title: Neuvoston suositus, annettu 22 päivänä huhtikuuta 2013 , nuorisotakuun perustamisesta

text:
               26.4.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 120/1

         NEUVOSTON SUOSITUS,
   annettu 22 päivänä huhtikuuta 2013,
   nuorisotakuun perustamisesta
   2013/C 120/01
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 292 artiklan,
   ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Nuorten eurooppalaisten inhimilliseen pääomaan investoiminen juuri nyt tuottaa hyötyä pitkällä aikavälillä ja edistää kestävää ja osallistavaa talouskasvua. Unioni saa täyden hyödyn aktiivisesta, innovatiivisesta ja ammattitaitoisesta työvoimasta ja välttää samalla valtavat kustannukset, joita sille aiheutuu, jos nuoret eivät ole työelämässä eivätkä koulutuksessa (ns. NEET-nuoret); nämä kustannukset ovat nykyisin arviolta 1,2 prosenttia BKT:stä.

               (2)

               Nykyinen kriisi on koetellut erityisen kovasti nuoria. Nuorten haavoittuvuus johtuu heidän elämässään käynnistä olevasta siirtymävaiheesta, ammattikokemuksen puutteesta, joskus puutteellisesta koulutuksesta, usein heikosta sosiaaliturvasta, rajallisista rahoitusmahdollisuuksista ja epävakaista työoloista. Huono palkka ja epävarma työ ovat todennäköisemmin nuorten naisten ongelmia, kun taas nuoria vanhempia – etupäässä nuoria äitejä – varten tarjolla olevat työ- ja perhe-elämän yhteensovittamistoimenpiteet ovat riittämättömiä. Lisäksi on nuoria, jotka ovat erityisen epäedullisessa asemassa tai vaarassa joutua syrjityiksi. Sen vuoksi tarvitaan asianmukaisia tukitoimia, vaikka samalla todetaan nuorten henkilökohtainen vastuu hakeutumisesta taloudelliseen toimintaan.

               (3)

               Koko unionissa on työelämän ja koulutuksen ulkopuolella 7,5 miljoonaa nuorta eli 12,9 prosenttia nuorista (15–24-vuotiaista) eurooppalaisista. Monet heistä ovat suorittaneet vain ylemmän perusasteen opinnot ja keskeyttäneet koulunkäynnin. Lisäksi monet ovat maahanmuuttajia tai heillä on muita huonommat lähtökohdat. Työelämän ja koulutuksen ulkopuolella oleviin nuoriin lukeutuu erilaisia alaryhmiä, joiden tarpeet vaihtelevat.

               (4)

               Työttömistä alle 25-vuotiaista unionissa on 30,1 prosenttia ollut työttömänä yli 12 kuukautta. Yhä useampi nuori ei myöskään aktiivisesti etsi töitä, minkä vuoksi he voivat jäädä ilman työmarkkinoille paluuseen tarkoitettua rakenteellista tukea. Tutkimukset ovat osoittaneet, että nuorisotyöttömyys voi jättää pysyviä arpia, joita ovat esimerkiksi kasvanut riski joutua työttömäksi myöhemmin, tulevan ansiotason aleneminen, inhimillisen pääoman menettäminen, köyhyyden periytyminen sukupolvelta toiselle ja pienempi motivaatio perheen perustamiseen, mikä osaltaan vahvistaa negatiivista väestökehitystä.

               (5)

               Käsitteellä ”nuorisotakuu” tarkoitetaan sitä, että nuoret saavat laadukkaan tarjouksen työ-, jatkokoulutus-, oppisopimus- tai harjoittelupaikasta neljän kuukauden kuluessa työttömäksi joutumisesta tai virallisen koulutuksen päättämisestä. Jatkokoulutuspaikka voisi tarkoittaa myös laadukkaita koulutusohjelmia, jotka johtavat tunnustettuun ammattipätevyyteen.

               (6)

               Nuorisotakuulla vaikuttaisi kolmeen Eurooppa 2020 -strategian tavoitteeseen; nämä tavoitteet koskevat 20–64-vuotiaiden 75 prosentin työllisyyttä, koulupudokkaiden osuuden laskemista alle 10 prosenttiin, ja köyhyyteen ja sosiaaliseen syrjäytymiseen ajautuneiden ihmisten määrän vähentämistä ainakin 20 miljoonalla.

               (7)

               Neuvoston 21 päivänä lokakuuta 2010 antamalla päätöksellä 2010/707/EU (1) hyväksytyissä jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoissa, erityisesti suuntaviivoissa 7 ja 8, kehotetaan jäsenvaltioita edistämään nuorten integroitumista työmarkkinoille ja yhdessä työmarkkinaosapuolten kanssa auttamaan ennen kaikkea ilman työtä tai koulutuspaikkaa olevia nuoria saamaan ensimmäinen työpaikka, työkokemusta tai jatkokoulutusmahdollisuuksia, myös oppisopimuskoulutusta, ja puuttumaan työttömäksi joutuneiden nuorten tilanteeseen nopeasti.

               (8)

               Jo vuonna 2005, jolloin neuvosto hyväksyi 12 päivänä heinäkuuta 2005 tekemällään päätöksellä 2005/600/EY (2) jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikkojen suuntaviivat, se pääsi yhteisymmärrykseen siitä, että ”jokaiselle työttömälle tarjotaan uusi mahdollisuus: nuorille ennen kuin työttömyys on kestänyt 6 kuukautta”. Jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista 15 päivänä heinäkuuta 2008 tehdyllä päätöksellä 2008/618/EY (3) neuvosto lyhensi ajanjakson koulunsa lopettaneiden nuorten osalta enintään neljään kuukauteen.

               (9)

               Euroopan parlamentti kehotti 6 päivänä heinäkuuta 2010 antamassaan päätöslauselmassa nuorten työmarkkinoille pääsyn edistämisestä sekä harjoittelijoiden, työharjoittelun ja oppisopimuskoulutuksen aseman vahvistamisesta (4) komissiota ja neuvostoa luomaan eurooppalaisen nuorisotakuun sen varmistamiseksi, että kaikille nuorille unionissa tarjottaisiin työtä, oppisopimuskoulutusta, lisäkoulutusta tai työn ja koulutuksen yhdistelmää viimeistään neljän kuukauden työttömyyden jälkeen.

               (10)

               Komissio kannusti 15 päivänä syyskuuta 2010 antamassaan Nuoret liikkeellä -tiedonannossa jäsenvaltioita ottamaan käyttöön nuorisotakuut, joita on kuitenkin tähän mennessä toteutettu hyvin vähän. Tässä suosituksessa olisi vahvistettava ja todettava uudelleen, että jäsenvaltioissa on tarvetta jatkaa tähän tavoitteeseen pyrkimistä, ja samalla se on avuksi tällaisten nuorisotakuujärjestelmien suunnittelussa, toteuttamisessa ja arvioinnissa.

               (11)

               Kesäkuun 17 päivänä 2011 antamissaan päätelmissä nuorten työllisyyden edistämisestä Eurooppa 2020 -tavoitteiden saavuttamiseksi neuvosto kehotti jäsenvaltioita pikaisiin toimiin jatko- tai uudelleenkoulutuksen taikka aktivointitoimenpiteiden tarjoamiseksi työelämän ja koulutuksen ulkopuolella oleville nuorille, mukaan lukien koulunkäynnin varhain lopettaneet nuoret. Siten voitaisiin päästä lähemmäksi tavoitetta eli saada kyseiset henkilöt takaisin yleissivistävän tai ammatillisen koulutuksen pariin tai työmarkkinoille mahdollisimman lyhyen ajan kuluessa ja pienentää köyhyys- ja syrjäytymisriskiä. Neuvosto totesi, että työmarkkinoiden segmentoitumisella saattaa olla kielteinen vaikutus nuoriin, ja kehotti jäsenvaltioita torjumaan tällaista segmentoitumista.

               (12)

               Neuvoston 28 päivänä kesäkuuta 2011 antamassa suosituksessa koulunkäynnin keskeyttämisen vähentämiseen tähtäävistä politiikoista (5) kohdistettiin huomio sellaisen näyttöön perustuvan, kattavan ja monialaisen politiikan laadintaan, johon sisältyy toimenpiteitä, joilla saadaan koulupudokkaat uudelleen mukaan koulutukseen ja vahvistetaan koulutusjärjestelmien ja työelämän välisiä yhteyksiä. Euroopan parlamentti antoi tukensa tälle lähestymistavalle vuoden 2012 talousarvion valmistelun yhteydessä ja pyysi komissiota toteuttamaan valmistelutoimen, jolla edistetään nuorisotakuiden perustamista jäsenvaltioissa.

               (13)

               Työllisyyspaketissa, jota komissio ehdotti 18 päivänä huhtikuuta 2012 antamassaan tiedonannossa ”Tavoitteena työllistävä elpyminen”, komissio vaati jäsenvaltioilta, työmarkkinaosapuolilta ja muilta sidosryhmiltä aktiivisia toimia unionin nykyisten työllisyysongelmien ja erityisesti nuorisotyöttömyyden ratkaisemiseksi. Komissio painotti vihreän talouden, sosiaali- ja terveyspalvelujen ja tieto- ja viestintäteknologian alojen tarjoamaa huomattavaa potentiaalia työpaikkojen luomisessa ja esitti sitä varten kolme toimintasuunnitelmaa jatkotoimia varten. Sen jälkeen 10 päivänä lokakuuta 2012 antamassaan tiedonannossa ”Vahvempi eurooppalainen teollisuus talouden kasvua ja elpymistä varten” komissio toi esiin myös kuusi lupaavaa prioriteettialaa teolliselle innovoinnille, joka edistää siirtymistä vähähiiliseen ja resursseja tehokkaasti käyttävään talouteen. Työllisyyspaketissa komissio korosti lisäksi, että yrittäjähengen vaalimisella, yrityksen perustamisvaiheen tukipalvelujen ja mikroluottojen saatavuuden parantamisella sekä työttömyysavustukset starttirahaksi muuttavilla järjestelyillä saataisiin paljon aikaan myös nuorten hyväksi. Työllisyyspaketissa ehdotettiin myös palkkatukien käyttöä uusien työsuhteiden nettomäärän kasvattamiseksi ja kohdennettuja helpotuksia verokiilaan (pääasiassa työnantajan sosiaaliturvamaksuihin) työllisyyden vauhdittamiseksi; lisäksi ehdotettiin työsuhdeturvalainsäädäntöön tehtäviä tasapainoisia uudistuksia, joiden myötä nuorilla on mahdollisuus saada kelvollinen työpaikka.

               (14)

               Euroopan parlamentti kehotti Mahdollisuuksia nuorisolle -aloitteesta 24 päivänä toukokuuta 2012 antamassaan päätöslauselmassa jäsenvaltioita toteuttamaan ripeästi konkreettisia kansallisen tason toimenpiteitä, joilla varmistetaan, että nuorilla on kunnollinen työ-, koulutus- tai uudelleenkoulutuspaikka neljän kuukauden kuluessa koulun lopettamisesta. Euroopan parlamentti korosti, että nuorisotakuujärjestelmällä on voitava kohentaa sellaisten nuorten tilannetta, jotka eivät käy töissä eivätkä ole koulutuksessa tai työharjoittelussa, ja ratkaista vähitellen unionin nuorisotyöttömyysongelma.

               (15)

               Eurooppa-neuvosto vaati 29 päivänä kesäkuuta 2012 antamissaan päätelmissä jäsenvaltioita tehostamaan toimia, joilla lisätään nuorten työllisyyttä ”pyrkien siihen, että muutaman kuukauden kuluessa koulunkäynnin päättymisestä nuoret saavat laadukkaan työtarjouksen tai voivat osallistua täydennyskoulutukseen, oppisopimuskoulutukseen tai harjoitteluun”. Neuvosto totesi myös, että näihin toimiin voidaan myöntää tukea Euroopan sosiaalirahastosta ja että jäsenvaltioiden olisi hyödynnettävä mahdollisuuksia rahoittaa tilapäisiä työhönottotukia kyseisen rahaston avulla.

               (16)

               Komission 20 päivänä marraskuuta 2012 antamassa tiedonannossa ”Koulutuksen uudelleenajattelu: sosioekonomisten vaikutusten parantaminen investoimalla taitoihin” esitellään tähän liittyvä unionin panos koulutuksen näkökannalta. Siinä käsitellään koulutusjärjestelmien uudistamiseen ja tehostamiseen liittyviä keskeisiä kysymyksiä, kuten taitojen tarjoamista työmarkkinoiden nykyisten ja tulevien tarpeiden mukaisesti, avointen ja joustavien oppimispolkujen lisäämistä ja kaikkien sidosryhmien yhteistä ponnistelua, myös rahoituksen saamiseksi.

               (17)

               Neuvosto suositteli 20 päivänä joulukuuta 2012 antamassaan suosituksessa epävirallisen ja arkioppimisen validoinnista (6), että jäsenvaltiot toteuttaisivat vuoteen 2018 mennessä kansalliset olosuhteet ja erityispiirteet huomioon ottaen ja asianmukaiseksi katsomallaan tavalla järjestelyt epävirallisen ja arkioppimisen validointia varten.

               (18)

               Komissio painotti vuotuisesta kasvuselvityksestä 2013 28 päivänä marraskuuta 2012 antamassaan tiedonannossa, että jäsenvaltioiden olisi turvattava nuorten siirtyminen koulusta työelämään ja kehitettävä ja toteutettava nuorisotakuujärjestelmiä, joiden mukaisesti jokaisen alle 25-vuotiaan on saatava tarjous työ-, jatkokoulutus-, oppisopimus- tai harjoittelupaikasta neljän kuukauden kuluessa virallisen koulutuksen päättämisestä tai työttömäksi joutumisesta.

               (19)

               Eurooppa-neuvosto päätti monivuotisesta rahoituskehyksestä 8 päivänä helmikuuta 2013 antamissaan päätelmissä luoda kaudelle 2014–2020 6 miljardin EUR nuorisotyöllisyysaloitteen, jolla tuetaan komission 5 päivänä joulukuuta 2012 ehdottamassa nuorten työllisyyspaketissa esitettyjä toimenpiteitä ja erityisesti nuorisotakuuta.

               (20)

               Nuorisotakuu olisi toteutettava tukitoimia sisältävällä järjestelmällä, ja se olisi sovitettava kansallisiin, alueellisiin ja paikallisiin olosuhteisiin. Näiden tointen olisi pohjauduttava kuuteen toimintalinjaan: kumppanuuteen perustuvien toimintamallien kehittäminen, varhainen puuttuminen ja aktivointi, työmarkkinoille integroitumisen mahdollistavat tukitoimet, unionin rahastojen käyttö, järjestelmän arviointi ja jatkuva parantaminen ja sen ripeä täytäntöönpano. Niiden tavoitteena on ehkäistä koulunkäynnin keskeyttämistä, parantaa työllistyvyyttä ja poistaa työllistymiseltä käytännön esteitä. Toimia varten voidaan myöntää tukea unionin rahastoista, ja niitä olisi jatkuvasti seurattava ja parannettava.

               (21)

               Tehokas koordinointi ja politiikan alojen (esim. työllisyys-, koulutus-, nuoriso- ja sosiaalipolitiikka) väliset yhteistyöjärjestelyt ovat keskeisiä edellytyksiä laadukkaiden työmahdollisuuksien ja oppisopimus- ja harjoittelupaikkojen lisäämiselle.

               (22)

               Nuorisotakuujärjestelmissä olisi otettava huomioon jäsenvaltioiden monimuotoisuus ja niiden erilaiset lähtökohdat nuorisotyöttömyysasteen, institutionaalisen rakenteen ja eri työmarkkinatoimijoiden valmiuksien osalta. Lisäksi niissä olisi otettava huomioon julkisen talouden erilaiset tilanteet ja määrärahojen jakoon vaikuttavat rahoitusrajoitteet. Vuotuisessa kasvuselvityksessä 2013 komissio toteaa, että investointeja koulutukseen olisi priorisoitava ja vahvistettava mahdollisuuksien mukaan ja samalla olisi varmistettava, että varoja käytetään tehokkaasti. Erityistä huomiota olisi kiinnitettävä työllisyyspalvelujen ja aktiivisten työmarkkinatoimien, esimerkiksi työttömille tarjottavan koulutuksen ja nuorisotakuujärjestelmien, kattavuuden ja tuloksellisuuden ylläpitämiseen ja lisäämiseen. Tällaisten järjestelmien perustamisella on merkitystä pitkällä aikavälillä, mutta tarvitaan myös lyhyen aikavälin vastauksia talouskriisin dramaattisten työmarkkinavaikutusten tasapainottamiseen,

         SUOSITTAA, ETTÄ JÄSENVALTIOT TOTEUTTAVAT SEURAAVAT TOIMET:

               1.

               Varmistetaan, että kaikille alle 25-vuotiaille nuorille tarjotaan laadukas työ-, jatkokoulutus-, oppisopimus- tai harjoittelupaikka neljän kuukauden kuluessa työttömäksi joutumisesta tai virallisen koulutuksen päättämisestä.
               Tällaista nuorisotakuujärjestelmää suunnitellessaan jäsenvaltioiden olisi otettava huomioon yleiset tosiasiat, kuten se, että nuoret eivät ole samanlaisessa sosiaalisessa ympäristössä elävä homogeeninen ryhmä, samoin kuin molemminpuolisen velvoitteen periaatteet ja tarve puuttua toistuvien toimettomuusjaksojen riskiin.
               Lähtökohtana sille, että nuorelle tarjotaan nuorisotakuu, olisi oltava ilmoittautuminen työllisyyspalvelujen piiriin, ja niitä työelämän ja koulutuksen ulkopuolella olevia varten, jotka eivät ole sitä tehneet, jäsenvaltioiden olisi määriteltävä jokin vastaava lähtökohta, jotta nuorisotakuu voitaisiin toteuttaa samassa neljän kuukauden aikataulussa.
               Nuorisotakuujärjestelmät olisi laadittava seuraavien suuntaviivojen mukaisesti ottaen huomioon kansalliset, alueelliset ja paikalliset olosuhteet sekä toimenpiteiden kohteena olevien nuorten sukupuoli ja eroavaisuudet:

      Kumppanuuspohjaisten toimintamallien kehittäminen

               2.

               Nimetään asiaankuuluva viranomainen, joka vastaa nuorisotakuujärjestelmän perustamisesta ja hallinnoinnista sekä kumppanuuksien koordinoinnista kaikilla tasoilla ja sektoreilla. Jos jäsenvaltion ei ole perustuslaillisista syistä mahdollista nimetä ainoastaan yhtä viranomaista, nimetään useampi asiaankuuluva viranomainen siten, että niiden lukumäärä pidetään mahdollisimman pienenä, ja komissiolle ilmoitetaan nuorisotakuun toteuttamista varten yksi yhteysviranomainen.

               3.

               Varmistetaan, että nuoret saavat kattavasti tietoa tarjolla olevista palveluista ja tuesta tiivistämällä työllisyyspalvelujen, uraohjauksen tarjoajien, oppilaitosten ja nuorten tukipalvelujen välistä yhteistyötä ja hyödyntämällä laajasti kaikkia tarkoituksenmukaisia tiedotuskanavia.

               4.

               Vahvistetaan työnantajien ja asiaankuuluvien työmarkkinatoimijoiden (työllisyyspalvelut, hallinnon eri tasot, ammattijärjestöt ja nuorisopalvelut) välisiä kumppanuuksia nuorten työ-, oppisopimus- ja harjoittelumahdollisuuksien lisäämiseksi.

               5.

               Kehitetään julkisten ja yksityisten työllisyyspalvelujen, oppilaitosten, uraohjauspalvelujen ja muiden erikoistuneiden nuorisopalvelujen (kansalaisjärjestöt, nuorisokeskukset ja -järjestöt) välisiä kumppanuuksia, joilla helpotetaan työelämään siirtymistä työttömyyden, työmarkkinoiden ulkopuolella olon tai koulutuksen jälkeen.

               6.

               Varmistetaan työmarkkinaosapuolten aktiivinen osallistuminen nuoria koskevan politiikan suunnitteluun ja toteuttamiseen kaikilla tasoilla ja lisätään niiden tekemien aloitteiden välistä synergiaa oppisopimus- ja harjoittelujärjestelmien kehittämiseksi.

               7.

               Varmistetaan nuorten ja/tai nuorisojärjestöjen kuuleminen tai osallistuminen nuorisotakuujärjestelmän suunnitteluun ja kehittämiseen, jotta palvelut voidaan mitoittaa niiden saajien tarpeisiin ja kyseiset tahot voivat olla mukana tehostamassa tiedotustoimintaa.

      Varhainen puuttuminen ja aktivointi

               8.

               Kehitetään tehokkaita aktiivisen palveluntarjonnan strategioita, tiedotus- ja valistuskampanjat mukaan lukien, nuorten tavoittamiseksi ja heidän rekisteröimisekseen työllisyyspalvelujen piiriin; toimet olisi keskitettävä muita heikommassa asemassa oleviin nuoriin, joiden työllistymiselle on erilaisia esteitä (kuten sosiaalinen syrjäytyminen, köyhyys tai syrjintä), sekä työelämän ja koulutuksen ulkopuolella oleviin nuoriin ottaen huomioon heidän vaihtelevat taustansa (joihin vaikuttavat erityisesti köyhyys, vammaisuus, heikko koulutustaso, kuuluminen etniseen vähemmistöön tai maahanmuuttajatausta).

               9.

               Nuorten tukemiseksi paremmin ja tarjolla olevien palvelujen mahdollisesti puutteellisen tuntemuksen korjaamiseksi tarkastellaan mahdollisuutta perustaa yhteisiä yhteyskeskuksia eli organisaatioita, jotka huolehtivat kaikkien asianomaisten instituutioiden ja organisaatioiden välisestä koordinoinnista erityisesti nuorisotakuujärjestelmän hallinnoinnista vastaavan viranomaisen kanssa, jotta ne voivat jakaa tietoa koulunsa päättävistä nuorista ja etenkin niistä, jotka ovat vaarassa jäädä ilman työpaikkaa tai jatkokoulutuspaikkaa.

               10.

               Annetaan työllisyyspalveluille mahdollisuudet tarjota yhdessä muiden, nuorten tukemiseen osallistuvien kumppaneiden kanssa henkilökohtaista neuvontaa ja yksilöllistä toimintasuunnittelua, räätälöidyt yksilölliset tukijärjestelyt mukaan lukien, molemminpuolisen velvoitteen periaatteen mukaisesti varhaisessa vaiheessa, ja harjoittaa jatkuvaa seurantaa pudokkuuden ehkäisemiseksi ja varmistaa eteneminen koulutukseen tai työpaikkaan.

      Työmarkkinoille integroitumista tukevat toimenpiteet

      Osaamisen kehittäminen

               11.

               Tarjotaan koulunkäynnin keskeyttäneille ja vähäisen ammattitaidon hankkineille nuorille polkuja, joita pitkin palata koulutukseen, tai toisen mahdollisuuden tarjoavia koulutusohjelmia, joiden oppimisympäristöt sopivat kyseisten henkilöiden erityistarpeisiin ja antavat heille tilaisuuden hankkia puuttuva ammattitaito.

               12.

               Varmistetaan, että nuorisotakuujärjestelmän yhteydessä toteutettavat taitojen ja osaamisen parantamiseen tähtäävät toimenpiteet auttavat korjaamaan nykyistä työvoiman tarjonnan ja kysynnän kohtaamattomuutta ja palvelevat työmarkkinoiden tarpeita.

               13.

               Huolehditaan siitä, että tieto- ja viestintäteknologiaan liittyvät ja digitaaliset taidot sisältyvät taitojen ja osaamisen lisäämiseksi toteutettaviin toimiin. Lisätään ammatillisen tietämyksen ja osaamisen arvoa huolehtimalla siitä, että tieto- ja viestintäteknologian opetussuunnitelmat ja todistukset ovat standardien mukaisia ja kansainvälisesti vertailukelpoisia.

               14.

               Kannustetaan kouluja, myös ammatillisia koulutuskeskuksia, sekä työllisyyspalveluja edistämään ja tarjoamaan nuorille yrittäjyyttä ja itsenäistä ammatinharjoittamista koskevaa jatkuvaa ohjausta, mukaan lukien yrittäjyyskurssit.

               15.

               Pannaan täytäntöön 20 päivänä joulukuuta 2012 annettu suositus epävirallisen ja arkioppimisen validoinnista.

      Työmarkkinoihin liittyvät toimenpiteet

               16.

               Pienennetään asiaankuuluvissa tapauksissa välillisiä työvoimakustannuksia nuorten työhönottonäkymien parantamiseksi.

               17.

               Käytetään kohdennettuja ja hyvin suunniteltuja palkka- ja työhönottotukia, joilla kannustetaan työnantajia luomaan erityisesti kauimpana työmarkkinoista oleville nuorille uusia mahdollisuuksia, kuten oppisopimus-, harjoittelu- tai työssäoppimispaikkoja, sovellettavien valtiontukisääntöjen mukaisesti.

               18.

               Edistetään työvoiman liikkuvuutta tarjoamalla nuorille tietoa avoimista työ-, harjoittelu- ja oppisopimuspaikoista ja saatavilla olevasta tuesta eri alueilla ja eri maissa esimerkiksi sellaisten palvelujen tai järjestelmien kautta, joilla rohkaistaan ihmisiä muuttamaan ja työskentelemään unionin alueella. Huolehditaan, että toiselta alueelta tai toisesta jäsenvaltiosta työtä löytäneet nuoret saavat asianmukaista tukea uuteen ympäristöön sopeutumista varten.

               19.

               Lisätään yrityksen käynnistämisvaiheen tukipalveluja ja tiedotetaan enemmän itsenäisen ammatinharjoittamisen mahdollisuuksista ja näkymistä, myös tiivistämällä yhteistyötä työllisyyspalvelujen sekä yritystuki- ja (mikro)rahoituspalvelujen tarjoajien kanssa.

               20.

               Tehostetaan mekanismeja, joilla saadaan aktivointiohjelmat keskeyttäneet ja etuuksien piiristä pudonneet nuoret aktivoitua uudelleen.

      Unionin rahastojen käyttö

               21.

               Käytetään koheesiopolitiikan rahoitusvälineitä täysimääräisesti ja optimaalisesti tulevalla kaudella 2014–2020 tuettaessa nuorisotakuujärjestelmien perustamista kansallisten olojen kannalta tarkoituksenmukaisissa tapauksissa. Tätä varten huolehditaan siitä, että nuorisotakuujärjestelmien perustamiseen liittyvien toimenpiteiden suunnittelulle ja toteuttamiselle annetaan tarvittava etusija ja sen mukaiset resurssit, mukaan lukien Euroopan sosiaalirahaston tarjoamat mahdollisuudet kohdennettujen työhönottotukien rahoittamiseen. Lisäksi ohjelmakauden 2007–2013 vielä saatavilla olevaa rahoitusta olisi käytettävä mahdollisimman tehokkaasti.

               22.

               Valmistauduttaessa kauteen 2014–2020 kiinnitetään kumppanuussopimuksissa riittävästi huomiota nuorisotakuujärjestelmien toteuttamista koskeviin tavoitteisiin kansallisten olojen kannalta tarkoituksenmukaisissa tapauksissa ja kuvataan toimenpideohjelmissa toimet, joita on tarkoitus tukea Euroopan sosiaalirahaston asiaankuuluvien investointiprioriteettien mukaisesti, erityisesti niiden prioriteettien mukaisesti, jotka koskevat työelämän ja koulutuksen ulkopuolella olevien nuorten kestävää integroimista työmarkkinoille sekä nuorten yrittäjien ja yhteiskunnallisten yritysten tukemista ja niiden kummankin panosta kyseisten tavoitteiden hyväksi.

               23.

               Hyödynnetään tukeen oikeuttavissa tapauksissa täysipainoisesti ja optimaalisesti nuorisotyöllisyysaloitetta nuorisotakuun toteuttamiseksi.

      Järjestelmien arviointi ja jatkuva parantaminen

               24.

               Seurataan ja arvioidaan kaikkia nuorisotakuujärjestelmiin kuuluvia toimenpiteitä, jotta voidaan laatia enemmän näyttöön perustuvaa politiikkaa ja toimenpiteitä sen perusteella, mikä toimii missäkin ja miksi, ja varmistaa siten resurssien tehokas käyttö ja hyvä tuotto investoinneille. Pidetään yllä ajantasainen kokonaiskäsitys nuorisotakuun perustamiseen ja toteuttamiseen erityisesti koheesiopolitiikan toimintaohjelmien puitteissa osoitetun rahoituksen määrästä.

               25.

               Edistetään vastavuoroista oppimista kansallisesti, alueellisesti ja paikallisesti kaikkien nuorisotyöttömyyden torjuntaan osallistuvien osapuolten välillä, jotta tulevien nuorisotakuujärjestelmien suunnittelua ja tarjoamista voidaan parantaa. Hyödynnetään asiaankuuluvissa tapauksissa kaikin tavoin nuorisotakuujärjestelmien valmistelutoimien aikana tuettujen hankkeiden tuloksia.

               26.

               Vahvistetaan nuorisotakuujärjestelmien suunnitteluun, toteuttamiseen ja arviointiin osallistuvien kaikkien sidosryhmien, myös asiaankuuluvien työllisyyspalvelujen, valmiuksia, jotta toimintalinjoihin ja järjestelmien kehittämistapaan liittyvät mahdolliset sisäiset tai ulkoiset esteet voidaan poistaa.

      Nuorisotakuujärjestelmien toteuttaminen

               27.

               Toteutetaan nuorisotakuujärjestelmät mahdollisimman pian. Niiden jäsenvaltioiden osalta, jotka ovat vakavissa budjettivaikeuksissa ja joilla on korkea määrä työelämän ja koulutuksen ulkopuolella olevia tai työttömiä nuoria, voidaan harkita myös asteittaista toteuttamista.

               28.

               Varmistetaan, että nuorisotakuujärjestelmät sisällytetään asianmukaisesti tuleviin unionin yhteisrahoittamiin ohjelmiin, mieluiten heti monivuotisen rahoituskehyksen 2014–2020 alusta lähtien. Toteuttaessaan nuorisotakuujärjestelmiä jäsenvaltiot voivat hyödyntää nuorisotyöllisyysaloitetta.

         SUOSITTAA, ETTÄ KOMISSIO:

      Rahoitus

               1.

               kannustaa jäsenvaltioita käyttämään parhaalla mahdollisella tavalla hyväksi Euroopan sosiaalirahastoa Euroopan sosiaalirahaston ohjelmakauden 2014–2020 asiaankuuluvien rahoitusprioriteettien mukaisesti ja soveltuvissa tapauksissa nuorisotyöllisyysaloitetta tukeakseen nuorisotakuujärjestelmien perustamista ja toteuttamista nuorisotyöttömyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen torjumiseen ja ehkäisemiseen tarkoitetun politiikan välineenä.

               2.

               tukee unionin yhteisen strategiakehyksen rahastojen (Euroopan sosiaalirahasto, Euroopan aluekehitysrahasto, koheesiorahasto, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahasto ja Euroopan meri- ja kalatalousrahasto) ohjelmatyötä muun muassa vertaisoppimisen, verkostoitumistoimien ja teknisen tuen avulla.

      Hyvät käytännöt

               3.

               hyödyntää kaikilta osin uuden sosiaalisia muutoksia ja innovaatioita koskevan ohjelman mahdollisuuksia nuorisotakuujärjestelmiin liittyvien hyvien kansallisten, alueellisten ja paikallisten käytäntöjen kokoamiseksi.

               4.

               kannustaa Euroopan työllisyysstrategian keskinäisen oppimisen ohjelman avulla jäsenvaltioita jakamaan kokemuksiaan ja vaihtamaan hyviä käytäntöjä.

      Seuranta

               5.

               jatkaa nuorisotakuujärjestelmien suunnittelussa, toteuttamisessa ja tuloksissa tapahtuvan kehityksen säännöllistä seurantaa ja raportointia osana Euroopan laajuisen julkisten työvoimapalvelujen yhteistyöverkoston vuotuista työohjelmaa ja varmistaa, että työllisyyskomitealle ilmoitetaan tästä toiminnasta.

               6.

               seuraa tämän suosituksen nojalla nuorisotakuujärjestelmien toteuttamista työllisyyskomitean monenvälisen valvonnan avulla talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson puitteissa sekä analysoi toteutettavien toimintalinjojen vaikutusta ja antaa jäsenvaltioille tarvittaessa maakohtaisia suosituksia jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivojen pohjalta.

      Tiedottaminen

               7.

               tukee nuorisotakuun perustamiseen liittyviä tiedotustoimia jäsenvaltioissa käyttäen hyväksi Euroopan nuorisoportaalia ja erityisesti osallistumalla sen tiedotuskampanjoihin.

      Tehty Luxemburgissa 22 päivänä huhtikuuta 2013.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         S. COVENEY

      (1)  EUVL L 308, 24.11.2010, s. 46.

      (2)  EUVL L 205, 6.8.2005, s. 21.

      (3)  EUVL L 198, 26.7.2008, s. 47.

      (4)  EUVL C 351 E, 2.12.2011, s. 29.

      (5)  EUVL C 191, 1.7.2011, s. 1.

      (6)  EUVL C 398, 22.12.2012, s. 1.


title: Euroopan parlamentin ja neuvoston suositus, annettu 18 päivänä kesäkuuta 2009 , ammatillisen koulutuksen laadunvarmistuksen eurooppalaisen viitekehyksen perustamisesta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

text:
               8.7.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 155/1

      EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON SUOSITUS,
   annettu 18 päivänä kesäkuuta 2009,
   ammatillisen koulutuksen laadunvarmistuksen eurooppalaisen viitekehyksen perustamisesta
   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
   2009/C 155/01
   EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
   ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 149 artiklan 4 kohdan ja 150 artiklan 4 kohdan,
   ottavat huomioon komission ehdotuksen,
   ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),
   ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon (2),
   noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä (3),
   sekä katsovat seuraavaa:

               (1)

               Siirtyminen osaamistalouteen (vuonna 2000 Lissabonissa kokoontunut Eurooppa-neuvosto) edellyttää ammatillisen koulutuksen järjestelmien nykyaikaistamista ja jatkuvaa parantamista talouden ja yhteiskunnan muuttuessa nopeasti, jotta ammatillisen koulutuksen järjestelmät voivat auttaa lisäämään työllisyyttä ja sosiaalista osallisuutta ja parantamaan elinikäisen oppimisen saatavuutta kaikille, myös epäedullisessa asemassa oleville henkilöille.

               (2)

               Vuonna 2002 Barcelonassa kokoontunut Eurooppa-neuvosto asetti tavoitteeksi sen, että eurooppalaisista koulutusjärjestelmistä tulee laatunsa puolesta maailmanlaajuisia esikuvia vuoteen 2010 mennessä.

               (3)

               Kasvua ja työllisyyttä koskevissa Lissabonin yhdennetyissä suuntaviivoissa 2005–2008 jäsenvaltioita kehotetaan kehittämään kohtuuhintaisia ja helppopääsyisiä elinikäisen oppimisen järjestelmiä, jotka vastaavat osaamistalouden ja -yhteiskunnan muuttuvia tarpeita. Koulutusjärjestelmien mukauttaminen ja niiden valmiuksien kehittäminen on välttämätöntä, jotta niiden merkitys työmarkkinoiden kannalta kasvaisi. Koulutuspolitiikassa asetetuilla tavoitteilla olisikin enenevässä määrin täydennettävä talous- ja työmarkkinapolitiikan tavoitteita sosiaalisen yhteenkuuluvuuden ja kilpailukyvyn yhdistämiseksi.

               (4)

               Ammatillisen koulutuksen tehostetun yhteistyön edistämisestä Euroopassa 19 päivänä joulukuuta 2002 annetun neuvoston päätöslauselman (4) (ns. Kööpenhaminan prosessi) johdosta ja sen jälkeen komission, jäsenvaltioiden, työmarkkinaosapuolten, ETA- ja EFTA-maiden ja ehdokasmaiden kesken tehdyn yhteistyön tuloksena on kehitetty laadunvarmistuksen yhteiset puitteet, joissa otetaan huomioon eri osallistujamaiden kokemukset ja hyvät käytännöt.

               (5)

               Neuvoston ja komission Eurooppa-neuvostolle toimittaman, Koulutus 2010 -seurantaohjelmaa koskevan vuoden 2004 yhteisen väliraportin (5) mukaan ammatillisen koulutuksen laadunvarmistuksen yhteiset puitteet (osana Kööpenhaminan julistuksen seurantaa) ja sovittujen laadunvarmistusta koskevien standardien, menettelyjen ja suuntaviivojen kehittäminen (6) (Bolognan prosessiin liittyen ja koulutusjärjestelmien tavoitteita koskevan työohjelman osana) olisi asetettava ehdottomasti etusijalle Euroopassa.

               (6)

               Toukokuussa 2004 kokoontunut koulutusneuvosto (7) vahvisti laadunvarmistuksen yhteisiä puitteita koskevan lähestymistavan ja pyysi jäsenvaltioita ja komissiota oman toimivaltansa mukaisesti edistämään niitä vapaaehtoisuuden pohjalta yhdessä asianomaisten sidosryhmien kanssa.

               (7)

               Ammatillisen koulutuksen eurooppalainen laadunvarmistusverkosto (8) on toiminut eurooppalaisena foorumina, joka on mahdollistanut neuvoston vuonna 2004 antamien päätelmien ja Helsingin kommunikean asianmukaisen seurannan ja helpottanut kestävää yhteistyötä eri maiden välillä.

               (8)

               Vuonna 2006 annetussa Helsingin kommunikeassa korostettiin tarvetta kehittää ja ottaa käyttöön yhteiset eurooppalaiset, erityisesti ammatillista koulutusta varten tarkoitetut välineet niin, että otetaan huomioon ammatillisen koulutuksen laadunvarmistuksesta toukokuussa 2004 annetuissa neuvoston päätelmissä mainittujen laadunvarmistuksen yhteisten puitteiden periaatteet, jotta edistetään laadun parantamiseen tähtäävää ajattelua ja laajempaa osallistumista ammatillisen koulutuksen eurooppalaiseen laadunvarmistusverkostoon.

               (9)

               Tällä suosituksella perustetaan laadunvarmistuksen eurooppalainen viitekehys, jäljempänä ’viitekehys’, välineeksi, jolla jäsenvaltioita autetaan edistämään ja seuraamaan ammatillisen koulutuksen järjestelmiensä jatkuvaa parantamista laadunvarmistuksen yhteisten puitteiden pohjalta ja niitä edelleen kehittäen. Viitekehyksen tarkoituksena on osaltaan parantaa ammatillisen koulutuksen laatua ja lisätä jäsenvaltioiden välistä avoimuutta ja johdonmukaisuutta ammatillista koulutusta koskevassa politiikassa, edistäen samalla vastavuoroista luottamusta, työntekijöiden ja oppijoiden liikkuvuutta sekä elinikäistä oppimista.

               (10)

               Viitekehykseen olisi kuuluttava laadunvarmistus- ja -parantamissykli, joka kattaa ammatillisen koulutuksen suunnittelun, toteutuksen, arvioinnin ja tarkistamisen ja jota tukevat yhteiset laatuvaatimukset, ohjeelliset kuvaajat ja indikaattorit. Jäsenvaltioiden on tarpeen mukaan määriteltävä seurantaprosessit, joihin kuuluu yhdistelmä sisäisiä ja ulkoisia arviointimekanismeja järjestelmien, prosessien ja menettelyjen vahvuuksien ja kehittämisalueiden tunnistamiseksi. Viitekehykseen olisi sisällyttävä mittausvälineiden käyttö tehokkuuden osoittamiseksi.

               (11)

               Viitekehystä olisi sovellettava ammatillisen koulutuksen järjestelmän, ammatillisen koulutuksen järjestäjien ja tutkintojen myöntämisen tasolla. Se toimii systemaattisena lähestymistapana laatukysymyksiin, se kattaa asiaankuuluvat eri tasot ja toimijat ja liittää ne toisiinsa. Viitekehyksessä olisi korostettava voimakkaasti laadun seurantaa ja parantamista yhdistämällä sisäinen ja ulkoinen arviointi, tarkistaminen ja parannusprosessit ja tukien niitä mittauksilla ja laatua koskevalla analyysillä. Viitekehyksen olisi oltava pohjana jatkokehitykselle, jota tehdään Euroopan, kansallisen, alueellisen ja paikallisen tason yhteistyönä.

               (12)

               Koska tämä suositus sisältää konkreettisia välineitä arviointiin ja laadun parantamiseen tähtäävän ajattelun tukemiseksi kaikilla tasoilla, se myötävaikuttaa näyttöön perustuvan politiikan ja toimintatavan soveltamiseen entistä tehokkaampien ja oikeudenmukaisempien politiikkojen perustana, tehokkuudesta ja tasapuolisuudesta eurooppalaisissa koulutusjärjestelmissä vuonna 2006 annettujen neuvoston ja jäsenvaltioiden hallitusten edustajien päätelmien (9) mukaisesti.

               (13)

               Tämä suositus muodostaa puitteet, joiden avulla voidaan tunnistaa, tukea ja vaihtaa hyviä käytäntöjä paitsi kansallisella myös paikallisella ja alueellisella tasolla kaikissa asiaankuuluvissa verkostoissa, laadunvarmistuksen eurooppalaisen viitekehyksen verkosto mukaan luettuna.

               (14)

               Tässä suosituksessa otetaan huomioon eurooppalaisen tutkintojen viitekehyksen perustamisesta elinikäisen oppimisen edistämiseksi 23 päivänä huhtikuuta 2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston suosituksen (10) liitteessä III olevat yhteiset koulutuksen laadunvarmistusperiaatteet. Viitekehyksellä olisi tämän vuoksi tuettava eurooppalaisen tutkintojen viitekehyksen täytäntöönpanoa, erityisesti oppimistulosten varmentamisen laatua. Sillä olisi myös tuettava muiden eurooppalaisten välineiden täytäntöönpanoa, kuten eurooppalainen opintosuoritusten siirtojärjestelmä ammatillista koulutusta varten sekä epävirallisen oppimisen ja arkioppimisen yhteiset eurooppalaiset tunnistamis- ja tunnustamisperiaatteet.

               (15)

               Ottaen huomioon tämän suosituksen ei-sitovan luonteen se on perustamissopimuksen 5 artiklassa tarkoitetun toissijaisuusperiaatteen mukainen, koska sen tavoitteena on tukea ja täydentää jäsenvaltioiden toimia helpottamalla edelleen jäsenvaltioiden yhteistyötä ammatillisen koulutuksen avoimuuden lisäämiseksi sekä liikkuvuuden ja elinikäisen oppimisen edistämiseksi. Se olisi pantava täytäntöön kansallisen lainsäädännön ja käytännön mukaisesti. Tämä suositus on kyseisessä artiklassa tarkoitetun suhteellisuusperiaatteen mukainen, koska sillä ei korvata eikä siinä määritellä kansallisia laadunvarmistusjärjestelmiä. Viitekehyksessä ei määrätä noudatettavaksi tiettyä laadunvarmistusjärjestelmää tai lähestymistapaa laatukysymyksiin, vaan annetaan yhteisiä periaatteita, laatuvaatimuksia, ohjeellisia kuvaajia ja indikaattoreita, joista voi olla apua nykyisten ammatillisen koulutuksen järjestelmien ja koulutustarjonnan arvioinnissa ja parantamisessa.

               (16)

               Liitteessä II ehdotettujen viiteindikaattoreiden tarkoituksena on tukea ammatillisen koulutuksen järjestelmien ja/tai järjestäjien arviointia ja laadun parantamista kansallisen lainsäädännön ja käytännön mukaisesti ja toimia ”työkalulaatikkona”, josta eri käyttäjät voivat poimia oman laadunvarmistusjärjestelmänsä vaatimuksiin parhaiten soveltuvat indikaattorit. Ne olisi luonteensa ja tarkoituksensa puolesta erotettava niistä indikaattoreista ja viitearvoista, joihin viitataan neuvoston 25. toukokuuta 2007 antamissa päätelmissä Lissabonissa asetettujen koulutusalan tavoitteiden edistymisen seurantaan tarkoitettujen indikaattoreiden ja viitearvojen yhdenmukaisesta luettelosta (11).

               (17)

               Viitekehys, sellaisena kuin jäsenvaltiot sitä käyttävät ja edelleen kehittävät, voi auttaa niitä parantamaan ja kehittämään ammatillisen koulutuksen järjestelmiään entisestään, tukemaan elinikäisen oppimisen strategioita sekä edistämään laadun parantamiseen tähtäävää ajattelua kaikilla tasoilla kansallisten koulutusjärjestelmien monimuotoisuutta kunnioittaen.

               (18)

               Tämän suosituksen olisi osaltaan edistettävä opetus- ja koulutusjärjestelmien uudistamista, lisättävä koulutuksen tehokkuutta ehkäisemällä koulutuksen lopettamista ilman päättötodistusta, parannettava opetuksen, koulutuksen ja työllisyyden niveltymistä toisiinsa, lisättävä yhteyksiä ”virallisen” koulutuksen sekä ”epävirallisen” oppimisen ja ”arkioppimisen” välillä ja kehitettävä kokemuksen kautta hankitun osaamisen tunnustamista,

         SUOSITTAVAT, ETTÄ JÄSENVALTIOT

               1.

               käyttävät ja kehittävät laadunvarmistuksen eurooppalaista viitekehystä, jäljempänä ’viitekehys’, sekä liitteissä I ja II olevia ja niissä tarkemmin kuvattuja laatuvaatimuksia, ohjeellisia kuvaajia ja viiteindikaattoreita parantaakseen ja kehittääkseen ammatillisen koulutuksen järjestelmiään, tukeakseen elinikäisen oppimisen strategioita ja eurooppalaisen tutkintojen viitekehyksen ja liikkuvuutta koskevan eurooppalaisen laatuperuskirjan täytäntöönpanoa sekä edistääkseen laadun parantamiseen ja innovaatioon tähtäävää ajattelua kaikilla tasoilla. Erityisesti olisi painotettava siirtymistä ammatillisesta koulutuksesta korkea-asteen koulutukseen;

               2.

               suunnittelevat kukin 18 päivään kesäkuuta 2011 mennessä lähestymistavan, jolla pyritään parantamaan tarvittaessa laadunvarmistusjärjestelmiä kansallisella tasolla ja viitekehyksen parhaaseen mahdolliseen käyttöön siten, että työmarkkinaosapuolet, alueelliset ja paikalliset viranomaiset, ja kaikki muut asianomaiset sidosryhmät osallistuvat työhön kansallisen lainsäädännön ja käytännön mukaisesti;

               3.

               osallistuvat aktiivisesti laadunvarmistuksen eurooppalaisen viitekehyksen verkostoon, jäljempänä ’viitekehyksen verkosto’, jonka pohjalta kehitetään edelleen yhteisiä periaatteita, vertailukohtana käytettäviä vaatimuksia ja indikaattoreita sekä suuntaviivoja ja välineitä ammatillisen koulutuksen laadun parantamiseksi kansallisesti, alueellisesti ja paikallisesti tapauksen mukaan;

               4.

               perustavat silloin, kun yhteyspistettä ei vielä ole, kunkin jäsenvaltion erityisiin rakenteisiin ja vaatimuksiin liittyvän ammatillisen koulutuksen laadunvarmistuksen kansallisen yhteyspisteen, joka kansallisia perinteitä kunnioittaen kokoaa yhteen alalla toimivat keskeiset elimet ja johon työmarkkinaosapuolet ja kaikki asianomaiset sidosryhmät osallistuvat kansallisesti ja alueellisesti, jotta varmistettaisiin aloitteiden seuranta. Yhteyspisteiden tehtävänä on

                           —

                           tiedottaa sidosryhmien laajalle joukolle viitekehyksen verkoston toiminnasta;

                           —

                           tukea aktiivisesti viitekehyksen verkoston työohjelman toteuttamista;

                           —

                           tehdä konkreettisia aloitteita, joilla edistetään viitekehyksen kehittämistä edelleen kansallisesti;

                           —

                           tukea itsearviointia täydentävänä ja tehokkaana laadunvarmistuskeinona, jonka avulla voidaan mitata onnistumista ja tunnistaa alueet, joilla viitekehyksen verkoston työohjelman toteuttamista on parannettava;

                           —

                           taata sidosryhmille tietojen tehokas saatavuus;

               5.

               tarkistavat täytäntöönpanoprosessia neljän vuoden välein – tarkistus sisällytetään joka toiseen kansalliseen tilanneselvitykseen, joka laaditaan tulevan koulutusta koskevan eurooppalaisen yhteistyön strategisen viitekehyksen sisällä – niiden vertailukohtana käytettävien vaatimusten perusteella, jotka määritellään viitekehyksen verkoston yhteydessä yhteistyössä komission ja jäsenvaltioiden kanssa.

         KANNATTAVAT KOMISSION AIKOMUSTA

               1.

               tukea jäsenvaltioita edellä mainittujen tehtävien suorittamisessa, erityisesti helpottamalla yhteistyötä ja vastavuoroista oppimista, testaamalla ja kehittämällä oppaita ja jakamalla tietoa ammatillisen koulutuksen laatuasioista eri jäsenvaltioissa;

               2.

               edistää viitekehyksen verkoston toimintaan ja osallistuu siihen tarvittaessa sekä osallistuu tarpeen mukaan alan politiikan määrittelyyn esittämällä konkreettisia ehdotuksia ja aloitteita;

               3.

               varmistaa tämän suosituksen täytäntöönpanon seuranta esittämällä Euroopan parlamentille ja neuvostolle joka neljäs vuosi kertomus saaduista kokemuksista ja tulevista vaikutuksista sekä tarvittaessa tämän suosituksen tarkistamisesta yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa ja niin, että eri sidosryhmät osallistuvat siihen.

               4.

               laatia kertomuksen perusteella ja yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa arvioinnin tämän suosituksen täytäntöönpanosta ja tarvittaessa sen tarkistamisesta.

      Annettu Brysselissä 18 päivänä kesäkuuta 2009.

            Euroopan parlamentin puolesta

            Puheenjohtaja

         H.-G. PÖTTERING

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         Štefan FÜLE

      (1)  EUVL C 100, 30.4.2009, s. 136.

      (2)  EUVL C 325, 19.12.2008, s. 48.

      (3)  Euroopan parlamentin lausunto, annettu 18. joulukuuta 2008 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä), ja neuvoston päätös, tehty 11. toukokuuta 2009.

      (4)  EYVL C 13, 18.1.2003, s. 2.

      (5)  EUVL C 104, 30.4.2004, s. 1.

      (6)  Eurooppalaisen korkea-asteen opetuksen alueen luominen, Berliinissä 19. syyskuuta 2003 pidetyn opetusministerien konferenssin tiedonanto.

      (7)  Neuvoston päätelmät ammatillisen koulutuksen laadunvarmistuksesta, 28. toukokuuta 2004.

      (8)  Komissio perusti ammatillisen koulutuksen eurooppalaisen laadunvarmistusverkoston lokakuussa 2005 ammatillisen koulutuksen neuvoa-antavan komitean annettua asiasta myönteisen lausunnon. Verkoston jäsenet ovat jäsenvaltioiden, ehdokasmaiden, EFTA- ja ETA-maiden ja Euroopan tason työmarkkinaosapuolten järjestöjen tähän tarkoitetun menettelyn mukaisesti nimeämiä.

      (9)  EUVL C 298, 8.12.2006, s. 3.

      (10)  EUVL C 111, 6.5.2008, s. 1.

      (11)  EUVL C 311, 21.12.2007, s. 13.

      LIITTEIDEN JOHDANTO
      Tällä suosituksella perustetaan laadunvarmistuksen eurooppalainen viitekehys, jäljempänä ’viitekehys’, joka kattaa suunnittelun, toteutuksen, arvioinnin ja tarkistamisen ja joka perustuu yhteisiin laatuvaatimuksiin, ohjeellisiin kuvaajiin ja indikaattoreihin, joita sovelletaan laadunhallintaan sekä ammatillisen koulutuksen järjestelmien että koulutuksen järjestäjien tasolla. Tavoitteena ei ole uusien vaatimusten käyttöönottaminen, vaan jäsenvaltioiden pyrkimysten tukeminen ja niiden lähestymistapojen moninaisuuden turvaaminen.
      Viitekehystä olisi pidettävä pikemmin ”työkalulaatikkona”, josta eri käyttäjät voivat poimia oman laatujärjestelmänsä vaatimuksiin parhaiten soveltuviksi katsomansa kuvaajat ja indikaattorit.
      Ehdotetut kuvaajat (liite I) ja indikaattorit (liite II) on tarkoitettu vain ohjeellisiksi, ja viitekehyksen käyttäjät voivat valita ja soveltaa niitä täysin tai osittain vaatimustensa ja nykyisten järjestelyjensä yhteydessä.
      Niitä voidaan soveltaa ammatilliseen peruskoulutukseen ja ammatilliseen jatkokoulutukseen riippuen eri jäsenvaltioiden ammatillisen koulutuksen järjestelmien yksilöllisistä piirteistä ja ammatillisen koulutuksen järjestäjistä.
      Niitä on käytettävä puhtaasti vapaaehtoiselta pohjalta ja kansallisen lainsäädännön ja käytännön mukaisesti siten, että niiden potentiaalinen lisäarvo otetaan huomioon. Niitä ei saisi pitää esikuvina tai eri kansallisten järjestelmien laadun tai tehokkuuden raportointi- tai vertailukeinoina. Näiden järjestelmien laadun seuranta on edelleen täysin jäsenvaltioiden vastuulla.

         LIITE I

            LAADUNVARMISTUKSEN EUROOPPALAINEN VIITEKEHYS: LAATUVAATIMUKSET JA OHJEELLISET KUVAAJAT
             (1)

         Tässä liitteessä ehdotetaan yhteisiä laatuvaatimuksia ja ohjeellisia kuvaajia, joilla jäsenvaltioita tarvittaessa tuetaan viitekehyksen täytäntöönpanossa (2).

                     Laatuvaatimukset

                     Ohjeelliset kuvaajat ammatillisen koulutuksen järjestelmän tasolla

                     Ohjeelliset kuvaajat ammatillisen koulutuksen järjestäjän tasolla

                     Suunnittelu perustuu asianomaisten sidosryhmien yhteiseen strategiseen näkemykseen ja sisältää selkeitä päämääriä/tavoitteita, toimia ja indikaattoreita.

                     Ammatillisen koulutuksen päämäärät/tavoitteet kuvataan keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä, ja ne liittyvät Euroopan tason tavoitteisiin.
                     Asianomaiset sidosryhmät osallistuvat ammatillisen koulutuksen tavoitteiden asettamiseen eri tasoilla.
                     Tavoitteet asetetaan ja niiden toteutumista seurataan erityisten indikaattorien avulla (onnistumiskriteerit).
                     Koulutustarpeiden tunnistamiseen on määritelty mekanismit ja menettelyt.
                     Suunnitellaan tiedotuspolitiikka, jolla varmistetaan laatua koskevien tulosten optimaalinen julkistaminen kansallisten tai alueellisten tietosuojavaatimusten mukaisesti.
                     Henkilöiden pätevyyden tunnustamista, hyväksyntää ja todistusten myöntämistä varten on määritelty normit ja suuntaviivat.

                     Ammatillisen koulutuksen järjestäjien asettamat paikalliset päämäärät/tavoitteet vastaavat ammatillista koulutusta koskevan politiikan eurooppalaisia, kansallisia ja alueellisia tavoitteita.
                     Selkeät päämäärät/tavoitteet on asetettu ja niiden toteutumista seurataan.
                     Sidosryhmiä kuullaan jatkuvasti paikallisten tai yksilöllisten erityistarpeiden tunnistamiseksi.
                     Vastuu laadunhallinnasta ja kehittämisestä on selkeästi jaettu.
                     Henkilökunta osallistuu aikaisessa vaiheessa suunnitteluun, myös laadun kehittämiseen.
                     Ammatillisen koulutuksen järjestäjät suunnittelevat yhteistyöaloitteita muiden ammatillisen koulutuksen järjestäjien kanssa.
                     Asianomaiset sidosryhmät osallistuvat paikallisten tarpeiden analysointiprosessiin.
                     Ammatillisen koulutuksen järjestäjillä on käytössään selkeä ja avoin laadunvarmistusjärjestelmä.

                     Toteutussuunnitelmien tekemisessä kuullaan sidosryhmiä ja ne sisältävät selkeitä periaatteita.

                     Toteutussuunnitelmat on laadittu yhteistyössä työmarkkinaosapuolten, ammatillisen koulutuksen järjestäjien ja muiden asianomaisten eri tasoilla toimivien sidosryhmien kanssa.
                     Toteutussuunnitelmissa on otettu huomioon tarvittavat resurssit, käyttäjien valmiudet ja tueksi tarvittavat välineet ja ohjeet.
                     Eri tasoilla tapahtuvaa toteutusta varten on laadittu ohjeita ja normeja.
                     Toteutussuunnitelmissa on huomioitu erityinen tuki opettajien ja kouluttajien koulutukseen.
                     Ammatillisen koulutuksen järjestäjien vastuu toteutusprosessissa on kuvattu selkeästi ja esitetty avoimesti.
                     Kansallinen ja/tai alueellinen laadunvarmistuksen viitekehys on laadittu, ja se sisältää ammatillisen koulutuksen järjestäjiä koskevia ohjeita ja laatuvaatimuksia, joilla edistetään jatkuvaa parantamista ja itsesääntelyä.

                     Resurssien sisäinen kohdentaminen tai jako on tarkoituksenmukaista toteutussuunnitelmissa asetettujen tavoitteiden kannalta.
                     Asiaankuuluvia ja osallistavia kumppanuuksia tuetaan aktiivisesti suunniteltujen toimien toteuttamiseksi.
                     Henkilöstön osaamisen strategisessa kehittämissuunnitelmassa määritellään opettajien ja kouluttajien koulutustarpeet.
                     Henkilöstö osallistuu säännöllisesti koulutukseen ja kehittää yhteistyötä asianomaisten ulkoisten sidosryhmien kanssa tukeakseen valmiuksien kehittämistä ja laadun parantamista sekä tehostaakseen toimintaa.

                     Tuloksia ja prosesseja arvioidaan säännöllisesti ja arvioinnin tueksi toteutetaan mittauksia.

                     Arviointiin on laadittu menettely, joka kattaa sisäisen ja ulkoisen arvioinnin.
                     Sidosryhmien osallistumisesta seuranta- ja arviointiprosessiin on sovittu, ja se on kuvattu selkeästi.
                     Laadun parantamista ja varmistamista koskevat kansalliset tai alueelliset normit ja prosessit ovat asianmukaisia ja oikeassa suhteessa alan tarpeisiin.
                     Järjestelmissä toteutetaan itsearviointia ja tarvittaessa sisäistä ja ulkoista tarkistusta.
                     Varhaisvaroitusjärjestelmät on toteutettu.
                     Tulosindikaattoreita sovelletaan.
                     Tietojen kerääminen on merkityksellistä, säännöllistä ja johdonmukaista niin, että sen avulla voidaan mitata onnistumista ja tunnistaa kehittämisalueet. Tietojen keräämistä varten on laadittu asianmukaiset menettelyt, esim. kyselylomakkeet ja indikaattorit/mittajärjestelmät.

                     Itsearviointi suoritetaan säännöllisin väliajoin kansallisten ja alueellisten sääntöjen tai puitteiden mukaisesti tai ammatillisen koulutuksen järjestäjien aloitteesta.
                     Arviointi ja tarkistaminen kattaa koulutusprosessit ja tulokset, sisältäen opiskelijoiden tyytyväisyyden ja henkilöstön suoritusten ja tyytyväisyyden arvioinnin.
                     Arviointi ja tarkistaminen sisältää asiaankuuluvat ja tehokkaat mekanismit, joilla varmistetaan sisäisten ja ulkoisten sidosryhmien osallistuminen.
                     Varhaisvaroitusjärjestelmät on toteutettu.

                     Tarkistaminen

                     Tarkistamisessa käytettävät menettelyt, mekanismit ja välineet on määritelty kaikilla tasoilla.
                     Prosesseja tarkistetaan säännöllisesti ja muutossuunnitelmia laaditaan. Järjestelmiä mukautetaan vastaavasti.
                     Tiedot arvioinnin tuloksista julkistetaan.

                     Opiskelijoiden palaute yksittäisestä oppimiskokemuksesta sekä oppimis- ja opetusympäristöstä kootaan. Tämä sekä opettajien palaute otetaan huomioon jatkotoimia suunniteltaessa.
                     Tiedot tarkistamisen tuloksista julkistetaan laajasti.
                     Palautetta ja tarkistamista koskevat menettelyt ovat osa organisaation strategista oppimisprosessia.
                     Arvioinnin tuloksista keskustellaan asianomaisten sidosryhmien kanssa, ja asianmukaisia toimintasuunnitelmia toteutetaan.

            (1)  Tässä suosituksessa käytetyt määritelmät perustuvat Cedefopin julkaisuun ”Glossary on Quality in Training” (epävirallinen asiakirja, marraskuu 2003).

            (2)  Liitteessä II on lisäksi lueteltu valitut laatuindikaattorit.

         LIITE II

            AMMATILLISEN KOULUTUKSEN VALIKOIDUT LAATUINDIKAATTORIT KOULUTUKSEN LAADUN ARVIOIMISEKSI

         Tässä liitteessä ehdotetaan indikaattoreiden kattavaa kokonaisuutta, jota voidaan käyttää tukemaan ammatillisen koulutuksen järjestelmien ja/tai järjestäjien arviointia ja laadun parantamista. Indikaattoreita kehitetään edelleen eurooppalaisessa yhteistyössä kahden- tai monenvälisesti eurooppalaisten tietojen ja kansallisten tiedostojen pohjalta.
         Ne olisi luonteensa ja tarkoituksensa puolesta erotettava niistä indikaattoreista ja viitearvoista, joihin viitataan Lissabonissa asetettujen koulutusalan tavoitteiden edistymisen seurantaan tarkoitettujen indikaattoreiden ja viitearvojen yhdenmukaisesta luettelosta 25 päivänä toukokuuta 2007 annetuissa neuvoston päätelmissä.
         Indikaattoritaulukko ei sisällä myöskään kansallisen tason aggregoituja indikaattoreita tapauksissa, joissa niitä ei ole olemassa tai joissa niiden saanti on hankalaa. Mainittujen indikaattoreiden aggregointi voidaan toteuttaa myöhemmässä vaiheessa jäsenvaltioiden, komission ja laadunvarmistuksen eurooppalaisen viitekehyksen verkoston yhteisestä sopimuksesta.

                     Indikaattori

                     Indikaattori-tyyppi

                     Toiminnan tarkoitus

                     Laadunvarmistuksen yleisluonteiset indikaattorit

                     N:o 1
                     Laadunvarmistus-järjestelmien merkittävyys ammatillisen koulutuksen järjestäjille:

                                 a)

                                 laissa määriteltyjä tai oma-aloitteisia sisäisiä laadunvarmistusjärjestelmiä soveltavien ammatillisen koulutuksen järjestäjien osuus

                                 b)

                                 hyväksyttyjen ammatillisen koulutuksen järjestäjien osuus

                     Konteksti- tai panos-indikaattori

                     Edistää laadun parantamiseen tähtäävää ajattelua ammatillisen koulutuksen järjestäjien tasolla
                     Lisätä avoimuutta koulutuksen laatuasioissa
                     Parantaa koulutustarjontaa koskevaa vastavuoroista luottamusta

                     N:o 2
                     Investoinnit opettajien ja kouluttajien koulutukseen:

                                 a)

                                 jatkokoulutukseen osallistuvien opettajien ja kouluttajien osuus

                                 b)

                                 investointien määrä

                     Panos- tai prosessi-indikaattori

                     Edistää opettajien ja kouluttajien vastuuta ammatillisen koulutuksen laadun kehittämisprosessista
                     Parantaa ammatillisen koulutuksen kykyä mukautua työmarkkinoiden kysynnän kehitykseen
                     Lisätä yksilöiden oppimisvalmiuksien kehittämistä
                     Parantaa opiskelijoiden suorituksia

                     Ammattikoulutuspolitiikan laatutavoitteita tukevat indikaattorit

                     N:o 3
                     Ammatillisten koulutusohjelmien osallistumisaste:
                     Ammatillisten koulutusohjelmien (1) osanottajamäärä, jaoteltuna ohjelmatyypeittäin ja yksilöllisin perustein (2)

                     Panos-, prosessi- tai tuotos-indikaattori

                     Saada ammatillisen koulutuksen järjestelmän ja ammatillisen koulutuksen järjestäjien tason perustietoa ammatillisen koulutuksen houkuttelevuudesta
                     Kohdentaa tukea ammatilliseen koulutukseen pääsyn lisäämiseen, myös heikommassa asemassa oleville ryhmille

                     N:o 4
                     Ammatillisten koulutusohjelmien suorittamisaste:
                     Ammatillisen koulutusohjelman onnistuneesti suorittaneiden tai kesken jättäneiden henkilöiden määrä, jaoteltuna ohjelmatyypeittäin ja yksilöllisin perustein

                     Prosessi-, tuotos- tai tulos-indikaattori

                     Saada perustietoa koulutuksen etenemisestä ja koulutusprosessien laadusta
                     Laskea keskeytysaste verrattuna osallistumisasteeseen
                     Tukea onnistunutta loppuun suorittamista yhtenä ammatillisen koulutuksen pääasiallisista laatutavoitteista
                     Tukea mukautettua koulutustarjontaa, myös heikommassa asemassa oleville ryhmille

                     N:o 5
                     Ammatillisten koulutusohjelmien työllistymisaste:

                                 a)

                                 ammatillisen koulutuksen opiskelijoiden sijoittuminen määrätyn ajan kuluttua koulutuksen päättymisestä, jaoteltuna ohjelmatyypeittäin ja yksilöllisin perustein (3)

                                 b)

                                 työllistyneiden opiskelijoiden osuus jossakin vaiheessa koulutuksen päättymisen jälkeen, jaoteltuna ohjelmatyypeittäin ja yksilöllisin perustein

                     Tulos-indikaattori

                     Tukea työllistyvyyttä
                     Parantaa ammatillisen koulutuksen kykyä mukautua työmarkkinoiden kysynnän muutoksiin
                     Tukea mukautettua koulutustarjontaa, myös heikommassa asemassa oleville ryhmille

                     N:o 6
                     Opittujen taitojen käyttö työpaikalla:

                                 a)

                                 tiedot henkilöiden koulutuksen päättymisen jälkeen saamasta toimesta, jaoteltuna koulutuksen tyypin mukaan ja yksilöllisin perustein

                                 b)

                                 henkilöiden ja työnantajien tyytyväisyysaste opittuihin taitoihin/pätevyyteen

                     Tulos-indikaattori
                     (sekoitus laadullisia ja määrällisiä tietoja)

                     Lisätä työllistyvyyttä
                     Parantaa ammatillisen koulutuksen kykyä mukautua työmarkkinoiden kysynnän muutoksiin
                     Tukea mukautettua koulutustarjontaa, myös heikommassa asemassa oleville ryhmille

                     Taustatiedot

                     N:o 7
                     Työttömyysaste (4) jaoteltuna yksilöllisin perustein

                     Konteksti-indikaattori

                     Taustatiedot toimintapolitiikasta päättämiseksi ammatillisen koulutuksen järjestelmän tasolla

                     N:o 8
                     Heikommassa asemassa olevien ryhmien esiintyvyys:

                                 a)

                                 heikommassa asemassa oleviksi määriteltyjen ammatilliseen koulutukseen osallistuvien prosenttiosuus (määritellyllä alueella tai vaikutusalueella), jaoteltuna iän ja sukupuolen mukaan

                                 b)

                                 heikommassa asemassa olevien ryhmien onnistumisaste, jaoteltuna iän ja sukupuolen mukaan

                     Konteksti-indikaattori

                     Taustatiedot toimintapolitiikasta päättämiseksi ammatillisen koulutuksen järjestelmän tasolla
                     Tukea heikommassa asemassa olevien ryhmien pääsyä ammatilliseen koulutukseen
                     Tukea mukautettua koulutustarjontaa heikommassa asemassa oleville ryhmille

                     N:o 9
                     Mekanismit työmarkkinoiden koulutustarpeiden tunnistamiseksi:

                                 a)

                                 tiedot mekanismeista, joita on perustettu kysynnän muutosten tunnistamiseksi eri tasoilla

                                 b)

                                 näyttö mekanismien tehokkuudesta

                     Konteksti- tai panos-indikaattori
                     (laadulliset tiedot)

                     Parantaa ammatillisen koulutuksen kykyä mukautua työmarkkinoiden kysynnän muutoksiin
                     Tukea työllistyvyyttä

                     N:o 10
                     Ohjelmat, joilla edistetään pääsyä ammatilliseen koulutukseen:

                                 a)

                                 tiedot olemassa olevista ohjelmista eri tasoilla

                                 b)

                                 näyttö ohjelmien tehokkuudesta

                     Prosessi-indikaattori
                     (laadulliset tiedot)

                     Edistää myös heikommassa asemassa olevien ryhmien pääsyä ammatilliseen koulutukseen
                     Tukea mukautettua koulutustarjontaa

            (1)  Peruskoulutuksessa opiskelija lasketaan osallistujaksi vasta 6 viikon jälkeen.
         Elinikäisessä oppimisessa virallisiin ammatillisiin koulutusohjelmiin hyväksytyn väestön prosenttiosuus.

            (2)  Sukupuolta ja ikää koskevien perustietojen lisäksi voitaisiin soveltaa muita sosiaalisia perusteita, esim. koulunkäynnin keskeyttäneet, korkein tutkinto, maahanmuuttajat, vammaiset, työttömyyskauden pituus.

            (3)  Peruskoulutuksessa myös tiedot koulunkäynnin keskeyttäneiden sijoittumisesta.

            (4)  ILO:n ja OECD:n määritelmä: 15–74-vuotiaat henkilöt, joilla ei ole työtä, jotka hakevat työtä aktiivisesti ja jotka ovat valmiita aloittamaan työnteon.


title: Komission suositus (EU) 2015/1381, annettu 10 päivänä elokuuta 2015, arseenin seurannasta elintarvikkeissa

text:
               12.8.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 213/9

         KOMISSION SUOSITUS (EU) 2015/1381,
   annettu 10 päivänä elokuuta 2015,
   arseenin seurannasta elintarvikkeissa
   EUROOPAN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 292 artiklan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Arseenia esiintyy ympäristössä luonnostaan maaperässä, pohjavedessä ja kasveissa. Sitä esiintyy monenlaisina arseeniyhdisteinä. Arseenia löytyy vedestä, maaperästä ja maasta. Kaikki kasvit ja eläimet absorboivat arseenia.

               (2)

               Epäorgaanisen arseenin pitkäaikaiseen nauttimiseen liittyviä ihmisillä raportoituja tärkeimpiä haittavaikutuksia ovat ihovauriot, syöpä, kehitystoksisuus, neurotoksisuus, sydän- ja verisuonitaudit, poikkeava glukoosiaineenvaihdunta ja diabetes.

               (3)

               Euroopan komissio pyysi Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaista, jäljempänä ’EFSA’, laatimaan tieteellisen lausunnon arseenin esiintymiseen elintarvikkeissa (juomavesi mukaan luettuna) liittyvistä riskeistä ihmisten terveydelle.

               (4)

               EFSAn tieteellisessä lausunnossa (1) suositellaan, että eri elintarvikkeita varten olisi ravinnon kautta tapahtuvan altistumisen arvioinnin tueksi tuotettava lajiutumista koskevia tietoja, jotta voidaan tarkentaa epäorgaanista arseenia koskevaa riskinarviointia,

         ON ANTANUT TÄMÄN SUOSITUKSEN:

               1.

               Jäsenvaltioiden olisi vuosina 2016, 2017 ja 2018 toteutettava arseenin esiintymisen seurantaa elintarvikkeissa. Jotta altistumista voidaan arvioida tarkasti, seurannan olisi katettava kulutustottumuksia vastaava laaja valikoima elintarvikkeita, mukaan luettuina viljanjyvät, viljapohjaiset tuotteet (myös leseet ja alkiot), hedelmä- ja vihannesmehut, juomavesi (myös pullotettu vesi), kahvi, kuivatut teelehdet, oluet, kala ja äyriäiset, vihannekset, levätuotteet (myös hijiki), maito, maitotuotteet, imeväisille ja pikkulapsille tarkoitetut ruoat, erityisiin lääkinnällisiin tarkoituksiin tarkoitetut elintarvikkeet ja ravintolisät.

               2.

               Jäsenvaltioiden olisi noudatettava komission asetuksessa (EY) N:o 333/2007 (2) vahvistettuja näytteenottomenettelyjä sen varmistamiseksi, että näytteet ovat edustavia tutkittavan erän osalta.

               3.

               Jäsenvaltioiden olisi toteutettava arseenin määritys mieluiten siten, että määritetään epäorgaanisen arseenin pitoisuus ja arseenin kokonaispitoisuus ja mahdollisuuksien mukaan muiden asian kannalta merkityksellisten arseenilajien pitoisuus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 882/2004 (3) liitteen III mukaisesti käyttämällä sellaista määritysmenetelmää, jonka on todistettu antavan luotettavia tuloksia.

               4.

               Jäsenvaltioiden olisi toimitettava EFSAlle säännöllisesti seurantatiedot, jotka on ilmaistu kokonaispainon mukaan ja jotka sisältävät EFSAn yksilöimät tiedot sen vahvistamassa sähköisessä raportointimuodossa, jotta tiedot voidaan koota yhteen tiedostoon.

      Tehty Brysselissä 10 päivänä elokuuta 2015.

            Komission puolesta

         Vytenis ANDRIUKAITIS

            Komission jäsen

      (1)  EFSAn alainen elintarvikeketjun vierasaineita käsittelevä tiedelautakunta (CONTAM); Scientific Opinion on Arsenic in Food. EFSA Journal 2009; 7(10):1351.

      (2)  Komission asetus (EY) N:o 333/2007, annettu 28 päivänä maaliskuuta 2007, näytteenotto- ja määritysmenetelmistä elintarvikkeiden lyijy-, kadmium-, elohopea-, epäorgaanisen tinan, 3-MCPD- ja bentso(a)pyreenipitoisuuksien virallista tarkastusta varten (EUVL L 88, 29.3.2007, s. 29).

      (3)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 882/2004, annettu 29 päivänä huhtikuuta 2004, rehu- ja elintarvikelainsäädännön sekä eläinten terveyttä ja hyvinvointia koskevien sääntöjen mukaisuuden varmistamiseksi suoritetusta virallisesta valvonnasta (EUVL L 165, 30.4.2004, s. 1).