväksytty kansallinen välitoimintasuunnitelma sisältää konkreettisia toimenpiteitä ja toimia, joiden tarkoituksena on parantaa sääntelykehystä ja poistaa perusteettomat ja kohtuuttomat vaatimukset.

               (11)

               Viime vuosien toimet korruption torjumiseksi ovat viivästyneet merkittävästi. Viimeisin korruptiontorjunnan toimintasuunnitelma kattoi useita ensisijaisia osa-alueita. Se sisälsi varainhoidon valvontaa, syyttäjälaitosta, poliittisten puolueiden rahoitusta, ilmiantajien suojelua ja valtionyritysten uutta johtamispolitiikkaa koskevat lait sekä muutoksen tietojen vapaata saatavuutta koskevaan lakiin. Näyttää kuitenkin siltä, että näiden lakien hyväksymiseksi on tehty vain vähän. Virkamieslain ja siihen liittyvien toimenpiteiden hyväksymisen ja täytäntöönpanon myötä Tšekki on aloittanut julkishallintonsa tehokkuuteen ja vakauteen liittyvien ongelmien ratkaisemisen. Investointien suunnitteluun liittyvät hallinnolliset ja sääntelyesteet sekä rakennus- ja maankäyttölupia koskevien menettelyjen läpinäkyvyyden puute ja pitkä kesto jarruttavat julkisia investointeja. Monissa aloitteissa on viime vuosina keskitytty julkisiin hankintoihin, mutta läpinäkyvyyttä koskevat huolet eivät ole hälvenneet. Julkisia hankintasopimuksia ei vieläkään julkaista keskitetyssä rekisterissä. Julkisten hankintamenettelyjen tehokkuutta haittaa se, että ohjeistus ja koulutus tarjouskilpailuja järjestäville instituutioille on riittämätöntä. Järjestelmän valvonta on edelleen heikkoa.

               (12)

               Yleinen työllisyysaste on tällä hetkellä korkea, mutta eräät heikossa asemassa olevat ryhmät ovat edelleen aliedustettuina työmarkkinoilla. Näitä ryhmiä ovat muun muassa pienten lasten vanhemmat, matalan osaamistason työntekijät, vammaiset ja romanit. Joitakin toimenpiteitä on toteutettu julkisten työvoimapalvelujen tehokkuuden ja tuloksellisuuden lisäämiseksi. Nuorten työllisyysaste on nousemassa, ja julkiset työvoimapalvelut pyrkivät kohdentamaan palvelujaan erityisesti nuorille. Koska kohtuuhintaisista ja laadukkaista lastenhoitopalveluista on puutetta ja joustavia työaikajärjestelyjä käytetään vähän, niiden naisten, joilla on lapsia, on vaikea osallistua työmarkkinoille. Toimenpiteitä on toteutettu lastenhoitopalvelujen saatavuuden parantamiseksi, mutta pienimpien lasten julkista lastenhoitoa tukeva politiikka on edelleen riittämätöntä.

               (13)

               Tšekin koulutusalan tulokset ovat viime vuosina parantuneet, mutta rakenteellisia haasteita on edelleen. Osallistuminen korkea-asteen koulutukseen on lisääntynyt nopeasti, mutta nuorempien korkea-asteelta valmistuneiden osaamistason lasku on herättänyt huolta. Toiveena on, että korkea-asteen koulutuksen viivästyneen uudistuksen myötä, joka on tarkoitus toteuttaa vuonna 2015, siirrytään oppilaitosten akkreditointiin, vahvempaan sisäiseen laadunvarmistukseen ja opiskelijoiden profiloinnin parempaan hyödyntämiseen sekä parannetaan rahoitusjärjestelmiä. Oppivelvollisuuskoulutukseen tarvitaan enemmän opettajia, mutta lahjakkaiden hakijoiden houkuttelu on vaikeaa, koska palkkataso on alhainen ja käsitys ammatista kielteinen. Uusi urajärjestelmä, jolla on tarkoitus parantaa opettajien palkkaamista ja ammatillista kehitystä, on määrä saada valmiiksi vuoden 2015 alkupuoliskolla, jotta se voidaan ottaa käyttöön syyskuussa 2016. Sen kokonaisvaikutukset riippuvat kuitenkin suuressa määrin saatavilla olevasta rahoituksesta. Kattava lähestymistapa, jonka avulla arvioidaan ja tuetaan heikosti menestyneitä kouluja ja oppilaita, puuttuu kuitenkin edelleen. Tällaisen lähestymistavan käyttöönotto voisi auttaa parantamaan koulutusalan tehokkuutta ja yhdenvertaisuutta. Koulutuksen muuttamisessa osallistavammaksi on edistytty heikosti, vaikka hallitus on hyväksynyt kattavan koulutusstrategian. Heikoista sosioekonomisista oloista tulevien nuorten, myös romanien, on osoitettu menestyvän heikommin koulussa ja työmarkkinoilla.

               (14)

               Komissio on eurooppalaisen ohjausjakson osana tehnyt kattavan analyysin Tšekin talouspolitiikasta ja julkaissut sen vuoden 2015 maaraportissa. Se on arvioinut myös lähentymisohjelman ja kansallisen uudistusohjelman sekä jatkotoimenpiteet, joita on toteutettu Tšekille viime vuosina annettujen suositusten noudattamiseksi. Se on ottanut huomioon ei vain niiden merkityksen Tšekin finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta vaan myös sen, ovatko ne EU:n sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska unionin yleistä talouden ohjausta on tarpeen vahvistaa antamalla EU:n tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin. Eurooppalaisen ohjausjakson yhteydessä annetut suositukset ilmenevät jäljempänä esitettävistä suosituksista 1–4.

               (15)

               Neuvosto on tutkinut lähentymisohjelman tämän arvioinnin perusteella, ja sen lausunto (6) ilmenee erityisesti jäljempänä esitettävästä suosituksesta 1,

         SUOSITTAA, että Tšekki toteuttaa vuosina 2015 ja 2016 toimia, joilla se

               1.

               sopeuttaa julkista taloutta 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2016; parantaa edelleen terveydenhuoltoalan kustannustehokkuutta ja hallinnointia;

               2.

               torjuu veronkiertoa, yksinkertaistaa verojärjestelmää ja panee korruptiontorjuntasuunnitelman täytäntöön; toteuttaa toimenpiteitä julkisten hankintojen läpinäkyvyyden ja tehokkuuden parantamiseksi erityisesti perustamalla julkisten hankintasopimusten keskusrekisterin ja vahvistamalla ohjeistusta ja valvontaa;

               3.

               alentaa pienituloisten korkeaa veroastetta siirtämällä verotuksen painopistettä muille osa-alueille; parantaa edelleen kohtuuhintaisten lastenhoitopalvelujen saatavuutta;

               4.

               hyväksyy korkea-asteen koulutuksen uudistuksen; varmistaa riittävän koulutuksen opettajille, tukee heikosti menestyneitä kouluja ja toteuttaa toimenpiteitä, joilla lisätään heikossa asemassa olevien lasten, myös romanien, osallistumista koulutukseen.

      Tehty Brysselissä 14 päivänä heinäkuuta 2015.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         P. GRAMEGNA

      (1)  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Pidetty voimassa jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista vuodelle 2014 6 päivänä toukokuuta 2014 annetulla neuvoston päätöksellä 2014/322/EU (EUVL L 165, 4.6.2014, s. 49).

      (3)  Neuvoston suositus, annettu 8 päivänä heinäkuuta 2014, Tšekin vuoden 2014 kansallisesta uudistusohjelmasta ja neuvoston lausunto Tšekin vuoden 2014 lähentymisohjelmasta (EUVL C 247, 29.7.2014, s. 12).

      (4)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1176/2011, annettu 16 päivänä marraskuuta 2011, makrotalouden epätasapainon ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta (EUVL L 306, 23.11.2011, s. 25).

      (5)  Rakenteellinen rahoitusasema, jonka komissio on laskenut uudelleen lähentymisohjelman tietojen perusteella yhteisesti sovittuja menetelmiä noudattaen.

      (6)  Asetuksen (EY) N:o 1466/97 9 artiklan 2 kohdan mukaisesti.


               3.10.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 251/1

         Suositus neuvoston asetukseksi Euroopan keskuspankin valtuuksista kerätä tilastotietoja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2533/98 muuttamisesta
   (EKP/2008/9)
   (2008/C 251/01)
   PERUSTELUT
   1.   JOHDANTO
   Euroopan unionin neuvosto antoi 23 päivänä marraskuuta 1998 asetuksen (EY) N:o 2533/98 Euroopan keskuspankin (EKP) valtuuksista kerätä tilastotietoja (1). Asetukseen (EY) N:o 2533/98 olisi tehtävä useita muutoksia, jotta se olisi jatkossakin tehokas väline Euroopan keskuspankkijärjestelmän (EKPJ) tilastotietojen keruuseen liittyvien tehtävien suorittamista varten.
   EKP antoi aikaisemmin Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 107 artiklan 6 kohdan mukaisesti neuvostolle suosituksen EKP/1998/10 neuvoston asetukseksi (EY) Euroopan keskuspankin valtuuksista kerätä tilastotietoja (2). Sen vuoksi on tarkoituksenmukaista noudattaa nytkin samaa menettelyä ehdotettujen muutosten tekemiseksi asetukseen (EY) N:o 2533/98.
   2.   ARTIKLOJA KOSKEVAT HUOMIOT
   1 artikla
   Yleinen viittaus EKPJ:n tehtäviin
   Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännön (jäljempänä ’EKPJ:n perussääntö’) 5.4 artiklan mukaan neuvosto vahvistaa, ketkä luonnolliset henkilöt ja oikeushenkilöt ovat velvollisia antamaan tietoja. EKPJ:n perussäännön 5.1 artiklan ja asetuksen (EY) N:o 2533/98 2 artiklan 1 kohdan mukaan EKP voi EKPJ:n tehtävistä huolehtiakseen kerätä tarvittavat tilastotiedot. Asetuksen (EY) N:o 2533/98 2 artiklan 2 kohdassa määritellään se tietojen antajien perusjoukko, jolta EKP kerää nämä tilastotiedot, sekä luetellaan ne erityiset tilastointitarkoitukset, joita varten tietoja voidaan kerätä. Tietojen antamisesta koituvan rasitteen minimoimiseksi tietoja kerätään kuitenkin yhä useammin vain kerran, ja samoja tietoja käytetään useita tilastointitarkoituksia varten. Tietojen antajien perusjoukon ja tietyntyyppisten tilastojen välinen yksi yhteen -suhde ei tämän vuoksi enää päde, ja näitä säännöksiä on tarpeen muuttaa.
   EKP suosittelee edellä mainitusta EKPJ:n tehtäviä koskevasta yleisestä viittauksesta huolimatta, että asetukseen lisätään viitteellinen luettelo tilastointitarkoituksista, joita varten tilastotietoja voidaan kerätä tietojen antajien perusjoukosta. Luettelo sisältäisi seuraavat tilastot:

               —

               ”raha- ja rahoitustilastot”: käsite on tarkoituksenmukaisempi kuin nykyisin käytetty ”raha- ja pankkitilastot”, kun otetaan huomioon rahoitusmarkkinoiden yhdentyminen ja rahoitusinstrumenttien lisääntyvä monimutkaisuus,

               —

               ”maksu- ja maksujärjestelmätilastot”: käsite korvaisi käsitteen ”maksujärjestelmätilastot”, ja sillä selvennettäisiin, että maksuja koskevat tiedot kuuluvat tilastotietojen keräämisen tarkoitusperiin osana maksujärjestelmätilastoja. Perustamissopimuksen 105 artiklan 2 kohdassa EKPJ:lle annetaan tehtäväksi edistää maksujärjestelmien moitteetonta toimintaa. Tältä osin kattavien tietojen saaminen sekä maksujärjestelmistä että niiden välityksellä suoritetuista maksuista on välttämätöntä EKP:n poliittista päätöksentekoa varten, mukaan lukien näiden markkinainfrastruktuurien valvonta,

               —

               ”maksutasetta ja ulkomaista varallisuusasemaa koskevat tilastot”,

               —

               ”rahoitusjärjestelmän vakautta koskevat tilastot”: perustamissopimuksen 105 artiklan 5 kohdan mukaisesti EKPJ myötävaikuttaa luottolaitosten toiminnan vakauden valvontaan ja rahoitusjärjestelmän vakauteen liittyvän toimivaltaisten viranomaisten politiikan moitteettomaan harjoittamiseen, mikä voi edellyttää makrotason vakautta koskevien tilastotietojen keräämistä.

         Tietojen antajien perusjoukon tarkistaminen
   Rahoitusmarkkinat ovat muuttumassa yhä monimutkaisemmiksi, ja samalla rahoitustoimien ja tase-erien väliset sidokset lisääntyvät jatkuvasti erityyppisten rahoituksen välittäjien, kuten rahalaitosten, vakuutuslaitosten ja erityisyhteisöjen, toiminnassa. Tämä puolestaan merkitsee sitä, että EKP tarvitsee näiden alasektoreiden osalta vertailukelpoisia sekä säännöllisesti ja oikea-aikaisesti tuotettuja tilastoja, jotta se voisi jatkossakin huolehtia tehtävistään. Sen vuoksi EKP:llä tulisi olla mahdollisuus kerätä tarpeelliset tilastotiedot, jos niiden keräämisestä koituva hyöty on kustannuksia suurempi ja mikäli muut toimielimet eivät kerää kyseisiä tietoja. Näin ollen rahoituslaitosten sektorin olisi vastedes kuuluttava kokonaisuudessaan tietojen antajien perusjoukkoon. Perusjoukon tulisi erityisesti käsittää vakuutusyhtiöt ja eläkerahastot, jotka edustavat rahoitusvaroilla mitattuna rahoitusyritysten toiseksi suurinta alasektoria euroalueella. Lisäksi vakuutusyhtiöiden ja eläkerahastojen alasektorin merkitys EKP:n politiikkaa koskevassa päätöksenteossa lisääntyy olennaisesti sitä mukaa kun tietoisuus pitkän eliniän aiheuttamista rahoitusseuraamuksista kasvaa ja tapahtuu yleinen siirtyminen rahastoiviin eläkejärjestelmiin. Kyseiset laitokset myös hallinnoivat sijoituksiaan aikaisempaa paljon aktiivisemmin, mikä lisää edelleen niiden merkitystä rahapolitiikan kannalta.
   Lisäksi rahoituksen ja vakuutuksen välitystä avustavilla laitoksilla on tärkeä rooli rahoitusmarkkinoilla ja muiden rahoituksen alasektoreiden kanssa tapahtuvassa vuorovaikutuksessa. Sen vuoksi on tärkeää, että tilastotietoja voidaan kerätä myös näiltä laitoksilta, mikäli se katsotaan tarpeelliseksi.
   Kun lopuksi otetaan huomioon, että Euroopan kansantalouden tilinpito- ja aluetilinpitojärjestelmästä yhteisössä 25 päivänä kesäkuuta 1996 annettua neuvoston asetusta (EY) N:o 2223/96 (3) tullaan muuttamaan, nyt esillä olevassa asetuksessa voisi olla dynaaminen viittaus siihen.
   Siirtymäkauden järjestelyt pysyviksi
   Tietojen antaminen varallisuusasemista sekä niihin liittyvistä taloustoimista euroalueen maissa olisi sallittava pysyvästi. Tämä on tarpeen, jotta voidaan laatia korkealaatuiset maksutase ja rahoitustilit euroaluetta varten. Nykyisessä lainsäädännössä säädetään tietojen antamisesta siirtymäkautena yhteisen rahan käyttöönoton alkuvuosina. Saadut kokemukset osoittavat kuitenkin, että näiden tietojen antaminen on jatkossakin välttämätöntä tiedonkeruujärjestelmiä koskevien rajoitteiden voittamiseksi ja tietojen antamisesta aiheutuvan rasitteen minimoimiseksi.
   Tilastointiperiaatteet
   Asetuksessa (EY) N:o 2533/98 olisi viitattava tilastointiperiaatteisiin, joita sovelletaan EKPJ:n tehtävien hoitamiseksi tarpeellisten tilastojen kehittämiseen, tuottamiseen ja jakeluun. EKPJ:n perussäännön 5 artiklassa tai asetuksessa (EY) N:o 2533/98 ei nykyisin ole tilastointiperiaatteita koskevia säännöksiä, kun taas perustamissopimuksen 285 artiklan 2 kohdassa, jossa määrätään Euroopan tilastojärjestelmän (European Statistical System, ESS) tilastoista, vahvistetaan nimenomaisesti periaatteet, joita sovelletaan yhteisön tilastojen (4) laatimiseen. Sisällyttämällä EKPJ:n tilastointiperiaatteet asetukseen (EY) N:o 2533/98 selvennettäisiin, että EKPJ:n tilastoinnissa sovelletaan näitä periaatteita. Näin korostettaisiin myös sitä, että Euroopan yhteisöjen tilastoinnissa sovelletaan samoja perusperiaatteita, vaikka tilastointi perustuu kahteen rinnakkaiseen järjestelmään ja hallintorakenteeseen.
   Luottamuksellisuutta koskevat säännöt
   Luottamuksellisten tietojen vaihtaminen EKPJ:n sisällä
   Mahdollisuutta vaihtaa luottamuksellisia tilastotietoja EKPJ:n sisällä on tarpeen laajentaa, jotta voidaan minimoida vastaamisesta aiheutuva rasite ja kerätä tiedot vain yhteen kertaan sekä varmistaa tuotettujen tilastojen korkea laatu ja EKPJ:n tehtävien asianmukainen hoitaminen. Lisäksi on tarpeen selkeyttää oikeudellista tilannetta luottamuksellisten tietojen luovuttamiseksi EKP:n ja kansallisten keskuspankkien kesken sekä kansallisten keskuspankkien välillä. EKPJ:n perussäännön 5 artiklan nojalla kerättyjen luottamuksellisten tilastotietojen luovuttamisen tulisi siten olla mahdollista edellyttäen, että luovutus on tarpeen EKPJ:n tehtävien hoitamiseksi tai Euroopan tilastojen kehittämiseksi, tuottamiseksi tai jakelemiseksi tehokkaalla tavalla taikka niiden laadun parantamiseksi. Samasta syystä tulisi jo olemassa olevia tietoja voida käyttää niin paljon kuin mahdollista, riippumatta siitä, mitä tarkoitusta varten tiedot on alun perin kerätty, kunhan tarvittaessa turvataan niiden luottamuksellisuus. Tiedoista nimittäin tulee tilastotietoa, jos niitä käytetään tilastojen laatimiseen, riippumatta siitä, mitä tarkoitusta varten ne on alun perin kerätty.
   Luottamuksellisten tietojen vaihtaminen EKPJ:n ja Euroopan tilastojärjestelmän välillä
   Luottamuksellisia tietoja on tarpeen vaihtaa EKPJ:n ja Euroopan tilastojärjestelmän välillä aiempaa laajemmin, jotta vähennetään tietojen antamisesta aiheutuvaa rasitetta tai varmistetaan Euroopan tilastojen kehittäminen, tuottaminen tai jakelu tehokkaalla tavalla taikka parannetaan niiden laatua. Tietojen vaihtaminen on järjestettävä siten, että säilytetään tietojen antajien luottamus luottamuksellisten tietojen suojaan. Sekä asetukseen (EY) N:o 2533/98 että ehdotettuun asetukseen Euroopan tilastoista olisi sisällytettävä toisiaan vastaavat säännökset, jotka mahdollistavat luottamuksellisten tietojen vaihtamisen Euroopan tilastojärjestelmän ja EKPJ:n välillä. Tässä yhteydessä tulisi soveltaa seuraavia johtavia periaatteita:

               1.

               luottamuksellisia tietoja EKPJ:n ja Euroopan tilastojärjestelmän välillä voidaan vaihtaa, jos se on tarpeen tietojen antamisesta aiheutuvan rasitteen minimoimiseksi tai Euroopan tilastojen kehittämiseksi, tuottamiseksi ja jakelemiseksi tehokkaalla tavalla taikka niiden laadun parantamiseksi;

               2.

               luottamuksellisia tietoja voidaan vaihtaa EKPJ:n ja Euroopan tilastojärjestelmän välillä vain tilastointitarkoituksiin eli yksinomaan tilastojen laatimista varten niiden kumpaisenkin toimivaltaan kuuluvilla alueilla;

               3.

               vaihdettuja luottamuksellisia tietoja on suojattava niin, ettei niitä paljasteta laittomasti;

               4.

               EKPJ:n ja Euroopan tilastojärjestelmän olisi ilmoitettava tietojen antajille, että ne voivat vaihtaa keskenään luottamuksellisia tietoja;

               5.

               luottamuksellisten tietojen vaihtamiseen EKPJ:n ja Euroopan tilastojärjestelmän välillä tulisi selvyyden vuoksi soveltaa yhdenmukaisia toimenpiteitä luottamuksellisuuden suojaamiseksi. Näistä toimenpiteistä säädetään Euroopan tilastoista annetun asetuksen (EY) N:o (…) 19 artiklassa.

         Ehdotettu lainsäädäntö ei tässä suosituksessa tarkoitettuja tietoja lukuun ottamatta vaikuta luottamuksellisten tilastotietojen vaihtamista koskeviin sopimuksiin kansallisella tasolla.
   Uusissa luottamuksellisuutta koskevissa säännöksissä pyritään ottamaan huomioon vastaavat säännökset, jotka Euroopan unionin neuvoston pyynnöstä esitettiin ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi Euroopan tilastoista 14 päivänä marraskuuta 2007 annetussa EKP:n lausunnossa CON/2007/35 (5), jotta samaa luovutusmekanismia sovellettaisiin sekä tietojen siirtoon Euroopan tilastojärjestelmästä EKPJ:hin että tietojen siirtoon EKPJ:stä Euroopan tilastojärjestelmään.
   Pääsy muihin kuin suoraan tunnistettavissa oleviin luottamuksellisiin tilastotietoihin tutkimustarkoituksia varten
   Tutkimuksen alalla on yhä useammin tarpeen saada käyttöön sellaisia luottamuksellisia tilastotietoja, jotka eivät mahdollista suoraa tunnistamista, esimerkiksi jotta voidaan analysoida ja ymmärtää kehityskulkuja sektoreittain ja maittain. Nykyisen lainsäädännön mukaan tieteellisille tutkimusyksiköille annetaan pääsy tällaisiin tilastotietoihin pääasiassa hajautetusti kansallisella tasolla. Näin ollen nykyistä lainsäädäntöä on täydennettävä tarkoituksenmukaisella EKPJ:n tason sääntelyllä, jossa annetaan tieteellisille tutkimusyksiköille pääsy näihin tietoihin, kunhan samalla säilytetään luottamuksellisten tietojen tiukka suoja.

      Suositus:

         ”NEUVOSTON ASETUS
         Euroopan keskuspankin valtuuksista kerätä tilastotietoja asetuksen (EY) N:o 2533/98 muuttamisesta
         EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
         ottaa huomioon Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännön (jäljempänä ’perussääntö’) ja erityisesti sen 5.4 artiklan,
         ottaa huomioon Euroopan keskuspankin (EKP) suosituksen,
         ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon,
         ottaa huomioon komission lausunnon,
         ottaa huomioon Euroopan tilastoista annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o (…),
         noudattaa Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 107 artiklan 6 kohdassa ja perussäännön 42 artiklassa säädettyä menettelyä,
         sekä katsoo seuraavaa:

                     (1)

                     Euroopan keskuspankin valtuuksista kerätä tilastotietoja 23 päivänä marraskuuta 1998 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 2533/98 (6) on keskeinen osa sääntelyä, jonka nojalla EKP huolehtii tehtävästään kerätä tilastotietoja kansallisten keskuspankkien avustuksella. EKP on johdonmukaisesti tukeutunut tähän asetukseen hoitaessaan ja valvoessaan Euroopan keskuspankkijärjestelmän (EKPJ) tehtävien hoitamiseksi tarpeellisten tilastotietojen koordinoitua keruuta.

                     (2)

                     On olennaisen tärkeää tarkastella uudelleen kyseisessä asetuksessa säädettyjen tietojenantovaatimusten laajuutta, jotta asetus (EY) N:o 2533/98 olisi EKP:lle jatkossakin tehokas väline tilastotietojen keruuta koskevien EKPJ:n tehtävien hoitamiseksi ja jotta voitaisiin varmistua siitä, että EKP saa jatkuvasti käyttöönsä riittävän laadukkaat ja EKPJ:n koko tehtäväkentän kattavat tilastotiedot. Tässä yhteydessä ei ole syytä kiinnittää huomiota ainoastaan EKPJ:n tehtävien hoitamiseen ja EKPJ:n riippumattomuuteen vaan myös kyseisessä asetuksessa säädettyihin tilastointiperiaatteisiin.

                     (3)

                     Asetusta (EY) N:o 2533/98 on muutettava, jotta EKP voi kerätä perussäännössä EKPJ:lle annettujen tehtävien hoitamiseksi tarvittavat tilastotiedot. Näin ollen on tarpeen, että tilastotietoja voidaan kerätä myös sellaisten makrovakautta koskevien tilastojen laatimista varten, joita perustamissopimuksen 105 artiklan 5 kohdassa EKPJ:lle annetun tehtävän hoitaminen edellyttää.

                     (4)

                     Tarkasteltaessa EKPJ:n tehtävien hoitamiseksi tarpeellisten tiedonantovaatimusten laajuutta olisi myös otettava huomioon rahoitusmarkkinoiden rakenteellinen kehitys ja siitä johtuvat tilastotietoja koskevat vaatimukset, jotka olivat vähemmän selviä silloin, kun asetus (EY) N:o 2533/98 annettiin. Tämän vuoksi on sallittava tilastotietojen keruu rahoituslaitosten koko sektorilta ja erityisesti vakuutuslaitoksilta ja eläkerahastoilta, jotka muodostavat rahoitusvaroin mitattuna rahoituslaitosten toiseksi suurimman alasektorin euroalueella.

                     (5)

                     Jotta voidaan jatkuvasti laatia riittävän laadukkaita maksutasetilastoja, on välttämätöntä selventää tiedonantovaatimuksia niiden tietojen osalta, jotka koskevat kaikkia varallisuusasemia ja taloustoimia rahaliittoon osallistuvissa jäsenvaltioissa olevien kesken.

                     (6)

                     Tutkijat tarvitsevat yhä useammin sellaisia luottamuksellisia tilastotietoja, jotka eivät mahdollista suoraa tunnistamista, sektorikohtaisten ja maakohtaisten kehityskulkujen analysointia ja ymmärtämistä varten. Sen vuoksi on tärkeää, että EKP ja kansalliset keskuspankit voivat antaa tieteellisille tutkimusyksiköille pääsyn tällaisiin yksityiskohtaisiin tilastotietoihin EKPJ:n tasolla, kunhan samalla pidetään huolta luottamuksellisten tietojen tiukan suojan säilymisestä.

                     (7)

                     Jotta voitaisiin minimoida tietojen antajille aiheutuva rasite ja mahdollistaa laadukkaiden tilastojen kehittäminen, tuottaminen ja jakelu tehokkaalla tavalla sekä EKPJ:n tehtävien tarkoituksenmukainen hoitaminen, on tarpeen sallia olemassa olevien tietojen mahdollisimman laaja käyttö tilastojen laatimista varten, mukaan lukien luottamuksellisten tilastotietojen vaihtaminen EKPJ:n sisällä.

                     (8)

                     Kun otetaan huomioon perustamissopimuksen 285 artikla ja perussäännön 5 artikla, on lisäksi tärkeää varmistaa tiivis yhteistyö EKPJ:n ja Euroopan tilastojärjestelmän (European Statistical System, ESS) kesken erityisesti luottamuksellisten tietojen vaihtamisen edistämiseksi tilastointitarkoituksia varten näiden kahden järjestelmän välillä.

                     (9)

                     Sekä EKPJ että Euroopan tilastojärjestelmä kehittävät, tuottavat ja jakelevat Euroopan tilastoja, mutta tämä tapahtuu erillisissä oikeudellisissa puitteissa, jotka heijastavat niiden kummankin hallintorakenteita. Tätä asetusta olisi näin ollen sovellettava rajoittamatta kuitenkaan asetuksen (EY) N:o (…) soveltamista,

               ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
         1 artikla
         Muutetaan asetusta (EY) N:o 2533/98 seuraavasti:

                     1.

                     Muutetaan 1 artiklan 4 kohtaa seuraavasti: korvataan sanat ’liitteen A’ sanoilla ’Euroopan kansantalouden tilinpito- ja aluetilinpitojärjestelmästä 25 päivänä kesäkuuta 1996 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2223/96’.

                     2.

                     Muutetaan 2 artiklaa seuraavasti:

                                 a)

                                 Korvataan 1 kohta seuraavasti:
                                 ’1.   Tilastoihin liittyvien EKP:n tiedonantovaatimusten täyttämiseksi EKP:llä on oikeus perussäännön 5.2 artiklan mukaisesti kansallisten keskuspankkien avustuksella kerätä tilastotietoja Euroopan tilastojen kehittämistä, tuottamista ja jakelemista varten tietojen antajien perusjoukosta siinä määrin kuin on EKPJ:n tehtävien hoitamiseksi välttämätöntä. Erityisesti tietoja voidaan kerätä tilastoihin liittyvien EKP:n tiedonantovaatimusten täyttämiseksi raha- ja rahoitustilastojen, maksu- ja maksujärjestelmätilastojen, rahoitusjärjestelmän vakautta koskevien tilastojen sekä maksutasetta ja ulkomaista varallisuusasemaa koskevien tilastojen aloilla.’

                                 b)

                                 Korvataan 2 kohta seuraavasti:
                                 ’2.   Siinä määrin kuin tilastotietojen toimittaminen on välttämätöntä tilastoihin liittyvien EKP:n tiedonantovaatimusten täyttämiseksi, tietojen antajien perusjoukko koostuu seuraavista tietojen antajista:

                                             a)

                                             jäsenvaltiossa olevat oikeushenkilöt ja luonnolliset henkilöt, jotka kuuluvat sektoriin ’rahoituslaitokset’ siten kuin se on määritelty EKT95:ssä;

                                             b)

                                             postisiirtoa hoitavat laitokset;

                                             c)

                                             jäsenvaltiossa olevat oikeushenkilöt ja luonnolliset henkilöt, siltä osin kuin niillä on ulkomaisia saatavia tai velkoja tai ne ovat suorittaneet ulkomaisia taloustoimia;

                                             d)

                                             jäsenvaltiossa olevat oikeushenkilöt ja luonnolliset henkilöt, siltä osin kuin ne ovat laskeneet liikkeeseen arvopapereita tai sähköistä rahaa;

                                             e)

                                             rahaliittoon osallistuvassa jäsenvaltiossa olevat oikeushenkilöt ja luonnolliset henkilöt, siltä osin kuin niillä on saatavia tai velkoja toisessa rahaliittoon osallistuvassa jäsenvaltiossa oleviin nähden tai ne ovat suorittaneet rahoitustaloustoimia toisessa rahaliittoon osallistuvassa jäsenvaltiossa olevien kanssa.’

                     3.

                     Muutetaan 3 artiklaa seuraavasti:

                                 a)

                                 Lisätään alkuun seuraava virke:
                                 ’EKPJ:n tilastojen kehittämisessä, tuottamisessa ja jakelussa noudatetaan tietojen antamisesta koituvan rasitteen minimoimisen ja tuotoksen korkean laadun periaatteiden ohella puolueettomuuden, objektiivisuuden, ammatillisen riippumattomuuden, kustannustehokkuuden ja tilastosalaisuuden periaatteita.’

                                 b)

                                 Korvataan a kohta seuraavasti:

                                             ’a)

                                             käytettävä mahdollisimman paljon olemassa olevia tilastoja.’

                     4.

                     Muutetaan 8 artiklaa seuraavasti:

                                 a)

                                 Korvataan 2 kohta seuraavasti:
                                 ’2.   Rajoittamatta asetuksen (EY) N:o (…) 20 artiklan soveltamista

                                             a)

                                             perussäännön 5 artiklan nojalla kerättyjä luottamuksellisia tilastotietoja voidaan luovuttaa EKPJ:n sisällä i) siinä määrin ja niin yksityiskohtaisessa muodossa kuin on tarpeen perustamissopimuksen 105 artiklan mukaisten EKPJ:n tehtävien hoitamiseksi; tai ii) jos tietojen luovuttaminen on perussäännön 5 artiklan nojalla tarpeen tilastojen kehittämiseksi, tuottamiseksi tai jakelemiseksi tehokkaalla tavalla taikka niiden laadun parantamiseksi;

                                             b)

                                             EKP:n neuvosto voi päättää, siinä määrin ja niin yksityiskohtaisessa muodossa kuin on tarpeen, sellaisten luottamuksellisten tietojen keräämisestä ja luovuttamisesta EKPJ:n sisällä, jotka on alun perin kerätty muuhun kuin perussäännön 5 artiklan mukaisiin tarkoituksiin, edellyttäen, että tämä on tarpeen tilastojen kehittämiseksi tai tuottamiseksi tehokkaalla tavalla taikka niiden laadun parantamiseksi ja että kyseiset tilastot ovat tarpeen perussäännön 105 artiklan mukaisten EKPJ:n tehtävien hoitamiseksi.’

                                 b)

                                 Korvataan 3 kohta seuraavasti:
                                 ’3.   Tietojen antajille on ilmoitettava, mihin tilastointitarkoituksiin ja muihin hallinnollisiin tarkoituksiin heidän antamiaan tilastotietoja voidaan käyttää, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asetuksen (EY) N:o (…) soveltamista. Tietojen antajilla on oikeus saada tietoonsa luovutuksen oikeusperusta ja sovellettavat suojatoimenpiteet.’

                                 c)

                                 Korvataan 4 kohta seuraavasti:
                                 ’4.   Rajoittamatta tämän artiklan 12 kohdan soveltamista EKPJ voi käyttää sille toimitettuja luottamuksellisia tilastotietoja ainoastaan EKPJ:n tehtävien suorittamiseen, paitsi jos:

                                             a)

                                             tunnistettavissa oleva tietojen antaja tai muu oikeushenkilö, luonnollinen henkilö, yhteisö taikka sivuliike on nimenomaisesti antanut suostumuksensa kyseisten tilastotietojen käyttämiseen muihin tarkoituksiin;

                                             b)

                                             tietoja toimitetaan Euroopan tilastojärjestelmän (European Statistical System, ESS) jäsenille 11 kohdan mukaisesti;

                                             c)

                                             tieteellisille tutkimuslaitoksille annetaan pääsy luottamuksellisiin tilastotietoihin, jotka eivät mahdollista suoraa tunnistamista, ja tiedot toimittanut viranomainen on ennakolta antanut nimenomaisen suostumuksensa;

                                             d)

                                             kyseisiä tilastotietoja käytetään kansallisissa keskuspankeissa rahoitusjärjestelmän vakauden valvontaa tai muiden kuin perussäännössä määriteltyjen tehtävien suorittamista varten perussäännön 14.4 artiklan mukaisesti.’

                                 d)

                                 Korvataan 5 kohta seuraavasti:
                                 ’5.   Luottamuksellisia tilastotietoja voidaan vaihtaa EKPJ:n sisällä tämän artiklan 3 kohdan ja 4 kohdan c alakohdan mukaisesti, jotta tieteellisille tutkimuslaitoksille voidaan antaa pääsy tällaisiin tietoihin.’

                                 e)

                                 Korvataan 8 kohta seuraavasti:
                                 ’8.   Tätä asetusta sovelletaan rajoittamatta direktiivin 95/46/EY ja yksilöiden suojelusta yhteisöjen toimielinten ja elinten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 18 päivänä joulukuuta 2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 45/2001 soveltamista (7).’

                                 f)

                                 Korvataan 9 kohdan kaksi viimeistä virkettä seuraavasti:
                                 ’EKP:n on määriteltävä yhteiset säännöt ja otettava käyttöön vähimmäisvaatimukset 1 ja 2 kohdan mukaisesti luovutettujen tietojen laittoman ilmaisemisen ja luvattoman käytön estämiseksi.’

                                 g)

                                 Lisätään 11–13 kohta seuraavasti:
                                 ’11.   Luottamuksellisia tilastotietoja voidaan luovuttaa tiedot keränneen EKPJ:n jäsenen ja Euroopan tilastojärjestelmän viranomaisen kesken edellyttäen, että tällainen luovuttaminen on tarpeen Euroopan tilastojen kehittämiseksi, tuottamiseksi tai jakelemiseksi tehokkaalla tavalla taikka niiden laadun parantamiseksi Euroopan tilastojärjestelmän ja EKPJ:n toimivaltaan kuuluvilla alueilla, sanotun kuitenkaan rajoittamatta muiden tietojen kuin tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvien luottamuksellisten tilastotietojen vaihtamista koskevien kansallisten säännösten noudattamista. Jokaiseen ensimmäisen luovuttamisen jälkeiseen luovutukseen on oltava tiedot keränneen EKPJ:n jäsenen nimenomaisesti antama lupa.
                                 12.   Jos luottamuksellisia tietoja luovutetaan Euroopan tilastojärjestelmän viranomaisen ja EKPJ:n jäsenen kesken, näitä tietoja saa käyttää yksinomaan tilastointia varten ja niihin saa olla pääsy vain tilastotoiminnassa omilla erityisaloillaan työskentelevällä henkilöstöllä.
                                 13.   Asetuksen (EY) N:o (…) 19 artiklassa tarkoitettuja suojaamistoimenpiteitä sovelletaan kaikkiin luottamuksellisiin tietoihin, joita luovutetaan Euroopan tilastojärjestelmän viranomaisen ja EKPJ:n jäsenen välillä tämän artiklan 11 ja 12 kohdan sekä asetuksen (EY) N:o (…) 20 artiklan 1 kohdan a alakohdan nojalla. EKP julkaisee vuosittain luottamuksellisuutta koskevan kertomuksen niistä toimenpiteistä, jotka se on toteuttanut tilastotietojen luottamuksellisuuden suojaamiseksi.’

                     5.

                     Poistetaan liitteet A ja B.

               2 artikla
         Tämä asetus tulee voimaan (päivämäärä).
         Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.”

      Annettu Frankfurt am Mainissa 15 päivänä syyskuuta 2008.

            EKP:n puheenjohtaja

         Jean-Claude TRICHET

      (1)  EYVL L 318, 27.11.1998, s. 8.

      (2)  EYVL C 246, 6.8.1998, s. 12.

      (3)  EYVL L 310, 30.11.1996, s. 1.

      (4)  ”Yhteisön tilastot” ovat osa ”Euroopan tilastoja”, joihin viitataan Euroopan tilastoista annetun asetuksen (EY) N:o (…) johdanto-osassa.

      (5)  EUVL C 291, 5.12.2007, s. 1.

      (6)  EYVL L 318, 27.11.1998, s. 8.

      (7)  EYVL L 8, 12.1.2001, s. 1.


Tärkeä oikeudellinen huomautus

|

52007SC0290

Suositus: 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 9 artiklan 3 kohdan mukainen neuvoston lausunto Latvian tarkistetusta lähentymisohjelmasta vuosiksi 2006–2009  /* SEK/2007/0291 lopull. */

	[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |Bryssel 7.3.2007SEK(2007) 290 lopullinenSuositus:NEUVOSTON LAUSUNTO7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 9 artiklan 1 kohdan mukaisesti Bulgarian tarkistetusta lähentymisohjelmasta vuosiksi 2006–2009(komission esittämä)PERUSTELUT1. Yleistä taustaaHeinäkuun 1 päivänä 1998 voimaan tulleen vakaus- ja kasvusopimuksen tavoitteena on terve julkinen talous, johon pyrkimällä luodaan entistä paremmat edellytykset hintavakaudelle sekä vahvalle ja kestävälle kasvulle, jolla edistetään uusien työpaikkojen syntymistä. Kun sopimusta vuonna 2005 uudistettiin, todettiin, että sopimuksesta on ollut hyötyä kurinalaisen finanssipolitiikan varmistamisessa. Muutoksilla pyritäänkin lähinnä lisäämään sopimuksen vaikuttavuutta ja vahvistamaan sen talousteoreettista perustaa sekä turvaamaan julkisen talouden kestävyys pitkällä aikavälillä.Julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1466/97[1], joka on osa sopimusta, säädetään, että jäsenvaltioiden on toimitettava neuvostolle ja komissiolle vakaus- tai lähentymisohjelma, minkä jälkeen niiden on toimitettava tarkistettu ohjelma vuosittain (jäsenvaltiot, jotka ovat ottaneet käyttöön yhteisen rahan, toimittavat (tarkistetun) vakausohjelman, ja jäsenvaltiot, jotka eivät vielä ole ottaneet käyttöön yhteistä rahaa, toimittavat (tarkistetun) lähentymisohjelman).Bulgaria liittyi EU:hun 1 päivänä tammikuuta 2007 ja toimitti ensimmäisen lähentymisohjelmansa 5 päivänä tammikuuta 2007. Asetuksen mukaisesti neuvosto antaa ohjelmasta lausunnon komission suosituksen perusteella ja talous- ja rahoituskomiteaa kuultuaan (ks. jäljempänä keskeiset kohdat, joita on arvioitu).2. Taustaa ohjelman arvioimiseksiJotta voitaisiin saada kuva siitä, millaisessa kehyksessä lähentymisohjelmassa esitettyä finanssipoliittista strategiaa arvioidaan, tässä jaksossa esitetään tiivistelmä talouden ja finanssipolitiikan kehityksestä kymmenen viime vuoden aikana.Makrotalouden vakaus on kehittynyt Bulgariassa erittäin hyvin terveen julkisen talouden tuella. Talouskasvu on ollut vahvaa ja vakaata ja yltänyt noin 5 ½ prosenttiin viime vuosina. BKT asukasta kohden (ostovoimakorjattuna) on kuitenkin edelleen alhainen eli 32,9 prosenttia EU-25:n keskiarvosta vuonna 2005. Bulgarialla on näin ollen vielä paljon kiinnikurottavaa ja kiinnikuromisprosessi onkin maan ehdottomasti tärkein keskipitkän ja pitkän aikavälin tavoite. Työllisyys on kohentunut tasaisesti. Vaikka työttömyysaste on alentunut huomattavasti, työllisyysaste on kuitenkin edelleen EU:n keskiarvoa alhaisempi. Ammattitaidon kysynnän ja tarjonnan kohtaamattomuus sekä työpaikkojen ja työttömyyden alueellinen kohtaamattomuus ovat työmarkkinoiden joustavuuden esteenä, ja korkeasti koulutetusta työvoimasta on työmarkkinoilla yhä enenevä pula. Maastamuutto ja syntyvyyden aleneminen ovat myötävaikuttaneet väestön vähenemiseen ja ikääntymiseen. Työn tuottavuuden keskimääräinen kasvu oli vuosina 1996–2005 suhteellisen hidasta, mutta viime aikoina kasvu on kiihtynyt lähelle 4 prosenttia lisääntyvien ulkomaisten ja kotimaisten investointien avustamana. Sen jälkeen kun valuuttakatejärjestelmä otettiin käyttöön vuonna 1997, inflaatio hidastui alle 10 prosenttiin vuoteen 1999 mennessä, mutta inflaation hidastuminen on ollut pysähdyksissä viime vuosina. Vaikka luottokannan hyvin nopea kasvu ja kasvava ulkoinen vaje liittyvätkin maahan virtaaviin hyvin huomattaviin suoriin ulkomaisiin sijoituksiin, ne ovat aiheuttaneet huolta makrotalouden vakaudesta. Julkista taloutta on saatu vakautettua huomattavissa määrin säilyttämällä julkisen talouden rahoitusasema lähellä tasapainoa tai ylijäämäisenä vuodesta 1998. Julkinen velka suhteessa BKT:hen on saatu supistettua yli 100 prosentista alle 30 prosenttiin Lisäksi on toteutettu joitakin toimia, jotta selvittäisiin väestörakenteen muutoksista eläkejärjestelmään aiheutuvista haasteista.Keskeiset kohdat, joita on arvioitu Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 1 kohdan (vakausohjelmat) ja 9 artiklan 1 kohdan (lähentymisohjelmat) nojalla on arvioitu seuraavat seikat: ovatko ohjelman taustalla olevat taloutta koskevat oletukset realistisia; mikä on jäsenvaltioiden esittämä keskipitkän aikavälin tavoite ja onko sopeutusura sopiva; ovatko sopeutusuran suhteen toteutettavat ja/tai ehdotetut toimenpiteet riittäviä keskipitkän aikavälin tavoitteen saavuttamiseksi suhdannekierron aikana; arvioitaessa keskipitkän aikavälin tavoitteeseen johtavaa sopeutusuraa: toteutetaanko sopeutustoimia enemmän taloudellisesti hyvinä aikoina (taloudellisesti huonoina aikoina sopeutustoimia voidaan toteuttaa vähemmän) ja – euroalueen ja ERM II -jäsenvaltioiden osalta – pyrkiikö jäsenvaltio vuosittain parantamaan suhdannetasoitettua rahoitusasemaansa ilman kertaluonteisia ja muita väliaikaisia toimenpiteitä 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen (viitearvo keskipitkän aikavälin tavoitteen saavuttamiseksi); määriteltäessä keskipitkän aikavälin tavoitteeseen johtavaa sopeutusuraa (jäsenvaltiot, jotka eivät ole vielä saavuttaneet tavoitettaan) tai sallittaessa väliaikainen poikkeama keskipitkän aikavälin tavoitteesta (jäsenvaltiot, jotka ovat saavuttaneet tavoitteensa): sellaisten huomattavien rakenneuudistusten toteuttaminen, jotka tuovat suoria pitkäaikaisia kustannussäästöjä (myös potentiaalista kasvua lisäämällä) ja joilla on sen vuoksi todennettavissa oleva vaikutus julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyteen (edellyttäen, että säilytetään riittävä varmuusmarginaali, jolla varmistetaan, ettei 3 prosentin viitearvo suhteessa BKT:hen ylity, ja edellyttäen, että julkisen talouden rahoitusaseman odotetaan palaavan takaisin keskipitkän aikavälin tavoitteeseen ohjelmakaudella); erityistä huomiota on kiinnitettävä eläkeuudistuksiin, joilla otetaan käyttöön monipilarinen järjestelmä, johon sisältyy pakollinen täysin rahastoiva pilari; vastaako jäsenvaltion talouspolitiikka talouspolitiikan laajoja suuntaviivoja. Ohjelmassa esitettyjen makrotaloudellisten oletusten realistisuutta arvioidaan komission yksiköiden syksyn 2006 talousennusteen perusteella ja soveltaen yhteisesti sovittuja menetelmiä, joita käytetään potentiaalisen tuotannon ja suhdannetasoitettujen rahoitusasemien arvioinnissa. Arvioitaessa, vastaako ohjelma talouspolitiikan laajoja suuntaviivoja, käytetään perustana vuosien 2005–2008 yhdennettyihin suuntaviivoihin sisältyviä julkista taloutta koskevia talouspolitiikan laajoja suuntaviivoja. Arviointi kattaa myös seuraavat: kuinka velkasuhde on kehittynyt ja miltä julkisen talouden kestävyys näyttää pitkällä aikavälillä. Näihin olisi vakaus- ja kasvusopimuksen täytäntöönpanon tehostamisesta 20 päivänä maaliskuuta 2005 annetun neuvoston selvityksen mukaan kiinnitettävä riittävästi huomiota julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnassa. Komission 12 päivänä lokakuuta 2006 antamassa tiedonannossa määritellään, kuinka pitkän aikavälin kestävyyttä olisi arvioitava [2]; onko noudatettu käytännesääntöjä[3], joissa muun muassa määrätään vakaus- ja lähentymisohjelmien yhteisestä rakenteesta ja tietotaulukoista. |-  Suositus:NEUVOSTON LAUSUNTO7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 9 artiklan 1 kohdan mukaisesti Bulgarian tarkistetusta lähentymisohjelmasta vuosiksi 2006–2009EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97[4] ja erityisesti sen 9 artiklan 1 kohdan,ottaa huomioon komission suosituksen,on kuullut talous- ja rahoituskomiteaa,ON ANTANUT TÄMÄN LAUSUNNON:1.  Neuvosto tutki [27 päivänä maaliskuuta 2007] Bulgarian lähentymisohjelman, joka kattaa vuodet 2006–2009.2.  Makrotalouden vakaus on kehittynyt Bulgariassa erittäin hyvin terveen julkisen talouden tuella. Talouskasvu on ollut vahvaa ja vakaata ja yltänyt noin 5 ½ prosenttiin viime vuosina. BKT asukasta kohden (ostovoimakorjattuna) on kuitenkin edelleen alhainen eli 32,9 prosenttia EU-25:n keskiarvosta vuonna 2005. Bulgarialla on näin ollen vielä paljon kiinnikurottavaa ja kiinnikuromisprosessi onkin maan ehdottomasti tärkein keskipitkän ja pitkän aikavälin tavoite. Sen jälkeen kun valuuttakatejärjestelmä otettiin käyttöön vuonna 1997, inflaatio hidastui alle 10 prosenttiin vuoteen 1999 mennessä, mutta inflaation hidastuminen on ollut pysähdyksissä viime vuosina ja vuonna 2006 KHI-inflaatio kiihtyi 7,3 prosenttiin.3.  Ohjelman perustana olevan makrotalouden skenaarion mukaan kokonaistuotannon kasvu pysyttelee suhteellisen nopeana kiihtyen hieman vuoden 2006 5,9 prosentista keskimäärin 6,1 prosenttiin ohjelman loppukaudella. Saatavilla olevien tietojen perusteella tämä skenaario näyttää perustuvan realistisiin kasvuoletuksiin. Huomattava ulkoinen vaje on kuitenkin edelleen riskitekijä keskipitkällä aikavälillä varsinkin sen vuoksi, että ulkoinen vaje osoittautui ennustettua suuremmaksi vuonna 2006 ja oli 16 prosenttia suhteessa BKT:hen 14,1 prosentin sijasta, vaikka vaje onkin rahoitettu kokonaisuudessaan suorilla ulkomaisilla sijoituksilla. Ohjelman inflaatioennusteet vaikuttavat realistisilta.4.  Komission yksiköiden syksyn 2006 talousennusteessa mainitun vuoden julkisen talouden ylijäämäksi arvioidaan 3,3 prosenttia suhteessa BKT:hen, kun liittymistä valmistelevassa joulukuun 2005 talousohjelmassa (PEP) tavoitteeksi oli asetettu tasapainoinen rahoitusasema. Lähentymisohjelmassa ylijäämäksi puolestaan ennakoidaan 3,2 prosenttia suhteessa BKT:hen. Julkisen talouden huomattavasti ennustettua parempi toteutuma johtuu lähinnä ennakoitua paremmista tuloista, joiden taustalla puolestaan ovat liittymistä valmistelevan talousohjelman varovaiset tuloennusteet, tuotannon kasvun vauhdittuminen ja tulojen kantamisen paraneminen. Liittymistä valmistelevan talousohjelman ennusteisiin verrattuna menot ovat myös pienentyneet 1 prosentilla suhteessa BKT:hen, mikä pääasiassa heijastaa juoksevien menojen vähenemistä.5.  Lähentymisohjelmassa esitetyssä keskipitkän aikavälin finanssipoliittisessa strategiassa pyritään säilyttämään julkisen talouden ylijäämä 0,8–1,5 prosentissa suhteessa BKT:hen makrotalouden vakauden ja julkisen talouden kestävyyden turvaamiseksi. Finanssipolitiikkaa on tarkoitus keventää huomattavasti vuonna 2007, jolloin julkisessa taloudessa pyritään vain 0,8 prosentin ylijäämään suhteessa BKT:hen verrattuna vuoden 2006 3,2 prosenttiin suhteessa BKT:hen. Vuosina 2008 ja 2009 julkisen talouden ylijäämä kasvaisi uudelleen ja vakaantuisi 1,5 prosentiksi suhteessa BKT:hen. Koska korkomenot alenevat noin ¼ prosenttia suhteessa BKT:hen ohjelmakaudella, perusylijäämän arvioidaan supistuvan suhteessa BKT:hen vuoden 2006 4 ½ prosentista 2 ¼ prosenttiin vuonna 2007, jonka jälkeen se palaa noin 2 ¾ prosenttiin vuosina 2008 ja 2009. Finanssipolitiikan keventäminen vuonna 2007 olisi lähes kokonaisuudessaan menoperusteista. Menojen ennakoidaan kasvavan 2 ¾ prosenttia suhteessa BKT:hen, ja ainoastaan osa tästä noususta, noin ¾ prosenttia suhteessa BKT:hen, häviää vuonna 2008. Menojen ennakoitu kasvu vuonna 2007 johtuu pääosin ”muista menoista” (+2½ % suhteessa BKT:hen) ja tuista (+½ % suhteessa BKT:hen). ”Muiden menojen” kasvu johtuu Bulgarian maksuosuudesta EU:lle (1 ¼ % suhteessa BKT:hen), EU:n rakennerahastohankkeista aiheutuvien menojen kasvusta (¼ % suhteessa BKT:hen) – joka korvautuu kokonaisuudessaan EU:n tuista saatavilla suuremmilla tuloilla – ja ”muiden juoksevien menojen” kasvusta (1% suhteessa BKT:hen). Yhtiöveroon ja henkilökohtaiseen tuloveroon vuodeksi 2007 suunniteltujen kevennysten ennakoidaan korvautuvan lähes kokonaisuudessaan, kun verolakien noudattaminen paranee ja veronkanto tehostuu. Näin ollen kokonaistulot pysyttelisivät lähes muuttumattomina (suhteessa BKT:hen) ohjelmakaudella. Ohjelmassa todetaan, että vaikka vuoden 2007 talousarviossa ennakoidaan julkiseen talouteen 0,8 prosentin ylijäämää suhteessa BKT:hen, talousarvion toteuttamisessa pyritään tosiasiallisesti suurempaan eli 2 prosentin ylijäämään suhteessa BKT:hen. Tämä perustuisi talousarviolain säännöksiin, joiden mukaan 10 prosenttia budjetoiduista juoksevista perusmenoista voidaan käyttää ainoastaan, jos ulkoinen vaje ei syvene entisestään. Julkisen talouden tavoitteita on tarkistettu huomattavasti ylöspäin verrattuna liittymistä valmistelevaan vuoden 2005 talousohjelmaan, mikä heijastaa huomattavasti ennakoitua parempia tuloja vuonna 2006, tästä johtuvia kerrannaisvaikutuksia myöhempinä vuosina ja hieman aiempaa suotuisampia tuotannon kasvun näkymiä.6.  Yhteisesti sovittujen menetelmien mukaisesti lasketun rakenteellisen rahoitusaseman (eli suhdannetasoitetun rahoitusaseman kertaluonteisia ja muita väliaikaisia toimenpiteitä lukuun ottamatta) odotetaan heikkenevän vuoden 2006 noin 3 ¼ prosentista suhteessa BKT:hen 1 prosenttiin vuonna 2007 ja kohenevan uudelleen noin 2 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuosina 2008 ja 2009. Jos talousarviota toteutettaessa saavutetaan vuonna 2007 korkeampi 2 prosentin nimellinen ylijäämä, kuten yhtenä ohjelman tavoitteena on, sopeutusura olisi jouhevampi. Ohjelmassa asetetaan julkiselle taloudelle keskipitkän aikavälin tavoitteeksi tasapainossa oleva rakenteellinen rahoitusasema, joka suunnitellaan säilytettävän huomattavan liikkumavaran turvin koko ohjelmakauden ajan. Koska keskipitkän aikavälin tavoite on vaadittua vähimmäistasoa (arviolta noin 1 ¼ prosentin alijäämä suhteessa BKT:hen) tiukempi, sillä voitaneen turvata riittävä varmuusmarginaali liiallisen alijäämän välttämiseksi. Keskipitkän aikavälin tavoite on vaativampi kuin mitä velkasuhde ja potentiaalisen tuotannon pitkän aikavälin keskimääräinen kasvu edellyttäisivät.7.  Julkisen talouden toteutuma voi olla ohjelmassa ennustettua parempi vuonna 2007, ja vuosina 2008 ja 2009 julkisen talouden ennusteisiin kohdistuvat riskit näyttävät olevan pitkälti tasapainossa. Koska julkisen talouden tavoitteet on aiemmin saavutettu hyvin ja koska vuoden 2007 talousarviolain säännökset rajoittavat menoja, kun talousarviota toteutetaan, ennakoitua suurempi ylijäämä vuonna 2007 vaikuttaa realistiselta, vaikka vuoden 2007 tuloennusteisiin saattaa liittyä tiettyjä riskejä, sillä veronkevennyksistä aiheutuvat tulojenmenetykset eivät ehkä kokonaisuudessaan korvaannukaan verolakien noudattamisen paranemisella ja veronkannon tehostumisella. Vaikka sopeutusstrategiasta ei esitetäkään tietoja vuodesta 2008 alkaen, julkisen talouden tavoitteet ohjelmakauden loppuun saakka vaikuttavat pitkälti realistisilta edellyttäen, että julkisen talouden toteutuma vuonna 2007 on tämänhetkisiä arvioita parempi.8.  Ohjelmaan sisältyvä finanssipolitiikan viritys merkitsee tämän riskinarvioinnin perusteella, että keskipitkän aikavälin tavoite säilytetään huomattavan liikkumavaran turvin koko ohjelmakauden ajan. Se on myös riittävä, jotta alijäämän 3 prosentin viitearvo suhteessa BKT:hen ei ylity talouden normaaleissa suhdannevaihteluissa missään vaiheessa ohjelmakautta. Ohjelman mukainen finanssipolitiikan viritys voi muuttua myötäsykliseksi vuonna 2007, jos suhdannetilanne osoittautuu hyväksi. Tämä ei olisi täysin vakaus- ja kasvusopimuksen mukaista. Suhdannetilanteen odotetaan olevan hyvä vuonna 2007, jolloin rakenteellisen rahoitusaseman arvioidaan ohjelman mukaan supistuvan noin 2 ¼ prosenttia suhteessa BKT:hen ja komission yksiköiden syksyn 2006 talousennusteen mukaan 1 ½ prosenttia.9.  Julkisen bruttovelan arvioidaan olleen 25 ¼ prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2006 eli merkittävästi alle perustamissopimuksessa asetetun 60 prosentin viitearvon. Ohjelmassa ennustetaan, että velkasuhde pienenee 4 prosenttiyksikköä ohjelmakaudella.10.  Koska ikääntymiseen liittyvistä menoista ei ole tehty pitkän aikavälin ennusteita yhteisten makrotaloudellisten oletusten perusteella (talouspoliittinen komitea (EPC) ja komissio), väestön ikääntymisen vaikutuksia Bulgariassa ei ole mahdollista arvioida vertailukelpoiselta ja vakaalta perustalta, kuten nykyisin tehdään muiden jäsenvaltioiden osalta (joiden osalta tällaiset ennusteet ovat käytettävissä). Väestön ikääntymisellä voi kuitenkin olla huomattava vaikutus menoihin, kun otetaan huomioon nykyinen väestörakenne. Julkisen talouden alkuasetelma ja suuri rakenteellinen ylijäämä auttavat huomattavasti velan vakaannuttamisessa sikäli kun ei oteta huomioon väestön ikääntymisen vaikutuksia julkiseen talouteen pitkällä aikavälillä. Suurten perusylijäämien säilyttäminen keskipitkällä aikavälillä edesauttaisi julkisen talouden kestävyydelle aiheutuvien riskien hillitsemistä.11.  Ohjelmaan sisältyvä julkisen talouden strategia on osittain vuosien 2005–2008 yhdennettyihin suuntaviivoihin sisältyvien talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen mukainen. Varsinkin finanssipolitiikan viritys vuonna 2007 on suunniteltu myötäsykliseksi hyvässä suhdannetilanteessa ja riskinä on jo ennestään huomattavan ulkoisen vajeen syveneminen. Vaikka eläkejärjestelmän pitkän aikavälin kestävyyden parantamiseksi on toteutettu toimia, esitetään hyvin vähän konkreettisia toimenpiteitä julkisten varojen käytön tehostamiseksi. Tämä koskee varsinkin terveydenhuoltomenoja, joiden osalta on toistuvia ongelmia menojen seurannassa ja valvonnassa sekä tarjottujen palvelujen laadussa.12.  Vakaus- ja lähentymisohjelmia koskevissa käytännesäännöissä täsmennettyjen tietovaatimusten osalta voidaan todeta, että ohjelmasta puuttuu joitakin pakollisia ja vapaaehtoisia tietoja[5].Kaikkiaan julkisen talouden rahoitusasema on terveellä pohjalla keskipitkällä aikavälillä, ja julkisen talouden strategia tarjoaa esimerkin vakaus- ja kasvusopimuksen mukaisesta finanssipolitiikasta. Julkisen talouden ylijäämän suunniteltu supistaminen suhdannetilanteen ollessa hyvä vuonna 2007 voisi kuitenkin merkitä myötäsyklistä finanssipolitiikan viritystä ja kasvattaa nykyistä ulkoista epätasapainoa.Edellä olevan arvion perusteella Bulgariaa kehotetaan:i) pyrkimään nykyisin suunniteltua suurempaan julkisen talouden ylijäämään vuonna 2007 ja säilyttämään vahva julkisen talouden rahoitusasema tämän jälkeen makrotalouden vakauden säilyttämiseksi ja huomattavan ulkoisen vajeen hillitsemiseksi;ii) lisäämään edelleen julkisten varojen käytön tehokkuutta erityisesti terveydenhuoltoalaa uudistamalla.Keskeisten makrotaloutta ja julkista taloutta koskevien ennusteiden vertailu 12 Ohjelmassa esitettyihin tietoihin perustuvat komission yksiköiden laskelmat. |3 (Edellisessä kohdassa tarkoitettu) suhdannetasoitettu rahoitusasema, jossa ei ole otettu huomioon kertaluonteisia eikä muita väliaikaisia toimenpiteitä. |4 Ohjelmaan ei sisälly kertaluonteisia eikä muita väliaikaisia toimenpiteitä. |5 Komission yksiköiden syksyn 2006 talousennusteeseen ei sisälly kertaluonteisia eikä muita väliaikaisia toimenpiteitä. |6 Perustuu ennusteisiin, joiden mukaan potentiaalinen kasvu on 5,8 prosenttia vuonna 2005, 6,3 prosenttia vuonna 2006, 6,4 prosenttia vuonna 2007 ja 6,7 prosenttia vuonna 2008. |[1] EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1, asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 1055/2005 (EUVL L 174, 7.7.2005, s. 1). Kaikki tässä tekstissä mainitut asiakirjat löytyvät seuraavilta verkkosivuilta: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[2] Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille – Julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyys EU:ssa , KOM(2006) 574, 12.10.2006, ja Euroopan komissio, talouden ja rahoituksen pääosasto (2006), The long-term sustainability of public finances in the European Union , European Economy nro 4/2006.[3] Vakaus- ja kasvusopimuksen täytäntöönpanoa koskevat vaatimukset sekä vakaus- ja lähentymisohjelmien muotoa ja sisältöä koskevat ohjeet , hyväksytty Ecofin-neuvostossa 11.10.2005.[4] EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1, asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 1055/2005 (EUVL L 174, 7.7.2005, s. 1). Tässä tekstissä mainitut asiakirjat löytyvät seuraavilta verkkosivuilta:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[5] Varsinkin työmarkkinatiedot tehdyistä työtunneista ja jotkin tiedot pitkän aikavälin kestävyydestä puuttuvat.


title: Suositus: 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 9 artiklan 3 kohdan mukainen neuvoston lausunto Tanskan tarkistetusta lähentymisohjelmasta vuosiksi 2001-2005

text: ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---


title: Komission suositus, annettu 11 päivänä elokuuta 2006 , leviämistä estävistä ohjelmista Diabrotica virgifera Le Conte -tuhohyönteisen leviämisen rajoittamiseksi niillä yhteisön alueilla, joilla tuhohyönteisen esiintyminen on varmistunut

text:
               17.8.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 225/30

      KOMISSION SUOSITUS,
   annettu 11 päivänä elokuuta 2006,
   leviämistä estävistä ohjelmista Diabrotica virgifera Le Conte -tuhohyönteisen leviämisen rajoittamiseksi niillä yhteisön alueilla, joilla tuhohyönteisen esiintyminen on varmistunut
   (2006/565/EY)
   EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 211 artiklan toisen luetelmakohdan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Kiireellisistä toimenpiteistä Diabrotica virgifera Le Conte -tuhohyönteisen (”organismi”) leviämisen estämiseksi yhteisössä 24 päivänä lokakuuta 2003 tehdyssä komission päätöksessä 2003/766/EY (1) säädetään maissin viljelyä koskevista rajoituksista alueille, joiden tiedetään aiemmin olleen vapaat organismista mutta joilla on löydetty organismia, samoin kuin alueille, joille organismi on jo levinnyt.

               (2)

               Päätöksen 2003/766/EY 4 a artiklan 2 kohdan mukaan jäsenvaltiot voivat järjestää saastuneilla vyöhykkeillä ja niiden läheisyydessä vuotuisia leviämistä estäviä ohjelmia, joiden tarkoituksena on rajoittaa organismin leviämistä saastuneilta vyöhykkeiltä organismista vapaille alueille.

               (3)

               Olisi annettava teknisiä ohjeita, jotta kyseisiin leviämistä estäviin ohjelmiin olisi helpompi soveltaa koordinoitua lähestymistapaa.

               (4)

               Leviämistä estävien ohjelmien olisi perustuttava vankkoihin tieteellisiin lähtökohtiin, organismin biologiaan, saastumisasteeseen ja maissin erityiseen tuotantojärjestelmään kyseisessä jäsenvaltiossa.

               (5)

               Teknisten ohjeiden laadinnassa on otettu huomioon jäsenvaltioiden vastuussa olevien virallisten elinten työ ja kokemukset organismin torjunnan alalla.

               (6)

               Tässä suosituksessa annetut tekniset ohjeet ovat pysyvän kasvinsuojelukomitean lausunnon mukaiset,

         SUOSITTAA:

               1)

               Päätöksen 2003/766/EY 4 a artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen saastuneiden vyöhykkeiden täsmällisen määrittelyn olisi perustuttava vankkoihin tieteellisiin lähtökohtiin, organismin biologiaan, saastumisasteeseen ja maissin erityiseen tuotantojärjestelmään kyseisessä jäsenvaltiossa.
               Saastuneiden vyöhykkeiden määrittelyä olisi tarkasteltava uudelleen, kun päätöksen 2003/766/EY 2 artiklassa tarkoitetuissa tutkimuksissa on vähintään kahtena peräkkäisenä vuotena saatu samanlaiset tulokset organismin esiintymisestä tai esiintymättömyydestä.

               2)

               Toteuttaessaan päätöksen 2003/766/EY 4 a artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja leviämistä estäviä ohjelmia jäsenvaltioiden olisi otettava huomioon seuraavat periaatteet:

                           a)

                           Toimenpiteet, joiden tarkoituksena on rajoittaa organismin leviämistä saastuneilta vyöhykkeiltä organismista vapaille alueille (”leviämistä estävät toimenpiteet”). Ne olisi otettava käyttöön vyöhykkeellä (”leviämisenestovyöhyke”), jonka olisi ulotuttava vähintään 10 kilometrin leveydeltä saastuneelle vyöhykkeelle ja vähintään 30 kilometrin leveydeltä saastumattomalle vyöhykkeelle.
                           Leviämisenestovyöhykkeellä jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että maissipelloilla

                                       —

                                       harjoitetaan vuoroviljelyä, jossa millä tahansa kahden peräkkäisen vuoden jaksolla maissia voidaan kasvattaa vain kerran, tai

                                       —

                                       harjoitetaan vuoroviljelyä, jossa minkä tahansa kolmen peräkkäisen vuoden jaksolla maissia voidaan kasvattaa kaksi kertaa ja jossa vähintään yksi kyseisistä maissin kylvöistä suoritetaan – käyttäen apuna organismin kehittymisen paikalliseen ennustamiseen sovellettua järjestelmää – vasta toukkien ilmaantumisen jälkeen, tai

                                       —

                                       harjoitetaan vuoroviljelyä, jossa minkä tahansa kolmen peräkkäisen vuoden jaksolla maissia voidaan kasvattaa kaksi kertaa ja jonka yhteydessä toteutetaan kullakin kerralla hyönteisten torjunta-aineilla tehokkaita käsittelyjä täysikasvuisia yksilöitä vastaan tai muita toimenpiteitä tai käsittelyjä, joilla saadaan aikaan vastaavantasoinen torjunta organismia vastaan.

                           b)

                           Toimenpiteet, jotka perustuvat koko alueen kattavaan tuholaisten torjuntaan saastuneen vyöhykkeen muissa osissa ja joiden tarkoituksena on pienentää organismin leviämismahdollisuuksia ja varmistaa kestävä maissin tuotanto (”estotoimenpiteet”).

                           c)

                           Organismin esiintymistä leviämisenestovyöhykkeen saastumattomassa osassa olisi valvottava tehokkaasti käyttäen asianmukaisia feromonipyydyksiä ja ottaen huomioon paikalliset olosuhteet ja leviämisenestovyöhykkeen ominaispiirteet.

      Tehty Brysselissä 11 päivänä elokuuta 2006.

            Komission puolesta

         Markos KYPRIANOU

            Komission jäsen

      (1)  EUVL L 275, 25.10.2003, s. 49. Päätös sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 2006/564/EY (katso tämän virallisen lehden sivu 28).


Avis juridique important

|

52004SC0808

Suositus: 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 9 artiklan 3 kohdan mukainen neuvoston lausunto Maltan lähentymisohjelmasta vuosiksi 2004-2007  /* SEK/2004/0808 lopull. */

Suositus: 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 9 artiklan 3 kohdan mukainen NEUVOSTON LAUSUNTO Maltan lähentymisohjelmasta vuosiksi 2004-2007(komission esittämä)PERUSTELUTJulkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1466/97 [1] säädetään, että jäsenvaltioiden, jotka eivät ole ottaneet yhteistä rahaa käyttöön, on esitettävä neuvostolle ja komissiolle säännöllisin väliajoin lähentymisohjelmat perustamissopimuksen 99 artiklan mukaista monenvälistä valvontaa varten.[1]  EYVL L 209, 2.8.1997. Kaikki asiakirjat, joihin tässä lausunnossa viitataan, on julkaistu seuraavilla Internet-sivuilla:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htmTämän asetuksen 9 artiklan mukaisesti neuvosto tutkii kutakin lähentymisohjelmaa komission ja perustamissopimuksen 114 artiklassa määrätyn komitean (talous- ja rahoituskomitea) arvioiden perusteella. Komission suosituksen perusteella ja talous- ja rahoituskomiteaa kuultuaan neuvosto antaa ohjelmaa tarkasteltuaan siitä lausunnon. Asetuksen mukaan jäsenvaltioiden on toimitettava vuosittain tarkistetut lähentymisohjelmat, jotka neuvosto voi tutkia samaa menettelyä noudattaen.EU:hun 1. toukokuuta 2004 liittyneitä kymmentä maata koskee poikkeus, eivätkä ne siten vielä osallistu yhteiseen rahaan. Ne sitoutuivat toimittamaan lähentymisohjelmansa 15. toukokuuta 2004 mennessä ja ohjelman ensimmäisen tarkistuksen vuoden 2004 lopulla.Malta esitti 21. toukokuuta 2004 ensimmäisen lähentymisohjelmansa, joka kattaa vuodet 2004-2007. Komission yksiköt ovat suorittaneet ohjelman teknisen arvioinnin ottaen huomioon kevään 2004 talousennusteet ja vakaus- ja lähentymisohjelmien sisällöstä ja muodosta annetut käytännesäännöt [2] sekä periaatteet, jotka esitetään komission finanssipolitiikan koordinoinnin tehostamisesta 27. marraskuuta 2002 neuvostolle ja Euroopan parlamentille antamassa tiedonannossa [3]. Arvioinnin tuloksena voidaan todeta seuraavaa:[2]  Vakaus- ja lähentymisohjelmien sisältöä ja muotoa koskeva talous- ja rahoituskomitean tarkistettu lausunto, jonka Ecofin-neuvosto on hyväksynyt 10.7.2001.[3]  KOM (2002) 668 lopullinen, 27.11.2002.Malta esitti 21. toukokuuta 2004 ensimmäisen lähentymisohjelmansa, joka kattaa vuodet 2004-2007. Ohjelmassa viitataan aikomukseen siirtyä EMU:n loppuvaiheeseen heti kun maa täyttää lähentymiskriteerit. Ohjelman tavoitteena on saavuttaa kestävä talouskasvu sekä korkea ja vakaa työllisyyden taso todellisen lähentymisen toteuttamiseksi. Tämän vuoksi politiikan strategia perustuu julkisen talouden rahoitusaseman palauttamiseen kestävälle tasolle keskipitkällä aikavälillä sekä ulkoisten tekijöiden vakauden varmistamiseen.Lähentymisohjelma noudattaa vain osittain käytännesääntöjen tietovaatimuksia. Erityisesti tilastotiedot eivät ole täysin EKT95-vaatimusten mukaisia. BKT ja sen erät lasketaan kansantalouden tilinpitojärjestelmän 1993 (SNA93) mukaisesti, kun taas finanssipoliittiset suhdeluvut perustuvat Euroopan kansantalouden tilinpitojärjestelmän (EKT95) mukaiseen nimelliseen BKT:hen. Tämän vuoksi ohjelman eri osat eivät ole täysin vertailukelpoisia.Julkisen talouden alijäämä kasvoi 6,5 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2003 (jos mukaan ei lasketa kertaluonteista toimenpidettä, jonka määrä vastasi 3,2 prosenttia suhteessa BKT:hen), mikä ylittää perustamissopimuksessa asetetun 3 prosentin viitearvon suhteessa BKT:hen. Velkasuhde puolestaan kasvoi 72,0 prosenttiin suhteessa BKT:hen ja ylitti siten perustamissopimuksen mukaisen 60 prosentin viitearvon suhteessa BKT:hen. Komissio aloitti Maltan osalta liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn 12. toukokuuta 2004 hyväksymällä perustamissopimuksen 104 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun kertomuksen. Talous- ja rahoituskomitea antoi lausuntonsa komission kertomuksesta 25. toukokuuta 2004. Neuvoston odotetaan päättävän 5. heinäkuuta 2004 komission antamien kahden suosituksen perusteella, että Maltassa on liiallinen alijäämä, ja antavan samalla Maltalle tämän tilanteen lopettamista koskevat suositukset.Lähentymisohjelmassa on tarkistettu huomattavasti SNA93:n mukaista kokonaistuotannon kasvua vuonna 2003. Komission kevään 2004 ennusteessa arvioidusta 0,4 prosentin kasvusta poiketen ohjelmassa esitetään, että BKT laskee reaalimääräisesti 1,7 prosenttia. Ohjelman mukaan kokonaistuotannon väheneminen vuonna 2003 johtuu viennin odottamattomasta 2,2 prosentin reaalimääräisestä laskusta ja kokonaistuonnin reaalimääräisestä kasvusta 6,4 prosentilla. Yksityinen kulutus kasvoi ainoastaan 0,3 prosenttia, kun taas julkisen talouden voimakas laajentuminen kasvatti julkista kulutusta 6,0 prosenttia. Kiinteän pääoman bruttomuodostus kasvoi 21,2 prosenttia. Näin voimakas kasvu johtuu kuitenkin tosiasiassa investointien alhaisesta tasosta vuonna 2002, jolloin Maltan hallitus myi lentokoneen. Toimeliaisuuden voimakkaan laskun rinnalla myös työllisyys väheni 0,8 prosenttia. Inflaatio hidastui 1,3 prosenttiin vuonna 2003, mikä johtui heikosta kotimaisesta kysynnästä ja suhteessa euroon heikentyneen Maltan liiran vaimeasta vahvistumisesta. Vuoden 2003 kokonaistuotannon kasvuluvun huomattavan tarkistamisen jälkeen ohjelmassa vuosille 2004 ja 2005 esitetty keskipitkän aikavälin skenaario on jonkin verran varovaisempi kuin komission kevään 2004 ennuste.Maltan hallitus on sitoutunut vahvan julkisen talouden rahoitusaseman saavuttamiseen keskipitkällä aikavälillä. Julkisen talouden alijäämän on määrä supistua 5,2 prosentista suhteessa BKT:hen vuonna 2004 2,3 prosenttiin vuonna 2006 ja 1,4 prosenttiin vuonna 2007. Vaikka alijäämä alittaakin selvästi 3 prosentin viitearvon, se ei silti ole lähellä tasapainoa olevan julkisen talouden rahoitusaseman mukainen. Ohjelmassa esitetty strategia perustuu menojen hallintaan ja järkeistämiseen, jota täydentää tulopuolella verohallinnon parantaminen veronkierron ehkäisemiseksi. Mukauttamisen odotetaan toteutuvan osittain voimakkaamman BKT:n nimelliskasvun kautta. On syytä huomata, että vaikka sopeuttamisura näyttää olevan ennustetun SNA93:n perusteella lasketun BKT:n nimelliskasvun mukainen, vaikuttaisi siltä, että EKT95:n perusteella laskettu BKT:n nimelliskasvu on arvioitu jonkin verran liian suureksi, mikä voi johtaa julkisen talouden alijäämäsuhteen aliarviointiin.Lähentymisohjelmassa esitetyt julkisen talouden tavoitteet ovat jonkin verran kunnianhimoisempia kuin vuoden 2003 liittymistä valmistelevan talousohjelman tavoitteet, jotka perustuivat hieman suotuisemmalle kasvuskenaariolle. Liittymistä valmistelevassa talousohjelmassa ennustettiin julkisen talouden alijäämän ylittävän edelleen 3 prosentin viitearvon suhteessa BKT:hen vuonna 2006 ja olevan 3,4 prosenttia suhteessa BKT:hen, kun taas lähentymisohjelmassa vastaava luku on 1,1 prosenttiyksikköä pienempi. Tämän perusteella julkisen talouden liiallinen alijäämä korjautuisi vuonna 2006 ja olisi 2,3 prosenttia suhteessa BKT:hen.Julkisen talouden tulojen odotetaan laskevan ohjelmakaudella 45,3 prosentista suhteessa BKT:hen vuonna 2004 43,0 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2007. Julkiset menot supistuisivat 50,5 prosentista suhteessa BKT:hen vuonna 2004 44,4 prosenttiin vuonna 2007. Mukautus koskee sekä juoksevia että pääomamenoja. Juoksevat menot vähenisivät 3 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen vuoden 2004 39 prosentista suhteessa BKT:hen 36 prosenttiin vuonna 2007. Vaikka pääomamenoja aiotaan leikata lähes 40 prosenttia vuosina 2004-2007, tavoitteen eli 4,1 prosenttia suhteessa BKT:hen ohjelmakauden lopussa odotetaan ylittävän edelleen selvästi EU:n keskiarvon. Menojen jyrkkä vähentäminen on perustana ennustetulle perusjäämän merkittävälle paranemiselle 1,4 prosentin alijäämästä suhteessa BKT:hen vuonna 2004 2,2 prosentin ylijäämäksi vuonna 2007.Ohjelmassa tarkastellaan korkoa ja ulkoista kysyntää koskevia vaihtoehtoisia oletuksia ja arvioidaan niiden vaikutusta julkisen talouden tavoitteisiin. Koron yhden prosenttiyksikön nousulla vuosina 2004-2007 arvioidaan olevan vähäinen vaikutus sekä kasvuun (0,1 prosenttia) että alijäämään (0,3 prosenttia suhteessa BKT:hen). Yhden prosenttiyksikön lisäys ulkoisen kysynnän kasvussa vähentäisi kuitenkin alijäämää 0,4 prosenttia ohjelmakauden lopussa.Julkisen talouden bruttovelka kasvoi yli 10 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen vuonna 2003, mikä kasvatti velkasuhteen 72,0 prosenttiin suhteessa BKT:hen, kun se vuotta aikaisemmin oli ollut 61,7 prosenttia. Lisäys johtuu suurelta osin telakoiden rakenneuudistuksesta aiheutuneista julkisista menoista. Ohjelman mukaan julkinen velka suhteessa BKT:hen pysyisi lähes muuttumattomana vuosina 2004 ja 2005 ja supistuisi hieman yli 70 prosenttiin vuosina 2006 ja 2007. Ohjelmassa vuosille 2004 ja 2005 esitetyt ennusteet poikkeavat komission kevään 2004 ennusteessa esitetystä varovaisemmasta skenaariosta [4], jossa velan odotetaan kasvavan lähes 4 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen vuoteen 2005 asti. Ero selittyy vuoden 2004 suuremmalla perusalijäämällä ja vuosien 2004 ja 2005 suuremmalla virta-varantokorjauksella. Ohjelmassa esitetty velkasuhteen supistuminen vuosina 2006 ja 2007 johtuu perusylijäämän kasvusta ja BKT:n nimelliskasvun vaikutuksen vahvistumisesta. Lisäksi ohjelmassa ennustetaan yksityistämisestä saatavien tulojen supistavan velkasuhdetta noin 2 prosenttiyksiköllä suhteessa BKT:hen vuosina 2004-2006.[4]  Komission ennusteet on tehty siltä pohjalta, että politiikkaa ei muuteta vuosina 2004 ja 2005.Ohjelmassa viitataan, vaikkakaan ei yksityiskohtaisesti, hallituksen rakenneuudistussuunnitelmiin, joihin kuuluu julkisten yritysten yksityistäminen ja rakenneuudistus. Terveydenhuolto- ja eläkejärjestelmien uudistamisesta ei ole kuitenkaan vielä sovittu. Uudistusohjelman vaikutusta julkiseen talouteen ei ole esitetty ohjelmassa.Maltan julkisen talouden vaarana on tasapainottomuus, joka johtuu ennustetuista väestön ikääntymisestä julkiselle taloudelle aiheutuvista kustannuksista. Julkisen talouden pitämiseksi kestävällä pohjalla on olennaisen tärkeää, että perusylijäämä kasvatetaan riittävän suureksi keskipitkällä aikavälillä. Lisäksi on toteutettava muita toimia väestön ikääntymisestä aiheutuvien menojen kasvun hillitsemiseksi erityisesti terveydenhuollon alalla.Taulukko 1: Keskeisten makrotaloutta ja julkista taloutta koskevien ennusteiden vertailu>TAULUKON PAIKKA>Tämän arvion perusteella komissio on hyväksynyt oheisen suosituksen neuvoston lausunnoksi Maltan lähentymisohjelmasta ja esittää sen edelleen neuvostolle.Suositus: 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 9 artiklan 3 kohdan mukainen NEUVOSTON LAUSUNTO Maltan lähentymisohjelmasta vuosiksi 2004-2007EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 [5] ja erityisesti sen 9 artiklan 3 kohdan,[5]  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1. Asiakirjat, joihin tässä lausunnossa viitataan on julkaistu seuraavilla Internet-sivuilla:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htmottaa huomioon komission suosituksen,on kuullut talous- ja rahoituskomiteaa,ON ANTANUT TÄMÄN LAUSUNNON:Neuvosto tutki [5. heinäkuuta] 2004 Maltan lähentymisohjelman, joka kattaa vuodet 2004-2007. Ohjelma noudattaa vain osittain vakaus- ja lähentymisohjelmien sisältöä ja muotoa koskevia tarkistettuja käytännesääntöjä. Erityisesti BKT:tä ja sen osatekijöitä koskevat tiedot eivät ole vielä täysin EKT95-vaatimusten mukaisia. Tämä heikentää ohjelman eri osien vertailukelpoisuutta.Ohjelman perustana olevan julkisen talouden strategian tavoitteena on vähentää julkisen talouden alijäämä alle 3 prosenttiin suhteessa BKT:hen jo vuonna 2006. Välitavoitteiden mukaan alijäämä olisi on 5,2 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2004, 3,7 prosenttia vuonna 2005 ja 2,3 prosenttia vuonna 2006. Ohjelmakauden lopulla alijäämä olisi 1,4 prosenttia suhteessa BKT:hen. Ohjelmassa ennustetaan perusjäämän parantuvan merkittävästi siten, että se kasvaisi 1,4 prosentin alijäämästä suhteessa BKT:hen vuonna 2004 2,2 prosentin ylijäämäksi vuonna 2007. Tämän rinnalla ohjelmassa suunnitellaan, että julkisen velan kasvu suhteessa BKT:hen käännettäisiin laskuksi vuonna 2005. Ohjelmakauden lopulla julkinen velka suhteessa BKT:hen olisi 70,4 prosenttia.Julkisen talouden strategia perustuu toimenpidepakettiin, jolla pyritään menojen hallintaan ja järkeistämiseen sekä tulopuolella veronkierron ehkäisemiseen. Erityisesti menopuolella juoksevia menoja ennustetaan leikattavan 3 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen julkisen sektorin palkkojen kasvun hillitsemisen ja telakkateollisuudelle myönnettävien tukien asteittaisen poistamisen avulla. Myös pääomamenojen odotetaan supistuvan ohjelmakaudella yli 2,5 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen. Julkiset investoinnit säilyvät kuitenkin yli 4 prosentissa suhteessa BKT:hen.Tällä hetkellä saatavilla olevien tietojen mukaan ohjelman lähtökohtana oleva makrotaloudellinen skenaario näyttäisi heijastelevan uskottavia kasvuoletuksia. Siihen liittyy kuitenkin jonkin verran epävarmuutta, joka johtuu EKT95:n mukaisen nimellisen BKT:n mahdollisesta yliarvioinnista ja Maltan talouden alttiudesta ulkoisille sokeille.Vaikka ohjelmassa ennustetaan alijäämän supistuvan alle 3 prosentin viitearvon vuonna 2006 ja vielä lisää sen jälkeen, nämä tavoitteet eivät tarkoita sitä, että rahoitusasema olisi lähellä tasapainoa ohjelmakaudella.Vakauttamisura on melko kunnianhimoinen, vaikka se vaikuttaakin saavutettavissa olevalta. Tähän vaikuttaa erityisesti eräiden investointihankkeiden päättymisestä saatava liikkumavara. Vuoden 2003 kokonaistuotannon kasvuluvun äskettäisen tarkistuksen mahdolliset vaikutukset lisäävät myös talouskasvun hidastumiseen liittyviä riskejä. Sen vuoksi ohjelman mukainen finanssipolitiikan viritys ei ehkä riitä pienentämään alijäämää alle 3 prosentin raja-arvon suhteessa BKT:hen vuoteen 2006 mennessä. Lisäksi velkasuhteen kehitys ei todennäköisesti ole niin suotuisaa kuin on ennustettu, kun otetaan huomioon nämä talouskasvun hidastumiseen liittyvät riskit.Maltan julkisen talouden vaarana on tasapainottomuus, joka johtuu ennustetuista väestön ikääntymisestä julkiselle taloudelle aiheutuvista kustannuksista. Julkisen talouden pitämiseksi kestävällä pohjalla on olennaisen tärkeää, että perusylijäämä kasvatetaan riittävän suureksi keskipitkällä aikavälillä. Lisäksi on toteutettava muita toimia väestön ikääntymisestä aiheutuvien menojen kasvun hillitsemiseksi erityisesti terveydenhuollon alalla.Neuvosto päätti komission suosituksesta [5. heinäkuuta] 2004 EY:n perustamissopimuksen 104 artiklan 6 kohdan mukaisesti, että Maltassa on liiallinen alijäämä, ja antoi Maltalle 104 artiklan 7 kohdan mukaisen suosituksen tämän tilanteen lopettamiseksi. Neuvosto esitti tässä yhteydessä asiaan liittyvät neuvonsa.Maltan lähentymisohjelman keskeiset ennusteet:>TAULUKON PAIKKA>


Avis juridique important

|

32001H0205

Neuvoston suositus, annettu 12 päivänä maaliskuuta 2001, Euroopan kehitysrahaston (1984) (kuudes EKR) toimenpiteiden toteuttamisesta komissiolle myönnettäväksi vastuuvapaudeksi varainhoitovuodelta 1999

Virallinen lehti nro L 073 , 15/03/2001 s. 0035 - 0035

Neuvoston suositus,annettu 12 päivänä maaliskuuta 2001,Euroopan kehitysrahaston (1984) (kuudes EKR) toimenpiteiden toteuttamisesta komissiolle myönnettäväksi vastuuvapaudeksi varainhoitovuodelta 1999(2001/205/EY)EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon Loméssa 8 päivänä joulukuuta 1984 allekirjoitetun kolmannen AKT-ETY-yleissopimuksen,ottaa huomioon 30 päivänä kesäkuuta 1986 tehdyn neuvoston päätöksen 86/283/ETY merentakaisten maiden ja alueiden assosioinnista Euroopan talousyhteisöön(1),ottaa huomioon Brysselissä 19 päivänä helmikuuta 1985 allekirjoitetun sisäisen sopimuksen yhteisön tuen rahoituksesta ja hallinnasta(2), sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 86/281/ETY(3), ja erityisesti sen 29 artiklan 3 kohdan,ottaa huomioon 11 päivänä marraskuuta 1986 annetun kuudenteen Euroopan kehitysrahastoon(4) sovellettavan varainhoitoasetuksen ja erityisesti sen 66-73 artiklan,on tutkinut Euroopan kehitysrahaston (1984) (kuudes EKR) toimenpiteisiin liittyvät tulostilin ja taseen, jotka on päätetty 31 päivänä joulukuuta 1999, sekä tilintarkastustuomioistuimen kertomuksen varainhoitovuodelta 1999(5) komission vastauksineen,katsoo, että sisäisen sopimuksen 29 artiklan 3 kohdan nojalla Euroopan parlamentti antaa neuvoston suosituksesta komissiolle vastuuvapauden Euroopan kehitysrahaston (1984) (kuudes EKR) hallinnasta,katsoo, että komissio on toteuttanut Euroopan kehitysrahaston (1984) (kuudes EKR) toimenpiteet varainhoitovuoden 1999 aikana kokonaisuudessaan tyydyttävällä tavalla,SUOSITTELEE Euroopan parlamentille, että tämä myöntää komissiolle vastuuvapauden Euroopan kehitysrahaston (1984) (kuudes EKR) toimenpiteiden toteuttamisesta varainhoitovuodelta 1999.Tehty Brysselissä 12 päivänä maaliskuuta 2001.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaB. Ringholm(1) EYVL L 175, 1.7.1986, s. 1.(2) EYVL L 86, 31.3.1986, s. 210.(3) EYVL L 178, 2.7.1986, s. 13.(4) EYVL L 325, 20.11.1986, s. 42.(5) EYVL C 342, 1.12.2000, s. 205.