title: Euroopan järjestelmäriskikomitean suositus, annettu 2 päivänä joulukuuta 2021, keskipitkän aikavälin haavoittuvuuksista asuinkiinteistösektorilla Saksassa (EJRK/2021/10) 2022/C 122/01

text:
               17.3.2022

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 122/1

      EUROOPAN JÄRJESTELMÄRISKIKOMITEAN SUOSITUS,
      annettu 2 päivänä joulukuuta 2021,
      keskipitkän aikavälin haavoittuvuuksista asuinkiinteistösektorilla Saksassa
      (EJRK/2021/10)
      (2022/C 122/01)
      EUROOPAN JÄRJESTELMÄRISKIKOMITEAN HALLINTONEUVOSTO, joka
      ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
      ottaa huomioon finanssijärjestelmän makrotason vakauden valvonnasta Euroopan unionissa ja Euroopan järjestelmäriskikomitean perustamisesta 24 päivänä marraskuuta 2010 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1092/2010 (1) ja erityisesti sen 3 artiklan 2 kohdan b ja d alakohdan sekä 16 ja 18 artiklan,
      ottaa huomioon Euroopan järjestelmäriskikomitean työjärjestyksestä 20 päivänä tammikuuta 2011 annetun Euroopan järjestelmäriskikomitean päätöksen EJRK/2011/1 (2) ja erityisesti sen 18 artiklan,
      sekä katsoo seuraavaa:

                  (1)

                  Kiinteistösektorilla on tärkeä asema taloudessa, ja sen kehitys voi vaikuttaa huomattavasti rahoitusjärjestelmään. Aiemmat finanssikriisit ovat osoittaneet, että kiinteistömarkkinoiden kestämättömällä kehityksellä voi olla vakavia heijastusvaikutuksia rahoitusjärjestelmän vakauteen ja koko talouteen ja tämän lisäksi myös kielteisiä rajatylittäviä seurannaisvaikutuksia. Kiinteistömarkkinoiden epäsuotuisa kehitys joissain jäsenvaltioissa on aikaisemmin johtanut merkittäviin luottotappioihin ja/tai vaikuttanut kielteisesti reaalitalouteen. Tämä ilmentää kiinteistösektorin, rahoituksen tarjoajien ja talouden muiden sektorien läheistä vuorovaikutusta. Rahoitusjärjestelmän ja reaalitalouden välinen vuorovaikutussuhde voi vahvistaa myös negatiivista kehitystä.

                  (2)

                  Nämä kytkökset ovat tärkeitä, koska ne merkitsevät sitä, että kiinteistösektorilta johtuvilla riskeillä voi olla systeeminen vaikutus. Rahoitusjärjestelmän haavoittuvuudet tyypillisesti kumuloituvat, kun kiinteistöala on suhdannekierron nousuvaiheessa. Näennäisesti matalammat riskit ja parempi rahoituksen saatavuus yhdessä kiinteistöjen kasvaneen kysynnän kanssa voivat osaltaan vaikuttaa nopeaan luottojen ja investointien lisääntymiseen ja lisätä painetta kiinteistöjen hinnannousuun. Asuntojen hintojen ja luottojen välisestä vuorovaikutuksesta voi lisäksi seurata mahdollisia järjestelmää koskevia seurauksia. Sitä vastoin kiinteistöalan suhdannekierron laskuvaiheessa tiukemmat luotonannon ehdot, suurempi pyrkimys karttaa riskejä ja kiinteistöjen hintojen laskupaine voivat vaikuttaa haitallisesti luotonsaajien ja luotonantajien häiriönsietokykyyn ja näin heikentää taloudellista tilannetta.

                  (3)

                  Asuinkiinteistöihin liittyvät haavoittuvuudet voivat aiheuttaa järjestelmäriskejä ja heikentää rahoitusvakautta sekä välittömästi että välillisesti. Välittömiä vaikutuksia ovat kiinnitysluottosalkkuihin liittyvät luottotappiot, jotka johtuvat epäsuotuisista taloudellisista olosuhteista tai rahoitusehdoista ja samanaikaisesta asuinkiinteistömarkkinoiden kielteisestä kehityksestä. Välilliset vaikutukset voivat liittyä kotitalouksien kulutuksen mukautuksiin tai luotonantajien velkaantuneisuuden vähentämiseen, millä on omat vaikutuksensa reaalitalouteen ja rahoitusvakauteen.

                  (4)

                  Kuten Euroopan järjestelmäriskikomitean suosituksen EJRK/2013/1 (3) johdanto-osan 4 perustelukappaleessa todetaan, makrovakauspolitiikan perimmäisenä tarkoituksena on osallistua koko finanssijärjestelmän vakauden turvaamiseen, mm. lisäämällä finanssijärjestelmän kestävyyttä ja vähentämällä järjestelmäriskien kasaantumista, ja tällä tavoin varmistaa, että finanssiala edistää talouskasvua kestävällä tavalla.

                  (5)

                  Tätä tarkoitusta varten makrovakausviranomaiset voivat riskien arvioinnin perusteella käyttää yhtä tai useampaa pääomaperusteista makrovakaustoimenpidettä, joista säädetään Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2013/36/EU (4) sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 575/2013 (5), ja/tai luotonsaajaperusteisia makrovakaustoimenpiteitä, jotka perustuvat yksinomaan kansalliseen lainsäädäntöön. Kun pääomaperusteisilla toimenpiteillä pyritään ensisijaisesti kohentamaan rahoitusjärjestelmän häiriönsietokykyä, luotonsaajaperusteiset toimenpiteet voivat olla erityisen sopivia estämään järjestelmäriskien kasaantumista suhteessa uusiin asuntolainoihin.

                  (6)

                  Euroopan järjestelmäriskikomitea (EJRK) on tehnyt vuonna 2019 järjestelmällisen tulevaisuuteen suuntautuvan ETA:n laajuisen arvioinnin asuinkiinteistöihin liittyvistä haavoittuvuuksista (6). EJRK havaitsi tämän arvioinnin perusteella eri maissa useita keskipitkän aikavälin haavoittuvuuksia, joista aiheutuu rahoitusvakauteen kohdistuvia järjestelmäriskejä, mikä johti varoitusten antamiseen viidelle maalle, mukaan lukien Saksalle (7).

                  (7)

                  Saksan asuinkiinteistömarkkinoilla havaittiin vuonna 2019 pääasiallisina haavoittuvuustekijöinä asuntojen hintojen huomattavaa yliarvostusta kaupunkialueilla, mihin liittyy laajamittainen ja nopea asuntojen hintojen nousu sekä joitain merkkejä asuntolainojen luotonannon ehtojen väljentämisestä; tilanteeseen tosin liittyy yleistä epävarmuutta merkittävien tietoaukkojen vuoksi.

                  (8)

                  EJRK on tehnyt äskettäin järjestelmällisen tulevaisuuteen suuntautuvan ETA:n laajuisen lisäarvioinnin asuinkiinteistöihin liittyvistä haavoittuvuuksista. Arvioinnin tulokset osoittavat, että muutamat maat ovat ryhtyneet asiaan liittyviä haavoittuvuuksia korjaaviin lisätoimiin sen jälkeen, kun ne saivat maakohtaiset varoitukset syyskuussa 2019. Erityisesti Tšekin tasavalta hyväksyi luotonsaajaperusteisten toimenpiteiden oikeudellisen kehyksen, Saksa vahvisti oikeusperustan tietojen keräämiselle kotitalouksille myönnettyjen uusien asuntolainojen luotonannon ehdoista, Ranska otti käyttöön velanhoitokulujen ja tulojen suhteeseen (DSTI) sovellettavia rajoituksia, Islanti tiukensi luototusasteisiin (LTV) sovellettavia rajoituksia ja Norja tiukensi järjestelmäriskipuskurikantaansa. Muutaman maan käyttöön ottamia toimia ei voida kuitenkaan EJRK:n arvioinnin mukaan pitää riittävinä, kun otetaan huomioon riskitekijöiden lisääntyminen.

                  (9)

                  Koronaviruspandemian puhkeaminen vuonna 2020 ja siihen liittyvä kriisi eivät ole johtaneet suhdannelaskuun asuntomarkkinoilla. Asuntojen hintojen ja lainanannon reaalikasvu on sen sijaan kiihtynyt useissa maissa suurelta osin kotitalouksien tulojen kasvua nopeammin asteittaisen kasvukauden jälkeen ja korkojen ollessa matalalla. Pandemian vaikutusten ja siitä johtuvan taloudellisen epävarmuuden lieventämiseksi on otettu käyttöön erilaisia toimenpiteitä ja menettelytapoja, kuten maksulykkäyksiä ja julkisia takauksia. Aiemmin suunniteltuja makrovakaustoimia on väliaikaisesti höllennetty tai niiden aloittamista on lykätty joissakin maissa tässä laajassa poliittisessa yhteydessä. Tällä hetkellä havaittu taloudellisen tilanteen kohentuminen mahdollistaa makrovakauspolitiikan mukauttamisen niissä maissa, joissa asuinkiinteistöihin liittyvien haavoittuvuuksien kasaantuminen on jatkunut.

                  (10)

                  Saksan osalta tämä tuore arviointi paljasti, että vaikka vuonna 2017 on perustettu luotonsaajaperusteisten välineiden oikeudellinen kehys, joka sisältää tiettyjä toimenpiteitä (luototusasteen yläraja ja lyhennyksiä koskeva vaatimus), yhtäkään niistä ei otettu käyttöön keskipitkän aikavälin haavoittuvuuksien kasaantumisen käsittelemiseksi asuinkiinteistösektorilla. EJRK huomauttaa siitä tosiseikasta, että nykyisessä lainsäädäntökehyksessä ei täytetty vaatimuksia, jotka koskevat olemassa olevien luotonsaajaperusteisten toimenpiteiden käyttöönottoa.

                  (11)

                  EJRK:n arviointi osoittaa myös, että asuntojen hintojen nousu on entistä laajapohjaisempaa sekä kaupunki- että maaseutualueilla. Tämän seurauksena olemassa olevat arviot viittaavat korkeaan ja kasvavaan asuntojen hintojen yliarvostukseen Saksassa. Haavoittuvuuksien kattavan analyysin estää tällä hetkellä se, että asuntolainojen osalta ei ole käytettävissä yksityiskohtaisia tietoja luotonannon ehdoista, joskin toimiin on ryhdytty tietojen keräämiseksi vuodesta 2023 alkaen vuonna 2021 voimaan tulleen asuntolainoja koskevasta tiedonkeruusta annetun kansallisen asetuksen johdosta. Käytettävissä olevien viimeaikaisten tietojen perusteella on saatu sekalaista näyttöä asuntolainojen luotonannon ehtojen kehityksestä. Vaikka euroalueen pankkien luotonantokyselyn tulokset viittaavat siihen, että asuntojen ostamisen luottoehdot ovat tiukentuneet edelleen vuoden 2020 aikana, vaihtoehtoinen yksityisen sektorin tietolähde (8) osoittaa, että sellaisten lainahakemusten osuus, joissa luototusaste on korkea, kasvoi vuonna 2020. Toinen Saksan viranomaisten käytettävissä oleva vaihtoehtoinen yksityissektorin tietolähde, joka sisältää todelliset transaktiot ja edustaa yhtä osaa kokonaismarkkinoista, vahvistaa, että luototusasteet ovat nousseet jonkin verran viime vuosikymmenen aikana. Lisäksi luototusasteet ovat myös laskeneet kriisin seurauksena, kuten euroalueen pankkien luotonantokyselystä ilmenee. Tiedoista selviää myös, että velanhoitokulujen ja tulojen suhteet ja maturiteetit laskivat 2010-luvun ensimmäisellä puoliskolla ja nousivat taas sen toisella puoliskolla. Toisaalta velan ja tulojen suhteet (DTI) ovat kasvaneet tasaisesti vuodesta 2009.

                  (12)

                  Saksa ei myöskään käyttänyt uusia pääomaperusteisia toimenpiteitä puuttuakseen asuinkiinteistösektorilta aiheutuviin olemassa oleviin haavoittuvuuksiin ja edistääkseen rahoitusmarkkinoiden vakautta sen jälkeen, kun se lievensi vastasyklistä pääomapuskuria koronaviruskriisin vuoksi.

                  (13)

                  EJRK on todennut viimeaikaisen kehityksen perusteella ja ottaen erityisesti huomioon todisteet asuntojen hintojen yliarvostuksesta, että luotonsaajaperusteisia toimenpiteitä olisi otettava käyttöön keskipitkän aikavälin haavoittuvuuksien korjaamiseksi asuinkiinteistösektorilla Saksassa. Näin ollen Saksan viranomaisten olisi viivytyksettä otettava käyttöön oikeudellisesti sitova luototusasteeseen sovellettava rajoitus, tai jos sellaista ei voida Saksan lain mukaan asettaa, oikeudellisesti sitomaton luototusasteeseen sovellettava rajoitus, jotta varmistetaan tiukat luotonannon ehdot asuntojen yliarvostuksen estämiseksi. Samaan aikaan luototusastetta koskevaa toimenpidettä täydentävien pääomaperusteisten toimenpiteiden, kuten vastasyklinen pääomapuskurin tai sektorikohtaisen järjestelmäriskipuskurin, käyttöönotto parantaisi pankkisektorin häiriönsietokykyä Saksassa asuinkiinteistösektorilla jo mahdollisesti kasaantuneita riskitekijöitä vastaan, kun otetaan huomioon asuntojen hintojen yleinen yliarvostus ja kiinnitysluottojen luotonannon ehtoihin viime vuosina liittynyt epävarmuus. Näiden toimenpiteiden ja tuloihin liittyvien välineiden, jotka ovat Saksan lain sen mahdollistaessa oikeudellisesti sitovia tai muussa tapauksessa oikeudellisesti sitomattomia, asianmukainen yhdistelmä voisi parantaa luototusasteeseen sovellettavan rajoituksen tehokkuutta asuinkiinteistöjen rahoitukseen liittyvien haavoittuvuuksien korjaamisessa. Näin ollen Saksan luotonsaajaperusteisia toimenpiteitä koskevaa oikeudellista kehystä olisi täydennettävä tuloperusteisilla välineillä ja mukautettava vastaavasti siten, että mahdollistetaan luotonsaajaperusteisten toimenpiteiden nopeampi käyttöönotto ja vältetään siten haavoittuvuuksien kasaantuminen,

            ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN SUOSITUKSEN:
      1 JAKSO

         SUOSITUKSET

         Suositus A – Luototusasteen rajoitus

      Suositetaan, että asiaan liittyvät viranomaiset asettavat oikeudellisesti sitovan luototusasteeseen sovellettavan rajoituksen, jotta lievennetään Saksan asuinkiinteistösektorilla haavoittuvuustekijöitä, joista aiheutuu rahoitusvakauteen kohdistuvia riskejä ja joilla saattaa olla vakavia kielteisiä seurauksia reaalitalouden kannalta. Jos tämä ei ole mahdollista Saksan lain mukaan, suositetaan, että siinä asetettujen tavoitteiden käsittelemiseksi asiaan liittyvät viranomaiset ottavat käyttöön oikeudellisesti sitomattoman rajoituksen, jota sovelletaan luototusasteeseen.

         Suositus B – Pääomaperusteisten toimenpiteiden käyttöönotto

      Suositetaan, että asiaan liittyvät viranomaiset ottavat käyttöön asianmukaisia pääomaperusteisia toimenpiteitä, joilla varmistetaan Saksassa toimiluvan saaneiden luottolaitosten häiriönsietokyky ja täydennetään suosituksessa A tarkoitettua luototusasteeseen sovellettavaa rajoitusta, asuinkiinteistösektoriin liittyvien haavoittuvuuksien, joista aiheutuu rahoitusvakauteen kohdistuvia riskejä, lieventämiseksi Saksassa.

         Suositus C – Asuinkiinteistösektoriin liittyvien luotonsaajaperusteisten toimenpiteiden oikeudellinen sääntely

      Suositetaan, että asiaan liittyvät viranomaiset varmistavat, että luotonsaajaperusteisten toimenpiteiden nykyinen oikeudellinen kehys sisältää vähintään seuraavat oikeudellisesti sitovat luotonsaajaperusteiset toimenpiteet:

                  a)

                  velan ja tulojen suhteeseen sovellettavat rajoitukset ja velanhoitokulujen ja tulojen suhteeseen sovellettavat rajoitukset;

                  b)

                  luototusasteeseen sovellettavat rajoitukset;

                  c)

                  maturiteettiin sovellettavat rajoitukset; ja

                  d)

                  lyhennyksiä koskevat vaatimukset.

         Suositus D – Haavoittuvuuksien seuranta ja tuloihin liittyvien luotonsaajaperusteisten toimenpiteiden käyttöönotto

                  1.

                  Suositetaan, että asiaan liittyvät viranomaiset seuraavat tiiviisti kotitalouksien velkaantuneisuuteen, asuntojen hintojen yliarvostukseen ja uusien kiinnitysluottojen luotonannon ehtoihin liittyviä haavoittuvuuksia keskipitkällä aikavälillä.

                  2.

                  Suositetaan, että suosituksen D 1 mukaisesti toteutetun seurannan tulosten mukaisesti ja jotta estetään liiallinen luottoriskin kasaantuminen, asiaan liittyvät viranomaiset ottavat käyttöön oikeudellisesti sitovia tuloihin liittyviä luotonsaajaperusteisia toimenpiteitä, kuten velan ja tulojen suhteeseen tai tulojen suhteeseen sovellettavia rajoituksia. Jos tämä ei ole mahdollista Saksan lain nojalla, suositetaan, että siinä asetettujen tavoitteiden käsittelemiseksi asianomaiset viranomaiset ottavat käyttöön oikeudellisesti sitomattomia tuloihin liittyviä luotonsaajaperusteisia toimenpiteitä.

            2 JAKSO

         SOVELTAMINEN

      1.   Määritelmät

                  1.

                  Tässä suosituksessa käytetään seuraavia määritelmiä:

                              a)

                              ”asiaan liittyvällä viranomaisella” tarkoitetaan viranomaisia, joiden tehtäväksi on annettu luotonsaajaperusteisten toimenpiteiden oikeudellisen kehyksen muuttaminen, luotonsaajaperusteisten toimenpiteiden käyttöönotto, järjestelmäriskien seuranta tai pääomaperusteisten toimenpiteiden käyttöönotto Saksassa;

                              b)

                              ”luototusasteella” (LTV) tarkoitetaan kaikkien lainojen tai lainaerien summaa, joiden vakuudeksi luotonsaaja on antanut kiinteää omaisuutta lainan alullepanohetkellä, suhteessa kiinteistön arvoon lainan alullepanohetkellä;

                              c)

                              ”pääomaperusteisilla toimenpiteillä” tarkoitetaan kaikkia omien varojen vaatimuksia, jotka luottolaitokselle määrätään asetuksen (EU) N:o 1092/2010 2 artiklan c kohdassa määritellyn järjestelmäriskin ehkäisemiseksi ja/tai vähentämiseksi, mukaan lukien asetuksen (EU) N:o 575/2013 124, 164 tai 458 artiklan tai direktiivin (EU) 2013/36 VII osaston 4 luvun nojalla;

                              d)

                              ”luottolaitoksella” tarkoitetaan asetuksen (EU) N:o 575/2013 4 artiklan 1 kohdan 1 alakohdassa määriteltyä luottolaitosta;

                              e)

                              ”luotonsaajaperusteisilla toimenpiteillä” tarkoitetaan makrovakaustoimenpiteitä, jotka kohdistetaan luotonsaajiin, ja ovat muun muassa luototusasteeseen, velan ja tulojen suhteeseen, velanhoitokulujen ja tulojen suhteeseen, maturiteettiin ja lyhennyksiä koskeviin vaatimuksiin sovellettavia rajoituksia;

                              f)

                              ”velan ja tulojen suhteella” (DTI) tarkoitetaan luotonsaajan kokonaisvelkaa lainan alullepanohetkellä suhteessa luotonsaajan käytettävissä oleviin kokonaisvuosituloihin lainan alullepanohetkellä;

                              g)

                              ”velanhoitokulujen ja tulojen suhteella” (DSTI) tarkoitetaan luotonsaajan vuosittaisia kokonaisvelanhoitokuluja suhteessa luotonsaajan käytettävissä oleviin kokonaisvuosituloihin lainan alullepanohetkellä;

                              h)

                              ”velanhoitokuluilla” tarkoitetaan luotonsaajan kokonaisvelasta suoritettavan koron ja pääoman takaisinmaksun yhteissummaa tietyn ajanjakson aikana;

                              i)

                              ”maturiteetilla” tarkoitetaan asuinkiinteistölainasopimuksen kestoa vuosina lainan alullepanohetkellä;

                              j)

                              ”lyhennyksiä koskevilla vaatimuksilla” tarkoitetaan lainan takaisinmaksuaikatauluun liittyviä vaatimuksia.

            2.   Soveltamiskriteerit

                  1.

                  Tätä suositusta sovellettaessa noudatetaan seuraavia kriteerejä:

                              a)

                              suhteellisuusperiaatetta tulisi soveltaa asianmukaisesti ja ottaa huomioon suosituksen A, suosituksen B, suosituksen C ja suosituksen D tavoite ja sisältö;

                              b)

                              kun otetaan käyttöön luotonsaajaperusteisia tai pääomaperusteisia toimenpiteitä suosituksen A, suosituksen B ja suosituksen D mukaisesti, niiden mitoituksessa ja vaiheittaisessa käyttöönotossa pitäisi ottaa huomioon Saksan asema talous- ja rahoitussykleissä sekä kaikki mahdolliset vaikutukset liitännäiskustannuksineen ja -hyötyineen;

                              c)

                              Tämän suosituksen noudattamista koskevat erityiset kriteerit vahvistetaan liitteessä.

                  2.

                  Suosituksen kohteita pyydetään raportoimaan Euroopan parlamentille, neuvostolle, komissiolle ja EJRK:lle toimenpiteistä, joihin ne ovat ryhtyneet tämän suosituksen johdosta, taikka perustelemaan asianmukaisesti miksi toimiin ei ole ryhdytty. Ilmoituksiin tulee sisällyttää vähintään

                              a)

                              tiedot toteutettujen toimenpiteiden sisällöstä ja aikataulusta;

                              b)

                              arviointi haavoittuvuuksista, jotka liittyvät kotitalouksien velkaantuneisuuteen ja uusien kiinnitysluottojen luotonannon ehtoihin, mukaan lukien uusien kiinnitysluottojen jaottelu niiden LTV-, DTI- ja DSTI-suhteiden, maturiteettien ja lyhennysprofiilien mukaan siten, että asianomaiset suhdeluvut lasketaan Euroopan järjestelmäriskikomitean suosituksen EJRK/2016/4 (9) liitteen IV mukaisesti, samalla kun arvioidaan toteutettujen toimenpiteiden toimivuutta tämän suosituksen tavoitteisiin nähden;

                              c)

                              yksityiskohtaiset perustelut toimimatta jättämiselle tai tästä suosituksesta poikkeamiselle, viivästymiset mukaan luettuina.

            3.   Seurannan aikarajat

      Asetuksen (EU) N:o 1092/2010 17 artiklan 1 kohdan mukaan niiden, joille suositus on osoitettu, on ilmoitettava Euroopan parlamentille, neuvostolle, komissiolle ja EJRK:lle suositusten perusteella toteutetuista toimista ja perusteltava mahdollinen toimien toteuttamatta jättäminen. Niitä, joille suositus on osoitettu, pyydetään toimittamaan kyseinen ilmoitus seuraavien aikarajojen mukaisesti:

                  1.

                     Suositus A

                  Suosituksen A kohteita pyydetään toimittamaan Euroopan parlamentille, neuvostolle, komissiolle ja EJRK:lle 30 päivään kesäkuuta 2023 ja 30 päivään kesäkuuta 2025 mennessä raportti kaikista toimista, jotka on toteutettu luototusasteeseen sovellettavan rajan määräämiseksi Saksan asuinkiinteistösektorilla sellaisten haavoittuvuustekijöiden, joista aiheutuu rahoitusvakauteen kohdistuvia riskejä ja joilla saattaa olla vakavia kielteisiä seurauksia reaalitalouden kannalta, lieventämiseksi. Jos todettuja haavoittuvuuksia koskevien toimenpiteiden toteuttamisesta vastaa useampi kuin yksi viranomainen, on toimitettava yksi yhteinen raportti.

                  2.

                     Suositus B

                  Suosituksen B kohteita pyydetään toimittamaan Euroopan parlamentille, neuvostolle, komissiolle ja EJRK:lle 30 päivään kesäkuuta 2023 ja 30 päivään kesäkuuta 2025 mennessä raportti kaikista toimista, jotka on toteutettu pääomaperusteisten toimenpiteiden täytäntöön panemiseksi. Jos todettuja haavoittuvuuksia koskevien toimenpiteiden toteuttamisesta vastaa useampi kuin yksi viranomainen, on toimitettava yksi yhteinen raportti.

                  3.

                     Suositus C

                  Suosituksen C kohteita pyydetään toimittamaan Euroopan parlamentille, neuvostolle, komissiolle ja EJRK:lle 30 päivään kesäkuuta 2025 mennessä suosituksen C soveltamista koskeva loppuraportti, johon sisältyy selvitys siitä, mikä viranomainen on tai mitkä viranomaiset ovat vastuussa päätöksestä ottaa käyttöön ja toteuttaa kyseisessä suosituksessa vahvistetut luotonsaajaperusteiset toimenpiteet. Jos todettuja haavoittuvuuksia koskevien toimenpiteiden toteuttamisesta vastaa useampi kuin yksi viranomainen, on toimitettava yksi yhteinen raportti.

                  4.

                     Suositus D

                  Suosituksen D kohteita pyydetään toimittamaan Euroopan parlamentille, neuvostolle, komissiolle ja EJRK:lle 30 päivään kesäkuuta 2023 ja 30 päivään kesäkuuta 2025 mennessä raportti haavoittuvuuksien, jotka liittyvät kotitalouksien velkaantuneisuuteen, asuntojen hintojen yliarvostukseen ja uusien kiinnitysluottojen luotonannon ehtoihin keskipitkällä aikavälillä, seurannasta sekä näitä haavoittuvuuksia koskevista toimenpiteistä. Jos todettuja haavoittuvuuksia koskevien toimenpiteiden toteuttamisesta vastaa useampi kuin yksi viranomainen, on toimitettava yksi yhteinen raportti.

            4.   Seuranta ja arviointi

                  1.

                  EJRK:n sihteeristö

                              a)

                              avustaa suosituksen kohteita huolehtimalla raportoinnin yhteensovittamisesta, tarjoamalla asiaankuuluvia raportointipohjia ja antamalla tarvittaessa yksityiskohtaisia tietoja menettelystä ja aikataulusta seurantaa varten;

                              b)

                              tarkastaa suosituksen kohteiden harjoittaman seurannan, tarjoaa apua niiden pyynnöstä ja toimittaa seurantaraportit EJRK:n hallintoneuvostolle.

                  2.

                  EJRK:n hallintoneuvosto arvioi suosituksen kohteiden raportoimia toimia ja perusteluja sekä tarvittaessa päättää, onko suosituksen kohde jättänyt noudattamatta tätä suositusta perustelematta asianmukaisesti, miksi se ei ole ryhtynyt toimiin.

         Tehty Frankfurt am Mainissa 2 päivänä joulukuuta 2021.

               EJRK:n sihteeristön päällikkö,

               EJRK:n hallintoneuvoston puolesta

            Francesco MAZZAFERRO

         (1)  EUVL L 331, 15.12.2010, s. 1.

         (2)  EUVL C 58, 24.2.2011, s. 4.

         (3)  Euroopan järjestelmäriskikomitean suositus EJRK/2013/1, annettu 4 päivänä huhtikuuta 2013, makrovakauspolitiikan välitavoitteista ja välineistä (EUVL C 170, 15.6.2013, s. 1).

         (4)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2013/36/EU, annettu 26 päivänä kesäkuuta 2013, oikeudesta harjoittaa luottolaitostoimintaa ja luottolaitosten vakavaraisuusvalvonnasta, direktiivin 2002/87/EY muuttamisesta sekä direktiivien 2006/48/EY ja 2006/49/EY kumoamisesta (EUVL L 176, 27.6.2013, s. 338).

         (5)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 575/2013, annettu 26 päivänä kesäkuuta 2013, luottolaitosten vakavaraisuusvaatimuksista ja asetuksen (EU) N:o 648/2012 muuttamisesta (EUVL L 176, 27.6.2013, s. 1).

         (6)  Ks. ”Vulnerabilities in the residential real estate sectors of EEA countries”, EJRK, syyskuu 2019, saatavilla EJRK:n verkkosivuilla www.esrb.europa.eu.

         (7)  Euroopan järjestelmäriskikomitean varoitus, annettu 27 päivänä kesäkuuta 2019, keskipitkän aikavälin haavoittuvuuksista asuinkiinteistösektorilla Saksassa (EUVL C 366, 30.10.2019, s. 45).

         (8)  Luotonvälitysjärjestelmän tarjoamat tiedot, jotka eivät kuitenkaan välttämättä täysin edusta Saksan kiinnitysluottomarkkinoita.

         (9)  Euroopan järjestelmäriskikomitean suositus EJRK/2016/14, annettu 31 päivänä lokakuuta 2016, kiinteistötiedoissa olevien aukkojen täydentämisestä (EUVL C 31, 31.1.2017, s. 1).

         LIITE
         SUOSITUKSEN NOUDATTAMISTA KOSKEVIEN KRITEERIEN ERITELMÄ

            Suositus A – Luototusasteen rajoitus

         Suositukseen A sovelletaan seuraavia suosituksen noudattamista koskevia kriteerejä.

                     1.

                     Suosituksen kohteiden olisi pyrittävä luototusasteeseen sovellettavan rajoituksen käyttöönoton yhteydessä estämään se, että merkittävästä tai kasvavasta osuudesta uusia asuinkiinteistövakuudellisia kiinnitysluottoja aiheutuisi luottotappioita lainojen maksun laiminlyöntitapauksissa ja asuntojen hintojen myöhemmin laskiessa epäsuotuisten taloudellisten olosuhteiden tai rahoitusehtojen, velanhoitokustannusten nousun tai asuinkiinteistömarkkinoiden kielteisen kehityksen johdosta.

                     2.

                     Suosituksen kohteiden olisi käytettävä yhtä tai useampaa luotonsaajaperusteista toimenpidettä käytössä olevien toimenpiteiden tehokkuuden varmistamiseen ja niiden kiertämisen mahdollisuuden minimoimiseen ja sellaisten tahattomien seurauksien minimoimiseen, jotka voisivat vähentää niiden tehokkuutta ja joista voisi mahdollisesti aiheutua riskejä muilla alueilla, erityisesti varmistamalla, että toimenpiteitä sovelletaan kaiken tyyppisten luotonantajien myöntämiin lainoihin, luonnollisiin henkilöihin lainanottajina ja – siinä määrin kuin pidetään tarpeellisena – kaikkiin muihin lainanottajiin.

                     3.

                     Ennen kuin otetaan käyttöön luototusasteeseen sovellettava rajoitus, pitäisi arvioida Saksan asemaa talous- ja rahoitussykleissä tällaisten toimenpiteiden asianmukaisen mitoituksen ja asteittaisen käyttöönoton määrittämiseksi.

                     4.

                     Luototusasteeseen sovellettavan rajoituksen käyttöönoton jälkeen saattaa olla tarpeen tiukentaa sitä edelleen tai ottaa käyttöön lisää luotonsaajaperusteisia toimenpiteitä Saksassa tunnistettujen haavoittuvuuksien käsittelemiseksi. Tämä riippuu käyttöönotetuista toimenpiteistä, käyttöönotettujen toimenpiteiden alkuperäisestä mitoituksesta ja haavoittuvuuksien arvioinnin tuloksista.

                     5.

                     Suosituksen kohteiden olisi otettava luototusasteeseen sovellettavan rajoituksen käyttöönoton tai mitoituksen yhteydessä huomioon kaikki lainat, jotka kotitaloudet viime kädessä maksavat takaisin tuloistaan, lainojen muodosta riippumatta.

            Suositus B – Pääomaperusteisten toimenpiteiden käyttöönotto

         Suositukseen B sovelletaan seuraavia suosituksen noudattamista koskevia kriteerejä.

                     1.

                     Suosituksen kohteiden pitäisi pääomaperusteisten toimenpiteiden käyttöönoton yhteydessä pyrkiä varmistamaan Saksassa toimiluvan saaneiden luottolaitosten häiriönsietokyky sellaisen mahdollisen asuinkiinteistöihin liittyvän järjestelmäriskin toteutumisen varalta, josta saattaisi seurata välittömiä ja välillisiä kiinnitysluotoista johtuvia luottotappioita tai joka johtuu asuntolainoja ottaneiden kotitalouksien kulutuksen pienentymisestä.

                     2.

                     Ennen kuin otetaan käyttöön pääomaperusteisia toimenpiteitä, pitäisi arvioida Saksan asemaa talous- ja rahoitussykleissä, jotta voidaan ratkaista, olisiko tällaisten toimenpiteiden käyttöönotto asianmukaista.

                     3.

                     Pääomaperusteisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen saattaa olla tarpeen tiukentaa niitä edelleen tai ottaa käyttöön lisää makrovakaustoimenpiteitä Saksassa havaittujen haavoittuvuuksien korjaamiseksi. Tämä on riippuvainen käyttöönotetuista pääomaperusteisista toimenpiteistä, käyttöönotettujen toimenpiteiden alkuperäisestä mitoituksesta ja haavoittuvuuksien arvioinnin tuloksista.

            Suositus C – Asuinkiinteistösektoriin liittyvien luotonsaajaperusteisten toimenpiteiden oikeudellinen sääntely

         Suositukseen C sovelletaan seuraavia suosituksen noudattamista koskevia kriteerejä.

                     1.

                     Saksan luotosaajaperusteisia toimenpiteitä koskevassa oikeudellisessa kehyksessä olisi varmistettava, että

                                 a)

                                 velan ja tulojen suhteeseen ja velanhoitokulujen ja tulojen suhteeseen sovellettavia rajoituksia sekä maturiteettia koskevia rajoituksia sovelletaan kaikkiin myönnettyihin lainoihin, jotta vältetään rajoitusten mahdollinen kiertäminen, missä yhteydessä rajoituksia olisi sovellettava ensisijaisesti luonnollisiin henkilöihin luotonsaajina, mutta myös muihin luotonsaajiin, jos rahoitusrakenne antaa aihetta tällaiselle laajennukselle rajoitusten kiertämisen välttämiseksi;

                                 b)

                                 Saksan viranomaiset, joille on annettu tehtäväksi luotonsaajaperusteisten toimenpiteiden käyttöönotto, voivat ottaa käyttöön kaikki oikeudellisesti sitovat luotonsaajaperusteiset toimenpiteet tehokkaasti ja ennalta ehkäisevästi, ja niillä on riittävästi liikkumavaraa tällaisten toimenpiteiden suunnittelemiseksi tunnistettujen haavoittuvuuksien perusteella.

                     2.

                     Saksan luotonsaajaperusteisia toimenpiteitä koskevaan oikeudelliseen kehykseen tehtävien muutosten olisi tultava voimaan viimeistään 1 päivänä kesäkuuta 2024.

            Suositus D – Haavoittuvuuksien seuranta ja tuloihin liittyvien luotonsaajaperusteisten toimenpiteiden käyttöönotto

         Suositukseen D 1 sovelletaan seuraavia suosituksen noudattamista koskevia kriteerejä.
         Suosituksen kohteiden olisi siinä yhteydessä, kun ne seuraavat haavoittuvuuksia, jotka liittyvät kotitalouksien velkaantuneisuuteen, asuntojen hintojen yliarvostukseen ja uusien kiinnitysluottojen luotonannon ehtoihin keskipitkällä aikavälillä, seurattava sellaisten luotonsaajien osuutta, jotka nostavat uusia kiinnitysluottoja ja jotka ovat alttiina riskille siitä, etteivät he pysty lyhentämään tai hoitamaan velkaansa säännöllisesti ilman, että heidän on pienennettävä kulutustaan huomattavasti epäsuotuisten taloudellisten olosuhteiden tai rahoitusehtojen, velanhoitokustannusten nousun taikka asuinkiinteistömarkkinoiden kielteisen kehityksen johdosta.
         Suositukseen D 2 sovelletaan seuraavia suosituksen noudattamista koskevia kriteerejä.

                     1.

                     Suosituksen kohteiden olisi siinä yhteydessä, kun ne ottavat käyttöön tuloihin liittyviä luotonsaajaperusteisia toimenpiteitä, pyrittävä estämään se, että uusia kiinnitysluottoja nostaa merkittävä tai kasvava osuus luotonsaajia, jotka ovat alttiina riskille siitä, etteivät he pysty lyhentämään tai hoitamaan velkaansa säännöllisesti ilman, että heidän on pienennettävä kulutustaan huomattavasti epäsuotuisten taloudellisten olosuhteiden tai rahoitusehtojen, velanhoitokustannusten nousun taikka asuinkiinteistömarkkinoiden kielteisen kehityksen johdosta.

                     2.

                     Suosituksen kohteiden olisi käytettävä yhtä tai useampaa luotonsaajaperusteista toimenpidettä käytössä olevien toimenpiteiden tehokkuuden varmistamiseen ja niiden kiertämisen mahdollisuuden minimoimiseen ja sellaisten tahattomien seurauksien minimoimiseen, jotka voisivat vähentää niiden tehokkuutta ja joista voisi mahdollisesti aiheutua riskejä muilla alueilla, erityisesti varmistamalla, että toimenpiteitä sovelletaan kaiken tyyppisten luotonantajien myöntämiin lainoihin, luonnollisiin henkilöihin luotonsaajina ja – siinä määrin kuin pidetään tarpeellisena – kaikkiin muihin luotonsaajiin.

                     3.

                     Ennen kuin otetaan käyttöön tuloihin liittyviä luotonsaajaperusteisia toimenpiteitä, pitäisi arvioida Saksan asemaa talous- ja rahoitussykleissä tällaisten toimenpiteiden asianmukaisen mitoituksen ja asteittaisen käyttöönoton määrittämiseksi.

                     4.

                     Tuloihin liittyvien luotonsaajaperusteisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen saatetaan tarvita niiden tiukentamista tai uusien luotonsaajaperusteisten toimenpiteiden käyttöönottoa Saksassa havaittujen haavoittuvuuksien korjaamiseksi; tämä riippuu käyttöön otettujen toimenpiteiden valinnasta, käyttöön otettujen toimenpiteiden alun perin tehdystä mitoituksesta ja haavoittuvuuksia koskevan arvioinnin tuloksista.

                     5.

                     Suosituksen kohteiden olisi otettava tuloihin liittyvien luotonsaajaperusteisten toimenpiteiden käyttöönoton tai mitoituksen yhteydessä huomioon kaikki lainat, jotka kotitaloudet viime kädessä maksavat takaisin tuloistaan, lainojen muodosta riippumatta.


title: Euroopan järjestelmäriskikomitean suositus, annettu 2 päivänä joulukuuta 2021, keskipitkän aikavälin haavoittuvuuksista asuinkiinteistösektorilla Itävallassa (EJRK/2021/11) 2022/C 122/02

text:
               17.3.2022

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 122/9

      EUROOPAN JÄRJESTELMÄRISKIKOMITEAN SUOSITUS,
      annettu 2 päivänä joulukuuta 2021,
      keskipitkän aikavälin haavoittuvuuksista asuinkiinteistösektorilla Itävallassa
      (EJRK/2021/11)
      (2022/C 122/02)
      EUROOPAN JÄRJESTELMÄRISKIKOMITEAN HALLINTONEUVOSTO, joka
      ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
      ottaa huomioon finanssijärjestelmän makrotason vakauden valvonnasta Euroopan unionissa ja Euroopan järjestelmäriskikomitean perustamisesta 24 päivänä marraskuuta 2010 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1092/2010 (1) ja erityisesti sen 3 artiklan 2 kohdan b ja d alakohdan sekä 16 ja 18 artiklan,
      ottaa huomioon Euroopan järjestelmäriskikomitean työjärjestyksestä 20 päivänä tammikuuta 2011 annetun Euroopan järjestelmäriskikomitean päätöksen EJRK/2011/1 (2) ja erityisesti sen 18 artiklan,
      sekä katsoo seuraavaa:

                  (1)

                  Kiinteistösektorilla on tärkeä asema taloudessa, ja sen kehitys voi vaikuttaa huomattavasti rahoitusjärjestelmään. Aiemmat finanssikriisit ovat osoittaneet, että kiinteistömarkkinoiden kestämättömällä kehityksellä voi olla vakavia heijastusvaikutuksia rahoitusjärjestelmän vakauteen ja koko talouteen ja tämän lisäksi myös kielteisiä rajatylittäviä seurannaisvaikutuksia. Kiinteistömarkkinoiden epäsuotuisa kehitys joissain jäsenvaltioissa on aikaisemmin johtanut merkittäviin luottotappioihin ja/tai vaikuttanut kielteisesti reaalitalouteen. Tämä ilmentää kiinteistösektorin, rahoituksen tarjoajien ja talouden muiden sektorien läheistä vuorovaikutusta. Rahoitusjärjestelmän ja reaalitalouden välinen vahva vuorovaikutussuhde vahvistaa myös negatiivisia kehityskulkuja.

                  (2)

                  Nämä kytkökset ovat tärkeitä, koska ne merkitsevät sitä, että kiinteistösektorilta johtuvilta riskeillä voi olla systeeminen, suhdanteita vahvistava vaikutus. Rahoitusjärjestelmän haavoittuvuudet tyypillisesti kumuloituvat, kun kiinteistöala on suhdannekierron nousuvaiheessa. Näennäisesti matalammat riskit ja parempi rahoituksen saatavuus yhdessä kiinteistöjen kasvaneen kysynnän kanssa voivat osaltaan vaikuttaa nopeaan luottojen ja investointien lisääntymiseen ja lisätä painetta kiinteistöjen hinnannousuun. Koska tästä seuraavat korkeammat vakuusarvot edelleen myötävaikuttavat luottojen kysyntään ja tarjontaan, tämä itseään vahvistava dynamiikka voi aiheuttaa systeemisiä seurauksia. Sitä vastoin kiinteistöalan suhdannekierron laskuvaiheessa tiukemmat luotonannon ehdot, suurempi pyrkimys karttaa riskejä ja kiinteistöjen hintojen laskupaine voivat vaikuttaa haitallisesti luotonsaajien ja -antajien häiriönsietokykyyn ja näin heikentää taloudellista tilannetta.

                  (3)

                  Asuinkiinteistöihin liittyvät haavoittuvuudet voivat aiheuttaa järjestelmäriskejä ja heikentää rahoitusvakautta sekä välittömästi että välillisesti. Välittömiä vaikutuksia ovat kiinnitysluottosalkkuihin liittyvät luottotappiot, jotka johtuvat epäsuotuisista taloudellisista olosuhteista tai rahoitusehdoista ja samanaikaisesta asuinkiinteistömarkkinoiden kielteisestä kehityksestä. Välilliset vaikutukset voivat liittyä kotitalouksien kulutuksen mukautuksiin, millä on omat vaikutuksensa reaalitalouteen ja rahoitusvakauteen.

                  (4)

                  Kuten Euroopan järjestelmäriskikomitean suosituksen EJRK/2013/1 (3) johdanto-osan 4 perustelukappaleessa todetaan, makrovakauspolitiikan perimmäisenä tarkoituksena on osallistua koko finanssijärjestelmän vakauden turvaamiseen, mm. lisäämällä finanssijärjestelmän kestävyyttä ja vähentämällä järjestelmäriskien kasaantumista, ja tällä tavoin varmistaa, että finanssiala edistää talouskasvua kestävällä tavalla.

                  (5)

                  Tätä tarkoitusta varten makrovakausviranomaiset voivat riskien arvioinnin perusteella käyttää yhtä tai useampaa pääomaperusteista makrovakaustoimenpidettä, joista säädetään Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2013/36/EU (4) sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 575/2013 (5), ja/tai luotonsaajaperusteisia makrovakaustoimenpiteitä, jotka perustuvat yksinomaan kansalliseen lainsäädäntöön. Kun pääomaperusteisilla toimenpiteillä pyritään ensisijaisesti kohentamaan rahoitusjärjestelmän häiriönsietokykyä, luotonsaajaperusteiset toimenpiteet voivat olla erityisen sopivia estämään järjestelmäriskien kasaantumista.

                  (6)

                  Euroopan järjestelmäriskikomitea (EJRK) toteutti vuonna 2016 unionin laajuisen arvioinnin asuinkiinteistöihin liittyvistä haavoittuvuuksista (6). EJRK tunnisti tämän arvioinnin perusteella eri maissa useita keskipitkän aikavälin haavoittuvuuksia, joista aiheutuu rahoitusvakauteen kohdistuvia järjestelmäriskejä, mikä johti varoitusten antamiseen kahdeksalle maalle, mukaan lukien Itävallalle (7).

                  (7)

                  Itävallan asuinkiinteistömarkkinoilla havaittiin vuonna 2016 pääasiallisina haavoittuvuustekijöinä asuinkiinteistöjen hintojen ja kiinnitysluottojen vahva kasvu ja luotonannon ehtojen jatkuvan löyhentymisen riski.

                  (8)

                  Itävallan kansalliset viranomaiset ovat vuodesta 2018 käyttäneet viestintävälineitä varovaisten luotonannon ehtojen varmistamiseksi, ja niiden tueksi on toteutettu vahvistettuja makrovakausvalvonnan toimia. EJRK:n seurantaraportissa, joka koskee vuonna 2016 asuinkiinteistösektorin haavoittuvuuksista keskipitkällä aikavälillä varoituksia saaneita maita (8), todettiin, että Itävallan kansallisten viranomaisten käyttöön ottamilla toimenpiteillä voidaan tehokkaasti puuttua lähinnä syntymässä oleviin haavoittuvuuksiin. EJRK kuitenkin totesi myös, että Itävallan kansallisille viranomaisille annettiin vuonna 2017 toimivalta ottaa käyttöön oikeudellisesti sitovia luotonsaajaperusteisia toimenpiteitä, ja kyseistä toimivaltaa voitaisiin käyttää, jos haavoittuvuuksien kehittyminen nopeutuu.

                  (9)

                  EJRK on tehnyt äskettäin järjestelmällisen tulevaisuuteen suuntautuvan Euroopan talousalueen laajuisen arvioinnin asuinkiinteistöihin liittyvistä haavoittuvuuksista. Tässä yhteydessä EJRK on havainnut tiettyjä keskipitkän aikavälin haavoittuvuuksia, joista aiheutuu rahoitusvakauteen kohdistuvia järjestelmäriskejä, joihin ei ole puututtu riittävällä tavalla.

                  (10)

                  Koronaviruspandemian puhkeaminen vuonna 2020 ja siihen liittyvä kriisi eivät ole johtaneet suhdannelaskuun asuntomarkkinoilla. Asuntojen hintojen ja lainanannon reaalikasvu on sen sijaan kiihtynyt useissa maissa suurelta osin kotitalouksien tulojen kasvua nopeammin asteittaisen kasvukauden jälkeen ja korkojen ollessa matalalla. Pandemian vaikutusten ja siitä johtuvan taloudellisen epävarmuuden lieventämiseksi on otettu käyttöön erilaisia toimenpiteitä ja menettelytapoja, kuten maksulykkäyksiä ja julkisia takauksia. Aiemmin suunniteltuja makrovakaustoimia on väliaikaisesti höllennetty tai niiden aloittamista on lykätty joissakin maissa tässä laajassa poliittisessa yhteydessä. Tällä hetkellä havaittu taloudellisen tilanteen kohentuminen mahdollistaa makrovakauspolitiikan mukauttamisen niissä maissa, joissa asuinkiinteistöihin liittyvien haavoittuvuuksien kasaantuminen on jatkunut.

                  (11)

                  Itävallan osalta tässä tuoreessa arvioinnissa ilmeni, että maltillisen kasvun kauden jälkeen asuntojen hintojen reaalikasvu on kiihtynyt käytettävissä olevien reaalitulojen kasvua nopeammin. Myös luotonanto kotitalouksille on kasvanut tasaisesti. EJRK:n arviointi osoittaa myös, että syyskuusta 2019 jatkunut asuntojen hintojen reaalikasvu on nopeutunut vuoden 2021 ensimmäisellä neljänneksellä nopeammin kuin käytettävissä olevat reaalitulot samalla ajanjaksolla. Oesterreichische Nationalbankin arvioiden mukaan asuntojen hintojen yliarvostus nousee tämän kehityksen mukaisesti lisää vuoden 2021 ensimmäisellä neljänneksellä. Kotitalouksille myönnettyjen asuntolainojen reaalikasvu on noussut tasaisesti vuodesta 2019 lähtien. Itävallan finanssimarkkinoiden vakauden valvontaryhmän tiedonannossa kesäkuussa 2021 (9) mainitaan, että kiinnitysluottojen luotonannon ehdot ovat luototusasteen ja velanhoitokulujen ja tulojen suhteen osalta hiljattain edelleen nousseet verrattuna viiden vuoden jakson keskiarvoon ja että merkittävässä osassa antolainausta nämä suhdeluvut olivat korkeat.

                  (12)

                  Nykyistä politiikkayhdistelmää pidetään vain osittain asianmukaisena ja osittain tehokkaana lisääntyvien haavoittuvuuksien korjaamiseen. Itävalta ei ole myöskään käyttänyt uusia pääomaperusteisia toimenpiteitä olemassa olevien haavoittuvuuksien korjaamiseksi ja rahoitusvakauden edistämiseksi. Itävallan asuinkiinteistösektorilla tunnistettuja haavoittuvuuksia ei ole täysin otettu huomioon kiinnitysluottojen riskipainoissa, joita sisäisten luottoluokitusten menetelmiä soveltavat luottolaitokset käyttävät pääomavaatimusten laskemisessa.

                  (13)

                  Viimeaikaisen kehityksen valossa EJRK on todennut, että oikeudellisesti sitovien luotonsaajaperusteisten toimenpiteiden käyttöönotto lisäisi jo käytössä olevien toimenpiteiden tehokkuutta keskipitkän aikavälin haavoittuvuuksien korjaamiseksi asuinkiinteistösektorilla Itävallassa. Aina, kun tällaiset sitovat luotonsaajaperusteiset toimenpiteet arvioidaan tehokkuudeltaan riittämättömiksi keskipitkän aikavälin haavoittuvuuksien korjaamiseksi, olisi harkittava pääomaperusteisten toimenpiteiden – kuten toimet, joilla pyritään lisäämään asuinkiinteistövastuiden IRB-riskipainoja, alakohtainen järjestelmäriskipuskuri tai vastasyklinen pääomapuskuri – täytäntöönpanoa. Nämä toimenpiteet lisäisivät pankkisektorin häiriönsietokykyä Itävallassa mahdollisesti kasaantuneita riskejä vastaan, kuten asuntojen hintojen yleistä yliarvostusta ja viime vuosina myönnettyjen kiinnitysluottojen jossain määrin väljiä luotonannon ehtoja vastaan,

            ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN SUOSITUKSEN:
      1 JAKSO

         SUOSITUKSET

         Suositus A – Oikeudellisesti sitovien luotonsaajaperusteisten toimenpiteiden käyttöönotto

      Suositetaan, että asiaan liittyvät viranomaiset ottavat käyttöön oikeudellisesti sitovia luotonsaajaperusteisia toimenpiteitä Itävallan asuinkiinteistösektorilla sellaisten haavoittuvuustekijöiden, joista aiheutuu rahoitusvakauteen kohdistuvia riskejä, lieventämiseksi.

         Suositus B – Pääomaperusteisten toimenpiteiden käyttöönotto tai tiukentaminen

      Suositetaan, että asiaan liittyvät viranomaiset ottavat käyttöön tai tiukentavat pääomaperusteisia toimenpiteitä Itävallassa toimiluvan saaneiden luottolaitosten häiriönsietokyvyn varmistamiseksi ja luotonsaajaperusteisten toimenpiteiden täydentämiseksi sellaisten haavoittuvuustekijöiden, joista aiheutuu rahoitusvakauteen kohdistuvia riskejä, lieventämisessä asuinkiinteistösektorilla Itävallassa aina, kun tällaiset sitovat luotonsaajaperusteiset toimenpiteet arvioitaisiin tehokkuudeltaan riittämättömiksi keskipitkän aikavälin haavoittuvuuksien korjaamiseksi.
      2 JAKSO

         SOVELTAMINEN

      1.   Määritelmät

                  1.

                  Tässä suosituksessa käytetään seuraavia määritelmiä:

                              a)

                              ”asiaan liittyvällä viranomaisella” tarkoitetaan viranomaisia, joiden tehtävänä on oikeudellisesti sitovien luotonsaajaperusteisten toimenpiteiden tai pääomaperusteisten toimenpiteiden käyttöönotto Itävallassa;

                              b)

                              ”luotonsaajaperusteisilla toimenpiteillä” tarkoitetaan makrovakaustoimenpiteitä, jotka kohdistetaan luotonsaajiin ja jotka ovat muun muassa luototusasteeseen, velan ja tulojen suhteeseen, velanhoitokulujen ja tulojen suhteeseen, maturiteettiin ja lyhennyksiä koskeviin vaatimuksiin sovellettavia rajoituksia;

                              c)

                              ”luototusasteella” (LTV) tarkoitetaan kaikkien lainojen tai lainaerien summaa, joiden vakuudeksi luotonsaaja on antanut kiinteistön lainan alullepanohetkellä, suhteessa kiinteistön arvoon lainan alullepanohetkellä;

                              d)

                              ”velan ja tulojen suhteella” (DTI) tarkoitetaan luotonsaajan kokonaisvelkaa lainan alullepanohetkellä suhteessa luotonsaajan käytettävissä oleviin kokonaisvuosituloihin lainan alullepanohetkellä;

                              e)

                              ”velanhoitokulujen ja tulojen suhteella” (DSTI) tarkoitetaan luotonsaajan vuosittaisia kokonaisvelanhoitokuluja suhteessa luotonsaajan käytettävissä oleviin kokonaisvuosituloihin lainan alullepanohetkellä;

                              f)

                              ”velanhoitokuluilla” tarkoitetaan luotonsaajan kokonaisvelasta suoritettavan koron ja pääoman takaisinmaksun yhteissummaa tietyn ajanjakson aikana;

                              g)

                              ”maturiteetilla” tarkoitetaan asuinkiinteistölainasopimuksen kestoa vuosina lainan alullepanohetkellä;

                              h)

                              ”lyhennyksiä koskevilla vaatimuksilla” tarkoitetaan lainan takaisinmaksuaikatauluun liittyviä vaatimuksia.

                              i)

                              ”pääomaperusteisilla toimenpiteillä” tarkoitetaan kaikkia omien varojen vaatimuksia, jotka luottolaitokselle määrätään asetuksen (EU) N:o 1092/2010 2 artiklan c kohdassa määritellyn järjestelmäriskin ehkäisemiseksi ja/tai vähentämiseksi, mukaan lukien asetuksen (EU) N:o 575/2013 124, 164 tai 458 artiklan tai direktiivin (EU) 2013/36 VII osaston 4 luvun nojalla;

                              j)

                              ”luottolaitoksella” tarkoitetaan asetuksen (EU) N:o 575/2013 4 artiklan 1 kohdan 1 alakohdassa määriteltyä luottolaitosta;

            2.   Soveltamiskriteerit

                  1.

                  Tätä suositusta sovellettaessa noudatetaan seuraavia kriteerejä:

                              a)

                              suhteellisuusperiaatteeseen olisi kiinnitettävä asianmukaista huomiota, ottaen huomioon suosituksen A ja suosituksen B tavoite ja sisältö;

                              b)

                              kun otetaan käyttöön oikeudellisesti sitovia luotonsaajaperusteisia toimenpiteitä ja/tai pääomaperusteisia toimenpiteitä, niiden mitoituksessa ja vaiheittaisessa käyttöönotossa pitäisi ottaa huomioon Itävallan asema talous- ja rahoitussykleissä sekä kaikki mahdolliset vaikutukset liitännäiskustannuksineen ja -hyötyineen;

                              c)

                              Tämän suosituksen noudattamista koskevat erityiskriteerit vahvistetaan liitteessä.

                  2.

                  Suosituksen kohteita pyydetään raportoimaan Euroopan parlamentille, neuvostolle, komissiolle ja EJRK:lle toimenpiteistä, joihin ne ovat ryhtyneet tämän suosituksen johdosta, taikka perustelemaan asianmukaisesti miksi toimiin ei ole ryhdytty. Ilmoituksiin tulee sisällyttää vähintään

                              a)

                              tiedot toteutettujen toimenpiteiden sisällöstä ja aikataulusta;

                              b)

                              arviointi haavoittuvuuksista, jotka liittyvät kotitalouksien velkaantuneisuuteen ja uusien kiinnitysluottojen luotonannon ehtoihin, mukaan lukien uusien kiinnitysluottojen jaottelu niiden LTV-, DTI- ja DSTI-suhteiden, maturiteettien ja lyhennysprofiilien mukaan siten, että asianomaiset suhdeluvut lasketaan Euroopan järjestelmäriskikomitean suosituksen EJRK/2016/4 (10) liitteen IV mukaisesti, samalla kun arvioidaan toteutettujen toimenpiteiden toimivuutta tämän suosituksen tavoitteisiin nähden;

                              c)

                              yksityiskohtaiset perustelut toimimatta jättämiselle tai tästä suosituksesta poikkeamiselle, viivästymiset mukaan luettuina.

            3.   Seurannan aikarajat

      Asetuksen (EU) N:o 1092/2010 17 artiklan 1 kohdan mukaan niiden, joille suositus on osoitettu, on ilmoitettava Euroopan parlamentille, neuvostolle, komissiolle ja EJRK:lle suositusten perusteella toteutetuista toimista ja perusteltava mahdollinen toimien toteuttamatta jättäminen. Niitä, joille suositus on osoitettu, pyydetään toimittamaan kyseinen ilmoitus seuraavien aikarajojen mukaisesti:

                  1.

                     Suositus A

                              a)

                              Suosituksen A kohteita pyydetään toimittamaan Euroopan parlamentille, neuvostolle, komissiolle ja EJRK:lle 30 päivään kesäkuuta 2023 ja 30 päivään kesäkuuta 2025 mennessä raportti kaikista toimista, jotka on toteutettu oikeudellisesti sitovien luotonsaajaperusteisten toimenpiteiden ottamiseksi käyttöön. Jos todettuja haavoittuvuuksia koskevien toimenpiteiden toteuttamisesta vastaa useampi kuin yksi viranomainen, on toimitettava yksi yhteinen raportti.

                  2.

                     Suositus B

                  Suosituksen B kohteita pyydetään toimittamaan Euroopan parlamentille, neuvostolle, komissiolle ja EJRK:lle 30 päivään kesäkuuta 2023 ja 30 päivään kesäkuuta 2025 mennessä raportti kaikista toimista, jotka on toteutettu pääomaperusteisten toimenpiteiden täytäntöön panemiseksi. Jos todettuja haavoittuvuuksia koskevien toimenpiteiden toteuttamisesta vastaa useampi kuin yksi viranomainen, on toimitettava yksi yhteinen raportti.

            4.   Seuranta ja arviointi

                  1.

                  EJRK:n sihteeristö

                              a)

                              avustaa suosituksen kohteita huolehtimalla raportoinnin yhteensovittamisesta ja asianmukaisten raportointipohjien tarjoamisesta sekä antamalla tarvittaessa yksityiskohtaisia tietoja menettelystä ja aikataulusta seurantaa varten;

                              b)

                              tarkastaa suosituksen kohteiden harjoittaman seurannan, tarjoaa apua niiden pyynnöstä ja toimittaa seurantaraportit EJRK:n hallintoneuvostolle.

                  2.

                  EJRK:n hallintoneuvosto arvioi suosituksen kohteiden raportoimia toimia ja perusteluja sekä tarvittaessa päättää, onko suosituksen kohde jättänyt noudattamatta tätä suositusta perustelematta asianmukaisesti, miksi se ei ole ryhtynyt toimiin.

         Tehty Frankfurt am Mainissa 2 päivänä joulukuuta 2021.

               EJRK:n sihteeristön päällikkö,

               EJRK:n hallintoneuvoston puolesta

            Francesco MAZZAFERRO

         (1)  EUVL L 331, 15.12.2010, s. 1.

         (2)  EUVL C 58, 24.2.2011, s. 4.

         (3)  Euroopan järjestelmäriskikomitean suositus EJRK/2013/1, annettu 4 päivänä huhtikuuta 2013, makrovakauspolitiikan välitavoitteista ja välineistä (EUVL C 170, 15.6.2013, s. 1).

         (4)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2013/36/EU, annettu 26 päivänä kesäkuuta 2013, oikeudesta harjoittaa luottolaitostoimintaa ja luottolaitosten vakavaraisuusvalvonnasta, direktiivin 2002/87/EY muuttamisesta sekä direktiivien 2006/48/EY ja 2006/49/EY kumoamisesta (EUVL L 176, 27.6.2013, s. 338).

         (5)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 575/2013, annettu 26 päivänä kesäkuuta 2013, luottolaitosten vakavaraisuusvaatimuksista ja asetuksen (EU) N:o 648/2012 muuttamisesta (EUVL L 176, 27.6.2013, s. 1).

         (6)  Ks. ”Vulnerabilities in the EU Residential Real Estate Sector”, EJRK, marraskuu 2016, saatavilla EJRK:n verkkosivuilla www.esrb.europa.eu.

         (7)  Euroopan järjestelmäriskikomitean varoitus, annettu 22 päivänä syyskuuta 2016, keskipitkän aikavälin haavoittuvuuksista asuinkiinteistösektorilla Itävallassa (EUVL C 31, 31.1.2017, s. 43).

         (8)  Ks. EJRK:n seurantaraportti ”Follow-up report on countries that received ESRB warnings in 2016 on medium term vulnerabilities in the residential real estate sector”, syyskuu 2019, saatavilla EJRK:n verkkosivuilla www.esrb.europa.eu.

         (9)  Finanssimarkkinoiden vakauden valvontaryhmän (FMSG) 28. kokouksen lehdistötiedote, luettavissa FMSG:n verkkosivuilla https://www.fmsg.at/en/publications/press-releases/2021/28th-meeting.html.

         (10)  Euroopan järjestelmäriskikomitean suositus EJRK/2016/14, annettu 31 päivänä lokakuuta 2016, kiinteistötiedoissa olevien aukkojen täydentämisestä (EUVL C 31, 31.1.2017, s. 1).

         LIITE
         SUOSITUKSEN NOUDATTAMISTA KOSKEVIEN KRITEERIEN ERITELMÄ

            Suositus A – Oikeudellisesti sitovien luotonsaajaperusteisten toimenpiteiden käyttöönotto

         Suositukseen A sovelletaan seuraavia suosituksen noudattamista koskevia kriteerejä.

                     1.

                     Suosituksen kohteiden olisi oikeudellisesti sitovien luotonsaajaperusteisten toimenpiteiden käyttöönoton yhteydessä pyrittävä estämään merkittävä tai kasvava joukko

                                 a)

                                 uusia asuinkiinteistövakuudellisia kiinnitysluottoja, joista aiheutuisi luottotappioita lainojen maksun laiminlyöntitapauksissa ja asuntojen hintojen laskiessa;

                                 b)

                                 uusia kiinnitysluottoja nostavia luotonsaajia, jotka ovat alttiina merkittävälle riskille siitä, etteivät he pysty lyhentämään tai hoitamaan velkaansa säännöllisesti ilman, että heidän on pienennettävä kulutustaan huomattavasti epäsuotuisten taloudellisten olosuhteiden tai rahoitusehtojen, velanhoitokustannusten nousun taikka asuinkiinteistömarkkinoiden kielteisen kehityksen vallitessa.

                     2.

                     Suosituksen kohteiden olisi käytettävä yhtä tai useampaa oikeudellisesti sitovaa luotonsaajaperusteista toimenpidettä käytössä olevien toimenpiteiden tehokkuuden varmistamiseen ja niiden kiertämisen mahdollisuuden minimoimiseen ja sellaisten tahattomien seurauksien minimoimiseen, jotka voisivat vähentää niiden tehokkuutta ja joista voisi mahdollisesti aiheutua riskejä muilla alueilla, erityisesti varmistamalla, että oikeudellisesti sitovia luotonsaajaperusteisia toimenpiteitä sovelletaan kaiken tyyppisille lainanottajille myönnettyihin ja kaiken tyyppisten luotonantajien myöntämiin lainoihin.

                     3.

                     Ennen kuin otetaan käyttöön oikeudellisesti sitovia luotonsaajaperusteisia toimenpiteitä, pitäisi arvioida Itävallan asemaa talous- ja rahoitussykleissä tällaisten toimenpiteiden asianmukaisen mitoituksen ja asteittaisen käyttöönoton määrittämiseksi.

                     4.

                     Suosituksen kohteiden olisi otettava käytössä olevien luotonsaajaperusteisten toimenpiteiden valinta ja mitoitus huomioon ennen oikeudellisesti sitovien luotonsaajaperusteisten toimenpiteiden käyttöönottoa, jotta varmistetaan Itävallassa tunnistettujen haavoittuvuuksien tehokkaampi lieventäminen.

                     5.

                     Oikeudellisesti sitovien luotonsaajaperusteisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen saattaa olla tarpeen tiukentaa niitä edelleen tai ottaa käyttöön lisää makrovakaustoimenpiteitä Itävallassa havaittujen haavoittuvuuksien korjaamiseksi. Tämä riippuu käyttöönotetuista luotonsaajaperusteisista toimenpiteistä, käyttöönotettujen toimenpiteiden alkuperäisestä mitoituksesta ja haavoittuvuuksien arvioinnin tuloksista.

                     6.

                     Suosituksen kohteiden olisi otettava oikeudellisesti sitovien luotonsaajaperusteisten toimenpiteiden käyttöönoton tai mitoituksen yhteydessä huomioon kaikki lainat, jotka kotitaloudet maksavat takaisin tuloistaan, lainojen muodosta riippumatta, eli pidettävä asunto-osakeyhtiöille myönnettyjä lainoja kotitalouksien velkana.

            Suositus B – Pääomaperusteisten toimenpiteiden käyttöönotto tai tiukentaminen

         Suositukseen B sovelletaan seuraavia suosituksen noudattamista koskevia kriteerejä.

                     1.

                     Suosituksen kohteiden pitäisi uusien pääomaperusteisten toimenpiteiden käyttöönoton tai nykyisten toimenpiteiden tiukentamisen yhteydessä pyrkiä varmistamaan Itävallassa toimiluvan saaneiden luottolaitosten kestävyys sellaisen asuinkiinteistöihin liittyvän järjestelmäriskin realisoitumisen varalta, josta saattaisi seurata välittömiä ja välillisiä luottotappioita kiinnitysluottojen vuoksi tai asuntolainoja ottaneiden kotitalouksien kulutuksen pienentymisen seurauksena.

                     2.

                     Ennen kuin otetaan käyttöön uusia pääomaperusteisia toimenpiteitä tai tiukennetaan nykyisiä toimenpiteitä, pitäisi arvioida Itävallan asemaa talous- ja rahoitussykleissä ja suosituksen A mukaisesti käyttöönotettujen oikeudellisesti sitovien luotonsaajaperusteisten toimenpiteiden tehokkuutta keskipitkän aikavälin haavoittuvuuksien korjaamisessa, jotta voidaan ratkaista, olisiko pääomaperusteisten toimenpiteiden käyttöönotto tai tiukentaminen asianmukaista.

                     3.

                     Uusien pääomaperusteisten toimenpiteiden käyttöönoton tai nykyisten toimenpiteiden tiukentamisen jälkeen saatetaan tarvita toimenpiteiden tiukentamista tai uusien makrovakaustoimenpiteiden käyttöönottoa Itävallassa tunnistettujen haavoittuvuuksien korjaamiseksi. Tämä riippuu käyttöönotetuista pääomaperusteisista toimenpiteistä, käyttöönotettujen toimenpiteiden alkuperäisestä mitoituksesta ja haavoittuvuuksien arvioinnin tuloksista.