Avis juridique important

|

32002H0413

Euroopan parlamentin ja neuvoston suositus, annettu 30 päivänä toukokuuta 2002, rannikkoalueiden yhdennetyn käytön ja hoidon toteuttamisesta Euroopassa

Virallinen lehti nro L 148 , 06/06/2002 s. 0024 - 0027

Euroopan parlamentin ja neuvoston suositus,annettu 30 päivänä toukokuuta 2002,rannikkoalueiden yhdennetyn käytön ja hoidon toteuttamisesta Euroopassa(2002/413/EY)EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotkaottavat huomioon Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen ja erityisesti sen 175 artiklan 1 kohdan,ottavat huomioon komission ehdotuksen,ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(1),ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon(2),noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä(3),sekä katsovat seuraavaa:(1) Rannikkoalueilla on Euroopalle huomattavaa ympäristöön liittyvää, taloudellista, sosiaalista, kulttuurillista sekä virkistyskäyttöön liittyvää merkitystä.(2) Rannikkoalueiden luonnon monimuotoisuus on ainutlaatuinen eläinten ja kasvien suhteen.(3) Yhdistyneiden Kansakuntien ympäristö- ja kehityskonferenssin Riossa kesäkuussa 1992 pidetyssä huippukokouksessa hyväksytyn Agenda 21 -toimintaohjelman 17 luku olisi otettava huomioon.(4) Euroopan ympäristökeskuksen vuoden 1999 raportin mukaan Euroopan rannikkoalueiden tila huononee jatkuvasti sekä itse rannikoiden että rannikkoveden laadun osalta.(5) Yhteisön rannikkoalueisiin kohdistuvaa uhkaa pahentaa ilmastonmuutos, joka aiheuttaa merenpinnan nousua, muutoksia myrskyjen esiintymistiheydessä ja voimakkuudessa sekä rannikoiden lisääntyvää eroosiota ja enemmän tulvia.(6) Väestön ja taloudellisen toiminnan kasvu aiheuttaa yhä suuremman uhan rannikkoalueiden ympäristön tasapainolle ja sosiaaliselle tasapainolle.(7) Kalastuksen ja siihen liittyvän työllisyyden taantuminen saattaa monet kalastuksesta riippuvaiset alueet erityisen uhattuun asemaan.(8) Yhteisössä olemassa olevat alueelliset erot vaikuttavat rannikkoalueiden käyttöön, hoitoon ja suojeluun kussakin tapauksessa eri tavalla.(9) On ehdottoman tärkeää, että rannikkoalueiden käyttö ja hoito on ympäristön kannalta kestävää, taloudellisesti oikeudenmukaista, sosiaalisesti vastuullista ja kulttuuritekijät huomioon ottavaa, jotta voidaan säilyttää tämä merkittävä resurssi yhtenäisenä kokonaisuutena samalla kun otetaan huomioon ne perinteiset paikalliset toiminnot ja tavat, joista ei aiheudu uhkaa herkille luontoalueille tai rannikkoalueiden luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston tilan säilymiselle.(10) Yhteisö edistää yhdennettyä käyttöä ja hoitoa laajemmassa mittakaavassa horisontaalisten välineiden avulla. Toiminta edistää sen tähden rannikkoalueiden yhdennettyä käyttöä ja hoitoa (integrated coastal zone management).(11) Komissio toteaa tiedonannoissaan neuvostolle ja Euroopan parlamentille(4), että rannikkoalueiden yhdennetty käyttö ja hoito edellyttää suunnitelmallisia, yhteensovitettuja ja yhtenäisiä paikallisen ja alueellisen tason toimia, joita ohjataan ja tuetaan asianmukaisilla kansallisilla järjestelyillä.(12) Rannikkoalueiden yhdennettyä käyttöä ja hoitoa koskevassa komission esittelyohjelmassa esitetään rannikkoalueiden hyvän käytön ja hoidon periaatteita.(13) On tarpeen varmistaa johdonmukainen toiminta Euroopan tasolla mukaan luettuna yhteistyö ja neuvottelut aluemerien kysymyksiä käsittelevien järjestöjen ja kansainvälisten järjestöjen kanssa, kuten Kansainvälisen merenkulkujärjestön kanssa, jotta voidaan ratkaista rannikkoalueiden rajat ylittävät ongelmat.(14) Rannikkoalueiden yhdennettyä käyttöä ja hoitoa koskevasta yhteisön strategiasta 6 päivänä toukokuuta 1994 annetussa neuvoston päätöslauselmassa(5) ja Euroopan rannikkoalueita koskevasta yhteisön tulevasta politiikasta 25 päivänä helmikuuta 1992 annetussa neuvoston suosituksessa(6) todetaan, että rannikkoalueiden yhdennetyn käytön ja hoidon toteuttamiseksi tarvitaan yhtenäisiä eurooppalaisia toimia.(15) 6 päivänä toukokuuta 1994 annetun päätöslauselman jälkeen rannikoiden resursseihin kohdistuva paine, rannikoiden väestömäärä ja rannikolla sekä sen läheisyydessä olevien infrastruktuurien määrä on kasvanut Euroopan unionissa.(16) Rannikkoalueiden yhdennettyyn käyttöön ja hoitoon liittyy useita tekijöitä, jotka koskevat vain välillisesti kaavoitusta ja maankäyttöä.(17) Perustamissopimuksen 5 artiklan mukaisten toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteiden ja Amsterdamin sopimukseen liitetyn toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteiden soveltamista koskevan pöytäkirjan 7 mukaisesti sekä rannikkoalueiden ja jäsenvaltioiden oikeudellisten ja institutionaalisten järjestelmien eroavaisuuksien vuoksi suunnitellun toiminnan tavoitteet voidaan parhaiten saavuttaa yhteisön tasolla toteutettavan ohjauksen avulla,SUOSITTELEVAT SEURAAVAA:I LUKUStrateginen lähestymistapaJäsenvaltiot ottavat huomioon kestävän kehityksen strategian sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen kuudennesta ympäristöä koskevasta yhteisön toimintaohjelmasta(7) ja ottavat käyttöön rannikkoalueidensa käytössä ja hoidossa strategisen lähestymistavan, joka perustuu seuraaviin seikkoihin:a) rannikkoalueiden ympäristön suojelu, joka perustuu ekosysteemin huomioon ottamiseen ja pyrkimykseen säilyttää se yhtenäisenä toimivana kokonaisuutena, sekä rannikkoalueiden luonnonvarojen kestävä käyttö ja hoito sekä merellä että maalla;b) ilmastonmuutoksen rannikkoalueille aiheuttaman uhan ja merenpinnan nousun sekä myrskyjen esiintymistiheyden ja voimakkuuden lisääntymisen mukanaan tuomien vaarojen tunnustaminen;c) asianmukaiset ja ekologisesti vastuulliset rannikkoalueiden suojelutoimenpiteet sekä rannikkoalueiden asukkaiden ja heidän kulttuuriperintönsä suojelu;d) kestävät taloudelliset mahdollisuudet ja työllistymismahdollisuudet;e) sosiaalisen ja kulttuurisen järjestelmän toimivuus paikallisyhteisöissä;f) riittävät yleisölle virkistyskäyttöön ja esteettisistä syistä varatut maa-alueet;g) syrjäisten rannikkoyhteisöjen osalta niiden yhteenkuuluvuuden ylläpitäminen tai edistäminen;h) meren ja maa-alueiden vuorovaikutuksen hallinnoinnissa kaikkien asianomaisten viranomaisten merellä ja maalla toteuttamien toimien yhteensovittamisen parantaminen.II LUKUPeriaatteetJäsenvaltiot noudattavat kansallisia strategioita ja niihin perustuvia toimenpiteitä määritellessään rannikkoalueiden yhdennetyn käytön ja hoidon periaatteita rannikkoalueiden asianmukaisen hoidon takaamiseksi ottaen huomioon muun muassa rannikkoalueiden yhdennettyä käyttöä ja hoitoa koskevassa komission esittelyohjelmassa määritellyt hyvät toimintatavat. Rannikkoalueiden käyttö ja hoito perustuvat ennen kaikkea seuraaviin seikkoihin:a) laaja-alainen (aihekohtainen ja maantieteellinen) näkökulma, jossa otetaan huomioon luonnon järjestelmien ja rannikkoalueisiin vaikuttavan ihmisen toiminnan keskinäinen riippuvuus ja niiden erilaisuus;b) pitkän aikavälin näkökulma, jossa otetaan huomioon ennalta varautumisen periaate ja nykyisten ja tulevien sukupolvien tarpeet;c) helposti mukautuva käyttö ja hoito vaiheittaisena prosessina, joka helpottaa sopeutumista ongelmien syntyessä ja tiedon lisääntyessä. Tämä edellyttää luotettavaa tieteellistä tietoa rannikkoalueiden kehityksestä;d) Euroopan rannikkoalueiden paikalliset erityispiirteet ja huomattava monimuotoisuus, mikä antaa mahdollisuuden vastata niiden käytännön tarpeisiin erityisratkaisuin ja joustavin toimenpitein;e) toimiminen luonnon prosessien kanssa samansuuntaisesti ja ekosysteemien kantokyvyn kunnioittaminen, mikä tekee ihmisten toiminnasta ympäristöystävällisempää, sosiaalisesti vastuullisempaa ja taloudellisesti järkevämpää pitkällä aikavälillä;f) kaikkien asianomaisten osapuolten (työmarkkinaosapuolet, rannikkoalueiden asukasjärjestöt, valtioista riippumattomat järjestöt ja liike-elämä) kytkeminen käyttöä ja hoitoa koskevaan prosessiin esimerkiksi sopimusten avulla ja yhteisvastuun pohjalta;g) toimivaltaisten hallintoelinten tarjoama tuki ja osallistuminen kansallisella, alueellisella ja paikallisella tasolla luomalla tai pitämällä yllä asianmukaisia yhteyksiä niiden välillä nykyisten politiikkojen yhteensovittamisen parantamiseksi. Tarvittaessa olisi toteutettava kumppanuus alueellisten ja paikallisten viranomaisten kanssa ja välillä;h) sellaisten erilaisten välineiden yhdisteleminen, jotka on suunniteltu helpottamaan alakohtaisten politiikkojen tavoitteiden keskinäistä johdonmukaisuutta ja suunnittelun sekä käytön ja hoidon keskinäistä johdonmukaisuutta.III LUKUKansallinen arviointiJäsenvaltiot toteuttavat tai ajantasaistavat kokonaisvaltaisen arvioinnin tarkastellakseen, mitkä tärkeimmät toimijat, lait ja laitokset vaikuttavat kyseisen maan rannikkoalueiden käyttöön ja hoitoon. Arvioinnissa olisi:a) käsiteltävä (näihin rajoittumatta) seuraavia aloja: kalastus ja vesiviljely, liikenne, energia, luonnonvarojen hallinta, lajien ja luontotyyppien suojelu, kulttuuriperintö, työllisyys, aluekehitys maaseutu- ja kaupunkialueilla, matkailu ja virkistyskäyttö, teollisuus ja kaivannaistoiminta, jätehuolto, maatalous ja koulutus;b) katettava kaikki hallinnon tasot;c) tarkasteltava kansalaisten, valtioista riippumattomien järjestöjen ja liike-elämän intressejä, osallisuutta ja näkemyksiä;d) määriteltävä asiaankuuluvat alueidenväliset järjestöt ja yhteistyörakenteet; sekäe) arvioitava sovellettavia politiikan ja lainsäädännön toimenpiteitä.IV LUKUKansalliset strategiat1. Kukin jäsenvaltio, jota asia koskee, laatii arvioinnin tulosten perusteella yhdessä alueellisten viranomaisten ja alueiden välisten järjestöjen kanssa tilanteen mukaan kansallisen strategian tai tarvittaessa useita strategioita, joiden avulla rannikkoalueiden yhdennetyn käytön ja hoidon periaatteet voidaan panna täytäntöön.2. Strategiat voidaan laatia nimenomaan rannikkoaluetta varten tai ne voivat olla osa suuremman alueen yhdennetyn käytön ja hoidon edistämiseksi laadittua maantieteellisesti laajempaa strategiaa tai ohjelmaa.3. Strategioissa olisi:a) määriteltävä ne kyseisessä maassa tai kyseisellä alueella toimivat erilaiset hallinnolliset toimijat, joiden tehtävät liittyvät toimintaan tai luonnonvaroihin rannikkoalueella, sekä järjestelyt niiden toiminnan koordinoimiseksi. Tehtävien määrittelyn olisi mahdollistettava toimien riittävä valvonta, asianmukainen strategia ja toimien johdonmukaisuus;b) määriteltävä II luvussa esitettyjen periaatteiden täytäntöönpanoon käytettävien välineiden sopiva yhdistelmä, kun otetaan huomioon kansalliset, alueelliset ja paikalliset oikeudelliset ja hallinnolliset olosuhteet. Näitä strategioita kehittäessään jäsenvaltioiden olisi tarkasteltava, kuinka asianmukaista on:i) laatia kansalliset strategiset suunnitelmat rannikkoalueita varten yhdennetyn käytön ja hoidon edistämiseksi, jotta varmistettaisiin muun muassa kasvavan kaupungistumisen ja kaupunkien ulkopuolisten alueiden hyödyntämisen valvonta ottaen huomioon rannikkoalueiden ympäristön luonnonominaisuudet;ii) maan ostaminen ja alueiden nimeäminen yleisiksi alueiksi, jotta yleisöllä olisi pääsy sinne virkistyskäyttöä varten ilman, että rajoitetaan herkkien alueiden suojelua;iii) tehdä muodollisia tai vapaaehtoisia sopimuksia rannikkoalueiden käyttäjien kanssa, mukaan lukien ympäristösopimukset teollisuuden kanssa;iv) käyttää taloudellisia ja verotuksellisia kannustimia; sekäv) toimia tukeutuen alueiden kehittämisen keinoihin;c) kehitettävä tai pidettävä voimassa kansallista ja tarvittaessa alueellista tai paikallista lainsäädäntöä tai politiikkaa ja ohjelmia, jotka koskevat samalla sekä rannikkoalueiden meri- että maa-alueita;d) määriteltävä erityisesti toimenpiteitä, joilla edistetään alhaalta ylöspäin eteneviä aloitteita ja yleisön osallistumista rannikkoalueiden ja niiden luonnonvarojen yhdennettyyn käyttöön ja hoitoon;e) määriteltävä tarvittaessa kestävän rahoituksen lähteet rannikkoalueiden yhdennetyn käytön ja hoidon aloitteille sekä tutkittava, miten nykyisiä yhteisön ja kansallisen tason rahoitusjärjestelmiä voitaisiin käyttää parhaiten;f) määriteltävä menettelyt, joilla varmistetaan rannikkoalueisiin vaikuttavan yhteisön lainsäädännön ja politiikkojen yhteensovitettu täytäntöönpano ja soveltaminen kaikilta osin, myös silloin, kun yhteisön politiikkoja tarkistetaan;g) luotava asianmukaiset järjestelmät rannikkoalueiden seuraamiseksi ja niitä koskevien tietojen levittämiseksi julkisuuteen. Näissä järjestelmissä olisi kerättävä tietoa ja toimitettava sitä asianmukaisissa ja vertailukelpoisissa muodoissa kansallisen, alueellisen ja paikallisen tason päätöksentekijöille yhdennetyn käytön ja hoidon helpottamiseksi. Euroopan ympäristökeskuksen työ voi muun muassa tukea tätä tarkoitusta. Tietojen olisi oltava julkisesti saatavilla asiaa koskevan yhteisön lainsäädännön mukaisesti ja erityisesti ympäristötiedon julkisesta saatavuudesta ja neuvoston direktiivin 90/313/ETY kumoamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin(8) mukaisesti;h) määritettävä, kuinka asianmukaisilla kansallisilla koulutusohjelmilla voidaan tukea yhdennetyn käytön ja hoidon periaatteiden täytäntöönpanemista rannikkoalueilla.V LUKUYhteistyö1. Jäsenvaltiot kannustavat, aloittavat tai jatkavat vuoropuhelua sekä panevat täytäntöön yleissopimukset naapurimaidensa kanssa, myös saman aluemeren alueella sijaitsevien kolmansien maiden kanssa, jotta voidaan luoda menettelyt, joilla parannetaan yhteensovittamista rajat ylittävien kysymysten ratkaisemisessa.2. Jäsenvaltiot työskentelevät lisäksi aktiivisesti yhteisön toimielinten ja muiden rannikkoalueiden sidosryhmien kanssa, jotta voidaan vähitellen muodostaa rannikkoalueiden yhdennettyä käyttöä ja hoitoa koskeva yhteinen näkemys, ja tutkivat tarvetta perustaa Euroopan rannikkoalueiden sidosryhmien foorumi. Tässä yhteydessä olisi tarkasteltava, kuinka olemassa olevia toimielimiä ja yleissopimuksia voitaisiin käyttää hyväksi.3. Tässä yhteydessä jatketaan ja vahvistetaan yhteistyötä ehdokasmaiden kanssa.VI LUKUKertomukset ja tarkistaminen1. Jäsenvaltiot laativat komissiolle kertomuksen tämän suosituksen täytäntöönpanosta saadusta kokemuksesta 45 kuukauden kuluttua suosituksen antamisesta.2. Nämä kertomukset ovat julkisia, ja ne sisältävät erityisesti seuraavat tiedot:a) kansallisten arviointien tulokset;b) kansallisella tasolla ehdotettu strategia tai ehdotetut strategiat rannikkoalueiden yhdennetyn käytön ja hoidon täytäntöönpanemiseksi;c) tiivistelmä toimista, joita on toteutettu tai joita tullaan toteuttamaan kansallisen strategian tai kansallisten strategioiden täytäntöönpanemiseksi;d) arviointi strategian tai strategioiden odotetuista vaikutuksista rannikkoalueiden tilaan;e) arviointi sellaisen yhteisön lainsäädännön ja menettelytapojen täytäntöönpanosta ja soveltamisesta, joilla on vaikutusta rannikkoalueiden kannalta.3. Komission olisi tarkasteltava uudelleen tätä suositusta 55 kuukauden kuluessa sen antamispäivästä ja toimitettava Euroopan parlamentille ja neuvostolle arviointikertomus, johon on tarvittaessa liitetty ehdotus uusiksi yhteisön toimiksi.Tehty Brysselissä 30 päivänä toukokuuta 2002.Euroopan parlamentin puolestaPuhemiesP. CoxNeuvoston puolestaPuheenjohtajaJ. Piqué I Camps(1) EYVL C 155, 29.5.2001, s. 17.(2) EYVL C 148, 18.5.2001, s. 23.(3) Euroopan parlamentin lausunto, annettu 5. heinäkuuta 2001 (EYVL C 65 E, 14.3.2002, s. 309), neuvoston yhteinen kanta, vahvistettu 13. joulukuuta 2001 (EYVL C 58 E, 5.3.2002, s. 1), ja Euroopan parlamentin päätös, tehty 10. huhtikuuta 2002. Neuvoston päätös, tehty 7. toukokuuta 2002.(4) KOM(97) 744 ja KOM(2000) 547.(5) EYVL C 135, 18.5.1994, s. 2.(6) EYVL C 59, 6.3.1992, s. 1.(7) Ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä.(8) Ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä.


Avis juridique important

|

31998H0318

98/318/EY: Neuvoston suositus, annettu 3 päivänä toukokuuta 1998, Euroopan keskuspankin puheenjohtajan, varapuheenjohtajan sekä johtokunnan muiden jäsenten nimittämisestä

Virallinen lehti nro L 139 , 11/05/1998 s. 0036 - 0036

NEUVOSTON SUOSITUS,annettu 3 päivänä toukokuuta 1998,Euroopan keskuspankin puheenjohtajan, varapuheenjohtajan sekä johtokunnan muiden jäsenten nimittämisestä (98/318/EY) EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 109 a artiklan 2 kohdan ja 109 l artiklan 1 kohdan toisen luetelmakohdan sekä Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännöstä tehdyn pöytäkirjan 50 artiklan,SUOSITTAA, että nimitetään1. Wim DUISENBERG Euroopan keskuspankin puheenjohtajaksi kahdeksan vuotta kestäväksi kaudeksi.2. Christian NOYER Euroopan keskuspankin varapuheenjohtajaksi neljä vuotta kestäväksi kaudeksi.3. Otmar ISSING Euroopan keskuspankin johtokunnan jäseneksi kahdeksan vuotta kestäväksi kaudeksi.4. Tommaso PADOA SCHIOPPA Euroopan keskuspankin johtokunnan jäseneksi seitsemän vuotta kestäväksi kaudeksi.5. Eugenio DOMINGO SOLANS Euroopan keskuspankin johtokunnan jäseneksi kuusi vuotta kestäväksi kaudeksi.6. Sirkka HÄMÄLÄINEN Euroopan keskuspankin johtokunnan jäseneksi viisi vuotta kestäväksi kaudeksi.Tämä suositus toimitetaan jäsenvaltioiden hallituksille päätettäväksi yhtenäisvaluutan hyväksyvällä valtion- tai hallitusten päämiesten tasolla sen jälkeen, kun Euroopan parlamenttia ja Euroopan rahapoliittisen instituutin neuvostoa on kuultu.Tämä suositus julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.Tehty Brysselissä 3 päivänä toukokuuta 1998.Neuvoston puolestaG. BROWNPuheenjohtaja


title: Komission suositus, annettu 7 päivänä huhtikuuta 2008 , ilma-aluksissa tarjottavia matkaviestintäpalveluja (MCA-palveluja) koskevista valtuutuksista Euroopan yhteisössä (tiedoksiannettu numerolla K(2008) 1257) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

text:
               10.4.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 98/24

      KOMISSION SUOSITUS,
   annettu 7 päivänä huhtikuuta 2008,
   ilma-aluksissa tarjottavia matkaviestintäpalveluja (MCA-palveluja) koskevista valtuutuksista Euroopan yhteisössä
   (tiedoksiannettu numerolla K(2008) 1257)
   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
   (2008/295/EY)
   EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
   ottaa huomioon sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen yhteisestä sääntelyjärjestelmästä 7 päivänä maaliskuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/21/EY (1) (puitedirektiivi) ja erityisesti sen 19 artiklan 1 kohdan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               EU:n tietoyhteiskuntapolitiikassa ja i2010-aloitteessa korostetaan hyötyjä, joita tiedon ja viestintäkeinojen helppo saatavuus tarjoaa kaikilla arkielämän aloilla. Koordinoimalla ilma-aluksissa tarjottavien matkaviestintäpalvelujen (MCA-palvelujen) sääntelyä voitaisiin auttaa turvaamaan nämä hyödyt ja helpottaa sähköisen viestinnän palvelujen rajatylittävää tarjontaa yhteisössä.

               (2)

               Myöntäessään MCA-palveluja koskevia valtuutuksia jäsenvaltioiden on noudatettava puitedirektiiviä sekä sähköisiä viestintäverkkoja ja -palveluja koskevista valtuutuksista 7 päivänä maaliskuuta 2002 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2002/20/EY (2) (valtuutusdirektiivi).

               (3)

               Puitedirektiivin mukaan jäsenvaltioiden kansallisten sääntelyviranomaisten olisi osaltaan vaikutettava sisämarkkinoiden kehittymiseen muun muassa poistamalla jäljellä olevat esteet sähköisten viestintäverkkojen, niiden liitännäistoimintojen ja -palvelujen sekä sähköisten viestintäpalvelujen Euroopan laajuiselta tarjonnalta sekä edistämällä Euroopan laajuisten verkkojen luomista ja kehittämistä sekä yleiseurooppalaisten palvelujen yhteentoimivuutta ja päästä päähän -liitettävyyttä.

               (4)

               Valtuutusdirektiivin mukaan käyttöön olisi otettava mahdollisimman yksinkertainen valtuutusjärjestelmä sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen tarjontaa varten, jotta voidaan edistää uusien sähköisten viestintäpalvelujen sekä yleiseurooppalaisten viestintäverkkojen ja -palvelujen kehittymistä sekä antaa palvelujen tarjoajille ja kuluttajille mahdollisuus hyötyä yhtenäismarkkinoiden tuomista mittakaavaeduista. Näihin tavoitteisiin päästään yleensä parhaiten kaikkia sähköisiä viestintäverkkoja ja -palveluja koskevalla yleisvaltuutuksella.

               (5)

               Teknisiä ehtoja, joita tarvitaan pienentämään MCA-järjestelmistä maanpäällisille matkaviestintäverkoille aiheutuvien häiriöiden riskiä, käsitellään erikseen komission päätöksessä 2008/294/EY (3).

               (6)

               Päätös 2008/294/EY perustuu teknisiltä osiltaan Euroopan radio-, tele- ja postihallintojen konferenssin CEPT:n raporttiin 016, jonka se laati Euroopan komission 12 päivänä lokakuuta 2006 antaman, MCA-palveluja koskevan toimeksiannon pohjalta.

               (7)

               Euroopan unionissa tarjottavissa MCA-palveluissa käytettävien laitteiden katsotaan täyttävän radio- ja telepäätelaitteista ja niiden vaatimustenmukaisuuden vastavuoroisesta tunnustamisesta 9 päivänä maaliskuuta 1999 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 1999/5/EY (4) olennaiset vaatimukset, jos ne ovat ETSI:n yhdenmukaistetun standardin EN 302 480 mukaisia.

               (8)

               Lentoturvallisuuteen liittyvät seikat ovat ensisijaisen tärkeitä, ja MCA-palveluja voidaan tarjota ainoastaan sillä ehdolla, että ne täyttävät lentoturvallisuutta koskevat vaatimukset olemalla kelpoisuustodistusten ehtojen ja muiden olennaisten ilmailusäännösten mukaisia ja että ne täyttävät myös sähköistä viestintää koskevat vaatimukset. Koko Euroopan unionissa päteviä kelpoisuustodistuksia myöntää Euroopan lentoturvallisuusvirasto EASA.

               (9)

               Olettaen että päätöksessä 2008/294/EY ja yhdenmukaistetussa standardissa EN 302 480 tai vastaavissa standardeissa ja asianmukaisissa kelpoisuustodistuksissa määritellyt tekniset ehdot vastaavat olennaisia vaatimuksia, haitallisten häiriöiden riski on häviävän pieni ja MCA-palvelujen osalta voitaisiin harkita yleisvaltuutuksen käyttöönottoa.

               (10)

               Vastuun MCA-palvelujen valtuuttamisesta olisi kuuluttava ilma-aluksen rekisteröintivaltiolle kyseisen valtion valtuutusjärjestelmän mukaisesti.

               (11)

               MCA-palvelujen mahdollisesti aiheuttamat valtioiden rajojen yli ulottuvat häiriökysymykset saataisiin todennäköisesti ratkaistua riittävällä tiedonvaihdolla ja -saannilla.

               (12)

               Jäsenvaltioiden on toimitettava osa tällaisista tiedoista Euroopan radioviestintätoimiston ERO:n EFIS-taajuustietojärjestelmään taajuuksien käyttöä yhteisössä koskevien tietojen yhdenmukaisesta saatavuudesta 16 päivänä toukokuuta 2007 tehdyn komission päätöksen 2007/344/EY (5) mukaan. Muuta olennaista tietoa on saatavissa MCA-palvelujen tarjoajilta ja siviili-ilmailuhallinnoilta.

               (13)

               Häiriötapausten ratkaisemisessa voisi olla apua erityisestä rekisteristä, joka sisältäisi olennaiset tiedot kaikista MCA-järjestelmällä varustetuista ilma-aluksista, jotka lentävät Euroopan unionin alueella, mutta myös EU:hun ja EU:sta muualle, ja jossa kaikki tiedot olisivat ajantasaisia ja yhteisessä muodossa. Yhteisen rekisterin toimivuutta tarkasteltaisiin säännöllisesti uudelleen, mutta alustavasti sitä ylläpitäisivät MCA-palvelujen tarjoajat, ja se olisi komission ja jäsenvaltioiden käytettävissä.

               (14)

               Jäsenvaltioiden välistä häiriöasioiden selvittelyä voi helpottaa myös ITU:n radio-ohjesääntöön liittyvä kansainvälinen sopimus taajuuslupien ilmoittamisesta ja kirjaamisesta sekä haitallisten häiriöiden raportoinnista.

               (15)

               Jäsenvaltioiden ilmatilassa lentäviä, mutta Euroopan unionin ulkopuolelle rekisteröityjä, MCA-järjestelmällä varustettuja ilma-aluksia koskevien valtuutusten myöntämisessä apuna voitaisiin käyttää toimialan itsensä MCA-rekisteriin ilmoittamia tietoja sekä asiaan liittyviä ITU:n radio-ohjesäännön määräyksiä. Apua voisi olla myös EU:n ulkopuolisten ilma-alusten rekisteröintivaltioiden kanssa sovittavista, MCA-valtuutusten vastavuoroista tunnustamista koskevista yhteisistä periaatteista.

               (16)

               Jäsenvaltiot ovat jo myöntäneet taajuuksien käyttöoikeuksia maanpäällisen matkaviestintäverkon operaattoreille. Tällaiset valtuutukset eivät kata MCA-palveluita ja koskevat yleensä pelkästään maanpäällisen verkon matkaviestintäpalveluja.

               (17)

               Tässä suosituksessa ilma-aluksen matkustamotilan katsotaan kuuluvan ilma-aluksen rekisteröintivaltion lainkäyttövaltaan ja valvonnan alaisuuteen.

               (18)

               MCA-palvelujen käyttö voi vaikuttaa myös yleiseen turvallisuuteen. Tarvittavia toimia voidaan toteuttaa kansallisella tasolla tai yhteisistä siviili-ilmailun turvaamista koskevista säännöistä 16 päivänä joulukuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2320/2002 (6) nojalla sen varmistamiseksi, että matkapuhelimia ei käytetä ilma-aluksissa laittomiin tarkoituksiin.

               (19)

               Euroopan unionissa tarjottavien MCA-palvelujen valtuuttamista koskevien yhteisten periaatteiden sääntelyllisten ja teknisten näkökohtien toimivuutta olisi seurattava jatkuvasti, ja niitä olisi tarpeen mukaan tarkistettava, jotta ne pysyisivät tarkoituksenmukaisina haitallisten häiriöiden välttämisen kannalta.

               (20)

               Tässä suosituksessa esitetyt toimenpiteet ovat viestintäkomitean lausunnon mukaiset,

         SUOSITTAA:

               1.

               Tällä suosituksella pyritään koordinoimaan kansallisia valtuutusehtoja ja -menettelyjä, jotka koskevat radiotaajuuksien käyttöä ilma-aluksissa tarjottavissa matkaviestintäpalveluissa (MCA-palveluissa), ja helpottamaan näin tällaisten palvelujen käyttöönottoa yhteisössä sekä välttämään MCA-palveluista rajat ylittävillä lennoilla aiheutuvia haitallisia häiriöitä.
               MCA-palvelujen käyttöön liittyvät inhimilliset tekijät sekä ilma-aluksen ja satelliittitukiaseman välinen satelliittiviestintä eivät kuulu tämän suosituksen soveltamisalaan.
               Tässä suosituksessa tarkoitetuilla kansallisilla valtuutusehdoilla ja -säännöillä ei rajoiteta lentoturvallisuuteen ja yleiseen turvallisuuteen liittyviä lakisääteisiä velvollisuuksia.

               2.

               ’Ilma-aluksissa tarjottavilla matkaviestintäpalveluilla (MCA-palveluilla)’ tarkoitetaan puitedirektiivin 2 artiklan c kohdassa määriteltyjä sähköisen viestinnän palveluja, joiden avulla yritys tarjoaa lentomatkustajille mahdollisuuden käyttää lennon aikana yleisiä viestintäverkkoja luomatta suoraa viestintäyhteyttä maanpäällisiin matkaviestintäverkkoihin.

               3.

               Jäsenvaltioiden olisi kuuden kuukauden kuluessa tämän suosituksen antamisesta toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet voidakseen antaa valtuutuksia MCA-palvelujen tarjontaan lainkäyttöalueellaan rekisteröidyissä ilma-aluksissa.
               Jäsenvaltioiden olisi myönnettävä MCA-palveluja koskevat valtuutukset tämän suosituksen periaatteiden mukaisesti. Minkään tämän suosituksen kohdan ei tulisi olla ristiriidassa optimaalisten lentoturvallisuusolosuhteiden ylläpitämisen kanssa.
               Jäsenvaltiot eivät saisi edellyttää minkäänlaisia lisävaltuutuksia 4 kohdan mukaisesti sovittuja ehtoja vastaavien MCA-palvelujen tarjoamiseksi alueellaan sellaisissa ilma-aluksissa, jotka on rekisteröity toiseen jäsenvaltioon.
               Myöskään yhteisön ulkopuolella rekisteröityjen ilma-alusten MCA-palveluille ei pitäisi vaatia erillistä valtuutusta yhteisössä, jos tällaiset palvelut noudattavat 4 kohdan mukaisesti sovittuja ehtoja ja ne on rekisteröity asiaa koskevien ITU:n sääntöjen mukaisesti.

               4.

               Jäsenvaltioiden ei pitäisi myöntää MCA-palveluja koskevia valtuutuksia, elleivät palvelut täytä päätöksessä 2008/294/EY asetettuja ehtoja.

               5.

               Jäsenvaltioiden olisi harkittava yleisvaltuutuksen myöntämistä lainkäyttöalueellaan rekisteröidyissä ilma-aluksissa tarjottavia MCA-palveluja varten.
               Jos taajuuksien käyttö MCA-palveluissa edellyttää yksittäistä käyttölupaa, jäsenvaltion olisi saatujen kokemusten perusteella säännöllisesti arvioitava uudelleen tällaisten yksittäisten käyttölupien tarvetta ja pyrittävä yhdistämään tällaisten lupien ehdot yleisvaltuutukseksi.
               Tällaisissa tapauksissa jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että samoilla taajuusalueilla toimivia MCA-palveluja ja maanpäällisen verkon matkaviestintäpalveluja koskevat valtuutukset myönnetään erillisin perustein.

               6.

               Jäsenvaltioiden olisi hyvissä ajoin ilmoitettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille lainkäyttöalueellaan rekisteröidyissä ilma-aluksissa toimivista valtuutetuista MCA-palveluista sekä pyynnöistä, jotka koskevat MCA-palvelujen käytön sallimista Euroopan unionin ulkopuolella rekisteröidyissä ilma-aluksissa, jotka lentävät niiden kansallisessa ilmatilassa.
               Jäsenvaltioiden olisi tarvittaessa pyydettävä MCA-palvelujen tarjoajia toimittamaan edellisen kappaleen tarkoituksiin tarvittavat tiedot.

               7.

               Jäsenvaltioiden olisi aktiivisesti, rakentavasti ja yhteisvastuun hengessä tehtävä yhteistyötä, mahdollisuuksien mukaan ITU:n menettelyjä käyttäen, ratkaistakseen mahdolliset tilanteet, joissa MCA-palvelujen väitetään aiheuttavan haitallisia häiriöitä.
               Jäsenvaltioiden olisi viipymättä saatettava toisen jäsenvaltion valtuuttamien MCA-palvelujen aiheuttamia häiriöitä koskevat väitteet sen jäsenvaltion tietoon, joka on vastuussa kyseisten MCA-palvelujen valtuuttamisesta, sekä ilmoitettava asiasta komissiolle. Komission olisi tarpeen mukaan ilmoitettava edellä mainituista kysymyksistä viestintäkomitealle ja radiotaajuuskomitealle ratkaisujen löytämiseksi mahdollisiin ongelmiin.
               Jos MCA-palvelun epäillään aiheuttavan haitallisia häiriöitä toisen jäsenvaltion alueella, kyseisen MCA-palvelun valtuuttaneen jäsenvaltion olisi reagoitava tilanteeseen ja pyrittävä viipymättä poistamaan häiriöt.

               8.

               Jäsenvaltioiden olisi tarkkailtava taajuuksien käyttöä MCA-palveluissa, erityisesti todellisten tai mahdollisten haitallisten häiriöiden osalta, sekä ilmoitettava havainnoistaan komissiolle, jotta tätä suositusta voidaan tarvittaessa hyvissä ajoin tarkistaa.

               9.

               Tämä suositus on osoitettu jäsenvaltioille.

      Tehty Brysselissä 7 päivänä huhtikuuta 2008.

            Komission puolesta

         Viviane REDING

            Komission jäsen

      (1)  EYVL L 108, 24.4.2002, s. 33. Direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 717/2007 (EUVL L 171, 29.6.2007, s. 32).

      (2)  EYVL L 108, 24.4.2002, s. 21.

      (3)  Katso tämän virallisen lehden sivu 19.

      (4)  EYVL L 91, 7.4.1999, s. 10. Direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 1882/2003 (EUVL L 284, 31.10.2003, s. 1).

      (5)  EUVL L 129, 17.5.2007, s. 67.

      (6)  EYVL L 355, 30.12.2002, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 849/2004 (EUVL L 158, 30.4.2004, s. 1, oikaisu EUVL L 229, 29.6.2004, s. 3).


title: Euroopan keskuspankin suositus, annettu 25 päivänä kesäkuuta 2009 , Euroopan unionin neuvostolle Národná banka Slovenskan ulkopuolisista tilintarkastajista (EKP/2009/14)

text:
               1.7.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 149/1

      EUROOPAN KESKUSPANKIN SUOSITUS,
   annettu 25 päivänä kesäkuuta 2009,
   Euroopan unionin neuvostolle Národná banka Slovenskan ulkopuolisista tilintarkastajista
   (EKP/2009/14)
   2009/C 149/01
   EUROOPAN KESKUSPANKIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännön (jäljempänä ’EKPJ:n perussääntö’) ja erityisesti sen 27.1 artiklan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Euroopan keskuspankin (EKP) neuvoston suosittelemat ja Euroopan unionin neuvoston hyväksymät riippumattomat ulkopuoliset tilintarkastajat tarkastavat Euroopan keskuspankin ja kansallisten keskuspankkien tilit.

               (2)

               Slovakia on perustamissopimuksen 122 artiklan 2 kohdan mukaisesti yhtenäisvaluutan käyttöönottamisesta Slovakiassa 1 päivänä tammikuuta 20098 päivänä heinäkuuta 2008 tehdyn neuvoston päätöksen 2008/608/EY (1) 1 artiklan mukaisesti ottanut yhtenäisvaluutan käyttöön 1 päivänä tammikuuta 2009.

               (3)

               Národná banka Slovenskasta annetun lain 38 pykälän mukaan Národná banka Slovenskan tilit tarkastetaan 1 päivästä tammikuuta 2009 lukien EKPJ:n perussäännön 27.1 artiklan mukaisesti.

               (4)

               Národná banka Slovenska on valinnut Deloitte Audit s.r.o.:n ulkopuolisiksi tilintarkastajikseen tilikaudeksi 2009,

         SUOSITTELEE
   että Deloitte Audit s.r.o. nimitetään Národná banka Slovenskan ulkopuolisiksi tilintarkastajiksi tilikaudeksi 2009.

      Annettu Frankfurt am Mainissa 25 päivänä kesäkuuta 2009.

            EKP:n puheenjohtaja

         Jean-Claude TRICHET

      (1)  EUVL L 195, 24.7.2008, s. 24.


				|

		52011SC0828

			Suositus NEUVOSTON SUOSITUS euroa rahayksikkönään käyttävien jäsenvaltioiden talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen täytäntöönpanosta /* SEC/2011/0828 lopull. */

			   	Suositus
NEUVOSTON SUOSITUS
euroa rahayksikkönään käyttävien
jäsenvaltioiden talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen täytäntöönpanosta
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta
tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 136 artiklan yhdessä sen 121 artiklan 2
kohdan kanssa,
ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen[1],
ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
on kuullut talous- ja rahoituskomiteaa,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Euroryhmä kävi [… päivänä …kuuta …] keskustelua euroalueen
jäsenvaltioiden talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen täytäntöönpanosta
tunnustaen, että euroryhmässä on entisestään lujitettava politiikan
koordinointia ja euroa rahayksikkönään käyttäville jäsenvaltioille osoitettujen
suositusten täytäntöönpanon seurantaa.
(2)
Eurooppa-neuvosto hyväksyi 26 päivänä maaliskuuta
2010 Euroopan komission ehdotuksen, jolla käynnistetään uusi työllisyys- ja
kasvustrategia, Eurooppa 2020. Strategian lähtökohtana on tehostaa
talouspolitiikan koordinointia. Strategia keskitetään avainalueisiin, joilla
tarvitaan toimia Euroopan kestävän kasvun vauhdittamiseksi ja kilpailukyvyn
lisäämiseksi.
(3)
Neuvosto antoi 13 päivänä heinäkuuta 2010
suosituksen jäsenvaltioiden ja unionin talouspolitiikan laajoista
suuntaviivoista (2010–2014). Jäsenvaltioita ja soveltuvin osin Euroopan unionia
kehotettiin ottamaan suuntaviivat huomioon talouspolitiikassaan.
(4)
Komissio hyväksyi 12 päivänä tammikuuta 2011
ensimmäisen vuotuisen kasvuselvityksen. Tästä alkoi uusi talouden ohjauksen ja
hallinnan jakso EU:ssa ja ensimmäinen politiikan yhdennetyn
etukäteiskoordinoinnin EU-ohjausjakso, jonka perusta on Eurooppa 2020
-strategiassa.
(5)
Eurooppa-neuvosto hyväksyi 25 päivänä maaliskuuta
2011 julkisen talouden vakauttamisen ja rakenneuudistuksen painopisteet (jotka
ovat 15 päivänä helmikuuta ja 7 päivänä maaliskuuta 2011 annettujen neuvoston
päätelmien ja komission vuotuisen kasvuselvityksen mukaisia). Se korosti, että
etusijalle on asetettava talousarvioiden tervehdyttäminen ja julkisen talouden
kestävyyden palauttaminen, työttömyyden vähentäminen työmarkkinauudistusten
avulla sekä uudet kasvua edistävät toimet. Se kehotti kaikkia jäsenvaltioita
toteuttamaan näihin painopisteisiin perustuvia konkreettisia toimenpiteitä,
jotka sisällytetään niiden vakaus- tai lähentymisohjelmiin ja kansallisiin
uudistusohjelmiin.
(6)
Lisäksi Eurooppa-neuvosto kehotti 25 päivänä
maaliskuuta 2011 Euro Plus ‑sopimukseen osallistuvia jäsenvaltioita
esittämään sitoumuksensa niin ajoissa, että ne voidaan sisällyttää vakaus- tai
lähentymisohjelmiin ja kansallisiin uudistusohjelmiin.
(7)
Euroalueen jäsenvaltiot toimittivat huhti- ja
toukokuussa 2011 vakausohjelmat vuosiksi 2011–2014 sekä vuoden 2011 kansalliset
uudistusohjelmat. Näitä ohjelmia on arvioitu yhtä aikaa.
(8)
Euron käytön ensimmäinen vuosikymmen on yleisesti
ottaen tuonut selkeästi esiin sen, että yhteisestä rahasta saadaan monia etuja.
Maailmanlaajuinen talouskriisi johti kuitenkin vuonna 2009 talouden
voimakkaaseen supistumiseen, jolloin euroalueen BKT laski vuoden 2006 tasoa
alemmas. Vaikka BKT lähti uuteen kasvuun vuonna 2010, tuotanto on edelleen
vuoden 2007 tason alapuolella. Tämän seurauksena työttömyys kasvoi euroalueella
7,6 prosentista vuonna 2007 10,1 prosenttiin vuonna 2010. Euroalueen
julkistaloudet heikkenivät, mikä johti valtionvelkariskien mittavaan
uudelleenarviointiin joissakin jäsenvaltioissa ja toi mukanaan
makrotaloudelliseen vakauteen liittyviä riskejä. Kasvu on elpymässä
jäsenvaltioissa eri tahtiin rakenteellisista ja suhdanne-eroista riippuen.
Kriisi lievitti ennen kriisiä syntynyttä makrotalouden epätasapainoa. Jää
kuitenkin nähtäväksi, onko muutos riittävä ja kestävä.
(9)
Euroalueen julkisen talouden rahoitusasemat ovat
keskimäärin kohentuneet vuonna 2010. Komission keväällä tekemien ennusteiden
mukaan, joissa oletettiin politiikan pysyvän muuttumattomana, niiden odotetaan
jatkavan myönteistä kehitystä vuonna 2011. Julkinen velka kuitenkin kasvaa
vuoteen 2012 saakka. Jos velan kasvua ei saada hillittyä lähivuosina, se
saattaa vaarantaa julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyden, kun otetaan
huomioon heikko kasvupotentiaali, johon yhdistyy epäsuotuisa väestönkehitys.
Euroalueen alijäämä pieneni vuonna 2010 6,0 prosenttiin suhteessa BKT:hen, ja
velkasuhde kasvoi 85,1 prosenttiin suhteessa BKT:hen. Vuoden 2011 vakausohjelman
tavoitteiden mukaan euroalueen alijäämä supistuu 1,3 prosenttiin suhteessa
BKT:hen vuonna 2014, ja velkasuhde alkaa uudestaan pienentyä; se on
suurimmillaan vuonna 2012 mutta laskee takaisin alle 85 prosenttiin suhteessa
BKT:hen vuonna 2014. Tällainen julkisen talouden vakauttamiskehitys
euroalueella edistäisi pitkälti elpymistä. Sen onnistumisen todennäköisyyttä
parantavat suunnitelmat korostaa vakauttamisessa menojen vähentämistä suhteessa
verojen korotuksiin. Useissa maissa on kuitenkin vielä epävarmuutta
suunnitelmien todellisesta täytäntöönpanosta. Lisäksi useissa euroalueen
jäsenvaltioissa on otettu viime aikoina käyttöön uusia finanssipoliittisia
sääntöjä tai ilmoitettu sääntöjen tiukennuksista, mutta ne vaativat joissakin
jäsenvaltioissa lisätoimia, jotta niillä olisi todellista vaikutusta. Väestön
ikääntyessä eläke- ja sosiaaliturvajärjestelmien uudistukset eivät vielä riitä
julkisen talouden kestävyyden varmistamiseen.
(10)
EU:n toteuttamat toimet ovat parantaneet
rahoitusjärjestelmän toimintaa ja vakautta. Rahoitusalan haasteina ovat useissa
euroalueen jäsenvaltioissa muun muassa pankkien hallussa oleviin omaisuuseriin
liittyvä lisätappioiden riski tai jälleenrahoitusmarkkinoilla sovellettavien
ehtojen tiukentaminen, pankkialan rakenneuudistuksen ja pääomapohjan
vahvistamisen jatkaminen samalla kun julkisen sektorin tuesta pankkialalle on
vähitellen luovuttava.
(11)
Tuottavuutta ja kilpailukykyä on tarpeen parantaa,
jotta euroalueen kasvupotentiaalia saadaan kohennettua ja makrotalouksien
epävakautta korjattua. Euroalueen jäsenvaltiot ovatkin ilmoittaneet
kansallisissa uudistusohjelmissa useista rakenneuudistuksista. Toimenpiteet
eivät kuitenkaan ole vielä riittäviä parantamaan kasvua tukevaa julkisen
talouden vakauttamista, työehtosopimusjärjestelmiä ja niiden tuote- ja
työmarkkinoiden toimintaa varsinkaan palvelualoilla.
(12)
Talous- ja rahaliiton asianmukaisen toiminnan
varmistamiseksi euroalueen jäsenvaltiot ovat velvollisia tarkastelemaan
talouspolitiikkaansa yhteiseltä näkökannalta muihin yhteistä rahaa käyttäviin
maihin kohdistuvien heijastusvaikutusten vuoksi. Tämän vuoksi kriisi ja
tämänhetkiset haasteet ovat osoittaneet, että perusteellisemmat ja pysyvämmät
muutokset EU:n ja euroalueen tasolla harjoitettavaan talouspolitiikan
koordinointiin ovat välttämättömiä. EU-ohjausjaksoon sisältyvä yhdennetty
vuotuinen seurantajakso, komission ehdottama vahvistettu talouden ohjauskehys,
Euroopan järjestelmäriskikomitean ja Euroopan valvontaviranomaisten
perustaminen sekä Euroopan vakausmekanismi ovat olennaisia tekijöitä, joista
osa on vielä lopullisesti hyväksymättä ja/tai toteuttamatta. Tätä kehitystä
lujittaa osaltaan vielä Euro Plus -sopimus.
(13)
Komissio on arvioinut euroalueen jäsenvaltioiden
vakausohjelmat ja kansalliset uudistusohjelmat[2]
ottaen huomioon tarpeen lujittaa euroalueen yleistä talouden ohjausta. Sen
mielestä tarvitaan julkisen talouden tavoitteiden tinkimätöntä noudattamista ja
joidenkin maiden osalta tavoitteiden tiukentamista sekä jatkotoimenpiteitä,
joilla lujitetaan julkista taloutta koskevia sääntöjä ja julkisen talouden
kestävyyttä. Lisätoimia tarvitaan rahoitusvakauden, työnteon kannustimien,
työehtosopimusjärjestelmien, palvelualojen tehokkuuden ja euroalueen
ohjausjärjestelmän parantamiseksi,
SUOSITTAA, että euroa rahayksikkönään
käyttävät jäsenvaltiot toteuttaisivat vuosina 2011–2012 toimia, joilla ne
(1)
pitäytyvät tiukasti julkisen talouden tavoitteissa,
jotka on määritelty niiden vuoden 2011 vakausohjelmissa ja – niissä
jäsenvaltioissa, jotka saavat EU:lta/kansainväliseltä valuuttarahastolta (IMF)
rahoitustukea – yhteisymmärryspöytäkirjoissa, sekä lujittavat tarvittaessa
vakauttamistoimia neuvoston lausunnon mukaisesti;
(2)
huolehtivat julkisen talouden kurinalaisuudesta
sekä kansallisella että alueellisella tasolla ottamalla käyttöön finanssipoliittisia
sääntöjä, joilla on tukenaan riittävän luja ja sitova oikeudellinen kehys;
(3)
toteuttavat sosiaaliturvajärjestelmien uudistuksia,
joilla varmistetaan julkisen talouden kestävyys ottaen asianmukaisesti huomioon
eläkkeiden ja sosiaalietuuksien riittävyys erityisesti mukauttamalla
eläkejärjestelmät maan väestönkehitykseen;
(4)
parantavat rahoitusjärjestelmän toimintaa ja
vakautta toteuttamalla välittömästi toimenpiteitä tulevien EU:n laajuisten
stressitestien johdosta sen varmistamiseksi, että pankkisektori kestää
lisätappiot tai rahoitusmahdollisuuksien vaikeutumisen ja että elinkelvottomien
rahoituslaitosten rakenteet voidaan uudistaa tai ne voivat poistua
rahoitusmarkkinoilta aiheuttamatta markkinoille tarpeettomia jännitteitä;
(5)
jatkavat verouudistuksia, joissa etusijalla ovat
kasvua edistävät verolähteet, huolehtien samalla verotulojen määrän
säilymisestä – erityisesti olisi alennettava työn verotusta työnteon
kannattavuuden parantamiseksi; julkisia menoja karsiessaan suojelevat kasvua
edistäviä menoeriä kuten tutkimukseen ja kehitykseen, koulutukseen ja
energiatehokkuuteen suunnattuja menoja; mukauttavat tarvittaessa
työehtosopimusjärjestelmiä ja indeksimekanismeja työmarkkinaosapuolia kuullen
varmistaakseen, että palkkakehitys vastaa tuottavuuden ja kilpailukyvyn
kehitystä;
(6)
toteuttavat lisäuudistuksia palvelualoilla etenkin
poistamalla perusteettomat rajoitukset asiantuntijapalveluilta sekä
vähittäiskaupassa ja verkkotoimialoilla;
(7)
toteuttavat täysimääräisesti Euro Plus -sopimuksen
sitoumukset tukeakseen alueen kasvua, kilpailukykyä ja työllisyyttä.
Tehty Brysselissä
                                                                       Neuvoston
puolesta
                                                                       Puheenjohtaja
[1]               EUVL C [...], […..], s. […].
[2]               SEC(2011) 737.


Suositus neuvoston lausunto 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 3 kohdan mukainen Espanjan tarkistetusta vakausohjelmasta vuosiksi 2005-2008


title: Komission suositus, annettu 30 päivänä toukokuuta 2008 , seuraavien aineiden riskinvähentämistoimenpiteistä: sinkkioksidi; sinkkisulfaatti; trisinkki-bis-ortofosfaatti (tiedoksiannettu numerolla K(2008) 2322) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

text:
               20.6.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 161/47

      KOMISSION SUOSITUS,
   annettu 30 päivänä toukokuuta 2008,
   seuraavien aineiden riskinvähentämistoimenpiteistä: sinkkioksidi; sinkkisulfaatti; trisinkki-bis-ortofosfaatti
   (tiedoksiannettu numerolla K(2008) 2322)
   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
   (2008/468/EY)
   EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
   ottaa huomioon olemassa olevien aineiden vaarojen arvioinnista ja valvonnasta 23 päivänä maaliskuuta 1993 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 793/93 (1) ja erityisesti sen 11 artiklan 2 kohdan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Neuvoston asetuksen (ETY) N:o 793/93 nojalla on 27 päivänä syyskuuta 1995 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 2268/95 (2) vahvistettu toinen arvioitavaksi tarkoitettujen ensisijaisten aineiden luettelo. Tämän säädöksen nojalla seuraavat aineet on määritelty ensisijaisiksi:

                           —

                           sinkkioksidi,

                           —

                           sinkkisulfaatti,

                           —

                           trisinkki-bis-ortofosfaatti.

               (2)

               Tämän asetuksen mukaisesti esittelijäksi nimetty jäsenvaltio on arvioinut kyseisistä aineista ihmisille ja ympäristölle aiheutuvat riskit siten kuin olemassa olevien aineiden ihmisille ja ympäristölle aiheuttamien riskien arviointia koskevien periaatteiden vahvistamisesta 28 päivänä kesäkuuta 1994 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 1488/94 (3) säädetään. Lisäksi jäsenvaltio on ehdottanut toimintasuunnitelmaa riskien rajoittamiseksi neuvoston asetuksen (ETY) N:o 793/93 mukaisesti.

               (3)

               Myrkyllisyyttä, ekomyrkyllisyyttä ja ympäristöä käsittelevää tiedekomiteaa (SCTEE) ja terveys- ja ympäristöriskejä käsittelevää tiedekomiteaa (SCHER) on kuultu, ja ne ovat antaneet lausuntonsa esittelijöiden tekemistä riskinarvioinneista. Lausunnot on julkaistu tiedekomiteoiden internetsivustolla.

               (4)

               Riskinarvioinnin tulokset ja riskien rajoittamiseen tähtäävien toimintaperiaatteiden tulokset on esitetty siihen liittyvässä komission tiedonannossa (4).

               (5)

               Arvioinnin perusteella on tarpeen suositella riskinvähennystoimenpiteitä tässä suosituksessa ja tiedonannossa tarkoitetuille aineille.

               (6)

               Tämän suosituksen riskinvähentämistoimenpiteet ovat asetuksen (ETY) N:o 793/93 15 artiklan 1 kohdalla perustetun komitean lausunnon mukaiset,

         SUOSITTELEE:
   1   JAKSO
   SINKKIOKSIDI

         (CAS-nro 1314-13-2; Einecs-nro 215-222-5);

   SINKKISULFAATTI

         (CAS-nro 7733-02-0; Einecs-nro 231-793-3);

   TRISINKKI-BIS-ORTOFOSFAATTI

         (CAS-nro 7779-90-0); Einecs-nro 231-944-3)

   Ympäristöä koskevat riskinvähentämistoimenpiteet (1, 2, 3, 4, 5)

               1.

               Asianosaisten jäsenvaltioiden olisi vahvistettava ympäristön laatustandardeja sellaisille vesipiireille, joissa sinkkipäästöt voivat aiheuttaa vaaraa. Vesipiirien hoitosuunnitelmiin olisi sisällytettävä kansalliset pilaantumista vähentävät toimenpiteet kyseisten ympäristön laatustandardien saavuttamiseksi vuoteen 2015 mennessä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/60/EY (5) säännösten mukaisesti.

               2.

               Jäsenvaltioiden olisi tiedotettava komissiolle sinkinlähteiden ja reaktioteiden vaikutuksista vesistöihin, mahdollisista tarkastuksista ja myös vesistöjen sinkkipitoisuuksista, jotta harkittaisiin sinkkiä koskevien määräysten antamista direktiivin 2000/60/EY liitteen X seuraavassa tarkistuksessa.

               3.

               Asianosaisten jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten olisi vahvistettava Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/1/EY (6) mukaisesti myönnetyissä toimiluvissa sinkkiin ja sinkkiyhdisteisiin liittyvät edellytykset, päästöjen raja-arvot tai vastaavat parametrit tai tekniset toimenpiteet, jotta asianosaiset laitokset soveltaisivat toiminnassaan parasta käytettävissä olevaa tekniikkaa (”BAT”) siten, että otetaan huomioon asianomaisten laitosten tekniset ominaisuudet, niiden maantieteellinen sijainti ja paikalliset ympäristöolosuhteet.

               4.

               Jäsenvaltioiden olisi seurattava huolellisesti sinkki-ja sinkkiyhdisteitä koskevan parhaan käytettävissä olevan tekniikan soveltamista ja ilmoitettava komissiolle kaikesta mahdollisesta tärkeästä kehityksestä osana BAT-tietojenvaihtoa.

               5.

               Paikallisia päästöjä ympäristöön olisi tarvittaessa valvottava kansallisilla säännöksillä sen varmistamiseksi, ettei ympäristölle aiheudu riskiä.

         2   JAKSO
   OSOITUS

               6.

               Tämä suositus on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Brysselissä 30 päivänä toukokuuta 2008.

            Komission puolesta

         Stavros DIMAS

            Komission jäsen

      (1)  EYVL L 84, 5.4.1993, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1882/2003 (EUVL L 284, 31.10.2003, s. 1).

      (2)  EYVL L 231, 28.9.1995, s. 18.

      (3)  EYVL L 161, 29.6.1994, s. 3.

      (4)  EUVL C 155, 20.6.2008, s. 1.

      (5)  EYVL L 327, 22.12.2000, s. 1. Direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2008/32/EY (EUVL L 81, 20.3.2008, s. 60).

      (6)  EUVL L 24, 29.1.2008, s. 8.


				|

		52013DC0359

			Suositus NEUVOSTON SUOSITUS Espanjan vuoden 2013 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Espanjan vuosien 2012–2016 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto /* COM/2013/0359 final - 2013/ () */

Suositus
NEUVOSTON SUOSITUS
Espanjan vuoden 2013 kansallisesta
uudistusohjelmasta
sekä samassa yhteydessä annettu Espanjan vuosien 2012–2016 vakausohjelmaa
koskeva neuvoston lausunto
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta
tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja
148 artiklan 4 kohdan,
ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman
valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta
7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY)
N:o 1466/97[1]
ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan,
ottaa huomioon makrotalouden epätasapainon
ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta 16 päivänä marraskuuta 2011
annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011[2] ja erityisesti sen 6 artiklan 1
kohdan,
ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen[3],
ottaa huomioon Euroopan parlamentin
päätöslauselmat[4],
ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,
on kuullut talous- ja rahoituskomiteaa,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)       Eurooppa-neuvosto hyväksyi
26 päivänä maaliskuuta 2010 Euroopan komission ehdotuksen, jolla
käynnistetään uusi kasvu- ja työllisyysstrategia, Eurooppa 2020. Strategian
lähtökohtana on tehostaa talouspolitiikan koordinointia, ja siinä keskitytään
avainalueisiin, joilla tarvitaan toimia, jotta voidaan parantaa Euroopan
mahdollisuuksia vauhdittaa kestävää kasvua ja lisätä kilpailukykyä.
(2)       Neuvosto antoi 13 päivänä
heinäkuuta 2010 komission ehdotusten perusteella suosituksen jäsenvaltioiden ja
unionin talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista (2010–2014) ja hyväksyi 21
päivänä lokakuuta 2010 päätöksen jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan
suuntaviivoista[5].
Yhdessä nämä muodostavat ns. yhdennetyt suuntaviivat. Jäsenvaltioita
kehotettiin ottamaan yhdennetyt suuntaviivat huomioon kansallisessa talous- ja
työllisyyspolitiikassaan.
(3)       Valtion- ja hallitusten
päämiehet hyväksyivät 29 päivänä kesäkuuta 2012 kasvu- ja työllisyyssopimuksen,
joka toimii johdonmukaisina puitteina kansallisen, EU:n ja euroalueen tason
toimille kaikkia mahdollisia keinoja, välineitä ja politiikkoja käyttäen. He
päättivät toimista, jotka on toteutettava jäsenvaltioiden tasolla, ja
ilmaisivat erityisesti täysimääräisen sitoutumisensa Eurooppa 2020 -strategian
tavoitteiden saavuttamiseen ja maakohtaisten suositusten täytäntöönpanoon.
(4)       Neuvosto antoi 6 päivänä
heinäkuuta 2012 suosituksen Espanjan vuoden 2012 kansallisesta
uudistusohjelmasta ja lausunnon Espanjan vuosien 2011–2015 tarkistetusta vakausohjelmasta.
(5)       Komissio hyväksyi
28 päivänä marraskuuta 2012 vuotuisen kasvuselvityksen[6]. Tästä alkoi vuoden 2013
talouspolitiikan EU-ohjausjakso. Komissio hyväksyi niin ikään 28 päivänä
marraskuuta 2012 asetuksen (EU) N:o 1176/2011 perusteella varoitusmekanismia
koskevan kertomuksen[7],
jossa se katsoi, että Espanja kuuluu niihin jäsenvaltioihin, joista
laadittaisiin perusteellinen tarkastelu.
(6)       Eurooppa-neuvosto hyväksyi
14 päivänä maaliskuuta 2013 rahoitusvakauden varmistamisen, julkisen
talouden vakauttamisen ja kasvun vauhdittamisen painopisteet. Se korosti, että
on tarpeen jatkaa eriytettyä, kasvua edistävää julkisen talouden vakauttamista,
palauttaa normaalit luotonannon edellytykset, edistää kasvua ja kilpailukykyä,
puuttua työttömyyteen ja kriisin sosiaalisiin seurauksiin sekä nykyaikaistaa
julkishallintoa.
(7)       Komissio julkaisi 10 päivänä
huhtikuuta 2013 asetuksen (EU) N:o 1176/2011 5 artiklan nojalla laaditun
Espanjaa koskevan perusteellisen tarkastelun[8]
tulokset. Komissio päättelee analyysinsa perusteella, että Espanjan
makrotaloudessa on liiallisia epätasapainotiloja. Kasvun ja rahoitusvakauden
vaarana on edelleen muun muassa hyvin suuri kotimaisen ja ulkomaisen velan
määrä. Pankkisektorilla on parhaillaan menossa pääomittamis- ja uudelleenjärjestelyprosessi,
johon käytetään myös julkisia varoja. Tavara- ja työmarkkinoiden jäykkyydet
myötävaikuttavat korkeaan ja kasvavaan työttömyyteen ja yleensäkin haittaavat
talouden sopeutusta. Vaikka sopeutus on meneillään, tarvittavien korjaavien
toimenpiteiden laajuus edellyttää jatkuvia vahvoja toimia tuote- ja
palvelumarkkinoilla, työmarkkinoilla, finanssisektorilla ja julkisessa
taloudessa.
(8)       Espanja toimitti vuosia
2012–2016 koskevan vuoden 2013 vakausohjelmansa ja vuoden 2013 kansallisen
uudistusohjelmansa 30 päivänä huhtikuuta 2013. Ohjelmat on arvioitu samaan
aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon.
(9)       Neuvosto on neuvoston
asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 1 kohdan mukaisen vuoden 2013
vakausohjelman arvioinnin perusteella sitä mieltä, että julkisen talouden
ennusteiden perustana oleva makrotalouden skenaario on vuoden 2013 osalta
pääpiirteissään uskottava, mutta vuoden 2014 ja sitä seuraavien vuosien osalta
siihen kohdistuu joitakin heikkenemisriskejä verrattuna komission kevään 2013
talousennusteeseen. Vaikka ohjelman mukaan ennustettu kasvu on vuosina
2014–2016 vähäisempää kuin komission kevään 2013 talousennusteen mukaan,
viimeksi mainittu perustuu olettamukseen, ettei politiikka muutu, eikä siinä
näin ollen oteta huomioon julkisen talouden vakauttamista, joka on tarpeen
ohjelman mukaisten julkisen talouden tavoitteiden saavuttamiseksi. Ohjelmassa
esitetyn julkisen talouden strategian tavoitteena on saada julkisen talouden
alijäämä viimeistään vuonna 2016 alle viitearvon, joka on 3 prosenttia
suhteessa BKT:hen. Vakauttaminen perustuu pääasiassa menokuriin – menosuhde
pienenee 3,7 prosenttiyksikköä vuosina 2012–2016 – mutta myös joihinkin
tuloja kasvattaviin toimenpiteisiin. (Uudelleenlasketun) rakenteellisen rahoitusaseman[9] perusteella ohjelmassa
suunniteltu rakenteellisen alijäämän vuotuinen parannus on BKT:hen
suhteutettuna 1,2 prosenttia suhteessa vuonna 2013, 0,4 prosenttia
vuonna 2014, 0,9 prosenttia vuonna 2015 ja 0,9 prosenttia vuonna
2016. Liiallisen alijäämän korjaamisen jälkeen ohjelmassa vahvistetaan julkisen
talouden keskipitkän aikavälin tavoite, joka on rakenteellisesti tasapainoinen
julkisen talouden rahoitusasema suhteessa BKT:hen ja joka olisi saavutettava
viimeistään vuonna 2018. Tämä tavoite ylittää vakaus- ja kasvusopimuksen
mukaisen tavoitteen. Suunniteltu rakenteellinen sopeutusvauhti vuosina
2017–2018 riittää etenemiseen kohti keskipitkän aikavälin tavoitetta. Ohjelman
mukaan julkisen talouden velkasuhteen huippu saavutetaan vuonna 2016, minkä jälkeen
se laskee. Alijäämän ja velan sopeuttamisuriin kohdistuu heikkenemisriskejä.
Alijäämää koskevien tavoitteiden tueksi tarkoitettuja toimenpiteitä ei ole
tarkennettu riittävästi varsinkaan alueellisella tasolla. Ohjelmassa ei ole
määritetty lainkaan toimenpiteitä vuodelle 2016, ja aiemmat väliaikaiset
toimenpiteet ulottuvat ainoastaan vuoteen 2014. Paikallishallinnon
uudistuksesta saataviksi suunniteltuihin säästöihin kohdistuu merkittäviä
täytäntöönpanoriskejä. Lisäksi talouden, työmarkkinoiden ja rahoituksen
tilanteeseen sekä tulokehitykseen liittyy epävarmuustekijöitä makrotalouden
mittavan epätasapainotilan jatkuessa. Hyväksytyn varhaiseläkeuudistuksen
täysimääräinen täytäntöönpano ja kestävyystekijästä sopiminen lieventäisivät
sosiaaliturvajärjestelmään liittyviä riskejä. Omaisuuserien suojausohjelmiin ja
takauksiin liittyvistä vastuusitoumuksista aiheutuu lisäriski. Talousarvion
toteuttamista koskevassa raportoinnissa on tapahtunut merkittävää edistystä,
mutta julkisen talouden vakautta koskevaan lakiin sisältyvän ennalta ehkäisevän
ja korjaavan mekanismin täytäntöönpano voisi olla avoimempaa ja
oikea-aikaisempaa. Hallinnon maksurästeistä ei raportoida järjestelmällisesti
ja ajoissa, vaikka maksamattomien rästien vuoksi jouduttiin laatimaan erityinen
takaisinmaksuohjelma. Riippumattoman finanssipoliittisen neuvoston perustaminen
on jäljessä aikataulusta. Kaikkia julkisia tuloja ja menoja koskevien
indeksointisääntöjen ehdotetun tarkistuksen avulla saataisiin aikaan
budjettisäästöjä ja hinnat voisivat reagoida paremmin taloustilanteeseen.
Kansallisessa uudistusohjelmassa todetaan myös, että terveydenhuoltoon ja
lääkkeisiin liittyvien menojen kustannustehokkuutta on parannettava edelleen
esimerkiksi tarkistamalla viitehintoja ja keskittämällä farmaseuttisten
tuotteiden ostot tai laajentamalla omavastuuta.
(10)     Suhteellista verorasitusta
tasapainotettiin vuonna 2012 merkittävästi kulutus- ja ympäristöverojen
suuntaan, mutta verojen suhde BKT:hen on Espanjassa edelleen EU:n alhaisimpia.
Verotusjärjestelmän tehokkuutta voidaan parantaa edelleen lisäämällä kasvulle
suotuisampien välillisten verojen osuutta ja torjumalla veropetoksia ja
veronkiertoa julkisen talouden vakauttamistoimien mukaisesti. Espanja toteutti
joitakin toimenpiteitä puuttuakseen velanoton suosimiseen yritysverotuksessa,
mutta yksityisen sektorin velkaantuneisuus edellyttää vielä lisätoimia.
(11)     Finanssisektorin
sopeutusohjelmaa toteutetaan suunnitelman mukaan. Erityisesti on toteutettu
tarpeelliset pääomitukset ja perustettu omaisuudenhoitoyhtiö Sareb. Pankkien
rakenneuudistus valtiontukisääntöjen mukaisten päätösten nojalla edellyttää
tulevina vuosina jatkuvaa huomiota. Espanja toteutti vuonna 2012 yritysten
rahoitusta ja likviditeettiä koskevien rajoitusten vaikutusten lieventämiseksi laajan
suunnitelman valtion ottaman kaupallisen lainan (27,3 miljardia euroa)
maksamiseksi yrityksille ja käynnisti erilaisia aloitteita yritysten
rahoitusvaihtoehtojen lisäämiseksi. Suunnitelman mukaista valtion kaupallisen
lainan takaisinmaksuaikataulua odotetaan jatkettavan vuonna 2013.
(12)     Työmarkkinatilanne on edelleen
kriittinen. Talouden sopeutus poispäin kotimaisesta kysynnästä ja
rakennussektorista sekä markkinoiden jäykkyys ja ammattitaidon kysynnän ja
tarjonnan kohtaamattomuus ovat vaikuttaneet työttömyysasteen nousuun
27 prosenttiin alkuvuodesta 2013. Erityisen huolestuttavaa on
nuorisotyöttömyysasteen kasvu 56 prosenttiin ja pitkäaikaistyöttömyyden
osuuden kasvu 44,4 prosenttiin kokonaistyöttömyydestä vuoden 2012 lopussa.
Saatavilla olevien tietojen mukaan vuoden 2012 työmarkkinauudistus on alkanut
saada aikaan suurempaa sisäistä joustoa (yritysten sisällä),
irtisanomiskustannusten vähenemistä ja maltillista palkkakehitystä. Kansallisen
uudistusohjelman mukaan uudistuksen toteutusta arvioidaan heinäkuussa 2013 sen
ilmoitettujen tavoitteiden suhteen, jotta sitä voidaan täydentää tarvittaessa.
Aktiivisen työmarkkinapolitiikan uudistaminen on viivästynyt, toimia julkisten
työvoimapalvelujen nykyaikaistamiseksi ja lujittamiseksi tarvitaan edelleen eikä
hiljattain tehtyä päätöstä yksityisten työvoimatoimistojen avaamisesta ole
pantu täysimääräisesti täytäntöön, kuten ei myöskään kansallisten ja
alueellisten julkisten työvoimapalvelujen välistä yhteistyötä (keskitetty
työpaikkaportaali).
(13)     Nuorisotyöttömyysastetta ja
pitkäaikaistyöttömyyttä pahentaa se, että vailla virallista tutkintoa olevien
työttömien osuus on suuri (35 %) ja se, ettei koulutus vastaa riittävästi
työmarkkinoiden tarpeita. Maaliskuussa 2013 esitetty kansallinen nuorisotyöllisyys-
ja yrittäjyysstrategia vuosiksi 2013–2016 sisältää useita lyhyen ja pitkän
aikavälin toimenpiteitä, joilla pyritään parantamaan nuorten
työllistymismahdollisuuksia. Samaan aikaan on otettu käyttöön teoriaa ja
käytäntöä yhdistävä ammattikoulutusjärjestelmä, jossa aloitettiin vuonna 2012
jo pilottihankkeita. Vuoden 2013 kansallisessa uudistusohjelmassa myös
korostetaan, että koulutusjärjestelmän uudistus on toteutettava pikaisesti ja
koulutuksen kokonaislaatua on parannettava.
(14)     Pääasiassa työmarkkinatilanteen
tuloksena, mutta myös sen vuoksi, ettei sosiaaliturvajärjestelmä ole pystynyt
poistamaan köyhyyttä tuloksellisesti, Espanja sijoittuu köyhyyttä ja
sosiaalista syrjäytymistä osoittavien pääindikaattorien perusteella alle EU:n
keskiarvon. Erityisen heikossa asemassa ovat lapset. Uusien toimintalinjojen
kehittämisessä ei ole yleisesti juurikaan edistytty. Kansalliseen
uudistusohjelmaan ei sisälly tietoja vuosina 2013–2016 sovellettavan
sosiaalista syrjäytymistä koskevan kansallisen toimintasuunnitelman sisällöstä
tai hyväksymisaikataulusta. Keskeisiä haasteita ovat tarve koota järkeistetyt
tavoitteet ja resurssit riittäviksi poliittisiksi puitteiksi, parantaa
hallintotapaa ja hallintorakenteiden välistä koordinointia kansallisella,
alueellisella ja paikallisella tasolla, yksinkertaistaa sosiaaliavustusten
hakumenettelyjä ja tarkastella liikkuvuuden esteitä. Lasten köyhyyden
torjuntaan ja perheiden tukipalvelujen tehokkuuden parantamiseen suunnatuissa
toimenpiteissä tapahtui jonkin verran edistystä.
(15)     Liiketoimintaympäristön
heikkoudet, esimerkiksi kotimaan markkinoiden segmentoituminen ja
palvelualoille pääsyn esteet, estävät työpaikkojen luomista, ja alan uudistus
etenee hitaammin kuin syyskuussa 2012 hyväksytyssä uudistussuunnitelmassa
oletettiin. Hallitus hyväksyi alustavan ehdotuksen markkinoiden yhtenäisyyttä
koskevaksi laiksi tammikuussa 2013 ja parlamentti hyväksynee sen lopullisesti
ennen vuoden 2013 loppua. Vuoden 2013 kansallisessa uudistusohjelmassa
toistettujen sitoumusten mukaan asiantuntijapalveluja koskevasta laista on
tehtävä ehdotus ennen kesäkuun 2013 loppua ja yrittäjyyttä ja yritysten
kansainvälistymistä koskeva laki on hyväksyttävä lopullisesti ennen vuoden 2013
loppua. Näiden uudistusten odotetaan parantavan tilannetta, mutta lisäksi yritysten
markkinoille tulolta ja sieltä poistumisen edellytyksiä voitaisiin edelleen
helpottaa erityisesti vähentämällä yritysten lupamenettelyihin kuluvaa aikaa ja
tarkistamalla maksukyvyttömyyskehystä. Myös sääntelystä aiheutuviin ja muihin
yritysten kasvun esteisiin olisi puututtava. Viime aikoina toteutetuista
uudistuksista huolimatta suurten myymälöiden markkinoilletuloa koskevat esteet
rajoittavat edelleen kilpailua vähittäiskaupan alalla. Hallitus hyväksyi
syyskuussa 2012 lakiesityksen kansallisen kilpailuviranomaisen yhdistämisestä
valvonta- ja sääntelyviranomaisiin kuudella sektorilla. Näin syntyi yksi
yhteinen elin, kansallinen markkina- ja kilpailulautakunta CNMC. Uudistuksella
pyritään varmistamaan, että kilpailusääntöjä sovelletaan johdonmukaisesti
talouden eri sektoreilla. Asuntolainojen korkovähennysoikeuden poistaminen
vuonna 2012 oli tärkeää, jotta kannustimia saatiin siirrettyä pois
omistusasumisesta, mutta toimet laajempien ja tehokkaampien vuokramarkkinoiden
luomiseksi – mikä tukisi myös työvoiman liikkuvuutta – ovat vielä
alkuvaiheessa.
(16)     Tappiolliset sähkönhinnat
saattavat aiheuttaa mittavia ehdollisia sitoumuksia talousarvioon ja niihin
liittyy huomattavia makrotaloudellisia riskejä. Niihin ei kuitenkaan ole vielä
puututtu riittävästi, sillä vuoden 2012 aikana ja alkuvuodesta 2013 esitetyt
toimenpiteet ovat olleet riittämättömiä. Espanjan hallitus ilmoitti vuoden 2013
uudistusohjelmassa, että lakiesitys sähkösektorin lisäuudistuksista esitetään
kesäkuun 2013 loppuun mennessä. Kilpailua sähkön vähittäismarkkinoilla
voitaisiin parantaa edelleen. Liikenneinfrastruktuuria on runsaasti, mutta
investointikohteet voitaisiin valita tiukemmin ja nykyisten verkostojen tehokas
ylläpito olisi asetettava etusijalle. Riippumattoman seurantakeskuksen perustaminen
suunnitellulla tavalla auttaisi tilannetta. Rautateiden rahdin ja
matkustajaliikenteen kilpailua haittaavat tekniset ja lainsäädännölliset
esteet.
(17)     Julkishallinto on pitkälti
hajautettu, minkä vuoksi eri hallintoviranomaisten välistä koordinointia olisi
lisättävä, jotta voidaan vähentää kustannuksia ja helpottaa yrityksiin ja
kotitalouksiin kohdistuvaa hallinnollista rasitusta. Useita tähän tähtääviä
aloitteita on toteutettu tai ollaan toteuttamassa. Erityisesti hallitus teki
helmikuussa 2013 paikallishallintouudistuksesta lakiesityksen (joka parlamentin
pitäisi hyväksyä ennen vuoden 2013 loppua), ja julkishallinnon uudistamista
varten perustettiin komitea, joka esittää ehdotuksia ennen kesäkuun 2013
loppua. Oikeuslaitoksen toimivuutta parannetaan meneillään olevilla
uudistuksilla, vaikka jotkin toimenpiteet ovat viivästyneet jatkuvasti, ja
Espanjan tuomioistuinlaitoksen tehokkuutta on varaa parantaa.
(18)     Komissio on
EU-ohjausjakson osana analysoinut kattavasti Espanjan talouspolitiikkaa. Se on
arvioinut vakausohjelman ja kansallisen uudistusohjelman. Se on ottanut
huomioon ei vain niiden merkityksen Espanjan finanssipolitiikan sekä sosiaali-
ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta vaan myös sen, ovatko ne EU:n
sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska unionin yleistä talouden ohjausta on
tarpeen tehostaa antamalla EU:n tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin.
EU-ohjausjakson yhteydessä annetut komission suositukset on otettu huomioon
jäljempänä suosituksissa 1–10.
(19)     Neuvosto on tutkinut Espanjan
vakausohjelman tämän arvioinnin perusteella, ja sen lausunto[10] ilmenee erityisesti jäljempänä
esitettävästä suosituksesta 1.
(20)     Neuvosto on tutkinut Espanjan
kansallisen uudistusohjelman ja vakausohjelman komission perusteellisen
tarkastelun ja tämän arvioinnin perusteella. Arvioinnissa todetaan, että
ehdotettu uudistussuunnitelma on kattava ja oikeansuuntainen. Samalla siinä
korostetaan, että puuttuvat uudistukset on kiireellisesti hyväksyttävä ja
pantava tosiasiallisesti täytäntöön, jotta niiden odotetuista myönteisistä
vaikutuksista voidaan alkaa saada hyötyä. Asetuksen (EU) N:o 1176/2011
6 artiklan nojalla annetut neuvoston suositukset ilmenevät jäljempänä
esitettävistä suosituksista 1, 2, 3, 4, 5, 7, 8 ja 9.
(21)     Komissio on EU-ohjausjakson
osana analysoinut myös koko euroalueen talouspolitiikkaa. Neuvosto on antanut
tämän perusteella erityisiä suosituksia jäsenvaltioille, joiden rahayksikkö on
euro. Myös Espanjan olisi varmistettava, että kyseiset suositukset pannaan
täytäntöön täysimääräisesti ja oikea-aikaisesti,
SUOSITTAA, että Espanja toteuttaisi
vuosina 2013–2014 toimia, joilla se
1.           toteuttaa rakenteelliset
julkisen talouden toimet liiallista alijäämää koskevassa menettelyssä annetussa
neuvoston suosituksessa edellytetyllä tavalla varmistaakseen liiallisen
alijäämän korjaamisen viimeistään vuonna 2016; toteuttaa tätä varten vuoden
2013 talousarviosuunnitelmissa hyväksytyt toimenpiteet kaikilla
hallintotasoilla ja lujittaa keskipitkän aikavälin julkisen talouden strategiaa
riittävän kohdennetuilla rakenteellisilla toimenpiteillä vuosina 2014–2016;
julkisen talouden epätasapainotilojen korjaaminen kestävällä tavalla
edellyttää, että toteutetaan uskottavasti kunnianhimoisia rakenteellisia
uudistuksia, jotta ne lisäisivät talouden sopeutumiskykyä ja edistäisivät
potentiaalista kasvua ja työllisyyttä; jatkaa liiallisen alijäämän korjaamisen
jälkeen rakenteellista sopeutusta asianmukaisella vauhdilla siten, että
keskipitkän aikavälin tavoite saavutetaan viimeistään vuonna 2018; varmistaa
julkisen talouden vakautta koskevaan orgaaniseen lakiin sisältyvien ennalta
ehkäisevien ja korjaavien toimenpiteiden tiukan ja avoimen täytäntöönpanon;
perustaa ennen vuoden 2013 loppua riippumattoman finanssipoliittisen
viranomaisen, joka esittää analyyseja, antaa neuvoja ja valvoo, että
finanssipolitiikka noudattaa kansallisia ja EU:n finanssipoliittisia sääntöjä;
parantaa julkisten menojen tehokkuutta ja laatua kaikilla hallintotasoilla
ja toteuttaa suurimpien menoerien järjestelmällisen tarkastelun viimeistään maaliskuussa
2014; lisää terveydenhuoltosektorin kustannusvaikuttavuutta esimerkiksi
vähentämällä sairaaloiden lääkemenoja, lisäämällä eri hoitomuotojen välistä
koordinaatiota ja parantamalla resurssien tehokkaampaa käyttöä koskevia
aloitteita, ja varmistaa samalla terveydenhuollon saatavuuden vähäosaisille;
toteuttaa toimia hallinnon maksurästien jäljellä olevan määrän vähentämiseksi,
välttää rästien lisäkertymistä ja julkaisee säännöllisesti tietoja
maksattamatta olevista määristä; hyväksyy indeksoinnista luopumista
koskevan lain vähentääkseen julkisiin menoihin ja tuloihin liittyvää
hintakehityksen hitautta, siten, että laki tulisi voimaan viimeistään vuoden
2014 alusta, ja harkitsee lisätoimia hinnansäätöklausuuleiden soveltamisen
rajoittamiseksi; saa vuoden 2013 loppuun mennessä valmiiksi kestävyystekijää
koskevan sääntelyn varmistaakseen eläkejärjestelmän pitkän aikavälin
rahoitusvakauden myös säätämällä eläkeiän nostamisesta eliniänodotteen
pitenemistä vastaavasti;
2.           toteuttaa verotusjärjestelmän
järjestelmällisen tarkastelun viimeistään maaliskuussa 2014; harkitsee
verotukien rajoittamista edelleen välittömien verojen osalta, tarkastelee
mahdollisuuksia rajoittaa alennettujen alv-kantojen soveltamista edelleen ja
toteuttaa lisätoimia ympäristöverojen, erityisesti polttoaineverojen, suhteen;
toteuttaa lisätoimenpiteitä puuttuakseen velanoton suosimiseen
yritysverotuksessa; voimistaa harmaan talouden ja pimeän työn torjuntaa;
3.           toteuttaa rahoituslaitosten
pääomittamista koskevan finanssisektorilla toteutettavan ohjelman, johon
sisältyvät myös marraskuussa 2012 hyväksytyt toimenpiteet muiden
rahoituslaitosten kuin pankkien välittäjätoiminnan edistämiseksi;
4.           saattaa viimeistään
heinäkuussa 2013 päätökseen vuonna 2012 aloitetun työmarkkinauudistuksen arvioinnin,
joka kattaa kaikki uudistuksen tavoitteet ja toimenpiteet, ja esittää
tarvittaessa muutokset viimeistään syyskuussa 2013; hyväksyy kansallisen
työllisyyssuunnitelman viimeistään heinäkuussa 2013 ja toteuttaa pikaisesti
aktiivisen työmarkkinapolitiikan tulosperusteisen uudistuksen esimerkiksi
parantamalla ohjauksen kohdentamista ja tehokkuutta; vahvistaa ja nykyaikaistaa
julkisia työvoimapalveluja varmistaakseen, että työttömät saavat tuloksellista
yksilöllistä apua profiilinsa ja koulutustarpeensa mukaisesti; lisää
ikääntyneiden ja matalan osaamistason työntekijöiden uudelleenkoulutusohjelmien
tuloksellisuutta; saattaa keskitetyn työpaikkaportaalin täysin toimintakuntoon
ja nopeuttaa julkisten ja yksityisten tahojen yhteistyön valmistelua työvoimapalveluissa,
jotta se toteutuu tosiasiallisesti jo vuonna 2013;
5.           toteuttaa vuosia 2013–2016
koskevassa kansallisessa nuorisotyöllisyys- ja yrittäjyysstrategiassa
vahvistetut toimenpiteet nuorten työttömyyden torjumiseksi esimerkiksi
nuorisotakuun avulla ja seuraa tarkasti toimenpiteiden tuloksellisuutta; jatkaa
työtä varmistaakseen, että koulutus vastaisi paremmin työmarkkinoiden tarpeita,
vähentääkseen koulunsa keskeyttäneiden määrää ja edistääkseen elinikäistä
oppimista jatkamalla teoriaa ja käytäntöä yhdistävää ammattikoulutusta nykyisen
pilottivaiheen jälkeen sekä ottamalla käyttöön kattavan oppilaiden menestymisen
seurantajärjestelmän vuoden 2013 loppuun mennessä;
6.           hyväksyy ja toteuttaa
tarvittavat toimenpiteet köyhyys- ja syrjäytymisvaarassa elävien henkilöiden
määrän vähentämiseksi lujittamalla aktiivista työmarkkinapolitiikkaa
parantaakseen työmarkkinoiden ulkopuolella olevien henkilöiden
työllistettävyyttä ja kohdentamalla tukitoimet paremmin sekä lisäämällä niiden,
myös perheiden laadukkaiden tukipalvelujen, tehokkuutta ja tuloksellisuutta;
7.           hyväksyy ja panee
kiireellisesti täytäntöön markkinoiden yhtenäisyyttä koskevan lain ja
vauhdittaa kaikkia täydentäviä toimia, joita tarvitaan lain nopeaan
täytäntöönpanoon; varmistaa vastaperustetun sääntelyviranomaisen tuloksellisuuden,
riippumattomuuden ja itsenäisyyden; hyväksyy ja panee täytäntöön vuoden 2013
loppuun mennessä ammatillisia yhdistyksiä ja itsenäisiä ammatinharjoittajia
koskevan lain ja yrittäjyyttä koskevan lain; yhdistää ja tiivistää yritysten
kansainvälistymistä koskevia tukiohjelmia; vähentää lupamenettelyjen määrää ja
kestoa, myös teollisuustoiminnan osalta, ja laajentaa ”pikalupien” käyttöä myös
muuhun toimintaan kuin vähittäiskauppaan; tarkistaa yrityksiä ja henkilöitä
koskevia maksukyvyttömyyskehyksiä, myös rajoittamalla yrittäjien
henkilökohtaista vastuuta ja helpottamalla konkurssiin menneiden yritysten
toista mahdollisuutta; poistaa suurten vähittäiskauppojen perustamista koskevat
aiheettomat rajoitukset; tarkastelee viimeistään maaliskuussa 2014
sääntelykehyksen vaikuttavuutta tukeakseen vuokra-asuntomarkkinoiden
kehittymistä;
8.           puuttuu tappiollisiin
sähkönhintoihin hyväksymällä ja panemalla täytäntöön sähkösektorin
rakenteellisen uudistuksen vuoden 2013 loppuun mennessä; tehostaa työtä
saattaakseen päätökseen kaasu- ja sähköverkkojen yhteenliitännän naapurimaiden
verkkojen kanssa; vähentää julkiseen talouteen kohdistuvia ehdollisia
sitoumuksia, jotka johtuvat kannattamattomasta liikenneinfrastruktuurista;
säätää tulevien suurten infrastruktuurihankkeiden riippumattomasta
kansallisesta arvioinnista; toteuttaa toimenpiteitä rautateiden rahti- ja
matkustajaliikenteen tehokkaan kilpailun varmistamiseksi;
9.           hyväksyy paikallishallinnon
uudistuksen esitetyssä aikataulussa ja laatii viimeistään lokakuussa 2013
suunnitelman julkishallinnon yleisen tehokkuuden lisäämiseksi; hyväksyy ja
panee täytäntöön meneillään olevat uudistukset oikeuslaitoksen tehokkuuden
parantamiseksi.
Tehty Brysselissä
                                                                       Neuvoston
puolesta
                                                                       Puheenjohtaja
[1]               EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.
[2]               EUVL L 306, 23.11.2011, s. 25.
[3]               COM(2013) 359 final.
[4]               P7_TA(2013)0052 ja P7_TA(2013)0053.
[5]               Neuvoston päätös 2013/208/EU, annettu 22 päivänä
huhtikuuta 2013.
[6]               COM(2012) 750 final.
[7]               COM(2012) 751 final.
[8]               SWD(2013) 116 final.
[9]               Suhdannetasoitettu rahoitusasema ilman kertaluonteisia
ja muita väliaikaisia toimenpiteitä, komission yksiköiden uudelleenlaskemana
ohjelmien tietojen perusteella yhteisesti sovittuja menetelmiä käyttäen.
[10]             Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 2 kohdan
mukaisesti.