               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 22.5.2017
            COM(2017) 509 final
            Suositus
            NEUVOSTON SUOSITUS
            Ranskan vuoden 2017 kansallisesta uudistusohjelmastasekä samassa yhteydessä annettu Ranskan vuoden 2017 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto

               Suositus

               NEUVOSTON SUOSITUS

               Ranskan vuoden 2017 kansallisesta uudistusohjelmasta

                  sekä samassa yhteydessä annettu Ranskan vuoden 2017 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,

               ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97
                  1
                ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan,

               ottaa huomioon makrotalouden epätasapainon ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta 16 päivänä marraskuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011
                  2
                ja erityisesti sen 6 artiklan 1 kohdan,

               ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen
                  3
               ,

               ottaa huomioon Euroopan parlamentin päätöslauselmat
                  4
               ,

               ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,

               ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,

               ottaa huomioon talous- ja rahoituskomitean lausunnon,

               ottaa huomioon sosiaalisen suojelun komitean lausunnon,

               ottaa huomioon talouspoliittisen komitean lausunnon,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Komissio hyväksyi 16 päivänä marraskuuta 2016 vuotuisen kasvuselvityksen
                  5
               , mikä aloitti vuoden 2017 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson. Eurooppa-neuvosto vahvisti vuotuisen kasvuselvityksen ensisijaiset tavoitteet 9 ja 10 päivänä maaliskuuta 2017. Komissio hyväksyi 16 päivänä marraskuuta 2016 asetuksen (EU) N:o 1176/2011 perusteella varoitusmekanismia koskevan kertomuksen
                  6
               , jossa se katsoi, että Ranska kuuluu niihin jäsenvaltioihin, joista laadittaisiin perusteellinen tarkastelu. Samana päivänä komissio hyväksyi myös suosituksen neuvoston suositukseksi euroalueen talouspolitiikasta. Eurooppa-neuvosto vahvisti suosituksen 9 ja 10 päivänä maaliskuuta 2017, ja neuvosto antoi sen 21 päivänä maaliskuuta 2017
                  7
               .

               (2)Koska Ranska kuuluu jäsenvaltioihin, joiden rahayksikkö on euro, ja koska taloudet ovat talous- ja rahaliitossa vahvasti yhteydessä toisiinsa, Ranskan olisi varmistettava, että jäljempänä esitettävistä suosituksista 1–4 ilmenevä euroalueen suositus pannaan täytäntöön täysimääräisesti ja oikea-aikaisesti.

               (3)Ranskaa koskeva vuoden 2017 maaraportti
                  8
                julkaistiin 22 päivänä helmikuuta 2017. Siinä arvioitiin Ranskan edistymistä neuvoston 12 päivänä heinäkuuta 2016 hyväksymien maakohtaisten suositusten noudattamisessa, aiempina vuosina annettujen suositusten noudattamisessa ja kansallisten Eurooppa 2020 tavoitteidensa saavuttamisessa. Lisäksi siihen sisältyi asetuksen (EU) N:o 1176/2011 5 artiklan nojalla laadittu perusteellinen tarkastelu
                  9
               , jonka tulokset julkaistiin samaten 22 päivänä helmikuuta 2017. Komissio päättelee analyysinsa perusteella, että Ranskan makrotaloudessa on liiallisia epätasapainoja. Ranskan kilpailukyky on heikko, minkä lisäksi julkinen velka on suuri ja kasvaa edelleen, kun taas tuottavuuden kasvu on hidasta. Ranskan taloudelle aiheutuvien kielteisten vaikutusten ja sen koon vuoksi talous- ja rahaliitolle aiheutuvien kielteisten heijastusvaikutusten riski on erityisen merkittävä.

               (4)Ranska toimitti vuoden 2017 kansallisen uudistusohjelmansa ja vuoden 2017 vakausohjelmansa 28 päivänä huhtikuuta 2017. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon.

               (5)Kauden 2014–2020 Euroopan rakenne- ja investointirahastojen (ERI-rahastot) kansallisissa ohjelmissa on otettu huomioon asiaankuuluvat maakohtaiset suositukset. Kuten ERI-rahastoja koskevassa lainsäädännössä
                  10
                säädetään, komissio voi pyytää jäsenvaltiota tarkastelemaan uudelleen asiaankuuluvia ERI-rahastoja koskevia ohjelmiaan ja esittämään niihin muutoksia, kun tämä on tarpeen asiaankuuluvien neuvoston suositusten täytäntöönpanon tukemiseksi. Komissio on antanut tarkempia ohjeita kyseisten sääntöjen soveltamisesta
                  11
               .

               (6)Ranskaan sovelletaan vakaus- ja kasvusopimuksen korjaavaa osiota. Hallitus suunnittelee vuoden 2017 vakausohjelmassaan liiallisen alijäämän korjaamista vuonna 2017 neuvoston 10 päivänä maaliskuuta 2015 antaman suosituksen mukaisesti, niin että julkisen talouden alijäämä olisi 2,8 prosenttia suhteessa BKT:hen. Julkisen talouden alijäämän suunnitellaan supistuvan edelleen 1,3 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2020. Julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteena oleva rakenteellinen ylijäämä, joka on 0,4 prosenttia suhteessa BKT:hen, on tarkoitus saavuttaa viimeistään vuonna 2019. Uudelleenlasketun
                  12
                rakenteellisen rahoitusaseman ennustetaan kuitenkin olevan –1,2 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2020, jolloin julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitetta ei saavutettaisi ohjelmakaudella. Vakausohjelman mukaan julkisen talouden velan odotetaan supistuvan 95,9 prosentista suhteessa BKT:hen vuonna 2018 93,1 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2020. Julkisen talouden kehitysarvioiden perustana oleva makrotalouden skenaario on uskottava. Toimenpiteitä, joita tarvitaan tukemaan suunniteltujen alijäämätavoitteiden saavuttamista vuodesta 2018 eteenpäin, ei kuitenkaan ole vielä riittävästi täsmennetty.

               (7)Neuvosto suositti 10 päivänä maaliskuuta 2015, että Ranska lopettaa liiallisen alijäämän tilanteen viimeistään vuonna 2017 ja pyrkii siihen, että julkisen talouden alijäämä on 2,8 prosenttia suhteessa BKT:hen, mikä vastaa rakenteellisen rahoitusaseman paranemista 0,9 prosentilla suhteessa BKT:hen vuonna 2017. Komission kevään 2017 talousennusteen perusteella odotetaan, että julkisen talouden alijäämä on 3,0 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2017 eli suurempi kuin neuvoston suosittama tavoite. Jos politiikka säilyy muuttumattomana, alijäämän odotetaan vuonna 2018 olevan 3,2 prosenttia suhteessa BKT:hen. Se on enemmän kuin perussopimuksessa asetettu viitearvo ja viittaa siihen, että liiallisen alijäämän kestävään korjaamiseen liittyy riskejä. Myöskään suositetun julkisen talouden sopeutuksen ei ennusteta toteutuvan liiallista alijäämää koskevan menettelyn aikana, koska Ranskan noudattama vakauttamisstrategia perustuu ensisijaisesti suhdannetilanteen paranemiseen ja matalan korkotason säilymiseen. Viranomaiset eivät kuitenkaan voi vaikuttaa näihin tekijöihin.

               (8)Jos liiallisen alijäämän korjaaminen toteutuu lopulta vuonna 2018 oikea-aikaisesti ja kestävällä tavalla, Ranskaan aletaan soveltaa vakaus- ja kasvusopimuksen ennaltaehkäisevää osiota ja väliaikaista velkasääntöä. Julkisen talouden tilanteen ja erityisesti velkatason perusteella Ranskan odotetaan vuonna 2018 jatkavan sopeutusta kohti julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitetta, joka on 0,4 prosentin rakenteellinen alijäämä suhteessa BKT:hen. Vakaus- ja kasvusopimuksen mukaisen yhteisesti sovitun matriisin mukainen sopeutus tarkoittaa vaatimusta, jonka mukaan nettomääräisten julkisten perusmenojen nimellinen kasvu
                  13
                ei ole yli 1,2 prosenttia vuonna 2018. Tällöin vuotuinen rakenteellinen sopeutus olisi 0,6 prosenttia suhteessa BKT:hen. Jos politiikka säilyy muuttumattomana, on vaarana, että tästä vaatimuksesta poiketaan merkittävästi vuonna 2018. On myös vaarana, että Ranska ei noudata väliaikaista velkasääntöä vuonna 2018, koska rakenteellisen rahoitusaseman ennakoidaan heikkenevän 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen, kun lineaarisen rakenteellisen vähimmäissopeutuksen noudattaminen vaatisi sen vahvistumista 0,4 prosenttia suhteessa BKT:hen. Kaiken kaikkiaan neuvosto katsoo, että Ranskan on oltava valmis toteuttamaan lisätoimia, joilla varmistetaan vaatimusten noudattaminen vuonna 2017, ja että vuodesta 2018 alkaen tarvitaan lisätoimia, jotta vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia voidaan noudattaa. Kuten asetuksessa (EY) N:o 1466/97 säädetään, talousarviosuunnitelmien ja julkisen talouden toteutuman arvioinnissa olisi kuitenkin otettava huomioon jäsenvaltion rahoitusasema suhdanteet huomioiden. Kuten näihin maakohtaisiin suosituksiin liittyvässä komission tiedonannossa todetaan, vuoden 2018 alustavan talousarviosuunnitelman arvioinnissa ja sen jälkeen julkisen talouden vuoden 2018 toteutuman arvioinnissa on otettava asianmukaisella tavalla huomioon, että tavoitteena on saavuttaa sellainen finanssipolitiikan viritys, joka osaltaan sekä vahvistaa talouden elpymistä että varmistaa Ranskan julkisen talouden kestävyyden. Tämän vuoksi komissio aikoo hyödyntää sovellettavaa harkintavaltaa Ranskan suhdannetilanteen mukaisesti.

               (9)Ranskan julkiset menot kuuluvat EU:n suurimpiin. Menosuhteen ennakoidaan nousevan 56,2 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2017, mikä on 9,7 prosenttiyksikköä suurempi kuin EU:ssa. Ranska on noudattanut vakauttamisstrategiaa, jossa menojen rajoittaminen on perustunut pääasiassa korkojen alenemiseen ja julkisten investointien leikkaamiseen. On kuitenkin epätodennäköistä, että matala korkotaso säilyy keskipitkällä aikavälillä, ja tuotannollisten investointien leikkaukset voivat heikentää tulevaa taloudellista potentiaalia. Sen sijaan menojen uudelleenarviointien yhteydessä on määritetty useita mahdollisia tehokkuushyötyjä, joita ei ole toteutettu. Menojen uudelleenarviointien yhteydessä on määritetty vain pieni osa (alle 2 prosenttia) vuosiksi 2015–2017 suunnitelluista yli 50 miljardin euron kokonaissäästöistä. Niistä on kuitenkin toteutettu vuoden 2016 talousarviossa vain osa, kun taas vuoden 2017 talousarviolakiin sisältyvät toimenpiteet perustuvat jo vuonna 2015 tehtyyn menojen uudelleenarviointiin. Menojen uudelleenarviointiin perustuvia säästöjä voitaisiin lisätä merkittävästi laajentamalla tarkasteltavia menoaloja ja laatimalla monivuotinen strategia, jonka mukaisesti määritetyt säästöt muunnettaisiin konkreettisiksi talousarviotoimenpiteiksi.

               (10)Korkeat sosiaaliturvamaksut yhdessä korkean veroasteen kanssa rasittavat yrityksiä ja voivat olla esteenä yksityisille investoinneille ja heikentää yritysten kasvua ja vähentää uusien työntekijöiden palkkaamista. Työvoimakustannusten alentamiseen tähtäävien politiikkatoimien toteuttamista on jatkettu, ja huhtikuussa 2016 alkoi toinen vaihe työnantajien sosiaaliturvamaksujen alentamisessa osana vastuu- ja solidaarisuussopimusta. Lisäksi hallitus on korottanut kilpailukyvyn ja työllisyyden tukemista koskevaa verohyvitystä (CICE) 6 prosentista 7 prosenttiin vuonna 2017. Näillä verokiilan kaventamiseen tähtäävillä toimilla on parannettu Ranskan kilpailukykyä jo vuodesta 2013, mutta niiden avulla ei ole vielä pystytty kattamaan aiempaa kilpailukyvyn heikkenemistä. Vuonna 2015 työnantajien sosiaaliturvamaksut olivat Ranskassa keskipalkkatasolla edelleen EU:n suurimmat, kun tarkastellaan niiden osuutta työnantajan työvoimakustannuksista, vaikka niitä on jo vähennetty. Näitä toimenpiteitä koskevissa viimeaikaisissa arvioinneissa on korostettu niiden myönteistä vaikutusta työllisyyteen ja yritysten voittomarginaaleihin. Lisäarvioinnit ovat kuitenkin tarpeen, jotta voidaan selvittää perusteellisesti niiden vaikutus palkkoihin, investointeihin, työllisyyteen ja yritysten marginaaleihin. Viimeaikaisten arviointien perusteella näyttäisi myös siltä, että työvoimakustannusten alentamiseen tähtäävien järjestelmien vaikutus työllisyyteen ja investointeihin voitaisiin maksimoida yhdistämällä eri järjestelmät ja muuttamalla ne pysyviksi sosiaaliturvamaksujen alennuksiksi.

               (11)Vuonna 2016 keskimääräinen efektiivinen yritysveroaste oli 38,4 prosenttia, mikä on EU:n korkein. Myös muut tuotantoverot ovat erityisen korkeat. Tämän trendin muuttamiseksi Ranska on ilmoittanut toimenpiteistä, joilla lakisääteinen yritysveroaste alennetaan 28 prosenttiin vuonna 2020. Samalla kulutukseen kohdistuva verorasitus on kevyempi kuin muissa EU:n jäsenvaltioissa. Vuonna 2014 Ranska oli EU:ssa sijalla 27, kun tarkastellaan kulutusverotulojen osuutta kokonaisverotuloista. Ranskan arvonlisäverojärjestelmässä yleinen verokanta on keskitasoa, ja matalan alennetun verokannan veropohja on laaja. Monimutkainen verojärjestelmä muodostaa esteen toimivalle liiketoimintaympäristölle. Ranskassa verorasitus on suuri, sillä vaikka veroihin liittyy monia huojennuksia ja alennettuja verokantoja, eri verojärjestelmien suuri määrä lisää niiden noudattamisesta aiheutuvia kustannuksia ja epävarmuutta. Veromenojen kokonaismäärä on Ranskassa huomattava, yli 3 prosenttia suhteessa BKT:hen. Myös veroviranomaisille veronkannosta aiheutuvat hallintokustannukset ovat korkeat ja ylittävät EU:n keskiarvon.

               (12)Vuonna 2016 työttömyysaste laski 10,1 prosenttiin. Työttömyys on yleisempää nuorten, matalan osaamistason työntekijöiden ja EU:n ulkopuolella syntyneiden keskuudessa. Parhaillaan toteutettavilla hallintouudistuksilla on olennainen merkitys koulutusmahdollisuuksien mukauttamisessa työllisyysnäkymiin ja talouden tarpeisiin. Toisaalta työnhakijoilla, vähemmän koulutetuilla työntekijöillä ja pk-yritysten työntekijöillä on jatkuvasti vaikeuksia päästä koulutukseen. Jotta voitaisiin varmistaa heidän osallistumisensa ja annetun koulutuksen merkityksellisyys, voi olla tarpeen lujittaa voimassa olevia toimenpiteitä ja tasapainottaa resursseja. Nuorilla ja erityisesti vähiten koulutetuilla on edelleen vaikeuksia päästä työmarkkinoille. Tässä tilanteessa toimet oppisopimuskoulutuksen tukemiseksi ovat toistaiseksi tuottaneet hyviä tuloksia. Tarjolla oleva ammatillinen peruskoulutus ei kuitenkaan erityisesti koulupohjaisena ja tietyillä palvelualoilla tarjoa riittävästi työllistymismahdollisuuksia. Lisäksi heikommista lähtökohdista tulevat oppilaat ohjataan muita useammin ammatilliseen peruskoulutukseen, mikä on myös useimmissa tapauksissa selitys koulutuksen keskeyttämiseen. Tämä pahentaa koulutuksen suurta epätasa-arvoisuutta. Sosioekonomisen aseman vaikutus opiskelijoiden koulutustuloksiin on OECD:n suurin.

               (13)Vuonna 2016 vain 54,5 prosenttia EU:n ulkopuolella syntyneistä työikäisistä oli työelämässä. Naisten työllisyysaste (45,4 prosenttia) oli EU:n alhaisimpia. Vuonna 2016 EU:n ulkopuolella ja Ranskassa syntyneiden välinen työllisyysero kasvoi 17,5 prosenttiyksikköön (naisilla 23,7 prosenttiyksikköön). EU:n ulkopuolella syntyneiden heikko työllisyys heikentää kokonaistyöllisyysastetta ja kertoo työvoiman kroonisesta alikäytöstä. Kaikkia toisen sukupolven maahanmuuttajien heikkoja työllisyystuloksia ei myöskään voida selittää ikään, koulutukseen tai osaamistasoon liittyvillä eroilla. Lisäksi koulutustulosten erot ovat pysyviä, sillä toisen sukupolven maahanmuuttajat ovat onnistuneet kaventamaan niitä vain osittain. Puuttuminen tähän haasteeseen edellyttää kattavaa strategiaa, johon sisältyy muun muassa kielitaitoa, osaamisen täydentämistä ja ammattikoulutusta koskevia kohdennettuja toimenpiteitä sekä työvoimaneuvontaa ja muita kohdennettuja aktiivisen työmarkkinapolitiikan toimenpiteitä. Palvelujen tosiasiallinen saatavuus on keskeistä työvoimaosuuden parantamisessa, samoin kuin toimet sellaisten syrjivien käytäntöjen poistamiseksi, jotka vaikeuttavat EU:n ulkopuolella syntyneiden ja toisen sukupolven maahanmuuttajien työllistämistä.

               (14)Ranskan vähimmäispalkka on seurannut indeksointisääntöjä vuodesta 2013. Kun inflaatio ja myös palkkojen nousu on ollut hidasta, vähimmäispalkka on noussut viitepalkkoja vähemmän. Vaikka vähimmäispalkka on mediaanipalkkaan verrattuna suuri, vapautukset sosiaaliturvamaksuista ovat vähentäneet työvoimakustannuksia vähimmäispalkkatasolla. Vähimmäispalkan korotukset johtavat palkankorotuksiin useimmissa työntekijäryhmissä ja vaarana on palkkaerojen kaventuminen ylöspäin. Vaikka vähimmäispalkan indeksointi on työntekijöiden ostovoiman säilyttämisen kannalta tärkeää, nykyinen indeksointimekanismi saattaa osaltaan viivyttää yleistä palkkasopeutusta. Lisäksi vallitsevana korkean työttömyyden aikana on vaarana, että työvoimakustannukset vaikeuttavat vähimmäispalkkatasolla matalan osaamistason työntekijöiden työllistymistä. Riippumattomien asiantuntijoiden ryhmä arvioi vuosittain Ranskan vähimmäispalkkaa ja antaa sen kehityksestä ei-sitovia lausuntoja. Ryhmän suosituksia vähimmäispalkan satunnaiskorotuksista on tähän asti aina noudatettu, ja sillä on merkittävä rooli tällaisten korotusten käytön valvonnassa.

               (15)Heinäkuussa 2016 Ranskassa annettiin työvoimaa, työmarkkinaosapuolten vuoropuhelua ja uraväyliä koskeva laki, johon sisältyvillä toimenpiteillä pyritään parantamaan yritysten kykyä sopeutua suhdannevaihteluihin ja vähentämään työmarkkinoiden segmentoitumista. Laissa täsmennetään taloudellisista syistä tapahtuviin yksittäisiin irtisanomisiin sovellettavia sääntöjä, laajennetaan keskeisten yritystason sopimusten soveltamisalaa ja tehostetaan työehtosopimusneuvotteluja. Pitkään korkeana pysytellyt työttömyysaste rasittaa työttömyysetuusjärjestelmän kestävyyttä. Työmarkkinaosapuolet hyväksyivät sen vuoksi maaliskuussa 2017 uuden työttömyysetuuksia koskevan sopimuksen, joka Ranskan hallituksen pitäisi vielä vahvistaa. Sen nojalla vuotuista alijäämää on tarkoitus supistaa 1,2 miljardilla eurolla.

               (16)Vaikka Ranska on parantanut sääntelyn tuloksellisuutta kokonaisuutena, liiketoimintaympäristö on suurimpiin kilpailijoihin verrattuna edelleen keskitasoa. Jatkuvista yksinkertaistamispyrkimyksistä huolimatta yrityksiä rasittavat edelleen sääntelyn suuri määrä ja sen nopea muuttuminen. Tämä on yksi suurimmista yksityisten investointien esteistä. Ranskassa on pyritty vähentämään yritysten byrokratiaa yksinkertaistamisohjelman avulla, mutta huomattava osa ennen vuotta 2016 hyväksytyistä toimenpiteistä odottaa edelleen täytäntöönpanoa. Samaan aikaan kynnysarvot rajoittavat edelleen yritysten kasvua, mikä heikentää niiden taloudellista ja markkinakehitystä. Koska yritysten sosiaaliturva- ja verovelvollisuudet kasvavat, kun työntekijöiden määrä ylittää tietyn tason, yritykset eivät ole halukkaita laajentumaan niin, että ne voisivat harjoittaa vientiä ja innovointia. Nämä kynnysarvot voivat myös heikentää yritysten tuottavuutta, kilpailukykyä ja kansainvälistymistä. Kokemusten perusteella erityisesti 10 ja 50 työntekijän kynnysarvot aiheuttavat työnantajille suuria kustannuksia. Ranskan taloudessa onkin suhteettoman vähän nämä raja-arvot ylittäviä yrityksiä, mikä osoittaa, että ilmiöt ovat sidoksissa toisiinsa.

               (17)Palveluissa kilpailu on vilkastunut useilla sektoreilla, mutta eräillä taloudellisesti tärkeillä sektoreilla, kuten kirjanpidon, arkkitehtuurin, kotihoivapalvelujen, majoitus- ja ravitsemuspalvelujen sekä taksipalvelujen ja yksityisten vuokra-autopalvelujen alalla, kilpailu on edelleen vähäistä ja/tai sääntelystä johtuvia esteitä on paljon. Näihin palveluihin liittyy edelleen esteitä, erityisesti liiallisia sääntelyvaatimuksia, jotka jarruttavat alalle tuloa tai vähentävät tehokasta kilpailua. Näiden esteiden vähentäminen voisi antaa nykyisille tai uusille yrityksille mahdollisuuden parantaa kilpailukykyään ja/tai päästä markkinoille uuden teknologisen ja digitaalisen kehityksen avulla. Kuluttajat hyötyisivät, kun hinnat alenisivat ja palvelujen laatu paranisi. Tätä varten komissio käynnisti tammikuussa 2017 osana palvelumarkkinoiden esteiden poistamista koskevaa toimenpidepakettia
                  14
                keskinäisen arvioinnin, jonka puitteissa jäsenvaltioita kehotetaan selvittämään, mitkä esteet rajoittavat pääsyä tiettyihin ammatteihin.

               (18)Ranskassa innovointi ei yllä Euroopan innovointijohtajien tasolle. Innovointitoiminta on monimutkaista ja yleinen koordinointi haasteellista. Ero innovointiin myönnetyn julkisen tuen määrän ja keskinkertaisten tulosten välillä herättää kysymyksiä julkisten tukimekanismien tehokkuudesta. Etenkin yhteistyötä julkisten tutkimuslaitosten ja yritysten välillä olisi varaa parantaa, sillä nyt se heikentää innovointijärjestelmän taloudellisia tuloksia.

               (19)Komissio on eurooppalaisen ohjausjakson osana tehnyt kattavan analyysin Ranskan talouspolitiikasta ja julkaissut sen vuoden 2017 maaraportissa. Se on arvioinut myös vakausohjelman ja kansallisen uudistusohjelman sekä jatkotoimenpiteet, joita on toteutettu Ranskalle viime vuosina annettujen suositusten noudattamiseksi. Se on ottanut huomioon niiden merkityksen Ranskan finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta mutta myös sen, ovatko ne EU:n sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska unionin yleistä talouden ohjausta on tarpeen vahvistaa antamalla EU:n tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin.

               (20)Neuvosto on tutkinut vakausohjelman tämän arvioinnin perusteella, ja sen lausunto
                  15
                ilmenee erityisesti jäljempänä esitettävästä suosituksesta 1.

               (21)Neuvosto on tutkinut kansallisen uudistusohjelman ja vakausohjelman komission perusteellisen tarkastelun ja tämän arvioinnin perusteella. Asetuksen (EU) N:o 1176/2011 6 artiklan nojalla annetut neuvoston suositukset ilmenevät jäljempänä esitettävistä suosituksista 1–4,

               SUOSITTAA, että Ranska toteuttaa vuosina 2017 ja 2018 toimia, joilla se

               1.varmistaa, että neuvoston 10 päivänä maaliskuuta 2015 liiallisia alijäämiä koskevassa menettelyssä antamaa suositusta noudatetaan; harjoittaa sen jälkeen finanssipolitiikkaansa vakaus- ja kasvusopimuksen ennaltaehkäisevän osion vaatimusten mukaisesti, mikä edellyttää merkittäviä julkisen talouden sopeutustoimia vuonna 2018; toimien toteuttamisen yhteydessä olisi otettava huomioon, että tavoitteena on sellaisen finanssipolitiikan virityksen saavuttaminen, joka osaltaan sekä vahvistaa talouden elpymistä että varmistaa Ranskan julkisen talouden kestävyyden; arvioi menoeriä kattavasti uudelleen, jotta tehokkuushyödyistä saadaan aikaan säästöjä;

               2.yhdistää työvoimakustannusten vähentämiseen tähtääviä toimenpiteitä, jotta niistä saadaan mahdollisimman suuri teho budjettineutraalilla tavalla ja voidaan lisätä niiden vaikutusta työllisyyteen ja investointeihin; laajentaa kokonaisveropohjaa ja toteuttaa lisätoimia yritysten lakisääteisen veroasteen alentamiseksi suunnitellusti;

               3.helpottaa erityisesti vähemmän koulutettujen ja maahanmuuttajataustaisten työnhakijoiden pääsyä työmarkkinoille muun muassa tarkistamalla ammatillisen koulutuksen järjestelmää; huolehtii siitä, että vähimmäispalkka kehittyy johdonmukaisesti työpaikkojen luomisen ja kilpailukyvyn kanssa;

               4.keventää edelleen yritysten sääntelyrasitusta muun muassa yksinkertaistamisohjelmaa jatkamalla; jatkaa kilpailun esteiden poistamista palvelualalla, myös yrityspalvelujen ja säänneltyjen ammattien osalta; yksinkertaistaa ja parantaa innovoinnin edistämiseksi tarkoitettuja julkisia tukijärjestelmiä.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)
                  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)
                  EUVL L 306, 23.11.2011, s. 25.

                     (3)
                  COM(2017) 509 final.

                     (4)
                  P8_ TA(2017)0038, P8_ TA(2017)0039 ja P8_ TA(2017)0040.

                     (5)
                  COM(2016) 725 final.

                     (6)
                  COM(2016) 728 final.

                     (7)
                  EUVL C 92, 24.3.2017, s. 1.

                     (8)
                  SWD(2017) 75 final.

                     (9)
                  COM(2017) 90 final.

                     (10)
                  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1303/2013, annettu 17 päivänä joulukuuta 2013, Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yhteisistä säännöksistä sekä Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yleisistä säännöksistä sekä neuvoston asetuksen (EY) N:o 1083/2006 kumoamisesta (EUVL L 347, 20.12.2013, s. 320), 23 artikla.

                     (11)
                  COM(2014) 494 final.

                     (12)
                  Komission yhteistä menetelmää noudattaen uudelleen laskema suhdannekorjattu rahoitusasema ilman kertaluonteisia ja väliaikaisia toimenpiteitä.

                     (13)
                  Nettomääräiset julkiset menot koostuvat julkisten menojen kokonaismäärästä ilman korkoja, unionin ohjelmista aiheutuvia menoja, jotka korvataan täysin unionin varoista saatavilla tuloilla, ja muita kuin harkinnanvaraisia muutoksia työttömyysetuusmenoissa. Kansallisesti rahoitettu kiinteän pääoman bruttomuodostus tasoitetaan neljälle vuodelle. Päätösperäiset tulopuolen toimenpiteet ja lakisääteiset tulojen lisäykset otetaan huomioon. Meno- ja tulopuolen kertaluonteiset toimenpiteet kuittaavat toisensa.

                     (14)
                  COM(2016) 820 final, COM(2016) 821 final, COM(2016) 822 final, COM(2016) 823 final, COM(2016) 824 final.

                     (15)
                  Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti.


|

52010DC0131

Luonnos: Komission suositus, annettu […] komission valtuuttamisesta aloittamaan Euroopan unionin puolesta neuvottelut São Tomén ja Príncipen demokraattisen tasavallan kanssa tehdyn kalastuskumppanuussopimuksen liitteenä olevan pöytäkirjan uusimisesta  /* KOM/2010/0131 lopull. */

	[pic] | EUROOPAN KOMISSIO |Bryssel 7.4.2010KOM(2010)131 lopullinenLuonnos:KOMISSION SUOSITUS,annettu […]komission valtuuttamisesta aloittamaan Euroopan unionin puolesta neuvottelut São Tomén ja Príncipen demokraattisen tasavallan kanssa tehdyn kalastuskumppanuussopimuksen liitteenä olevan pöytäkirjan uusimisesta(komission esittämä)Luonnos:KOMISSION SUOSITUS,annettu […]komission valtuuttamisesta aloittamaan Euroopan unionin puolesta neuvottelut São Tomén ja Príncipen demokraattisen tasavallan kanssa tehdyn kalastuskumppanuussopimuksen liitteenä olevan pöytäkirjan uusimisestaPERUSTELUTEuroopan unioni ja São Tomén ja Príncipen demokraattinen tasavalta tekivät 23 päivänä heinäkuuta 2007 kalastuskumppanuussopimuksen[1], jonka liitteenä olevan, 1 päivänä kesäkuuta 2006 voimaan tulleen kalastusmahdollisuuksien ja sopimuksessa määrätyn taloudellisen korvauksen vahvistamista koskevan pöytäkirjan voimassaolo päättyy 31 päivänä toukokuuta 2010.Komissio ehdottaa, että neuvotellaan uusi pöytäkirja, joka vastaa paremmin jäsenvaltioiden laivaston mahdollisuuksia ja tarpeita neuvoston vuonna 2004 hyväksymien kalastuskumppanuussopimuksia koskevien päätelmien mukaisesti. Kalastustoiminnan jatkuvuus voidaan turvata, jos uusi pöytäkirja parafoidaan ennen nykyisen pöytäkirjan voimassaolon päättymispäivää.Sen vuoksi neuvostoa pyydetään hyväksymään tämän suosituksen liitteenä olevat neuvotteluohjeet.SUOSITUSEdellä esitetyn perusteella komissio suosittaa, että-  neuvosto valtuuttaa komission aloittamaan ja käymään neuvottelut São Tomén ja Príncipen demokraattisen tasavallan kanssa tehtyyn kalastuskumppanuussopimukseen liittyvän pöytäkirjan uusimiseksi;-  komissio nimitetään asiassa neuvottelijaksi;-  komissio käy neuvottelut kuullen erityiskomiteaa Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen mukaisesti;-  neuvosto hyväksyy tämän suosituksen liitteenä olevat neuvotteluohjeet.LIITENeuvotteluohjeet-  Neuvottelujen tavoitteena on uusia Euroopan unionin ja São Tomén ja Príncipen demokraattisen tasavallan kanssa tehtyyn kalastuskumppanuussopimukseen liittyvä pöytäkirja 23 päivänä joulukuuta 2002 annettuun komission tiedonantoon perustuvien 15 päivänä heinäkuuta 2004 annettujen neuvoston päätelmien pohjalta.-  Jotta uudella pöytäkirjalla voitaisiin varmistaa kestävän ja vastuullisen kalastuksen edistäminen, komissio ottaa neuvottelujen perustaksi seuraavat tavoitteet:-  Pääsy São Tomén ja Príncipen demokraattisen tasavallan talousvyöhykkeelle sekä Euroopan laivaston aluksille tarvittavat luvat kalastaa tonnikaloja kyseisellä talousvyöhykkeellä;-  Parhaiden saatavilla olevien tieteellisten lausuntojen huomioon ottaminen;-  Kalavarojen käyttöoikeuden tason varmistaminen nykyisessä pöytäkirjassa määrättyjen tekijöiden ja niiden viime vuosina todetun kehityksen perusteella kiinnittäen erityisesti huomiota sallittuun kalastuksen määrään, käytettävissä olevien kalastuslupien lukumäärään jne.-  Alakohtaista politiikkaa koskevan vuoropuhelun vahvistaminen vastuullisen kalastuspolitiikan täytäntöönpanon edistämiseksi ottaen huomioon kyseisen maan kehitystavoitteet erityisesti kalastuksen valvonnan ja seurannan, kalavarojen hoidon ja kalastustuotteiden elintarvikehygieenisten vaatimusten parantamisen suhteen.[1] Asetus (EY) N:o 894/2007, annettu 23 päivänä heinäkuuta 2007 (EUVL 205, 7.8.2007, s.35).


               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 22.5.2017
            COM(2017) 526 final
            Suositus
            NEUVOSTON SUOSITUS
            Ruotsin vuoden 2017 kansallisesta uudistusohjelmastasekä samassa yhteydessä annettu Ruotsin vuoden 2017 lähentymisohjelmaa koskeva neuvoston lausunto

               Suositus

               NEUVOSTON SUOSITUS

               Ruotsin vuoden 2017 kansallisesta uudistusohjelmasta

                  sekä samassa yhteydessä annettu Ruotsin vuoden 2017 lähentymisohjelmaa koskeva neuvoston lausunto

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,

               ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97
                  1
                ja erityisesti sen 9 artiklan 2 kohdan,

               ottaa huomioon makrotalouden epätasapainon ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta 16 päivänä marraskuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011
                  2
                ja erityisesti sen 6 artiklan 1 kohdan,

               ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen
                  3
               ,

               ottaa huomioon Euroopan parlamentin päätöslauselmat
                  4
               ,

               ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,

               ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,

               ottaa huomioon talous- ja rahoituskomitean lausunnon,

               ottaa huomioon sosiaalisen suojelun komitean lausunnon,

               ottaa huomioon talouspoliittisen komitean lausunnon,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Komissio hyväksyi 16 päivänä marraskuuta 2016 vuotuisen kasvuselvityksen
                  5
               , mikä aloitti vuoden 2017 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson. Eurooppa-neuvosto vahvisti vuotuisen kasvuselvityksen ensisijaiset tavoitteet 9 ja 10 päivänä maaliskuuta 2017. Komissio hyväksyi 16 päivänä marraskuuta 2016 asetuksen (EU) N:o 1176/2011 perusteella varoitusmekanismia koskevan kertomuksen
                  6
               , jossa se katsoi, että Ruotsi kuuluu niihin jäsenvaltioihin, joista laadittaisiin perusteellinen tarkastelu.

               (2)Ruotsia koskeva vuoden 2017 maaraportti
                  7
                julkaistiin 22 päivänä helmikuuta 2017. Siinä arvioitiin Ruotsin edistymistä neuvoston 12 päivänä heinäkuuta 2016 hyväksymän maakohtaisen suosituksen noudattamisessa, aiempina vuosina annettujen suositusten noudattamisessa ja kansallisten Eurooppa 2020 -tavoitteidensa saavuttamisessa. Lisäksi siihen sisältyi asetuksen (EU) N:o 1176/2011 5 artiklan nojalla laadittu perusteellinen tarkastelu
                  8
               , jonka tulokset julkaistiin samaten 22 päivänä helmikuuta 2017. Komissio päättelee analyysinsa perusteella, että Ruotsin makrotaloudessa on epätasapainoja. Erityisesti asuntojen hintojen yhtäjaksoinen nousu jo ennestään yliarvostetulta tasolta yhdistettynä kotitalouksien velan jatkuvaan kasvuun aiheuttaa hallitsemattomien korjausliikkeiden riskin. Vaikka pankeilla vaikuttaa olevan riittävästi pääomaa, hallitsemattomat korjausliikkeet voisivat vaikuttaa myös rahoitussektoriin, kun kotitalouksien asuntolainoja koskevat pankkien riskit kasvavat. Korjausliikkeiden heijastusvaikutukset voivat ulottua naapurimaihin, koska Ruotsin pankkikonsernit ovat Pohjoismaissa ja Baltian maissa järjestelmän kannalta merkittäviä. Ruotsin viranomaiset ovat hyvin tietoisia kasvavista riskeistä, ja viime vuosina on toteutettu toimenpiteitä, joilla hillitään asuntovelan kasvua ja lisätään asuntorakentamista. Tähän mennessä toteutetut toimenpiteet eivät kuitenkaan ole olleet riittäviä ratkaisemaan asuntomarkkinoiden ylikuumenemista. Kaiken kaikkiaan tarvitaan edelleen toimia, jotka kohdistuvat asumiseen liittyvään verotukseen, makrotason vakauden valvonnan välineistöön ja uusien asuntojen tarjonnan pullonkauloihin sekä nykyisen asuntokannan tehokkaan käytön esteisiin.

               (3)Ruotsi toimitti vuoden 2017 kansallisen uudistusohjelmansa ja vuoden 2017 lähentymisohjelmansa 28 päivänä huhtikuuta 2017. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon.

               (4)Kauden 2014–2020 Euroopan rakenne- ja investointirahastojen (ERI-rahastot) kansallisissa ohjelmissa on otettu huomioon asiaankuuluvat maakohtaiset suositukset. Kuten ERI-rahastoja koskevassa lainsäädännössä
                  9
                säädetään, komissio voi pyytää jäsenvaltiota tarkastelemaan uudelleen asiaankuuluvia ERI-rahastoja koskevia ohjelmiaan ja esittämään niihin muutoksia, kun tämä on tarpeen asiaankuuluvien maakohtaisten suositusten täytäntöönpanon tukemiseksi. Komissio on antanut tarkempia ohjeita kyseisten sääntöjen soveltamisesta
                  10
               .

               (5)Ruotsiin sovelletaan vakaus- ja kasvusopimuksen ennaltaehkäisevää osiota. Hallitus suunnittelee vuoden 2017 lähentymisohjelmassaan, että se saavuttaa vuonna 2017 ylijäämän, joka on 0,3 prosenttia suhteessa BKT:hen, ja pysyy edelleen koko ohjelmakauden ajan keskipitkän aikavälin julkisen talouden tavoitteessaan, joka on 1 prosentin rakenteellinen alijäämä suhteessa BKT:hen. Lähentymisohjelman mukaan on odotettavissa, että julkisen talouden velka suhteessa BKT:hen supistuu 39,5 prosenttiin vuonna 2017 ja edelleen 31,4 prosenttiin vuonna 2020. Julkisen velan on määrä supistua suhteessa BKT:hen lähinnä vahvan talouskasvun ja terveen julkisen talouden ansiosta. Julkisen talouden kehitysarvioiden perustana oleva makrotalouden skenaario on uskottava. Komission kevään 2017 talousennusteen mukaan rakenteellisen rahoitusaseman odotetaan olevan BKT:hen suhteutettuna 0,4 prosenttia ylijäämäinen vuonna 2017 ja 0,8 prosenttia ylijäämäinen vuonna 2018, mikä ylittää julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteen. Neuvosto katsoo lähentymisohjelmasta tekemänsä arvioinnin ja komission kevään 2017 talousennusteen perusteella, että Ruotsin odotetaan vuosina 2017 ja 2018 noudattavan vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia.

               (6)Kotitalouksien velka on jatkanut kasvuaan jo ennestään korkealta tasolta. Kotitalouksien velka kasvoi 7,1 prosenttia vuonna 2016, ja sen määrä on lähes 86 prosenttia suhteessa BKT:hen ja noin 180 prosenttia suhteessa käytettävissä oleviin tuloihin. Tämä johtuu lähinnä asuntojen hintojen jatkuvan nousun aiheuttamasta asuntolainakannan kasvusta. Velkaantuneisuus jakautuu yhä epätasaisemmin, sillä uutta asuntovelkaa ottaneista kotitalouksista entistä suurempi osuus (16,4 % vuonna 2016) ottaa lainaa jopa 600 prosenttia käytettävissään olevista tuloista. Hallitus on toteuttanut joitakin makrovakaustoimia, kuten asuntolainojen lyhentämisen muuttaminen pakolliseksi vuonna 2016, mutta on epäselvää, onko toimilla riittävää vaikutusta keskipitkällä aikavälillä. Hallitus käynnisti helmikuussa 2017 lainsäädäntöprosessin makrovakausvalvonnasta vastaavan viranomaisen oikeudellisten valtuuksien laajentamiseksi, jotta voidaan varmistaa, että viranomainen voi jatkossa ottaa käyttöön mahdollisia makrovakaustoimia oikea-aikaisesti ja käyttää useammanlaisia välineitä. Lainsäädännön muutosten odotetaan tulevan voimaan helmikuuhun 2018 mennessä. Kotitalouksien velan kasvua voitaisiin hillitä mukauttamalla verokannustimia, esimerkiksi rajoittamalla asteittain asuntolainakorkojen verovähennysoikeutta tai korottamalla juoksevia kiinteistöveroja, mutta hallitus ei ole edistynyt tässä asiassa.

               (7)Asuntojen hinnat ovat Ruotsissa nousseet nopeasti ja yhtäjaksoisesti 1990-luvun puolivälistä lähtien. Nopea hinnannousu on jatkunut erityisesti tärkeimmissä kaupunkikeskuksissa. Keskeisiä taustatekijöitä ovat omistusasumisen ja asuntovelan edullinen verokohtelu sekä edulliset luottoehdot yhdistettyinä asuntolainojen suhteellisen alhaiseen lyhennysasteeseen ja asuntojen tarjonnan jatkuvaan puutteeseen. Tämä puute liittyy asuntomarkkinoiden rakenteellisiin tehottomuustekijöihin. Asuntorakentaminen on jatkanut kasvuaan mutta on silti selvästi uuden rakennustuotannon tarvetta vähäisempää. Hallituksen 22-kohtaisessa asuntomarkkinasuunnitelmassa esitetään ratkaisuja joihinkin asuntopulan taustalla oleviin tekijöihin. Se sisältää muun muassa toimenpiteitä rakentamiseen käytettävissä olevan tonttimaan lisäämiseksi, rakentamiskustannusten supistamiseksi ja kaavoitusprosessin lyhentämiseksi. Siinä ei kuitenkaan kiinnitetä riittävästi huomiota eräisiin muihin rakenteellisiin tehottomuustekijöihin, kuten rakennusalan heikkoon kilpailutilanteeseen. Asuntopulaa pahentavat esteet, jotka haittaavat nykyisen asuntokannan tehokasta käyttöä. Ruotsin tiukasti säännellyt vuokra-asuntomarkkinat aiheuttavat lukkiutumisvaikutuksia ja sisäpiiri–ulkopiiri-vaikutuksia, mutta mitään merkittäviä politiikkatoimia joustavuuden lisäämiseksi vuokrien määrittämisessä ei ole toteutettu. Omistusasuntojen markkinoilla suhteellisen korkea myyntivoittovero vähentää asunnonomistajien liikkuvuutta. Kiinteistökauppojen myyntivoittoverojen lykkäämissääntöjä on uudistettu väliaikaisesti, mutta tämän toimen vaikutus jäänee vähäiseksi. Kohtuuhintaisten asuntojen puute voi rajoittaa myös työvoiman liikkuvuutta ja haitata maahanmuuttajien integrointia työmarkkinoille sekä edistää sukupolvien välistä eriarvoisuutta.

               (8)Ruotsin työllisyysaste oli vuonna 2016 EU:n korkeimpia (81,2 %) ja pitkäaikaistyöttömyys kaikkien alhaisimpia. Haasteita riittää kuitenkin edelleen, kuten matalan osaamistason työntekijöiden ja EU:n ulkopuolelta tulleiden maahanmuuttajien integroiminen työmarkkinoille ja EU:n ulkopuolella syntyneiden naisten huomattavan työllisyyseron kaventaminen. Ruotsi on toteuttanut mittavia toimenpiteitä turvapaikanhakijoiden vastaanottamisessa ja pakolaisten ja muiden maahanmuuttajien kotouttamisessa. Tilannetta näyttää olevan kuitenkin mahdollista parantaa edelleen, sillä vuonna 2016 vain kolmannes tutustumisohjelmaan osallistujista oli työssä tai koulutuksessa 90 päivän kuluttua ohjelman suoritettuaan. Lisäksi edelleenkään ei ole luotu ammattipätevyyksien tunnustamisen kokonaisvaltaista toimintamallia eikä hallinnointijärjestelmää.

               (9)OECD:n vuoden 2015 PISA-tutkimuksen mukaan 15-vuotiaiden perustaitojen hallinta on nyt kohentunut vuosia jatkuneen heikkenemisen jälkeen. Heikosti suoriutuneiden osuus on kuitenkin edelleen EU:n keskitason tuntumassa, ja oppilaiden sosioekonomiseen taustaan liittyvät erot suoriutumisessa ovat kasvaneet. Hallituksen käynnistämät toimet koulujen tulosten ja koulutuksen tasapuolisuuden parantamiseksi sekä aloitteet, joilla äskettäin saapuneet maahanmuuttajat pyritään saamaan koulujärjestelmän piiriin, edellyttävät tiivistä seurantaa.

               (10)Komissio on eurooppalaisen ohjausjakson osana tehnyt kattavan analyysin Ruotsin talouspolitiikasta ja julkaissut sen vuoden 2017 maaraportissa. Se on arvioinut myös lähentymisohjelman ja kansallisen uudistusohjelman sekä jatkotoimenpiteet, joita on toteutettu Ruotsille viime vuosina annettujen suositusten noudattamiseksi. Se on ottanut huomioon niiden merkityksen Ruotsin finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta mutta myös sen, ovatko ne EU:n sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska unionin yleistä talouden ohjausta on tarpeen vahvistaa antamalla EU:n tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin.

               (11)Neuvosto on tutkinut lähentymisohjelman tämän arvioinnin perusteella ja katsoo
                  11
               , että Ruotsin odotetaan noudattavan vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia.

               (12)Neuvosto on tutkinut kansallisen uudistusohjelman ja lähentymisohjelman komission perusteellisen tarkastelun ja tämän arvioinnin perusteella. Asetuksen (EU) N:o 1176/2011 6 artiklan nojalla annetut neuvoston suositukset ilmenevät jäljempänä esitettävästä suosituksesta 1,

               SUOSITTAA, että Ruotsi toteuttaa vuosina 2017 ja 2018 toimia, joilla se

               1.ryhtyy toimiin kotitalouksien velkaan liittyvien riskien suhteen, etenkin rajoittamalla asteittain asuntolainakorkojen verovähennyskelpoisuutta tai korottamalla juoksevia kiinteistöveroja, samalla kun rajoitetaan luotonantoa, jos velanhoitokulut ovat liian suuret suhteessa tuloihin; edistää asuntoinvestointeja ja parantaa asuntomarkkinoiden tehokkuutta muun muassa muuttamalla vuokrista sopimista joustavammaksi ja tarkistamalla myyntivoittoveron määräytymismallia.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)
                  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)
                  EUVL L 306, 23.11.2011, s. 25.

                     (3)
                  COM(2017) xxx.

                     (4)
                  P8_ TA(2017)0038, P8_ TA(2017)0039 ja P8_ TA(2017)0040.

                     (5)
                  COM(2016) 725 final.

                     (6)
                  COM(2016) 728 final.

                     (7)
                  SWD(2017) 92 final.

                     (8)
                  COM(2017) 90 final.

                     (9)
                  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1303/2013, annettu 17 päivänä joulukuuta 2013, Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yhteisistä säännöksistä sekä Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yleisistä säännöksistä sekä neuvoston asetuksen (EY) N:o 1083/2006 kumoamisesta (EUVL L 347, 20.12.2013, s. 320), 23 artikla.

                     (10)

                        COM(2014) 494 final.

                     (11)
                  Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 9 artiklan 2 kohdan mukaisesti.


               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 13.5.2015
            COM(2015) 263 final
            Suositus
            NEUVOSTON SUOSITUS
            Latvian vuoden 2015 kansallisesta uudistusohjelmastasekä samassa yhteydessä annettu Latvian vuoden 2015 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto

               Suositus

               NEUVOSTON SUOSITUS

               Latvian vuoden 2015 kansallisesta uudistusohjelmasta

                  sekä samassa yhteydessä annettu Latvian vuoden 2015 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,

               ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97
                  1
                ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan,

               ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen
                  2
               ,

               ottaa huomioon Euroopan parlamentin päätöslauselmat
                  3
               ,

               ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,

               ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,

               ottaa huomioon talous- ja rahoituskomitean lausunnon,

               ottaa huomioon sosiaalisen suojelun komitean lausunnon,

               ottaa huomioon talouspoliittisen komitean lausunnon,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Eurooppa-neuvosto hyväksyi 26 päivänä maaliskuuta 2010 Euroopan komission ehdotuksen, jolla käynnistetään uusi kasvu- ja työllisyysstrategia, Eurooppa 2020. Strategian lähtökohtana on tehostaa talouspolitiikan koordinointia, ja siinä keskitytään avainalueisiin, joilla tarvitaan toimia, jotta voidaan parantaa Euroopan mahdollisuuksia vauhdittaa kestävää kasvua ja lisätä kilpailukykyä.

               (2)Neuvosto antoi 13 päivänä heinäkuuta 2010 komission ehdotusten pohjalta suosituksen jäsenvaltioiden ja unionin talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista (2010–2014) ja hyväksyi 21 päivänä lokakuuta 2010 päätöksen jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista. Yhdessä nämä muodostavat ns. yhdennetyt suuntaviivat. Jäsenvaltioita kehotettiin ottamaan yhdennetyt suuntaviivat huomioon kansallisessa talous- ja työllisyyspolitiikassaan.

               (3)Neuvosto antoi 8 päivänä heinäkuuta 2014 suosituksen Latvian vuoden 2014 kansallisesta uudistusohjelmasta ja lausunnon Latvian vuoden 2014 tarkistetusta vakausohjelmasta.

               (4)Komissio hyväksyi 28 päivänä marraskuuta 2014 vuotuisen kasvuselvityksen
                  4
               , mikä aloitti vuoden 2015 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson. Komissio hyväksyi samana päivänä asetuksen (EU) N:o 1176/2011 perusteella myös varoitusmekanismia koskevan kertomuksen
                  5
               , jossa se katsoi, että Latvia ei kuulu niihin jäsenvaltioihin, joista laadittaisiin perusteellinen tarkastelu.

               (5)Eurooppa-neuvosto hyväksyi 18 päivänä joulukuuta 2014 investointien edistämisen, rakenneuudistusten vauhdittamisen ja julkisen talouden vastuullisen ja kasvua edistävän vakauttamisen painopisteet.

               (6)Komissio julkaisi 26 päivänä helmikuuta 2015 Latviaa koskevan vuoden 2015 maaraportin
                  6
               . Maaraportissa arvioitiin edistymistä 8 päivänä heinäkuuta 2014 hyväksyttyjen maakohtaisten suositusten noudattamisessa.

               (7)Latvia toimitti vuoden 2015 kansallisen uudistusohjelmansa ja vuoden 2015 vakausohjelmansa 17 päivänä huhtikuuta 2015. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon.

               (8)Latviaan sovelletaan tällä hetkellä vakaus- ja kasvusopimuksen ennaltaehkäisevää osiota ja Eurostatin vahvistamaa systeemisen eläkeuudistuksen lauseketta. Vakausohjelmassaan Latvia on pyytänyt mahdollisuutta poiketa keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävältä edellytetyltä sopeutusuralta väliaikaisesti, koska se jatkaa merkittävän rakenteellisen uudistuksen toteutusta terveydenhuoltoalalla. Terveydenhuoltoalan uudistuksesta julkiselle taloudelle aiheutuvat kustannukset ovat 0,2 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2016. Uudistuksen odotetaan parantavan työllisyyttä 0,6 prosenttia ja kasvattavan BKT:tä 2,2 prosenttia vuoteen 2023 mennessä. Arvio myönteisestä vaikutuksesta kasvuun ja julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyteen vaikuttaa uskottavalta. Komission kevään 2015 talousennusteen perusteella arvioidaan kuitenkin, että rakenteellinen alijäämä vuonna 2016 on 2,2 prosenttia suhteessa BKT:hen. Tämä ylittää riittävän varmuusmarginaalin suhteessa perussopimuksessa asetettuun viitearvoon, joka on 3 prosenttia suhteessa BKT:hen ja jota olisi noudatettava rakenneuudistuslausekkeen kriteerien täyttämiseksi. Tämän vuoksi neuvosto katsoo, että vaikka meneillään oleva terveydenhuoltouudistus on aiheellinen, Latvia ei täytä pyydetyn väliaikaisen poikkeaman edellytyksiä vuonna 2016.

               (9)Hallitus suunnittelee vuoden 2015 vakausohjelmassa, että julkisen sektorin alijäämä pidetään pitkälti vakaalla tasolla 1,4 prosentissa suhteessa BKT:hen vuonna 2016 ja 1,3 prosentissa vuonna 2017, kunnes se nousee 1,7 prosenttiin vuonna 2018. Näihin tavoitteisiin pääsemiseksi hallitus aikoo saavuttaa rakenteellisen alijäämän, joka on 1,8 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2016 ja 1,4 prosenttia suhteessa BKT:hen vuodesta 2017 lähtien. Vakausohjelman mukainen ura sisältää rakenneuudistuslausekkeeseen perustuvan poikkeaman, jonka kriteerejä Latvia ei näytä täyttävän. Lisäksi siinä luokitellaan vuosiksi 2016–2019 suunnitellut lisäpuolustusmenot kertaluonteisiksi toimiksi. Vakausohjelmassa julkisen talouden velan odotetaan supistuvan 37 prosentista suhteessa BKT:hen vuonna 2015 34 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuoteen 2018 mennessä, vaikka siinä esiintyy jonkin verran vuotuista vaihtelua velanhoitoa varten suoritettavan rahavarojen kerryttämisen vuoksi. Julkisen talouden kehitysarvioiden perustana oleva makrotalouden skenaario on uskottava. Vuodeksi 2015 suunnitellut toimenpiteet on pantu täytäntöön pitkälti talousarvion mukaisesti. Toimenpiteitä, joiden avulla tuetaan suunniteltujen alijäämätavoitteiden saavuttamista vuodesta 2016 eteenpäin, ei kuitenkaan ole vielä täsmennetty riittävästi. Komission kevään 2015 talousennusteen perusteella Latvia täyttää edellytyksen vuonna 2015, kun otetaan huomioon eläkeuudistuslausekkeen soveltaminen. Vuoden 2016 osalta on olemassa merkittävän poikkeaman riski. Rakenteellisen rahoitusaseman edellytetään paranevan 0,3 prosenttia suhteessa BKT:hen, kun otetaan huomioon eläkeuudistukseen liittyvä sallittu määrä. Komission talousennusteen mukaan se heikkenee 0,3 prosenttia suhteessa BKT:hen, mikä liittyy myös siihen, että puolustusmenoja ei voida luokitella kertaluonteisiksi toimiksi. Neuvosto katsoo vakausohjelmasta tekemänsä arvioinnin ja komission kevään 2015 talousennusteen perusteella olevan vaarana, että Latvia ei noudata vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia.

               (10)Latvian korkea-asteen koulutuksen alalla ollaan perustamassa riippumatonta kansallista akkreditointilaitosta ja kehittämässä uutta laatuun tähtäävää rahoitusmallia. Vaikka tutkimus- ja innovointijärjestelmän uudistamisessa on edistytty jonkin verran älykkään erikoistumiskehyksen mukaisesti, pirstaleisen tutkimus- ja innovointijärjestelmän riittämätön julkinen rahoitus johtaa heikkoihin tieteellisiin tuloksiin. Vuonna 2013 Latvia kohdensi varoja T&K-alaan ainoastaan noin 0,6 prosenttia suhteessa BKT:hen, mikä on kolmanneksi vähiten EU:ssa. Julkinen T&K-intensiteetti oli vuonna 2013 vain 0,43 prosenttia suhteessa BKT:hen. Innovaatioiden ja runsaasti lisäarvoa tuottaviin ja osaamisintensiivisiin toimialoihin tehtävien yksityisten investointien puute jarruttaa kilpailukyvyn kehitystä.

               (11)Työttömyyden torjunnassa saavutetusta edistyksestä huolimatta tarvitaan lisätoimia, joilla ehkäistään nuorisotyöttömyyttä ja sen kielteisiä seurauksia pitkällä aikavälillä, kun otetaan huomioon työvoiman väheneminen. Latvia on edistynyt jonkin verran ammattikoulutuksen ja sen oppisopimusosion uudistamisessa. Sen houkuttelevaksi tekemisessä on kuitenkin edelleen haasteita pk-yritysten vähäisen osallistumisen vuoksi.

               (12)Vaikka sosiaaliturvan uudistamiseksi on tehty huomattava määrä analyysi- ja suunnittelutyötä, uudistukset eivät ole edenneet eikä niitä tueta riittävällä rahoitussuunnittelulla. Työttömyys- ja sosiaalietuuksien heikko kattavuus ja riittävyys estää toteuttamasta tehokkaita toimia, joilla vähennettäisiin köyhyyttä, sosiaalista syrjäytymistä ja suurta eriarvoisuutta. Näissä olosuhteissa sosiaalimenojen vaikutus köyhyyden vähentämiseen on vähäinen. Vuonna 2014 köyhyyden tai sosiaalisen syrjäytymisen vaarassa oli Latvian väestöstä noin 32,7 prosenttia, ja tuloeriarvoisuus on yhä EU:n suurimpia. Aktiivisten työmarkkinapolitiikkojen rahoitus ja kattavuus on edelleen vähäistä verrattuna muihin EU-maihin. Pienituloisten palkansaajien suuri verokiila jarruttaa jatkuvasti virallisten työsuhteiden toteutumista ja vähentää alhaisen osaamistason työntekijöiden kysyntää. Merkittävää hyödyntämätöntä potentiaalia on puolestaan ympäristöverotuksen ja vaikuttavan kiinteistöverotuksen alalla. Suuri osa väestöstä kärsii terveydenhuoltopalvelujen saatavuuden heikentymisestä, mikä johtuu muun muassa julkisen terveydenhuollon rahoituksen vähäisyydestä ja yleisistä epävirallisista maksuista, riittämättömästä keskittymisestä tuloskannustimiin ja tehokkuuteen ja terveydenhuoltopalvelujen koordinaation puutteesta. Järjestelmää on mahdollista kehittää merkittävästi sen kustannustehokkuuden ja laadun parantamiseksi ja sairaaloiden rahoituksen kytkemiseksi tulosperusteisiin mekanismeihin.

               (13)Latvia on edistynyt huomattavasti oikeusjärjestelmänsä uudistamisessa. Siviili- ja kauppaoikeudellisten asioiden selvitysaste on kuitenkin edelleen alhainen, mikä aiheuttaa yrityksille lisärasitteita. Oikeudellisen neuvoston ja tuomioistuinten puheenjohtajien roolia oikeudellisten uudistusten toteuttamisessa olisi lujitettava. Veronkierron torjunta on riittämätöntä, veronkantoa ei toteuteta riittävän tarkoituksenmukaisesti, ja verojen välttely on yleistä. Vaikka maksukyvyttömyyslainsäädäntö on hyväksytty, haasteena on edelleen luoda asianmukainen maksukyvyttömyyspolitiikka ja tehokas selvittäjien valvontajärjestelmä. Liiketoimintaympäristön ja julkisten palvelujen laadun kannalta olisi hyödyllistä, että eturistiriitoja ja korruptiota torjuttaisiin tiukemmin toimenpitein, erityisesti riskialttiilla aloilla, kuten julkisten hankintamenettelyjen alalla sekä rakennus- ja terveydenhuoltoalalla. Kilpailuneuvoston esittämät ehdotukset kilpailulainsäädäntöön tehtävistä muutoksista, joilla lisättäisiin kilpailuneuvoston institutionaalista ja taloudellista itsenäisyyttä, minkä myötä se voisi ryhtyä vaikuttaviin toimiin julkisia elimiä vastaan, eivät ole edenneet. Parlamentti ei ole vielä hyväksynyt julkisia palveluja koskevaa lakia. On tärkeää, että laki kattaa myös paikallishallinnon.

               (14)Komissio on eurooppalaisen ohjausjakson osana tehnyt kattavan analyysin Latvian talouspolitiikasta ja julkaissut sen vuoden 2015 maaraportissa. Se on arvioinut myös vakausohjelman ja kansallisen uudistusohjelman sekä jatkotoimenpiteet, joita on toteutettu Latvialle viime vuosina annettujen suositusten noudattamiseksi. Se on ottanut huomioon ei vain niiden merkityksen Latvian finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta vaan myös sen, ovatko ne EU:n sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska unionin yleistä talouden ohjausta on tarpeen tehostaa antamalla EU:n tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin. Eurooppalaisen ohjausjakson yhteydessä annetut suositukset ilmenevät jäljempänä esitettävistä suosituksista 1–4.

               (15)Neuvosto on tutkinut Latvian vakausohjelman tämän arvioinnin perusteella, ja sen lausunto
                  7
                ilmenee erityisesti jäljempänä esitettävästä suosituksesta 1,

               SUOSITTAA, että Latvia toteuttaa vuosina 2015 ja 2016 toimia, joilla se

               1.varmistaa, että poikkeaminen keskipitkän aikavälin tavoitteesta vuosina 2015 ja 2016 rajoitetaan eläkejärjestelmän systeemiseen uudistamiseen liittyvään sallittuun määrään;

               2.kehittää ammattikoulutusta, vauhdittaa opetusohjelman uudistusta ja lisää saatavilla olevien oppisopimuskoulutuspaikkojen määrää; varmistaa, että korkea-asteen koulutusjärjestelmän uusi rahoitusmalli on laatua palkitseva; kohdentaa tutkimuksen rahoituksen paremmin ja kannustaa toteuttamaan innovointiin suunnattuja yksityisiä investointeja älykkään erikoistumiskehyksen pohjalta;

               3.toteuttaa konkreettisia toimia sosiaaliturvan uudistamiseksi siten, että huolehditaan etuuksien riittävyydestä, ja toteuttaa toimenpiteitä työllistettävyyden parantamiseksi; kaventaa pienituloisten palkansaajien suurta verokiilaa siirtämällä verorasitusta aloille, jotka ovat vähemmän haitallisia kasvun kannalta; ryhtyy toimiin terveydenhuoltojärjestelmän saatavuuden, kustannustehokkuuden ja laadun parantamiseksi ja kytkee sairaaloiden rahoituksen tulosperusteisiin mekanismeihin;

               4.parantaa oikeusjärjestelmän tehokkuutta lisäämällä kaikkien osapuolten (myös selvittäjien) vastuuvelvollisuutta, osoittamalla riittävästi varoja veronkierron torjuntaan ja lujittamalla oikeudellisen neuvoston roolia; parantaa julkisia palveluja koskevaa lainsäädäntöä eturistiriitojen käsittelyjärjestelmän lujittamiseksi ja palkkioiden suhteuttamiseksi vastuisiin.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)
                  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)
                  COM(2015) 263.

                     (3)
                  P8_TA(2015)0067, P8_TA(2015)0068, P8_TA(2015)0069.

                     (4)
                  COM(2014) 902.

                     (5)
                  COM(2014) 904.

                     (6)
                  SWD(2015) 33 final.

                     (7)
                  Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti.


               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 13.5.2015
            COM(2015) 257 final
            Suositus
            NEUVOSTON SUOSITUS
            Viron vuoden 2015 kansallisesta uudistusohjelmastasekä samassa yhteydessä annettu Viron vuoden 2015 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto

               Suositus

               NEUVOSTON SUOSITUS

               Viron vuoden 2015 kansallisesta uudistusohjelmasta

                  sekä samassa yhteydessä annettu Viron vuoden 2015 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,

               ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97
                  1
                ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan,

               ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen
                  2
               ,

               ottaa huomioon Euroopan parlamentin päätöslauselmat
                  3
               ,

               ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,

               ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,

               ottaa huomioon talous- ja rahoituskomitean lausunnon,

               ottaa huomioon sosiaalisen suojelun komitean lausunnon,

               ottaa huomioon talouspoliittisen komitean lausunnon,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Eurooppa-neuvosto hyväksyi 26 päivänä maaliskuuta 2010 Euroopan komission ehdotuksen, jolla käynnistetään uusi kasvu- ja työllisyysstrategia, Eurooppa 2020. Strategian lähtökohtana on tehostaa talouspolitiikan koordinointia, ja siinä keskitytään avainalueisiin, joilla tarvitaan toimia, jotta voidaan parantaa Euroopan mahdollisuuksia vauhdittaa kestävää kasvua ja lisätä kilpailukykyä.

               (2)Neuvosto antoi 13 päivänä heinäkuuta 2010 komission ehdotusten pohjalta suosituksen jäsenvaltioiden ja unionin talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista (2010–2014) ja hyväksyi 21 päivänä lokakuuta 2010 päätöksen jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista. Yhdessä nämä muodostavat ns. yhdennetyt suuntaviivat, jotka jäsenvaltioita on kehotettu ottamaan huomioon kansallisessa talous- ja työllisyyspolitiikassaan.

               (3)Neuvosto esitti 8 päivänä heinäkuuta 2014 suosituksen Viron vuoden 2014 kansallisesta uudistusohjelmasta ja lausunnon Viron vuoden 2014 tarkistetusta vakausohjelmasta. Komissio esitti 28 päivänä marraskuuta 2014 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 473/2013
                  4
                mukaisesti lausuntonsa Viron alustavasta talousarviosuunnitelmasta vuodeksi 2015
                  5
               .

               (4)Komissio hyväksyi 28 päivänä marraskuuta 2014 vuotuisen kasvuselvityksen
                  6
               , mikä aloitti vuoden 2015 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson. Komissio hyväksyi samana päivänä asetuksen (EU) N:o 1176/2011 perusteella myös varoitusmekanismia koskevan kertomuksen
                  7
               , jossa se katsoi, että Viro ei kuulu niihin jäsenvaltioihin, joista laadittaisiin perusteellinen tarkastelu.

               (5)Eurooppa-neuvosto hyväksyi 18 päivänä joulukuuta 2014 investointien edistämisen, rakenneuudistusten vauhdittamisen ja julkisen talouden vastuullisen ja kasvua edistävän vakauttamisen painopisteet.

               (6)Komissio julkaisi 26 päivänä helmikuuta 2015 Viroa koskevan vuoden 2015 maaraportin
                  8
               . Siinä arvioitiin Viron edistymistä 8 päivänä heinäkuuta 2014 hyväksyttyjen maakohtaisten suositusten noudattamisessa.

               (7)Viro ei toimittanut kansallista uudistusohjelmaa määräajassa.

               (8)Viroon sovelletaan vakaus- ja kasvusopimuksen ennaltaehkäisevää osiota. Tuleva hallitus ei toimittanut vakausohjelmaa määräajassa. Komission kevään 2015 talousennusteen mukaan vuonna 2014 saavutettu julkisen sektorin ylijäämä heikentyy 0,2 prosentin alijäämäksi suhteessa BKT:hen vuonna 2015. Vuonna 2016 alijäämän ennustetaan olevan 0,1 prosenttia suhteessa BKT:hen. Julkinen velka oli 10,6 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2014, minkä jälkeen velan ennustetaan supistuvan asteittain niin, että se on alle 10 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2016. Komission kevään 2015 talousennusteen mukaan riskinä on, että keskipitkän aikavälin tavoitteesta poiketaan jonkin verran vuonna 2015, koska rakenteellisen rahoitusaseman ennustetaan poikkeavan keskipitkän aikavälin tavoitteesta 0,4 prosenttia suhteessa BKT:hen. Poikkeamasta on tulossa merkittävä vuonna 2016, jolloin vaaditaan 0,4 prosentin parannus suhteessa BKT:hen, mutta rakenteellisen rahoitusaseman ennustetaan käytännössä heikkenevän 0,3 prosenttia suhteessa BKT:hen. Tämän vuoksi vuosina 2015 ja 2016 tarvitaan lisätoimenpiteitä. Neuvosto katsoo vakausohjelmasta tekemänsä arvioinnin ja komission kevään 2015 talousennusteen perusteella olevan vaarana, että Viro ei noudata vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia.

               (9)Viron työllisyysaste oli 74,5 prosenttia työikäisestä väestöstä vuoden 2014 kolmannella neljänneksellä. Työttömyysaste supistui 7,6 prosenttiin eli alimmilleen vuoden 2009 jälkeen. Pitkäaikaistyöttömien osuus alittaa selvästi EU:n keskiarvon. Työvoiman väheneminen yhdistettynä työn alhaiseen tuottavuuteen on kuitenkin muodostamassa keskipitkän ja pitkän aikavälin haasteen. Työkykyä koskevan kunnianhimoisen uudistuksen toteutus on vasta alkuvaiheessa. Vaikka Viro on hyväksynyt useita verotukseen liittyviä toimenpiteitä, joilla pyritään lisäämään työmarkkinoille osallistumista, niitä ei ole erityisesti suunnattu pienituloisille. Sukupuolten välinen palkkaero kuuluu EU:n suurimpiin. Päivähoitopalvelujen puute vaikeuttaa nuorten vanhempien, varsinkin äitien, palaamista työmarkkinoille. Oppisopimuskoulutuksessa olevien opiskelijoiden osuus on myös pieni. Tekniikan ja tieteen aloilla tutkinnon suorittaneista henkilöistä on pulaa. Paikallisten työvoima- ja sosiaaliviranomaisten palvelujen laatu vaihtelee.

               (10)Viron hallitus hyväksyi elinikäistä oppimista koskevan strategian vuoden 2014 alussa, ja sen täytäntöönpanoon liittyvät ohjelmat esitettiin maaliskuussa 2015. Ammatillisen koulutuksen opetussuunnitelmien uudistaminen on käynnissä, ja osallistuminen elinikäiseen oppimiseen on lisääntynyt. Parlamentti hyväksyi aikuiskoulutusta ja ammatinharjoittamista koskevat lait vuoden 2015 alussa. Ammatillisen ja oppisopimuskoulutuksen houkuttelevuuden lisäämisessä riittää edelleen haasteita. Tutkimus- ja innovaatiojärjestelmät ja yritysten, korkeakoulujen ja tutkimuslaitosten välinen yhteistyö ovat parantuneet. Tutkimus-, kehitys- ja innovointistrategian sekä yrittäjyys- ja kasvustrategian puitteissa tutkimukselle ja innovoinnille myönnettävä julkinen tuki vaikuttaa huonosti koordinoidulta. Tuki olisi keskitettävä muutamille älykkään erikoistumisen aloille. Korkea-asteen koulutus on erityisesti tieteen ja teknologian osalta mukautettava vastaamaan paremmin liike-elämän ja tutkimuslaitosten tarpeita. Investoinnit henkiseen omaisuuteen ovat vähäisiä, ja harvat yritykset tekevät yhteistyötä tutkimuslaitosten kanssa.

               (11)Komissio on eurooppalaisen ohjausjakson osana tehnyt kattavan analyysin Viron talouspolitiikasta ja julkaissut sen vuoden 2015 maaraportissa. Se on arvioinut myös jatkotoimenpiteet, joita on toteutettu Virolle viime vuosina annettujen suositusten noudattamiseksi. Se on ottanut huomioon ei vain niiden merkityksen Viron finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta vaan myös sen, ovatko ne EU:n sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska EU:n yleistä talouden ohjausta on tarpeen vahvistaa antamalla EU:n tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin. Eurooppalaisen ohjausjakson yhteydessä annetut suositukset ilmenevät jäljempänä esitettävistä suosituksista 1–3.

               (12)Neuvosto on tutkinut Viron vakausohjelman tämän arvioinnin perusteella, ja sen lausunto
                  9
                ilmenee erityisesti jäljempänä esitettävästä suosituksesta 1.

               (13)Komissio on eurooppalaisen ohjausjakson osana analysoinut myös koko euroalueen talouspolitiikkaa. Neuvosto on antanut tämän analyysin perusteella erityisiä suosituksia jäsenvaltioille, joiden rahayksikkö on euro. Myös Viron olisi varmistettava, että kyseiset suositukset pannaan täytäntöön täysimääräisesti ja oikea-aikaisesti,

               SUOSITTAA, että Viro toteuttaa vuosina 2015 ja 2016 toimia, joilla se:

               1.välttää poikkeamisen julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteesta vuosina 2015 ja 2016;

               2.lisää työmarkkinoille osallistumista, myös toteuttamalla työkykyä koskevan uudistuksen; parantaa työnteon kannustimia pienituloisille suunnatuilla toimenpiteillä; toteuttaa sukupuolten välistä palkkaeroa supistavia toimia; varmistaa paikallistasolla korkealaatuiset sosiaali- ja päivähoitopalvelut;

               3.lisää osallistumista ammatilliseen koulutukseen ja parantaa sen soveltuvuutta työmarkkinoiden tarpeisiin erityisesti lisäämällä oppisopimuspaikkojen saatavuutta; keskittää tutkimukselle ja innovoinnille myönnettävän julkisen tuen muutamille älykkään erikoistumisen aloille.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)
                  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)
                  COM(2015) 257.

                     (3)
                  P8_TA(2015)0067, P8_TA(2015)0068, P8_TA(2015)0069.

                     (4)
                  EUVL L 140, 27.5.2013, s. 11.

                     (5)
                  C(2014) 8802 final.

                     (6)
                  COM(2014) 902.

                     (7)
                  COM(2014) 904.

                     (8)
                  C(2015) 26 final.

                     (9)
                  Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti.


Avis juridique important

|

52000SC0529

Luonnos Euroopan yhteisön ja Sveitsin välisen sekakomitean suositus N:o 1/2000 Euroopan yhteisön kautta Sveitsiin vietäville kolmansien maiden eläinperäisille tuotteille tehtävien tiettyjen eläinlääkärintarkastusten yksinkertaistamiseksi - Luonnos yhteisön yhteiseksi kannaksi  /* SEK/2000/0529 lopull. */

Luonnos Euroopan yhteisön ja Sveitsin välisen sekakomitean  suositus nro 1/2000 Euroopan yhteisön kautta Sveitsiin vietäville kolmansien maiden eläinperäisille tuotteille tehtävien tiettyjen eläinlääkärintarkastusten yksinkertaistamiseksi - Luonnos yhteisön yhteiseksi kannaksi(komission esittämä)PERUSTELUT1. Euroopan talousyhteisön ja Sveitsin välinen sopimus tavaraliikenteeseen liittyvien tarkastusten ja muodollisuuksien yksinkertaistamisesta [1] tuli voimaan 1. heinäkuuta 1991.[1]  EYVL L 116, 8.5.1990, s. 18.2. Kolmansista maista yhteisöön tuotavien tuotteiden eläinlääkinnällisten tarkastusten järjestämistä koskevista periaatteista annetun neuvoston direktiivin 97/78/EY [2] 34 artiklan mukaisesti jäsenvaltioiden on sovellettava 1. päivästä heinäkuuta 1999 kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.[2]  EYVL L 24, 30.1.1998, s. 9.3. Neuvoston direktiivissä 97/78/EY vahvistetaan eläinten terveyden ja kansanterveyden suojelemiseksi uudet eläinlääkärintarkastuksia koskevat säännöt sellaisia tapauksia varten, joissa lähetykset kuljetetaan kolmannesta maasta toiseen kolmanteen maahan EY:n alueen kautta.4. Uudet säännöt esitetään direktiivin 97/78/EY 11 artiklassa ja erityisesti sen 2 kohdan c, d ja e alakohdassa, jossa säädetään, että kauttakuljetettavat tavarat on lähetettävä tullivalvonnassa saapumisraja-asemalta EY:n alueen kautta poistumisraja-asemalle, jossa virkaeläinlääkärin on todistettava tavaroiden poistuminen yhteisön alueelta. Hänen on vahvistettava allekirjoituksellaan liitteen B mukainen lähetyksen mukana seuraava todistus ja palautettava se saapumisraja-aseman virkaeläinlääkärille vahvistaakseen lähetyksen poistuminen yhteisön alueelta.5. Sveitsin toimivaltaiset viranomaiset ovat ilmaisseet huolestumisensa siitä, että EY:n kautta kuljetettavien tuotteiden poistumistarkastusta koskeva vaatimus saattaa viivästyttää merkittävästi lähetyksiä, jotka saapuvat Sveitsin ja sen Euroopan yhteisöön kuuluvien naapureiden Ranskan, Saksan, Itävallan ja Italian välisillä rajoilla sijaitseville rajatarkastusasemille.6. Tästä syystä suunnitellaan Sveitsin ja EY:n eläinlääkintäjärjestelmien välisen yhteistyön tehostamista. Yhteistyötä on tehtävä tietyillä rajatarkastusasemilla, joilla maantieliikenne on ilman tällaista sopimusta vaarassa tyrehtyä.7. Yhteisön yhteiseksi kannaksi on jo esitetty suositusta nro 1/99, jossa luetellaan kuitenkin ainoastaan kahden jäsenvaltion, Ranskan ja Saksan, rajatarkastusasemat.8. Tästä syystä tällä suosituksella lisätään kahden Italian rajatarkastusaseman nimet suosituksen nro 1/99 liitteeseen.9. Komissio kehottaa neuvostoa hyväksymään tämän suosituksen yhteisön kannaksi.Luonnos: Euroopan yhteisön ja Sveitsin välisen sekakomitean suositus nro 1/2000 Euroopan yhteisön kautta Sveitsiin vietäville kolmansien maiden eläinperäisille tuotteille tehtävien tiettyjen eläinlääkärintarkastusten yksinkertaistamiseksiSekakomitea, jokaottaa huomioon tavaraliikenteeseen liittyvien tarkastusten ja muodollisuuksien yksinkertaistamisesta Euroopan talousyhteisön ja Sveitsin liittovaltion välillä tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 5 artiklan, 11 artiklan 1 kohdan ja 17 artiklan 1 kohdan, sekä katsoo seuraavaa:(1) On ollut tarpeen yksinkertaistaa jostain kolmannesta maasta Euroopan yhteisön kautta Sveitsiin kuljetettaville eläinperäisille tuotteille tehtäviä tiettyjä eläinlääkärintarkastuksia.(2) Sekakomitean suosituksessa nro 1/99 määrätään tehostamaan Sveitsin ja EY:n eläinlääkintäjärjestelmien välistä yhteistyötä, jota tehdään tietyillä rajatarkastusasemilla, joilla maantieliikenne on ilman tällaista sopimusta vaarassa tyrehtyä.(3) Kyseinen uusi järjestelmä otettiin suosituksella nro 1/99 käyttöön ainoastaan Saksan ja Ranskan rajatarkastusasemilla. Järjestelmän olisi katettava myös seuraavat Italian rajatarkastusasemat: Chiasso / Ponte Chiasso ja Gran San Bernado / Pollein,SUOSITTELEE sopimuspuolilleettä suosituksen nro 1/99 liitettä muutetaan lisäämällä siihen rajatarkastusasemat seuraavasti:"Italia:  Ponte Chiasso / Chiasso Italia:  San Bernardo / Pollein"Tehty Brysselissä Neuvoston puolesta Puheenjohtaja


               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 22.5.2017
            COM(2017) 517 final
            Suositus
            NEUVOSTON SUOSITUS
            Maltan vuoden 2017 kansallisesta uudistusohjelmastasekä samassa yhteydessä annettu Maltan vuoden 2017 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto

               Suositus

               NEUVOSTON SUOSITUS

               Maltan vuoden 2017 kansallisesta uudistusohjelmasta

                  sekä samassa yhteydessä annettu Maltan vuoden 2017 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,

               ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97
                  1
                ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan,

               ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,
                  2

               ottaa huomioon Euroopan parlamentin päätöslauselmat,
                  3

               ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,

               ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,

               ottaa huomioon talous- ja rahoituskomitean lausunnon,

               ottaa huomioon sosiaalisen suojelun komitean lausunnon,

               ottaa huomioon talouspoliittisen komitean lausunnon,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Komissio hyväksyi 16 päivänä marraskuuta 2016 vuotuisen kasvuselvityksen
                  4
               , mikä aloitti vuoden 2017 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson. Eurooppa-neuvosto vahvisti vuotuisen kasvuselvityksen ensisijaiset tavoitteet 9 ja 10 päivänä maaliskuuta 2017. Komissio hyväksyi 16 päivänä marraskuuta 2016 asetuksen (EU) N:o 1176/2011
                  5
                perusteella varoitusmekanismia koskevan kertomuksen, jossa se katsoi, että Malta ei kuulu niihin jäsenvaltioihin, joista laadittaisiin perusteellinen tarkastelu. Samana päivänä komissio hyväksyi myös suosituksen neuvoston suositukseksi euroalueen talouspolitiikasta. Eurooppa-neuvosto vahvisti suosituksen 9 ja 10 päivänä maaliskuuta 2017, ja neuvosto antoi sen 21 päivänä maaliskuuta
                  6
               .

               (2)Koska Malta kuuluu maihin, joiden rahayksikkö on euro, ja koska taloudet ovat talous- ja rahaliitossa vahvasti yhteydessä toisiinsa, Maltan olisi varmistettava, että jäljempänä esitettävästä suosituksesta 2 ilmenevä euroalueen suositus pannaan täytäntöön täysimääräisesti ja oikea-aikaisesti.

               (3)Maltaa koskeva vuoden 2017 maaraportti
                  7
                julkaistiin 22 päivänä helmikuuta 2017. Siinä arvioitiin Maltan edistymistä neuvoston 12 päivänä heinäkuuta 2016 hyväksymien maakohtaisten suositusten noudattamisessa, aiempina vuosina annettujen suositusten noudattamisessa ja kansallisten Eurooppa 2020 -tavoitteidensa saavuttamisessa.
                  8

               (4)Malta toimitti vuoden 2017 kansallisen uudistusohjelmansa 18 päivänä huhtikuuta 2017 ja vuoden 2017 vakausohjelmansa 2 päivänä toukokuuta 2017. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon.

               (5)Kauden 2014–2020 Euroopan rakenne- ja investointirahastojen (ERI-rahastot) ohjelmasuunnittelussa on otettu huomioon asiaankuuluvat maakohtaiset suositukset. Kuten ERI-rahastoja koskevassa lainsäädännössä
                  9
                säädetään, komissio voi pyytää jäsenvaltiota tarkastelemaan uudelleen asiaankuuluvia ERI-rahastoja koskevia ohjelmiaan ja esittämään niihin muutoksia, kun tämä on tarpeen asiaankuuluvien neuvoston suositusten täytäntöönpanon tukemiseksi. Komissio on antanut tarkempia ohjeita kyseisten sääntöjen soveltamisesta.
                  10

               (6)Maltaan sovelletaan vakaus- ja kasvusopimuksen ennaltaehkäisevää osiota. Hallitus suunnittelee vuoden 2017 vakausohjelmassaan, että julkisen talouden rahoitusasema on suhdannekorjaamattomin luvuin edelleen ylijäämäinen vuosina 2017–2020. Julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoite, joka on tasapainoinen julkisen talouden rahoitusasema suhteessa BKT:hen, ylitetään edelleen koko ohjelmakauden ajan. Vakausohjelman mukaan julkisen talouden velan suhteessa BKT:hen odotetaan pysyvän alle 60 prosentin viitearvon ja supistuvan vuoden 2016 58,3 prosentista siten, että se on 47,6 prosenttia vuonna 2020. Julkisen talouden kehitysarvioiden perustana oleva makrotalouden skenaario on vuoden 2017 osalta uskottava ja vuosien 2018–2020 osalta varovainen. Talousarvion toteuttamiseen liittyy kuitenkin mahdollisia riskejä.

               (7)Neuvosto suositti 12 päivänä heinäkuuta 2016, että Malta sopeuttaa julkista taloutta kohti julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitetta 0,6 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2017. Toteutumatiedot viittaavat siihen, että Malta saavutti keskipitkän aikavälin tavoitteensa jo vuonna 2016. Komission kevään 2017 talousennusteen perusteella rakenteellisen rahoitusaseman odotetaan paranevan 0,4 prosentin ylijäämästä 0,7 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuosina 2017–2018, mikä ylittää julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteen. Kaiken kaikkiaan neuvosto katsoo, että Maltan odotetaan vuosina 2017 ja 2018 noudattavan vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia.

               (8)Siitä huolimatta, että keskipitkän aikavälin tavoite saavutettiin kolme vuotta aikataulusta edellä, menojen kasvu oli nopeampaa kuin potentiaalisen tuotannon kasvu. Jos näin jatkuu, tämä on haaste julkisen talouden kestävyydelle, erityisesti siinä tapauksessa, että tuloihin kohdistuisi odottamattomia häiriöitä. Viranomaiset ovat tehneet menojen uudelleenarviointeja joillakin julkisen varainkäytön osa-alueilla, joilla on erityistä merkitystä kestävyyden kannalta, kuten terveydenhuolto, koulutus ja sosiaaliturva. Uudelleenarviointien perusteella annettavien suositusten oikea-aikainen ja tuloksellinen täytäntöönpano vaikuttaa siihen, kuinka hyvin niiden tavoitteet saavutetaan. Lisäksi Maltan julkiseen talouteen kohdistuu edelleen pitkällä aikavälillä kestävyysriskejä, jotka johtuvat odotettavissa olevista väestön ikääntymiseen liittyvistä kustannuksista, kuten terveydenhuollosta, pitkäaikaishoidosta ja eläkkeistä. Ikääntymiseen liittyvien menojen arvioitu voimakas kasvu johtuu pääasiassa eläkemenoista, joiden arvioidaan vuoden 2015 ikääntymisraportissa kasvavan 3,2 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen vuoteen 2060 mennessä. Eräillä äskettäin käyttöön otetuilla toimenpiteillä saadaan todennäköisesti aikaan säästöjä. Todennäköisesti säästöt eivät kuitenkaan riitä kattamaan kasvavia menopaineita eivätkä ratkaisevasti paranna julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyttä. Lisätoimenpiteet voivat siksi olla tarpeen.

               (9)Malta on esittänyt useita toimenpiteitä, joilla puututaan eläkejärjestelmän kestävyyteen ja eläkkeiden riittävyyteen liittyvään kaksitahoiseen haasteeseen. Vuoden 2017 talousarviossa käyttöön otettujen toimenpiteiden odotetaan hieman pienentävän vanhusten köyhyysriskiä ja jossain määrin parantavan taatun vähimmäiseläkkeen nettokorvausastetta. Kaiken kaikkiaan eläkkeiden riittävyyden indikaattorit kertovat edelleen, että parantamisen varaa on runsaasti, muun muassa eläkkeiden kattavuutta koskevien suurten sukupuolten välisten erojen vähentämisessä.

               (10)Tieliikenteen ruuhkista on tullut este liiketoiminnalle, ja niiden (taloudellisten ja ympäristöön liittyvien) ulkoisten kustannusten on arvioitu olevan noin 274 miljoonaa euroa vuodessa, ja kustannusten ennustetaan kasvavan. Lisäksi liikenteen aiheuttamat kasvihuonekaasujen päästöt kasvavat edelleen, eikä Malta todennäköisesti saavuta vuoden 2020 päästötavoitteitaan. Malta on hyväksynyt vuoteen 2050 ulottuvan kunnianhimoisen kansallisen liikennestrategian ja vuoteen 2050 ulottuvan liikenteen toimenpideohjelman. Niihin sisältyy monenlaisia toimenpiteitä yksityisautojen käytön järkeistämiseksi, vaihtoehtoisten liikenneratkaisujen edistämiseksi ja eri liikennemuotojen yhdistämisen ja joukkoliikennejärjestelmien käytön tehostamiseksi. Vaikka näiden toimenpiteiden arvioidaan parantavan tilannetta merkittävästi, ruuhkien odotetaan edelleen lisääntyvän ja liikenteen kasvihuonekaasupäästöjen vähenevän vain hieman vuoteen 2030 saakka.

               (11)Rahoitusjärjestelmälle on tunnusomaista huomattava määrä ulkomaisia rahoituslaitoksia, joita houkuttelee muun muassa suotuisa verotusympäristö. Malta on ainoa EU:n jäsenvaltio, jossa käytetään yhtiöverotuksessa täyden hyvityksen järjestelmää, ja sillä on palautuksiin perustuva verohyvitysjärjestelmä. Sillä on myös kattava kaksinkertaista verotusta koskevien sopimusten verkosto, ja se on yksityishenkilöille houkutteleva verotuksellinen kotipaikka. Kansainvälisesti suuntautuneen liike-elämän valvonta on kuitenkin haastavaa. Rahoitusala harjoittaa pääosaa toiminnastaan Maltan ulkopuolella. Suhteellisen pienen valvontaviranomaisen kykyyn valvoa laajaa järjestelmää kohdistuu paineita, erityisesti vakuutusalalla mutta myös pankkitoiminnassa. Maltan rahoituspalveluviranomainen onkin äskettäin EKP:tä kuultuaan pyytänyt myös Maltan ulkopuolella talletuksia vastaanottavan pienen verkkopankkitoimijan pankkitoimiluvan peruuttamista.

               (12)Edistymisestä huolimatta oikeusjärjestelmän tehostamiseen tähtäävät lisäparannukset ovat edelleen välttämättömiä. Vaikka hallitus on ehdottanut uutta mahdollisuutta ja maksukyvyttömyyttä koskevia uusia toimenpiteitä, pitkälliset maksukyvyttömyys- ja vastuuvapausmenettelyt heikentävät Maltan liiketoimintaympäristön laatua. Lisäksi velkavastuusta vapautumista koskevassa säännöstössä ei säädetä aikarajaa eli oikeusvarmuus puuttuu. Näiden puutteiden korjaamiseksi on tehty esitys yhtiölain muuttamiseksi. Siinä on huomattavia muutoksia maksukyvyttömyyttä koskevaan lainsäädäntöön, kuten sovittelun mahdollisuus. Esitys on parlamentissa käsiteltävänä. Kun näiden muutosten lopullinen laajuus ja muotoilu on selvillä, niiden vaikutusta on vielä analysoitava.

               (13)Kaikilla ammattialoilla on syntymässä työvoimapula, ja ammattitaidon tarjonnan mukauttaminen työmarkkinoiden tarpeisiin on edelleen kesken. Huomattavalla osalla Maltan työvoimasta on kuitenkin edelleen alhainen koulutustaso. Vaikka koulutustaso onkin nousussa, koulunkäynnin keskeyttäneiden osuus on edelleen suuri ja perustaitojen saavuttaminen on nuorten keskuudessa edelleen heikkoa. Osallistuminen elinikäiseen oppimiseen – työnantajien myötävaikutuksella – on lisääntymässä, myös matalan osaamistason työntekijöiden keskuudessa, mutta haasteen suuruuden huomioon ottaen työtä on jatkettava. Koulutukseen tehtyjen merkittävien investointien odotetaan kantavan hedelmää, varsinkin jos toimenpiteitä jatketaan ja parannetaan tulevaisuudessa, erityisesti äskettäin perustetun kansallisen osaamisneuvoston kautta. Työllisyysasteet paranevat tasaisesti, ja työttömyysaste on pudonnut alle 5 prosentin. Työvoimaosuus on kuitenkin edelleen EU:n alhaisimpia, erityisesti ikääntyneiden ja matalan osaamistason omaavien naisten osalta. Tämä viittaa myös siihen, että ne, jotka eivät pysty sopeutumaan nopeasti muuttuvaan talouteen, ovat sosiaalisen syrjäytymisen vaarassa. Sen vuoksi nykyisiä politiikkainvestointeja on jatkettava ja kehitystä on seurattava tarkasti.

               (14)Komissio on eurooppalaisen ohjausjakson osana tehnyt kattavan analyysin Maltan talouspolitiikasta ja julkaissut sen vuoden 2017 maaraportissa. Se on arvioinut myös vakausohjelman ja kansallisen uudistusohjelman sekä jatkotoimenpiteet, joita on toteutettu Maltalle viime vuosina annettujen suositusten noudattamiseksi. Se on ottanut huomioon niiden merkityksen Maltan finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta mutta myös sen, ovatko ne EU:n sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska unionin yleistä talouden ohjausta on tarpeen vahvistaa antamalla EU:n tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin.

               (15)Neuvosto on tutkinut vakausohjelman tämän arvioinnin perusteella, ja sen lausunto
                  11
                ilmenee erityisesti jäljempänä esitettävästä suosituksesta 1,

               SUOSITTAA, että Malta toteuttaa vuosina 2017 ja 2018 toimia, joilla se

               1.laajentaa käynnissä olevaa menojen uudelleenarviointia laajemmalle julkiselle sektorille ja ottaa käyttöön tulosperusteisen julkisten varojen käytön;

               2.varmistaa Maltalla toimiluvan saaneiden rahoituslaitosten kansainvälisesti suuntautuneen liiketoiminnan tuloksellisen valvonnan yhteistyössä niiden maiden valvontaviranomaisten kanssa, joissa rahoituslaitokset harjoittavat toimintaa.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)
                  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)
                  COM(2017) 517 final.

                     (3)
                  P8_ TA(2017)0038, P8_ TA(2017)0039 ja P8_ TA(2017)0040.

                     (4)
                  COM(2016) 725 final.

                     (5)
                  COM(2016) 728 final.

                     (6)
                  2017/C92/01.

                     (7)
                  SWD(2017) 83 final.

                     (8)
                  COM(2017) 90 final.

                     (9)
                  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1303/2013, annettu 17 päivänä joulukuuta 2013, Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yhteisistä säännöksistä sekä Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yleisistä säännöksistä sekä neuvoston asetuksen (EY) N:o 1083/2006 kumoamisesta (EUVL L 347, 20.12.2013, s. 320), 23 artikla.

                     (10)

                        COM(2014) 494 final.

                     (11)
                  Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti.