Avis juridique important

|

32001H0680

Komission suositus, annettu 7 päivänä syyskuuta 2001, organisaatioiden vapaaehtoisesta osallistumisesta yhteisön ympäristöasioiden hallinta- ja auditointĳärjestelmään (EMAS-järjestelmä) annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 761/2001 täytäntöönpanemista koskevista ohjeista (tiedoksiannettu numerolla K(2001) 2503) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti.)

Virallinen lehti nro L 247 , 17/09/2001 s. 0001 - 0023

Komission suositus,annettu 7 päivänä syyskuuta 2001,organisaatioiden vapaaehtoisesta osallistumisesta yhteisön ympäristöasioiden hallinta- ja auditointijärjestelmään (EMAS-järjestelmä) annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 761/2001 täytäntöönpanemista koskevista ohjeista(tiedoksiannettu numerolla K(2001) 2503)(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)(2001/680/EY)EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 211 artiklan toisen luetelmakohdan,sekä katsoo seuraavaa:(1) Organisaatioiden vapaaehtoisesta osallistumisesta yhteisön ympäristöasioiden hallinta- ja auditointijärjestelmään (EMAS-järjestelmä) 19 päivänä maaliskuuta 2001 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 761/2001(1) määritetään keskeiset vaatimukset, jotka koskevat organisaatioiden osallistumista yhteisön ympäristöasioiden hallinta- ja auditointijärjestelmään (EMAS-järjestelmään).(2) Asetuksessa (EY) N:o 761/2001 kehotetaan komissiota edistämään johdonmukaisuutta EMAS-järjestelmän soveltamisessa, erityisesti 4 artiklan 7 kohdassa mainitun todentamisen osalta.(3) Todentamisen johdonmukaisuus voidaan varmistaa selventämällä organisaatioita koskevia säännöksiä sekä antamalla suoraan ympäristötodentajille ohjeita heidän tehtäviensä suorittamisesta.(4) On tarpeen antaa käytännön ohjeita asetuksen (EY) N:o 761/2001 täytäntöönpanemisesta, jotta voidaan antaa tehokasta tukea organisaatioille ja edistää EMAS-järjestelmän yhdenmukaista kehittämistä kaikissa jäsenvaltioissa. Ohjeiden tulisi kattaa erityisesti kyseisen asetuksen liitteessä I olevan B kohdan 4 alakohdassa tarkoitettu henkilöstön osallistuminen sekä liitteessä III olevassa 3.1 kohdassa tarkoitettu ympäristöselonteon laatiminen.(5) Tässä suosituksessa annetut ohjeet ovat asetuksen (EY) N:o 761/2001 14 artiklan mukaisesti perustetun komitean lausunnon mukaisia,SUOSITTAA, että:(1) Asetuksen (EY) N:o 761/2001 3 artiklan 2 kohdan c alakohdassa tarkoitetut ympäristöselonteot olisi laadittava tämän suosituksen liitteessä I esitettyjen ohjeiden mukaisesti.(2) EMAS-järjestelmää soveltavien organisaatioiden olisi otettava huomioon liitteessä II esitetyt ohjeet henkilöstön osallistumisesta.(3) Organisaatioiden ja ympäristötodentajien olisi otettava huomioon liitteessä III esitetyt ohjeet ympäristönäkökohtien määrittelystä ja niiden merkityksen arvioinnista.(4) Pienten ja keskisuurten organisaatioiden olisi otettava huomioon liitteessä IV esitetyt ohjeet pk-yrityksiä koskevasta todentamisesta.(5) Tämä suositus on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 7 päivänä syyskuuta 2001.Komission puolestaMargot WallströmKomission jäsen(1) EYVL L 114, 24.4.2001, s. 1.LIITE IEMAS-YMPÄRISTÖSELONTEKOA KOSKEVAT OHJEET(Liitteillä tarkoitetaan asetuksen (EY) N:o 761/2001 liitteitä, ellei muuta ilmoiteta)1 JOHDANTOYmpäristöasioiden hallinta- ja auditointijärjestelmän (EMAS) tarkoituksena on auttaa organisaatioita hallinnoimaan toimintansa ympäristövaikutuksia ja parantamaan ympäristönsuojelunsa tasoa. Ohjeiden tarkoituksena on myös tukea organisaatioita järjestelmään kuuluvan, asetuksen (EY) N:o 761/2001 edellyttämän ympäristöselonteon laadinnassa ja tuoda esiin näkökohdat, jotka on otettava huomioon liitteen III mukaisen selvityksen valmistelussa.Näiden ohjeiden laadinnassa on otettu huomioon se, mitä tietoja eri osapuolet tarvitsevat, sekä se, miten organisaatiot voivat antaa kyseisiä tietoja. EMAS-järjestelmä erottuu muista vastaavista järjestelmistä nimenomaan siihen liittyvän avoimuuden ja määräajoin tapahtuvan tietojen antamisen ansiosta. Edellä mainituilla tekijöillä on merkitystä myös silloin, kun organisaatiot pyrkivät saavuttamaan sidosryhmien luottamuksen.1.1 SuunnitteluPerusteellisesti laadittu ympäristöselonteko on hyödyllinen ja lisäarvoa tuottava väline, koska sen avulla voidaan tiedottaa organisaation toiminnan ympäristövaikutusten tuloksista ja tehostamisesta. Selonteon avulla organisaatiot voivat kohentaa julkisuuskuvaansa asiakkaiden, toimittajien, välittömän ympäristönsä sekä hankkijoiden ja työntekijöiden silmissä.Sidosryhmien tiedonsaantitarpeet ovat erilaisia. Näitä tarpeita on syytä tarkastella mahdollisimman varhaisessa vaiheessa eli jo selonteon aiheista, muodosta ja esittämistavasta päätettäessä.EMAS-järjestelmän ansiosta organisaatiot voivat kohdentaa kutakin kohderyhmää koskevat erityistiedot joustavasti ja varmistaa samalla, että kaikki tiedot ovat tarvittaessa käytettävissä. On pohdittava tietojen järkevintä järjestämistapaa eli sitä, esitetäänkö tiedot yhdessä selonteossa vai julkaistaanko vahvistetuista tiedoista yksittäisiä otteita. Ympäristöasioiden hallintajärjestelmästä saatujen ja ympäristöselonteossa käytettävien tietojen olisi oltava helposti saatavilla, ja niiden keräämisen pitäisi olla vaivatonta.Vaikka asetuksessa (EY) N:o 761/2001 edellytetäänkin, että ympäristötiedot on esitettävä painetussa muodossa niitä henkilöitä varten, joilla ei ole mahdollisuuksia saada näitä tietoja muulla tavoin (liitteessä III oleva 3.1 kohta), organisaatioita kehotetaan käyttämään kaikkia tarjolla olevia keinoja ympäristöselonteon julkistamiseksi (liitteessä III oleva 3.6 kohta). Sähköisessä muodossa olevat asiakirjat, esimerkiksi Internet-sivut, voidaan saattaa kustannustehokkaasti suurtenkin ryhmien ulottuville, ja tällöin tiedot voidaan helposti tulostaa niitä henkilöitä varten, joilla ei ole mahdollisuutta käyttää kyseisiä välineitä. Näin organisaatiot välttyvät lukuisten kalliiden, kiiltäväkantisten selontekojen painatuskustannuksilta. Jotta yleiskuva ympäristönsuojelun tasosta olisi mahdollisimman kattava, organisaation on asetuksen (EY) N:o 761/2001 mukaan toimitettava tiedot vahvistetussa painetussa muodossa ennen organisaation rekisteröintiä ja sen jälkeen joka kolmas vuosi. Organisaation on myös tehtävä tietoihin kaikki tarvittavat muutokset vuosittain (komission päätöksen 2001/681/EY liitteessä II esitetyissä todentamis-, vahvistamis- ja auditointiväliohjeissa määriteltyjä tapauksia lukuun ottamatta)(1).1.2 Rakenne ja sisältöKoska ympäristöselonteko on julkinen asiakirja, sen on oltava sisällöltään selkeä ja tiivis. EMAS-selontekojen ei tarvitse olla pitkiä ja perinpohjaisia asiakirjoja. Lyhyt, selkeästi laadittu selonteko välittää lukijalle kaikki asiaankuuluvat tiedot. Tämä periaate pätee erityisesti pienten yritysten laatimiin selontekoihin.Asetuksessa (EY) N:o 761/2001 ei täsmennetä ympäristöselonteon rakennetta eikä siinä käsiteltävien asioiden esittämisjärjestystä, vaan organisaatiot voivat itse päättää selonteon rakenteesta ja järjestyksestä sillä edellytyksellä, että liitteessä III (3.2 kohta) esitetyt vaatimukset täyttyvät. Jos organisaatio laatii ympäristöselonteon, joka kattaa useita maantieteellisiä toimipaikkoja, sen olisi pyrittävä huolehtimaan siitä, että tällaisessa yhteisselonteossa yksilöidään selkeästi kunkin toimipaikan merkittävät ympäristövaikutukset (liitteessä III oleva 3.7 kohta).Ympäristöselonteon lukijat saattavat olla kiinnostuneita vertailemaan organisaation ympäristönsuojelun tasoa pitkällä aikavälillä saadakseen selville merkittävimmät kehityssuuntaukset. Tämän vuoksi on tärkeää, että selonteossa on samantyyppistä tietoa kuin aikaisempien vuosien selonteoissakin ja että siinä myös mainitaan kaikki aiemmat selonteot, jotta lukija voisi helpommin vertailla ja omaksua tietoja. Lopuksi saattaa olla järkevää nimetä ulkopuolinen henkilö tarkastamaan selonteko ja antamaan siitä lausunto.2 OHJEETTässä jaksossa annetaan asetuksen liitteessä III olevassa 3.2 kohdassa esitettyjä vaatimuksia koskevat ohjeet.Vaatimus:3.2 kohdan a alakohta: "selkeä ja yksiselitteinen kuvaus EMAS-järjestelmään rekisteröitävästä organisaatiosta ja yhteenveto sen toiminnasta, tuotteista ja palveluista sekä tarpeen vaatiessa suhteista mahdolliseen emo-organisaatioon"Tavoite: Selkeän kuvan antaminen organisaatiosta ja sen toiminnasta, tuotteista ja palveluista.Toimet: Mainitaan organisaation sijaintipaikka ja esitellään sen toiminta, tuotteet ja palvelut. Selityksin varustetut kartat, valokuvat ja kaaviot välittävät tietoa tehokkaasti, ja niiden avulla voidaan selventää myös organisaation hallintorakennetta ja suhteita muihin organisaation osiin.Kuvauksessa on mainittava selkeästi, jos ainoastaan osa organisaatiosta on rekisteröitynyt EMAS-järjestelmään, jotta läheisesti toisiinsa liittyviä organisaation osia ei sekoitettaisi toisiinsa maantieteellisesti tai hallinnollisesti.Jos organisaation tuotevalikoima on laaja, tuotteet voidaan yhdistää tuoteryhmiksi. Kuvauksessa on mainittava myös tuotetut tavarat ja palvelut sekä organisaation työntekijöiden määrä ja perustiedot organisaation taloudellista tilanteesta.Lisäksi on mainittava yrityksen osittain omistamat tytäryhtiöt ja yhteisyritykset tai sen ulkoistetun toiminnan osuus. Myös mahdolliset yrityshankinnat, yrityssulaumat ja yritysten luovutukset on mainittava.Toimintatavat:- kartat ja kaaviot- selityksin varustetut ilmavalokuvat- vuokaaviot- organisaatioluokitus (eli NACE-koodi)- yhteyshenkilön nimi (jos tiedossa)Vaatimus:3.2 kohdan b alakohta: "organisaation ympäristöpolitiikka ja lyhyt kuvaus organisaation ympäristöasioiden hallintajärjestelmästä"Tavoite: Organisaation ympäristösitoumusten esille tuominen ja suunnitelma niiden täytäntöönpanosta organisaation kaikilla tasoilla.Toimet: Ympäristöselonteossa esitellään myös ympäristöpolitiikka ja selostetaan lyhyesti organisaation johdon toimet kyseisen politiikan täytäntöönpanemiseksi. Ympäristöjärjestelmän (EMS) täytäntöönpanoa voidaan selventää organisaatiokaaviolla, jossa mainitaan ympäristönsuojelusta vastaavat henkilöt. Yksinkertaisen vuokaavion tai muun kaavion avulla voidaan tuoda esiin myös ympäristönäkökohtiin, tavoitteisiin, päämääriin ja auditointiin liittyvän politiikan, määrittelyn ja arvioinnin väliset yhteydet.Välineitä:- ympäristöpolitiikan esittely ja mahdollisesti myös organisaation toimitusjohtajan allekirjoittama esittelykirje- organisaatiokaavio, jossa mainitaan organisaation ympäristökysymyksistä vastaavat henkilöt- ympäristöjärjestelmän rakennetta kuvaava kaavio- ympäristöpolitiikassa ja ympäristöasioiden hallintajärjestelmässä tapahtuneet merkittävimmät muutokset.Vaatimus:3.2 kohdan c alakohta: "kuvaus organisaation kaikista merkittävistä välittömistä ja välillisistä ympäristönäkökohdista, joilla on merkittäviä ympäristövaikutuksia, ja selitys kyseisiin näkökohtiin liittyvien vaikutusten luonteesta (liite VI)"Tavoite: Yleiskuvan antaminen organisaation keskeisistä ympäristönäkökohdista ja organisaation toiminnan, tuotteiden ja palvelujen ympäristövaikutusten selvittäminen. Tärkeimpänä tavoitteena on saada lukija ymmärtämään organisaation toiminnan ja sen mahdollisten huomattavien ympäristövaikutusten väliset yhteydet.Toimet: Organisaatio voi kuvailla merkittävien ympäristönäkökohtiensa vaikutusta ympäristöön. Se voi vaihtoehtoisesti esitellä myös erilaisia ympäristön osatekijöitä (esimerkiksi ilma, vesi, kasvit ja eläimistö) ja täsmentää, mitkä huomattavat ympäristönäkökohdat vaikuttavat kuhunkin osatekijään. Tiedot voidaan esittää lyhyesti panosta ja tuotosta kuvaavien kaavioiden sekä taulukoiden ja selityksin varustettujen kaaviokuvien avulla. Katso myös ympäristönäkökohtia ja -vaikutuksia koskevat ohjeet, jotka sisältyvät tämän suosituksen liitteeseen III.Myös onnettomuuksien ja ympäristövahinkojen korvausvastuun vaikutukset on ilmoitettava. Lisäksi saattaa olla aiheellista mainita aikaisempien toimien vaikutuksesta mahdollisesti aiheutuva korvausvastuu.Esimerkki: Ympäristönäkökohdat ja ympäristövaikutuksetOn tärkeää, että EMAS-selonteossa kuvataan selkeästi yhteys ympäristöohjelman ja sen eri toimintojen sekä niiden mahdollisten ympäristövaikutusten välillä. Tämä voidaan tehdä esimerkiksi laatimalla taulukko, jossa osoitetaan yhteydet ohjelman eri toimintojen ja niiden ympäristövaikutusten välillä.>TAULUKON PAIKKA>>TAULUKON PAIKKA>Välineitä:- esitellään merkittävien ympäristövaikutusten määrittämistä koskevat perusteet liitteessä VI olevan 6.1 kohdan vaatimusten täyttämiseksi- taulukot, kaaviot tai vuokaaviot.Vaatimus:3.2 kohdan d alakohta: "kuvaus merkittäviin ympäristönäkökohtiin ja -vaikutuksiin liittyvistä ympäristöpäämääristä ja -tavoitteista"Tavoite: Niiden toimien esitteleminen, joita organisaatio suunnittelee ympäristönsuojelun tason parantamiseksi. Organisaation ympäristöohjelma tavoitteineen auttaa lukijaa ymmärtämään sellaista organisaation toimintaa, jolla parannetaan ympäristönsuojelun tasoa. Organisaation olisi pystyttävä osoittamaan selkeä yhteys tärkeimpinä pitämiensä osa-alueiden ja niihin kohdistuvien parannustoimenpiteiden välillä.Toimet: Esitellään merkittäviin ympäristönäkökohtiin ja -vaikutuksiin liittyvät päämäärät ja tavoitteet. Tässä yhteydessä voidaan käyttää apuna taulukkoa, johon sisältyy päämäärien ja tavoitteiden saavuttamiselle asetettu määräaika. Taulukkoon voidaan lisätä 3.2 kohdan c alakohdassa edellytetyt tiedot. Esitettävien päämäärien ja tavoitteiden on oltava spesifisiä, riittäviä ja merkityksellisiä ja - mahdollisuuksien mukaan - mitattavia.Esimerkki - Ympäristöohjelma ja sen tavoitteet>TAULUKON PAIKKA>Välineitä:- määritellään tavoitteiden asettamisen perusteet ja tarvittaessa mahdollisiin varotoimiin liittyvät tavoitteet- selvitetään se, kuka vastaa päämäärien ja tavoitteiden saavuttamisesta- ilmoitetaan päämäärien ja tavoitteiden saavuttamisesta aiheutuvat kustannukset- esitetään yhteydet aiempien selontekojaksojen päämääriin ja tavoitteisiin.Vaatimus:3.2 kohdan e alakohta: "yhteenveto saatavilla olevista tiedoista, joissa organisaation ympäristönsuojelun tasoa verrataan merkittävien ympäristövaikutusten osalta sen ympäristöpäämääriin ja -tavoitteisiin. Yhteenvetoon voi sisältyä numerotietoja päästöistä, jätteistä, raaka-aineiden, energian ja veden kulutuksesta, melusta sekä muista liitteessä VI mainituista näkökohdista. Tietojen perusteella olisi voitava suorittaa vertailu edellisvuosiin nähden organisaation ympäristönsuojelun tason kehittymisen arviointia varten."Tavoite: Organisaation ympäristönsuojelun tasoa koskevien tietojen sekä päämäärien ja tavoitteiden saavuttamisessa tapahtuneen kehityksen esitteleminen. Lisäksi esitellään organisaation ympäristönsuojelun tasossa pitkällä aikavälillä tapahtuneet muutokset.Toimet: Annetaan tiedot, jotka on saatu vertaamalla organisaation ympäristönsuojelun tasoa liitteen VI mukaisesti määritettyjä merkittäviä ympäristönäkökohtia koskeviin päämääriin ja tavoitteisiin. Suojelun taso voidaan osoittaa lukuisilla tavoilla, esimerkiksi kaavioiden, karttojen ja taulukoiden avulla. Absoluuttiset luvut voidaan yhdistää organisaation ympäristönsuojelun tasoa kuvaaviin indikaattoreihin; tällöin on mahdollista tarkastella suojelun tason sekä esimerkiksi tuotannon ja vuotuisen liikevaihdon välistä suhdetta. Tietoja ilmoitettaessa on huolehdittava siitä että käytetyt mittayksiköt ovat soveltuvia. Jos tiedot on kerätty useista eri lähteistä ympäristöjärjestelmässä, organisaation on varmistettava, että keräysmenetelmä on riittävän tarkka ja että ympäristötodentajat voivat tarkastaa ja todentaa kyseisen menetelmän. Tiedot olisi ilmoitettava yhtenäisessä muodossa vuosikohtaisen vertailun mahdollistamiseksi.Kaikkia päämääriä ja tavoitteita ei ehkä pystytä saavuttamaan asetetussa määräajassa etenkään silloin, kun yrityksen itselleen asettamat päämäärät ovat haasteellisia. Tällöin ympäristöselontekoon on syytä liittää selvitys syistä, miksi tavoitteita ei ole saavutettu.Esimerkki - Hiilidioksidipäästöt suhteessa tavoitteisiin ja vaatimuksiin>PIC FILE= "L_2001247FI.000801.TIF">Välineitä:- käytetään ympäristönsuojelun tasoa kuvaavia indikaattoreita, joiden avulla voidaan lisätä organisaation toimittamien tietojen selkeyttä, avoimuutta ja vertailukelpoisuutta- selvitetään tämänhetkisen suojelun tason saavuttamiseksi toteutetut toimet- selvitetään, miten suojelun taso vastaa päämääriä ja tavoitteita, lainsäädännön vaatimuksia sekä kansallisia ja alakohtaisia ympäristötavoitteita- selvitetään tiedonhankinta ja -käsittelykeinot- selvitetään, miten organisaatio on onnistunut aikaisemmissa ympäristöselonteoissa asetettujen päämäärien ja tavoitteiden saavuttamisessa, jotta saataisiin kokonaiskuva organisaation ympäristönsuojelun tasosta- esitetään tavoitteiden saavuttamisen epäonnistumiseen liittyvät syyt- mainitaan tiedot, jotka eivät ole käytettävissä (esimerkiksi mittauksia ei ole suoritettu, ympäristöluvat tai raja-arvot eivät ole käytössä).Vaatimus:3.2 kohdan f alakohta: "muut ympäristönsuojelun tasoon liittyvät tekijät, mukaan lukien lainsäädännön vaatimusten täyttäminen merkittävien ympäristövaikutusten kannalta"Tavoite: Kun organisaatio antaa tietoja siitä, miten sen ympäristönsuojelun taso täyttää lainsäädännössä asetetut ympäristövaikutuksia koskevat vaatimukset, sen on ilmoitettava suojelun taso vaadittuun lakisääteiseen tasoon nähden. Organisaatio voi liittää selontekoon myös muuta ympäristönsuojelun tasoon liittyvää tietoa.Toimet: Antaessaan 3.2 kohdan d alakohdassa tarkoitetut tiedot organisaatio voi liittää niiden yhteyteen myös lakisääteisiä raja-arvoja koskevia tietoja osoittaakseen, että se täyttää lainsäädännössä asetetut vaatimukset. Organisaatio voi antaa myös muita tietoja, esimerkiksi yksityiskohtaiset tiedot ympäristönsuojelun tason parantamiseksi toteutetuista investoinneista sekä tietoja paikallisille ympäristöryhmille myönnetystä tuesta ja sidosryhmien välisen vuoropuhelun edistämiseksi toteutetuista toimista. Organisaatiot voivat tarvittaessa antaa selvityksen myös käytössä olevista turvasuunnitelmista.Välineitä:- tuotetiedot- hankintamenettelyt- merkittävät päätökset ja investoinnit- varotoimenpiteet, ympäristönsuojelutoimet ja ennalta ehkäisevät toimenpiteet- valitukset, julkiset huolenaiheet tai paikallisen yhteisön huolenaiheet- tutkimus ja kehittäminen- häiriöt ja väärinkäytökset- talousarvio.Vaatimus:3.2 kohdan g alakohta: "ympäristötodentajan nimi ja akkreditointinumero sekä vahvistuksen päivämäärä"Tavoite: Ympäristöselonteon todentajaa ja todentamisajankohtaa koskevien tietojen antaminen.Toimet: Annetaan muodollinen lausunto, josta käy ilmi todentajan selonteon vahvistamiseksi toteuttamat toimet.3 YMPÄRISTÖNSUOJELUN TASOA KOSKEVALLE RAPORTOINNILLE ASETETUT VAATIMUKSETYmpäristönsuojelun tasoa kuvaavien indikaattorien avulla voidaan lisätä organisaation toimittamien tietojen selkeyttä, avoimuutta ja vertailukelpoisuutta. Indikaattorit on valittava huolella, ja niiden on täytettävä liitteessä III olevassa 3.3 kohdassa mainitut vaatimukset. Komissio laatii ympäristönsuojelua kuvaavien indikaattoreiden valintaa ja käyttöä koskevat ohjeet.4 ERITYISILLE KOHDERYHMILLE SUUNNATTU TIEDOTUSOrganisaatiot voivat julkaista erityisesti joillekin yksittäisille sidosryhmille suunnattuja tietoja. Jäljempänä esitellään eri sidosryhmien huolenaiheita. Katso myös liitteessä III oleva 3.6 kohta.Sidosryhmät ja niiden tiedonsaantitarpeet4.1 PaikallisyhteisöErityisiä mielenkiinnon aiheita saattavat olla esimerkiksi- tuotannon yhteydessä syntyneiden ja ympäristöön päässeiden aineiden ympäristö- ja terveysnäkökohdat,- ulkoiset riskit ja organisaation keinot niiden torjumiseksi tai käsittelemiseksi,- valitusten laatua ja määrää sekä asianomistajien kohtelua koskevat tiedot ja valitusasioiden ratkaisu,- sallittujen päästörajojen ylittymistä koskevat tiedot ja ylitysten toistumisen ehkäisemiseksi toteutetut toimenpiteet.4.2 AsiakkaatOrganisaation sekä sen toimittajien ja asiakkaiden väliset suhteet ovat yleensä pitkäaikaisia. Asiakkaat ovat erityisen vaikutusvaltainen kohderyhmä. He voivat esittää toimittajille tuotteisiin, menetelmiin, palveluihin tai hallintoon liittyviä ympäristönsuojelua koskevia vaatimuksia (hankintamenettelyt).Tiivis keskinäinen yhteydenpito ja yhteistyö ovat ehkä parhaita keinoja saada selville kysymykset, joista asiakkaat ovat erityisen kiinnostuneita, sekä toivotut ympäristönsuojeluun liittyvät parannukset.4.3 HenkilöstöMonet organisaatiot laativat ympäristöselonteon nimenomaan oman henkilöstönsä käyttöön. Organisaatio voi esittää ympäristökertomuksen yritysneuvoston käsiteltäväksi. Erityisiä mielenkiinnon kohteita saattavat olla esimerkiksi- ympäristön tilan ja työolojen keskinäinen suhde sekä onnettomuudet ja häiriöt ja näiden tilanteiden hoitaminen,- organisaation omaa ympäristöalan koulutusta koskevat suunnitelmat ja koulutuksen toteutusmahdollisuudet,- ympäristöasioiden hallintajärjestelmän täytäntöönpano.4.4 Rahoituslaitokset/rahoittajatYhä useammat rahoittajaryhmät, pankit ja vakuutusyhtiöt ovat osoittaneet olevansa kiinnostuneita organisaatioiden ympäristöstrategioista ja ympäristönsuojelun tasosta. Erityistä mielenkiintoa saattavat herättää esimerkiksi seuraavat aiheet:- koko yritysorganisaation ympäristöstrategia ja ympäristönsuojelun taso,- ympäristöä ja rahoitusta koskevan tiedon keskinäinen suhde,- organisaation valmiudet noudattaa määräyksiä ja organisaation ympäristöasioiden hallinnan laatu,- maaperän pilaantuminen ja rakennuksissa olevat aineet, kuten asbesti, joiden aiheuttamat riskit ovat suuria, (uusiin) tuotantomenetelmiin, tuotteisiin tai palveluihin mahdollisesti liittyvät ympäristöriskit.4.5 Muut osapuoletKuluttajia ja kuluttajajärjestöjä sekä ympäristöjärjestöjä kiinnostavat usein seuraavat seikat:- tuotantomenetelmiä, tuotteita ja palveluja koskevat organisaatioiden ympäristöpolitiikat ja ympäristönsuojelun taso,- poliittisessa keskustelussa tai tiedotusvälineissä käsiteltävät ajankohtaiset aiheet, esimerkiksi elektroniikkateollisuudessa käytettyjen aineiden kierrätys, myrkyllisten aineiden käytön lopettaminen maaleissa ja liimoissa sekä puunjalostus- ja huonekaluteollisuudessa käytettävän puun alkuperä. Organisaation olisi selkeytettävä näihin kysymyksiin liittyvät kantansa, toimensa ja tuloksensa,- paikallisten tuotantoyksiköiden ja koko yrityksen ympäristönsuojelun tason kehittyminen pitkällä aikavälillä yksittäisissä kohteissa, jolloin voidaan tehdä vertailuja lainsäädännön vaatimuksiin, parhaisiin käytettävissä oleviin tekniikoihin sekä muiden vastaavanlaisten organisaatioiden ympäristönsuojelun tasoon,- päästöihin ja välillisiin vaikutuksiin liittyviä lyhyen ja pitkän aikavälin konkreettisia tavoitteita koskevat tiedot esimerkiksi raaka-aineiden käytön, tuotteiden ja palvelujen, käytöstä poistettujen tuotteiden ja liikenteen osalta,- ennalta varautumisen periaatteen soveltaminen ympäristöasioita koskevassa päätöksenteossa.(1) Katso tämän virallisen lehden s. 24.LIITE IIHENKILÖSTÖN OSALLISTUMISTA EMAS-JÄRJESTELMÄÄN KOSKEVAT OHJEET(Liitteillä tarkoitetaan asetuksen (EY) N:o 761/2001 liitteitä, ellei muuta ilmoiteta)1 JOHDANTOHenkilöstön osallistumista EMAS-järjestelmään koskevien ohjeiden perusta on seuraava:Asetuksen (EY) N:o 761/2001 1 artiklan 2 kohta, jossa todetaan seuraavaa: "EMAS-järjestelmän tavoitteena on parantaa jatkuvasti organisaatioiden ympäristönsuojelun tasoa:...d) edistämällä henkilöstön aktiivista osallistumista organisaatiossa sekä asianmukaista perus- ja jatkokoulutusta, joka mahdollistaa aktiivisen osallistumisen a alakohdassa tarkoitettuihin tehtäviin. Henkilöstön edustajien on niin ikään pyytäessään voitava osallistua toimintaan."Asetuksessa (EY) N:o 761/2001 oleva liite I, jossa todetaan seuraavaa: "Organisaation täytyy tunnistaa koulutustarpeet. Sen täytyy vaatia, että kaikki, joiden työ saattaa aiheuttaa merkittävän vaikutuksen ympäristöön, ovat saaneet soveltuvaa koulutusta.Organisaation täytyy luoda ja ylläpitää menettelytavat, joilla kaikkien asiaankuuluvien toimintojen ja organisaatiotasojen henkilöt tehdään tietoisiksia) ympäristöpolitiikan ja menettelytapojen sekä ympäristöjärjestelmän vaatimusten noudattamisen tärkeydestä;b) oman toimintansa todellisista ja mahdollisista merkittävistä ympäristövaikutuksista sekä parantuneen henkilökohtaisen suorituskyvyn tuomista ympäristöeduista;c) omasta roolistaan ja vastuistaan ympäristöpolitiikan ja menettelytapojen sekä ympäristöjärjestelmän vaatimustenmukaisuuden saavuttamisessa sisältäen valmiuden ja toiminnan hätätilanteissa; sekäd) määritellyistä toimintatavoista poikkeamisen mahdollisista seurauksista.Henkilöiden, joiden tehtävät voivat aiheuttaa merkittäviä ympäristövaikutuksia, täytyy olla päteviä soveltuvan koulutuksen, perehdyttämisen ja/tai kokemuksen perusteella." (Liitteessä I olevan A kohdan 4.2 alakohta)"Liitteessä I olevan A kohdan vaatimusten lisäksi henkilöstön on osallistuttava prosessiin, jolla pyrivtään jatkuvasti parantamaan organisaation ympäristönsuojelun tasoa. Tähän tarkoitukseen olisi käytettävä soveltuvia osallistumismuotoja, kuten aloitelaatikkoa tai hankekohtaisia ympäristötyöryhmiä. Organisaatioiden on otettava huomioon komission ohjeet alan parhaista käytännöistä. Henkilöstön edustajien on niin ikään pyytäessään voitava osallistua toimintaan." (Liitteessä I olevan B kohdan 4 alakohta)Organisaation koko henkilöstön osallistuminen ympäristötoimiin parantaa työtehoa ja on toimien onnistumisen edellytys. Henkilöstön aktiivista osallistumista organisaation ympäristönsuojelun tason jatkuvaan parantamiseen ei tulisi pitää rasitteena. Näissä ohjeissa pyritään korostamaan henkilöstön osallistumisen mukanaan tuomia etuja.Ohjeissa käydään läpi työntekijöiden aktiivista osallistumista helpottavia välineitä ja keinoja, jotka lisäävät työtehoa, vähentävät sekä johdon että henkilöstön työtaakkaa ja varmistavat EMAS-järjestelmän asianmukaisen täytäntöönpanon.Ympäristötoimien on oltava jatkuvia. Ainoastaan koko organisaation (johdon ja henkilöstön) aktiivinen osallistuminen turvaa toimien jatkuvuuden.Organisaation ympäristöasioiden hallintajärjestelmä säilyy toimivana ja tehokkaana, kun koko henkilöstö osallistuu ympäristötoimiin. Kokemus on osoittanut, että ympäristön hallintajärjestelmät, joissa koko henkilöstö ei aktiivisesti ole mukana, muuttuvat helposti byrokraattisiksi ja tehottomiksi.On tärkeää, ettei henkilöstö pidä ympäristötoimia uhkana vaan pikemminkin mahdollisuutena muun muassa parantaa työoloja sekä tuntea ylpeyttä työpaikasta, jonka ympäristöasioista huolehditaan asianmukaisesti.Tutkimukset, EMAS-järjestelmään osallistuvien organisaatioiden auditointi sekä työn organisointiin liittyvistä yleisistä muutoksista saadut kokemukset ovat osoittaneet, että ympäristötoimet onnistuvat parhaiten silloin, kun koko henkilöstö osallistuu niihin jatkuvasti ja aktiivisesti, sekä etenkin silloin, kun henkilöstön edustajat ovat aktiivisesti mukana toimissa.Kokemus on myös osoittanut, että EMAS- ja ISO 14001 -järjestelmiin liittyvistä työskentelyjaksoista mahdollisesti aiheutuva väsymys voidaan välttää lisäämällä henkilöstön aktiivista osallistumista.2 MÄÄRÄYKSET2.1 YleistäOrganisaation on oivallettava, että henkilöstön aktiivinen osallistuminen on tuloksellisen ja jatkuvan ympäristönsuojelun parantamisen liikkeellepaneva voima ja välttämätön edellytys. Henkilöstö on kaiken kaikkiaan avainasemassa ympäristönsuojelun tason parantamisessa. Organisaation olisi oivallettava myös, että henkilöstön aktiivinen osallistuminen on paras keino vakiinnuttaa ympäristöasioiden hallinta- ja auditointijärjestelmä osaksi organisaation toimintaa.Organisaation on niin ikään oivallettava, että termi "henkilöstön osallistuminen" tarkoittaa yksittäisten työntekijöiden ja heidän edustajiensa osalta (kulloistenkin kansallisten järjestelmien mukaisesti) sekä toimiin osallistumista että heille suunnattua tiedotusta. Tämän vuoksi kaikkia työntekijätasoja varten olisi laadittava henkilöstön osallistumista koskeva suunnitelma.On otettava käyttöön henkilöstön aktiivisen osallistumisen mahdollistavat keinot.Todentajien on saatava todisteet näiden keinojen käyttöönotosta. Esimerkiksi seuraavia seikkoja olisi pidettävä tällaisina todisteina:ammattiliittojen, yritysneuvostojen tai muiden henkilöstöä edustavien organisaatioiden kanssa käytyjen neuvottelujen pöytäkirjatasianmukaisen koulutuksen ja tiedon saatavuushenkilöstön mahdollisuudet esittää ehdotuksia (aloitelaatikko)ympäristökomiteoiden olemassaoloorganisaation ympäristönsuojelun tasoa käsittelevät johdon ja työntekijöiden edustajien väliset tapaamisetympäristöryhmien, työryhmien tai projektiryhmien perustaminenhenkilöstölle ja sen kulloisillekin edustajille suunnatun tiedotuksen säännönmukaisuustodentajan sekä henkilöstön ja sen edustajien välinen yhteydenpitoorganisaation ympäristöasioista vastaavan henkilön, johdon edustajien sekä henkilöstön ja heidän edustajiensa aktiivinen informoiminen ja osallistuminenOrganisaation on oltava selvillä siitä, että edellä kuvattujen toimien onnistuminen edellyttää johdolta sitoutunutta ja myötämielistä asennetta sekä aktiivista tukea. Tässä yhteydessä on korostettava johdon henkilöstölle antaman palautteen merkitystä.2.2 KoulutusOrganisaation olisi hyväksyttävä henkilöstölle suunnatun ympäristöasioita koskevan tiedotuksen ja koulutuksen jatkuvuus. Perustiedot ja -koulutus olisi annettava kaikille työntekijöille. Johdon koulutus on myös keskeinen osa muutoksen hallintaa.Niille työntekijöille, jotka osallistuvat suoraan organisaation ympäristöasioiden hallintatoimien toteuttamiseen esimerkiksi yhteisissä työryhmissä, olisi annettava nykyistä perusteellisempaa ammatillista täydennyskoulutusta. Koulutuksen aihepiireihin olisi sisällytettävä esimerkiksi EMAS-järjestelmä, ympäristöpolitiikat, hyvät toimintatavat ja viestintä.2.3 Osallistumisen tasotOrganisaation olisi tunnustettava, että henkilöstön osallistuminen on tärkeää ja välttämätöntä kaikilla työntekijätasoilla ja kaikissa työvaiheissa jo ympäristöasioiden hallintatoimien aloitusvaiheesta lähtien. Tämän vuoksi organisaation olisi saatava henkilöstönsä osallistumaan aktiivisesti seuraaviin toimintamuotoihin:- organisaation ympäristöpolitiikan laatiminen,- alustava ympäristökatselmus, tilannearviointi sekä tietojen keruu ja todentaminen,- ympäristönsuojelun tasoa parantavan ympäristöasioiden hallinta- ja auditointijärjestelmän luominen ja täytäntöönpano,- ympäristökomiteat, jotka keräävät tietoa sekä varmistavat organisaation ympäristöasioista vastaavan henkilön / johdon edustajien, työntekijöiden ja työntekijöiden edustajien osallistumisen,- ympäristöohjelmaa ja ympäristöauditointia käsittelevien yhteisten työryhmien toiminta,- ympäristöselontekojen laadinta.2.4 Henkilöstön ehdotukset ja palkkiojärjestelmätOrganisaation on huolehdittava siitä, että henkilöstö voi esittää vaivattomasti ympäristötoimien parantamista koskevia ehdotuksia. Tässä olisi käytettävä apuna esimerkiksi aloitelaatikoita.Henkilöstölle on myönnettävä palkkioita, jos organisaation talouskehitys ja/tai ympäristönsuojelun taso paranevat henkilöstön toteuttamien toimien ansiosta. Tällöin voidaan käyttää sekä taloudellisia että muuntyyppisiä palkkiojärjestelmiä.LIITE IIIYMPÄRISTÖNÄKÖKOHTIEN MÄÄRITTELYÄ JA NIIDEN MERKITYKSEN ARVIOINTIA KOSKEVAT OHJEET(Liitteillä tarkoitetaan asetuksen (EY) N:o 761/2001 liitteitä, ellei muuta ilmoiteta)1 OHJEIDEN TAVOITETavoitteena on antaa ohjeita siitä, miten määritellään asetuksen liitteessä VI tarkoitetut, organisaation toimintaan, tuotteisiin ja palveluihin liittyvät merkittävät ympäristönäkökohdat, jotka ovat EMAS-järjestelmää soveltavan organisaation hallinnassa tai vaikutuspiirissä. EMAS-järjestelmää sovellettaessa merkittävät ympäristönäkökohdat ovat keskeisiä organisaation ympäristöjärjestelmässä, organisaation ympäristönsuojelun tason arvioinnissa ja parantamisessa (asetetuissa päämäärissä ja tavoitteissa) sekä jatkuvassa arviointiprosessissa. Merkittävät ympäristönäkökohdat ja -vaikutukset ovat relevantteja myös liitteessä III tarkoitetun ympäristöselonteon kannalta.2 YMPÄRISTÖNÄKÖKOHTIEN, MERKITTÄVIEN YMPÄRISTÖNÄKÖKOHTIEN JA MERKITTÄVIEN YMPÄRISTÖVAIKUTUSTEN VÄLINEN SUHDEEMAS-järjestelmän periaatteena on, että organisaatioiden toimintaan liittyvillä ympäristönäkökohdilla (asetuksen (EY) N:o 761/2001 2 artiklan f kohta) on ympäristövaikutuksia (2 artiklan g kohta). Jos jollain organisaatioon liittyvällä ympäristönäkökohdalla on merkittävä ympäristövaikutus, kyseistä näkökohtaa on pidettävä merkittävänä ja se on sisällytettävä kyseisen organisaation ympäristöjärjestelmään.3 VAIHEITTAINEN MENETTELY MERKITTÄVIEN YMPÄRISTÖNÄKÖKOHTIEN MÄÄRITTELEMISEKSI>TAULUKON PAIKKA>>PIC FILE= "L_2001247FI.001601.TIF">4 VÄLITTÖMIEN YMPÄRISTÖNÄKÖKOHTIEN MÄÄRITTELEMINENVälittömät ympäristönäkökohdat liittyvät organisaation välittömässä hallinnassa oleviin toimintoihin, tuotteisiin ja palveluihin. Kaikkien organisaatioiden on tarkasteltava toimintaansa liittyviä välittömiä näkökohtia. Muiden kuin teollisten organisaatioiden osalta huomio kohdistuu kuitenkin usein ennen kaikkea niiden toimintaa, tuotteita ja palveluja koskeviin välillisiin ympäristönäkökohtiin.Menettelytavat- Ole yhteydessä henkilöstöön- Tutustu toimipaikkaan ja sen ympäristöön kävellen- Ole yhteydessä sidosryhmiin- Tutustu asiakirjoihin (esimerkiksi käyttöturvallisuustiedotteisiin ja lupiin)- Tutustu lainsäädäntöön (esimerkiksi aineelliseen oikeuteen ja teknisiin vaatimuksiin, jotka koskevat esimerkiksi ympäristöä pilaannuttavien päästöjen pakollista valvontaa)- Tutustu ympäristömerkin myöntämisperusteisiin- Tutustu kauppakamarien jne. antamiin tietoihin- Ole yhteydessä muihin EMAS-organisaatioihin- Tarkastele materiaalivirtoja- Tarkastele ympäristönsuojelun tason indikaattoreita- Tarkastele organisaation kaikkia osia ja infrastruktuuria (esim. putki- ja voimajohtoja, raideyhteyksiä)Toiminta-alueet- Hankintapolitiikka- Päästöt veteen ja ilmaan- Jätteet- Luonnonvarojen käyttö- Energia- Paikalliset kysymykset- Maa-alueiden käyttö ja saastuminen- Historialliseen taustaan liittyvät kysymykset- Kuljetukset5 VÄLILLISET YMPÄRISTÖASIAT JA NIIHIN VAIKUTTAMINEN (LIITTEESSÄ VI OLEVA 6.3 KOHTA)Liitteessä VI olevassa 6.3 kohdassa tarkastellaan välillisiä ympäristönäkökohtia yhdenveroisina liitteessä VI olevassa 6.2 kohdassa tarkoitettujen välittömien ympäristönäkökohtien kanssa. Välilliset ympäristönäkökohdat voivat olla seurausta organisaation vuorovaikutuksesta kolmansien osapuolten kanssa, mihin EMAS-rekisteröintiä hakeva organisaatio voi vaikuttaa kohtuullisessa määrin. Muiden kuin teollisten organisaatioiden - esimerkiksi paikallisten viranomaisten ja rahoituslaitosten - osalta on tärkeää, että ne tarkastelevat myös päätoimialaansa liittyviä ympäristönäkökohtia. Ainoastaan organisaation toimipaikkaan ja laitteisiin liittyviä ympäristönäkökohtia koskeva selvitys on riittämätön.Menettelytavat- Ole yhteydessä (ali)hankkijoihin ja toimittajiin (esimerkiksi palveluyrityksiin ja maanomistajiin)- Ole yhteydessä asiakkaisiin- Tutustu tuotteiden käyttöön ja käytöstä poistamiseen- Tutustu alihankkijoiden toimintaan- Tutustu ympäristömerkin myöntämisperusteisiin- Tutustu kauppakamarien ja muiden tahojen antamiin tietoihin- Ole yhteydessä muihin EMAS-organisaatioihin- Ole yhteydessä kansalaisjärjestöihin ja muihin sidosryhmiin- Tutustu toimitettuja tuotteita ja palveluja koskeviin tietoihinToiminta-alueet- Tuotteita koskevat kysymykset- Sopimukset- Kuljetukset- Uudet markkinat nykyisille tuotteille- Rahoitustuotteet- Tuotevalikoima- Matkailu- PalvelutVälittömiä ympäristönäkökohtia voidaan valvoa sisäistä hallintoa koskevilla päätöksillä. Välilliset ympäristönäkökohdat edellyttävät, että organisaatio käyttää vaikutusvaltaansa (ali)hankkijoihin, toimittajiin, asiakkaisiin ja tuotteidensa ja palvelujensa käyttäjiin ympäristöhyötyjen saavuttamiseksi. Tämä edellytää sitä, että organisaatio kehittää uusia tapoja käyttää vaikutusvaltaansa. Välillisten ympäristönäkökohtien hallintaan voi liitteessä VI olevan 6.3 kohdan a-g alakohdan mukaan sisältyä seuraavanlaisia seikkoja (luettelo ei ole tyhjentävä):a) Tuotteisiin liittyvät tekijät (suunnittelu, tuotekehittely, pakkaaminen, kuljetus, käyttö sekä jätteen talteenotto / jätehuolto)Organisaatiot voivat tarkastella esimerkiksi seuraavia seikkoja:- tuotteiden elinkaariarvioinnin tulokset- ympäristönsuojelun tasoa koskevien indikaattorien kehittämisen ja käytön tulokset- organisaation toimittamiin tuotteisiin ja niiden jalostukseen liittyvät ympäristönäkökohdat- tuotteiden ennakoitavissa olevan väärinkäytön, luvattoman talteenoton tai käytöstä poistamisen vaikutukset- asiakkaille/kuluttajille ja tavarantoimittajille annettavien (esimerkiksi tuotteiden käyttöä ja käytöstä poistamista koskevien) tietojen tarve- tuotteiden kestävyys ja korjattavuus sekä olemassa olevien tuotteiden yhteensopivuus uusien tuotesarjojen ja varaosien kanssab) Pääomasijoitukset, lainojen myöntäminen ja vakuutuspalvelutOrganisaatiot voivat tarkastella esimerkiksi seuraavia seikkoja:- sovellettavat periaatteet ja vakuutusmaksut (esimerkiksi vihreille yrityksille ja EMAS-organisaatioille myönnettävä suosituimmuuskohtelu)- investointipolitiikka (vihreät investoinnit)- arviointimenettelyt (ympäristöriskien pienentäminen)- lainanantopolitiikka (esimerkiksi vihreille yrityksille ja EMAS-organisaatioille myönnettävä suosituimmuuskohtelu)- tuotevalikoima (esimerkiksi vihreät rahastot)c) Uudet markkinatOlemassa olevien tuotteiden vieminen uusille markkinoille saattaa synnyttää uusia ympäristönäkökohtia. Näiden osalta organisaatiot voivat tarkastella- esimerkiksi vaarallisten jätteiden kierrätykseen tai käsittelyyn, ongelmallisten aineiden kuljetukseen ja käsittelyyn tai jäteveden käsittelyyn liittyvän olemassa olevan infrastruktuurin toimivuutta hätätapauksissa- teknisiä ja koulutusta koskevia standardeja- ympäristöasioihin liittyvää tietämystä uusilla markkinoillad) Palvelujen valinta ja niiden koostumus (esimerkiksi kuljetukset tai ateriapalvelut)Organisaatiot voivat tarkastella esimerkiksi seuraavia palvelun tarjoajien ympäristönhallintaan liittyviä tekijöitä:- majoituspalvelut (hotellit, konferenssikeskukset)- kuljetus- tai hinauspalvelut (ympäristöä säästävät kuljetustavat, liikenteen tehokas järjestäminen, tekniset standardit ja ajoneuvojen polttoaineenkulutus)- tuotevalikoima, vihreä hankintapolitiikka, uudelleen käytettävien ja kompostoitavien astioiden käyttö, ateriapalveluihin liittyvä jätehuoltoe) Hallinnolliset ja suunnitteluun liittyvät päätöksetOrganisaatiot voivat tarkastella esimerkiksi seuraavia seikkoja:- suunnitteluun liittyvien päätösten täytäntöönpanon yhteydessä tulevaisuudessa esiin tulevat näkökohdat- erilaisten kokeilumallien tai tietokoneavusteisen suunnittelun tulokset- samankaltaisten hankkeiden toteutuksen yhteydessä saadut kokemuksetf) Tuotevalikoiman koostumusTuotevalikoiman koostumus on merkityksellinen kolmansien osapuolten toimittamia tuotteita myyville tai jälleenmyyville organisaatioille, jotka voivat esimerkiksi- kehittää toimittajia ja tuotteita koskevan vihreän hankintapolitiikan- antaa etusijan kierrätysjärjestelmään kuuluville tuotteille- etsiä tuotevalikoimaan kuuluvia yleisesti hyväksytyillä ympäristömerkeillä varustettuja tuotteitag) Hankkijoiden, alihankkijoiden ja toimittajien ympäristönsuojelun taso ja toimintatavatOrganisaatiot voivat esimerkiksi- tutkia (ali)hankkijoiden ja toimittajien toimintaan ja tuotteisiin liittyvän ympäristönsuojelun tasoa- analysoida toimittajien tarjoamia käyttöturvallisuustiedotteita, tuoteryhmäanalyysejä tai soveltuvia otteita niistä- kouluttaa (ali)hankkijoita ja toimittajia (esimerkiksi tarjota neuvontaa ympäristöriskien pienentämiseksi)- sisällyttää sopimuksiin "vihreitä" lausekkeita.Toiminta-alueet- Asiakkaiden kouluttaminen (esimerkiksi tuotteiden käyttö ja käytöstä poistaminen, ohjeet ympäristöriskien vähentämiseksi)- "Vihreä" hankintapolitiikka- "Vihreille" yrityksille, esimerkiksi EMAS-organisaatioille, myönnettävä suosituimmuuskohtelu (lainat, vakuutukset)- "Vihreät" investoinnit- Tuotteiden kierrätysjärjestelmät- "Vihreät" sopimuslausekkeet6 YMPÄRISTÖNÄKÖKOHTIEN MERKITYKSEN ARVIOINTIYmpäristönäkökohtien merkityksellisyyden selvittäminen edellyttää niiden tarkastelua ja arvioimista. Merkityksellisiksi määritellyt ympäristönäkökohdat on sisällytettävä ympäristöjärjestelmään ja otettava huomioon jatkuvassa arviointiprosessissa. Myös niitä näkökohtia, joita ei ole määritelty merkityksellisiksi, on tarkasteltava jatkuvasti, jotta muuttuvat olosuhteet voidaan ottaa huomioon. Kulloistenkin ympäristönäkökohtien merkityksen arvioimiseksi organisaatio määrittelee omat organisaatiokohtaiset perusteensa. Asetuksen (EY) N:o 761/2001 mukaan perusteiden "on oltava monipuolisia, puolueettomasti tarkistettavissa, toistettavissa ja julkisesti saatavilla" (liitteessä VI oleva 6.4 kohta) ja niissä on otettava huomion yhteisön lainsäädäntö (liitteessä VI oleva 6.1 kohta). Liitteen 6.4 kohdan a-g alakohdassa esitetään joitain niistä perusteista, joita organisaatio voi tarkastella arvioidakseen ympäristönäkökohtiensa merkittävyyden.Ympäristönäkökohdan merkittävyyden arvioimiseksi organisaation olisi periaatteessa tarkasteltava seuraavia seikkoja:- Ympäristöhaittojen aiheutumisen mahdollisuus- Paikallisen tai alueellisen ympäristön tai koko maapallon haavoittuvuus- Näkökohdan tai vaikutuksen laajuus, esiintyvyys ja palautuvuus- Asiaa koskeva ympäristölainsäädäntö ja sen vaatimukset- Merkitys organisaation sidosryhmien ja henkilöstön kannalta.Näitä seikkoja ja valittuja perusteita voidaan käsitellä kysymyksinä, joihin vastaus on joko "kyllä" tai "ei", tai käyttää monipuolisemmin arvioimalla ensin organisaation ympäristövaikutusten merkittävyys ja laatimalla seuraavaksi toiminnan tärkeysjärjestys (esim. luokittelemalla tärkeys määreillä "suuri", "keskimääräinen", "pieni" tai "hyvin tärkeä", "vähemmän tärkeä", "ei tärkeä").Arvioidessaan toiminnan ympäristövaikutusten merkittävyyttä organisaation olisi otettava huomioon tavanomaisten toimintaolosuhteiden ohella myös toiminnan käynnistys- ja pysäytystilanteet sekä kohtuudella ennakoitavat hätätilanteet. Lisäksi huomioon on otettava aikaisempi, nykyinen ja suunniteltu toiminta.Arvioinnin suorittamisen kannalta hyödyllisiä tietolähteitä voivat olla luvat, asiaa koskeva sääntely (esim. määrälliset rajoitukset tai epäpuhtauksien valvonta), kansalliset toimintasuunnitelmat, paikalliset ohjelmat, valvontarekisterit tai tieteelliset tutkimukset. Myös valvontavirastot, asiakkaat ja toimittajat, ympäristöryhmät, ammattiala- tai pienteollisuusjärjestöt, teollisuusjärjestöt, kauppakamarit sekä tieteelliset tutkimuskeskukset voivat tarjota hyödyllisiä tietoja arvioinnin tueksi.Toiminta-alueet- Epäpuhtauksien kasautuminen- Ilmastonmuutos (kasvihuonekaasut, otsonikato)- Veden ja maaperän happamoituminen- Vesistöjen rehevöityminen ja maaperän typpikyllästyminen- Biologinen monimuotoisuus, erityisen suojelunarvoisiin kohteisiin kohdistuvat rasitukset (esim. luontotyyppien vahingoittaminen)- Vieraiden organismien tulo ja leviäminen- Metallien vaikutukset- Valokemialliset hapettimet ja alailmakehän otsoni- (Vaarallisten) kemikaalien vaikutukset, mm. hitaasti hajoavat orgaaniset yhdisteet- Epätarkoituksenmukainen maan- ja vedenkäyttö- Ilman epäpuhtaudet ja melu taajamissa- Ei-kierrätettävät materiaalivirrat, jätteet ja ympäristöjäämätLIITE IVPIENIÄ JA KESKIKOKOISIA (PK-) YRITYKSIÄ, ERITYISESTI MIKROYRITYKSIÄ, KOSKEVA TODENTAMINEN: OHJEET TODENTAJILLE(Liitteillä tarkoitetaan asetuksen (EY) N:o 761/2001 liitteitä, ellei muuta ilmoiteta)1 JOHDANTOPk-yrityksillä on todettu olevan vaikeuksia panna täytäntöön ISO 9001 -standardin, ISO 14001 -standardin ja EMAS-järjestelmän kaltaisia ympäristöjärjestelmiä. Järjestelmiä pidetään liian byrokraattisina ja aikaavievinä. Vaikeaa ei ole kyseisten ympäristöjärjestelmien vaatimusten ymmärtäminen, vaan järjestelmien toteuttamisen ja ylläpitämisen edellyttämien fyysisten ja taloudellisten voimavarojen tarjoaminen. Erityisiä ongelmia aiheuttaa se perinteinen lähestymistapa, jonka mukaan tarkistetut asiakirjat ovat ainoa keino osoittaa, että jokin hallintajärjestelmä toimii standardeissa ja asetuksissa määriteltyjen vaatimusten mukaisesti. Tällaisten järjestelmien ylläpitäminen ja valvonta on aikaavievää ja usein vastoin pienten yritysten toimintatapoja.Pienille yrityksille on ominaista se, että työntekijöiden vastuualueet vaihtuvat nopeasti ja että työntekijät toimivat monissa eri tehtävissä; muita pienten yritysten ominaispiirteitä ovat työpaikkakoulutus ja pienten yritysten kyky sopeutua nopeasti muutoksiin. Todentajan tehtävänä on tuoda esiin kyseisten organisaatioiden vahvuusalueet ja heikkoudet sekä suorittaa todentaminen siten, ettei niille aiheudu turhia rasitteita. Nämä ohjeet on suunniteltu pienille organisaatioille, ja joissain tapauksissa niitä voidaan soveltaa ainoastaan mikroyrityksiin. Todentajan on aiemman kokemuksensa perusteella varmistettava, että ohjeita voidaan soveltaa todentamisen kohteena olevaan organisaatioon, kun otetaan huomioon sen käytettävissä olevat voimavarat.2 ASIAKIRJATAsiakirjojen tarkoituksena hallintajärjestelmässä on taata se, että organisaatio voi toimia johdonmukaisesti haluamallaan tavalla. Kirjallisia menettelyjä voidaan siten käyttää sen varmistamiseksi, että kaikki toimet toteutetaan johdonmukaisesti riippumatta niiden toteuttajasta. Asiakirjoja käytetään myös todisteena siitä, että tietyt toimet tai menettelyt on toteutettu asianmukaisesti - esimerkiksi valvontatietoja voidaan käyttää osoituksena lainsäädännön noudattamisesta.Suorittaessaan todentamista pk-yrityksissä todentajien on pidettävä mielessä seuraavat seikat:- Kaikista menettelyistä ei tarvitse laatia asiakirjoja.Pienissä organisaatioissa suositaan usein suullisia menettelyjä ja käytännön koulutusta. Todentajan tehtävänä on varmistua siitä, että menettely toimii.Esimerkki: Toimipaikalla voi olla käytössä menettely erityyppisten jätteiden erottelua varten. Tällöin vaaditaan todisteita seuraavista kahdesta seikasta:- Onko toimijan kyseisiä toimia koskeva asiantuntemus riittävä?- Toimiiko jätteiden erottelu käytännössä?- Menettelyt on suhteutettava kyseessä olevaan tilanteeseen.Asianmukaisista menettelyistä päätettäessä on otettava huomioon toimen laajuus ja monimuotoisuus, siihen liittyvien ympäristövaikutusten luonne sekä toimijoiden pätevyys. Tehokkaimpia keinoja näiden ominaisuuksien kuvaamiseksi saattavat olla yksinkertaiset kaaviot, selittävät huomautukset ja matriisit.3 ASIAKIRJOJEN VALVONTAAsiakirjojen valvonnan osalta on tärkeintä varmistaa, että tarvittavat asiakirjat ovat niitä työssään tarvitsevien henkilöiden hallussa. Tämä edellyttää yksinkertaisimmassa tapauksessa luetteloa asiakirjoista ja siitä, kenen hallussa ne ovat. Järjestelmän toimivuus voitaisiin tarkistaa yksinkertaisimmin varmistamalla, että kaikilla asianomaisilla on heidän haltuunsa määrätyt asiakirjat.EsimerkkiMenettely>TAULUKON PAIKKA>Tämän varmistamiseksi todentajan olisi tarkistettava esimerkiksi, että työntekijällä 3 oli käytettävissään tietojenkeräämismenettelyn tarkistus 1 -asiakirjat ja että hän käytti niitä.4 TODISTEETTodentajan on pyrittävä aina pikemminkin löytämään puolueettomia todisteita järjestelmän toimivuudesta kuin keräämään mittavaa asiakirja-ainestoa; pienissä organisaatioissa on siksi usein helpointa tarkistaa menettelyjen tehokkuus tarkastelemalla tuloksia.Esimerkkejä- Lämpötilan valvonta:Todentajan ei tarvitse tarkistaa kirjallisia menettelyjä varmistaakseen, että lämpötilan valvonta on ollut tehokasta, jos tiedot ovat riittävän täydellisiä ja osoittavat valvonnan olleen riittävän tehokasta. Tällaisessa tapauksessa todentajan on varmistettava myös se, että prosessista vastuussa olevalla työntekijällä on riittävä asiantuntemus. Jos saatujen tietojen perusteella todetaan, ettei valvontaa koskevia vaatimuksia ole noudatettu, organisaation on osoitettava pystyvänsä toteuttamaan tehokkaita toimia tilanteen korjaamiseksi.- Kierrätys:Paperia kierrättävän organisaation on näytettävä toteen, että sen käytössä on asianmukaiset laitteet (kierrätyssäiliöt jne.) ja että työntekijät osaavat käyttää niitä. Jos organisaation periaatteena on käyttää ainoastaan kierrätyspaperia, tästä ovat takeena käytettävän paperin pakkausmerkinnät.5 SELVITYKSETEMAS-järjestelmän mukaista julkista selontekoa koskevaa vaatimusta ei pidä tulkita siten, että organisaatioiden on laadittava ja julkistettava ulkoasultaan näyttäviä selvityksiä. Vaatimuksen tarkoituksena on sen sijaan varmistaa se, että sidosryhmille annetaan tietoja organisaation ympäristönsuojelun tasosta. Pienten organisaatioiden tärkeimmän kohdeyleisön muodostaa yleensä toimipaikan läheisyydessä oleva väestö, ja organisaatio voi vastata tiedotustarpeeseen levittämällä esimerkiksi valokopioita. EMAS-järjestelmästä ei saa aiheutua tarpeetonta työtä pienille yrityksille.6 AUDITOINTI JA KATSELMUKSETPienissä yrityksissä joku organisaatiossa työskentelevä henkilö on yleensä riittävän riippumaton voidakseen suorittaa auditoinnin. Hyvin pienissä organisaatioissa (mikroyrityksissä) tämä ei kuitenkaan ole välttämättä mahdollista. Jotta organisaation ei tarvitsisi teettää auditointia jollain ulkopuolisella yrityksellä, todentajalla olisi hyvä olla käytössään esimerkiksi seuraavanlaisia vaihtoehtoja:- paikallisten yrittäjä- ja teollisuusjärjestöjen, pk-yritysten järjestöjen tai muiden tällaisten organisaatioiden suorittama auditointi,- kahden tai useamman samoissa tiloissa toimivan mikroyrityksen auditointi siten, että ne yhdistävät voimavaransa ja asiantuntemuksensa tätä varten,- auditoinnin sekä johdon katselmuksen yhdistäminen, mikä säästää aikaa ja kustannuksia.


				|

		52013DC0355

			Suositus NEUVOSTON SUOSITUS Saksan vuoden 2013 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Saksan vuosien 2012–2017 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto /* COM/2013/0355 final - 2013/ () */

Suositus
NEUVOSTON SUOSITUS
Saksan vuoden 2013 kansallisesta
uudistusohjelmasta
sekä samassa yhteydessä annettu Saksan vuosien 2012–2017 vakausohjelmaa koskeva
neuvoston lausunto
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta
tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4
kohdan,
ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman
valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta
7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97[1] ja erityisesti sen 5 artiklan 2
kohdan,
ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen[2],
ottaa huomioon Euroopan parlamentin
päätöslauselmat[3],
ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,
on kuullut talous- ja rahoituskomiteaa,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)       Eurooppa-neuvosto hyväksyi 26
päivänä maaliskuuta 2010 komission ehdotuksen, jolla käynnistetään uusi kasvu-
ja työllisyysstrategia, Eurooppa 2020. Strategian lähtökohtana on tehostaa
talouspolitiikan koordinointia, ja siinä keskitytään avainalueisiin, joilla
tarvitaan toimia, jotta voidaan parantaa Euroopan mahdollisuuksia vauhdittaa
kestävää kasvua ja lisätä kilpailukykyä.
(2)       Neuvosto antoi 13 päivänä
heinäkuuta 2010 komission ehdotusten perusteella suosituksen jäsenvaltioiden ja
unionin talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista (2010–2014) ja hyväksyi 21
päivänä lokakuuta 2010 päätöksen jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan
suuntaviivoista[4].
Yhdessä nämä muodostavat ns. yhdennetyt suuntaviivat. Jäsenvaltioita
kehotettiin ottamaan yhdennetyt suuntaviivat huomioon kansallisessa talous- ja
työllisyyspolitiikassaan.
(3)       Valtion- ja hallitusten
päämiehet hyväksyivät 29 päivänä kesäkuuta 2012 kasvu- ja työllisyyssopimuksen,
joka toimii johdonmukaisina puitteina kansallisen, EU:n ja euroalueen tason
toimille kaikkia mahdollisia keinoja, välineitä ja politiikkoja käyttäen. He
päättivät toimista, jotka on toteutettava jäsenvaltioiden tasolla, ja
ilmaisivat erityisesti täysimääräisen sitoutumisensa Eurooppa 2020 ‑strategian
tavoitteiden saavuttamiseen ja maakohtaisten suositusten täytäntöönpanoon.
(4)       Neuvosto antoi 6 päivänä
heinäkuuta 2012 suosituksen Saksan vuoden 2012 kansallisesta uudistusohjelmasta
ja lausunnon Saksan vuosien 2011–2016 tarkistetusta vakausohjelmasta.
(5)       Komissio hyväksyi 28 päivänä
marraskuuta 2012 vuotuisen kasvuselvityksen[5].
Tästä alkoi vuoden 2013 talouspolitiikan EU-ohjausjakso. Komissio hyväksyi niin
ikään 28 päivänä marraskuuta 2012 asetuksen (EU) N:o 1176/2011 perusteella
toisen varoitusmekanismia koskevan kertomuksen[6],
jossa se katsoi, että Saksa ei kuulu niihin jäsenvaltioihin, joista
laadittaisiin perusteellinen tarkastelu.
(6)       Eurooppa-neuvosto hyväksyi
14 päivänä maaliskuuta 2013 rahoitusvakauden varmistamisen, julkisen
talouden vakauttamisen ja kasvun vauhdittamisen painopisteet. Se korosti, että
on tarpeen jatkaa eriytettyä, kasvua edistävää julkisen talouden vakauttamista,
palauttaa normaalit luotonannon edellytykset, edistää kasvua ja kilpailukykyä,
puuttua työttömyyteen ja kriisin sosiaalisiin seurauksiin sekä nykyaikaistaa
julkishallintoa.
(7)       Saksa toimitti vuosia
2012–2017 koskevan vuoden 2013 vakausohjelmansa 17 päivänä huhtikuuta 2013 sekä
vuodeksi 2013 laaditun kansallisen uudistusohjelmansa 12 päivänä huhtikuuta
2013. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on
voitu ottaa huomioon.
(8)       Neuvosto on neuvoston
asetuksen (EY) N:o 1466/97 mukaisen vuoden 2013 vakausohjelman arvioinnin
perusteella sitä mieltä, että Saksan julkinen talous on ollut kokonaisuudessaan
terve ja julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoite on saavutettu.
Julkisen talouden kehitysarvioiden perustana oleva makrotalouden skenaario on
uskottava. Vakausohjelmaan sisältyvät makrotaloudelliset kehitysarviot
vastaavat yleisesti ottaen komission yksiköiden kevään 2013 talousennustetta
talouskasvun vauhdin ja rakenteen osalta vuosina 2013 ja 2014 sekä komission
arviota Saksan keskipitkän aikavälin potentiaalisesta kasvuvauhdista.
Ohjelmassa kaavaillun julkisen talouden strategian tavoitteena on varmistaa,
että julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoite saavutetaan jatkossakin.
Ohjelmassa vahvistetaan aiempi keskipitkän aikavälin tavoite, joka on –0,5
prosenttia suhteessa BKT:hen. Keskipitkän aikavälin tavoite vastaa
asianmukaisesti vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia. Saksa saavutti
rakenteellisen ylijäämän ja näin myös keskipitkän aikavälin tavoitteen vuonna
2012. Vakausohjelman mukaan (uudelleen laskettu)[7]
rakenteellinen rahoitusasema pysyy positiivisena vuosina 2013 ja 2014. Tämä
vastaa pääosin komission talousennustetta ja mahdollistaa näin automaattisten
vakauttajien vapaan toiminnan. Saksa noudatti myös menojen kasvulle asetettua
viitearvoa vuonna 2012. Vakausohjelmaan sisältyvien tietojen perusteella
julkisten menojen kasvuvauhti, josta on vähennetty tulopuolen päätösperäiset
toimenpiteet, ylittäisi menojen kasvulle asetetun vertailuarvon vuonna 2013,
mutta jäisi vertailuarvon alle vuonna 2014. Ohjelman suunnitelmien mukaan
bruttovelka supistuu 80½ prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2013 ja jatkaa
laskuaan tämänkin jälkeen. Vuoden 2011 liiallisen alijäämän korjaamisen jälkeen
Saksa on siirtymävaiheessa velkakriteerin noudattamisen osalta ja se on
edistynyt riittävästi kriteerin noudattamisessa vuonna 2012. Jos ohjelma
toteutetaan suunnitelmien mukaan, Saksa edistyy riittävästi velkakriteerin
noudattamisessa myös vuonna 2013 ja velan supistamista koskeva viitearvo
saavutetaan siirtymäkauden lopussa vuonna 2014. Yleisesti ottaen alijäämä- ja
velkatavoitteet vaikuttavat realistisilta.
(9)       Saksa on pyrkinyt tehostamaan
terveydenhuoltoon ja pitkäaikaishoitoon suunnattavien julkisten varojen käyttöä
vain jossain määrin. Terveydenhuoltosektorin aikaisemmat uudistustoimet ja
tämänvuotinen pitkäaikaishoidon uudistus vaikuttavat riittämättömiltä, jotta
niiden avulla voitaisiin hillitä kustannusten tulevaa kasvua. Saksa näyttää
etenevän asianmukaisesti koulutus- ja tutkimusmenoja koskevan kansallisen
tavoitteen saavuttamisessa, mutta sen pitäisi harkita vieläkin
määrätietoisempia jatkotavoitteita, jotta se saavuttaisi kaikkein
innovatiivisimmat taloudet.
(10)     Saksa ei hyödynnä kasvua
edistäviä tulonlähteitä riittävässä määrin. Alennetun alv-kannan (tällä
hetkellä 7 %) soveltamista nykyisin melko monenlaisiin tavaroihin ja
palveluihin voitaisiin rajoittaa ja alv-hallintoa tarkistaa pyrkien parantamaan
tehokkuutta ja veronkantoa sekä torjumaan petoksia. Juoksevista
kiinteistöveroista saatavat tulot ovat Saksassa erityisen alhaiset (0,5 %
suhteessa BKT:hen vuonna 2011, kun vastaava luku 27:n jäsenvaltion EU:ssa oli
1,3 %); tämä saattaisi mahdollistaa kunnallisesta kiinteistöverosta (Grundsteuer)
kertyvien tulojen lisäämisen erityisesti arvioimalla uudelleen veropohjaa.
(12)     Perustuslakiin sisällytettävän
tasapainoisen talousarvion säännön (ns. velkajarru) toteuttamisessa on
edistytty jonkin verran viimevuotisen suosituksen jälkeen. Useimpien
osavaltioiden olisi kuitenkin vielä laadittava erityiset soveltamissäännöt,
jotta voitaisiin varmistaa velkajarrun tehokas soveltaminen vuotuisessa
talousarviomenettelyssä.
(13)     Finanssisektorilla on
toteutettu merkittäviä sopeutustoimia, ja sääntely- ja valvontapuitteita on
lujitettu. Komission valtiontukipäätöksillä on jatkettu pyrkimyksiä edistää Landesbank-pankkien
uudelleenjärjestelyä. Vaikuttaa kuitenkin siltä, että pankkisektorin
markkinalähtöiselle vakauttamiselle on edelleen ohjausjärjestelmään liittyviä
esteitä, jotka vaikuttavat finanssisektorin yleiseen tehokkuuteen.
(14)     Saksa ei ole toteuttanut
toimia, joilla poistettaisiin kotitalouksien toisiin palkansaajiin kohdistuvat
huomattavat pidäkkeet, ja kokoaikaisen päivähoidon ja kokopäiväkoulujen
saatavuuden lisäämisessä on edistytty vain vähäisessä määrin. Saksa on edennyt
jonkin verran vähäosaisten henkilöiden koulutussaavutusten parantamisessa,
mutta kaikkien osavaltioiden olisi jatkettava tavoitteellisia toimia sellaisen
koulujärjestelmän luomiseksi, jossa kaikille tarjotaan yhtäläiset
mahdollisuudet. Politiikkatoimet pienipalkkaisten työntekijöiden suuren verokiilan
kaventamiseksi ja pitkäaikaistyöttömien työmarkkinoille integroimisen
parantamiseksi ovat toistaiseksi olleet vähäisiä. Saksan pitäisi toteuttaa
lisää toimia pienistä palkoista perittävien korkeiden verojen ja
sosiaaliturvamaksujen vähentämiseksi. Lisäpanostusta tarvitaan helpottamaan
siirtymistä tietyntyyppisistä työsopimuksista, kuten minityöpaikoista,
vakaampiin työsopimusmuotoihin. Näin voidaan välttää työmarkkinoiden
segmentoitumista. Reaalipalkat ovat edelleen vuotta 2000 alhaisemmalla tasolla,
mikä on edesauttanut työttömyysasteen rakenteellista supistumista 8 prosentista
5,5 prosenttiin. Reaalipalkat ovat nyt alkaneet nousta selvästi, mutta se ei
ole vaikuttanut kielteisesti kilpailukykyyn. Samalla palkkaerot ovat kasvaneet.
(15)     Saksa pyrkii pitämään
energiajärjestelmänsä uudistamisesta aiheutuvat taloudelliset
kokonaiskustannukset mahdollisimman alhaisina. Tämä ei ole vielä johtanut
konkreettisiin tuloksiin, ja jäljellä on edelleen merkittäviä riskejä ja
mahdollisia tehottomuustekijöitä. Saksa toteuttaa merkittäviä toimia
energiaverkkojen laajentamisen nopeuttamiseksi. Sen kansallista
energiapolitiikkaa ei koordinoida riittävässä määrin naapurimaiden
politiikkojen kanssa.
(16)     Palvelusektorin tilanne ei ole
muuttunut merkittävällä tavalla viime vuodesta, ja voimassa on edelleen
tiettyihin ammatteihin pääsyä ja niiden harjoittamista koskevia rajoituksia.
Saksan pitäisi panostaa enemmän palvelusektorinsa avaamiseen poistamalla
perusteettomat rajoitukset ja markkinoille pääsyn esteet. Tämä johtaisi hintatason
laskuun ja tekisi palveluista kohtuuhintaisempia, niin että pienituloisilla
olisi varaa käyttää niitä. Monilla käsityöammattien sektoreilla, muun muassa
rakennussektorilla, sovelletaan edelleen vaatimusta mestarintodistuksen (Meisterbrief)
tai vastaavan ammattipätevyyden suorittamisesta edellytyksenä yritystoiminnan
harjoittamiselle. Myös rakennussektorilla on rajoituksia, jotka koskevat
kaupallista viestintää ja lupamenettelyjä. Moniin asiantuntijapalveluihin
sovelletaan myös oikeudellista muotoa ja osakkuutta koskevia vaatimuksia. Saksa
voisi arvioida, voitaisiinko samat yleisen edun mukaiset tavoitteet ehkä
saavuttaa kevyemmän sääntelyn avulla. Lisäksi eri osavaltioissa sovellettavien
sääntelyjärjestelmien moninaisuus viittaa siihen, että olisi jatkettava
pyrkimyksiä kartoittaa vähiten raskas sääntelytapa ja laajentaa se koskemaan
koko maata, mikä vähentäisi yritysten rasitteena olevaa byrokratiaa.
Tosiasiallinen kilpailun taso rautatieliikenteen sektorilla on säilynyt
ennallaan. Julkisten hankintojen alalla niiden sopimusten arvo on huomattavan
alhainen, jotka Saksan viranomaiset ovat julkaisseet julkisia hankintoja
koskevan EU:n lainsäädännön nojalla. Lainsäädäntöprosessia, johon sisältyi
kilpailunrajoitusten vastaisen lain tarkistaminen, ei ole vielä saatu
päätökseen. Vähittäiskauppasektorilla kaavoitussäännökset rajoittavat
merkittävästi uusien toimijoiden tuloa markkinoille.
(17)     Komissio on EU-ohjausjakson
osana analysoinut kattavasti Saksan talouspolitiikkaa. Se on arvioinut
vakausohjelman ja kansallisen uudistusohjelman. Se on ottanut huomioon ei vain
niiden merkityksen Saksan finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan
kestävyyden kannalta vaan myös sen, ovatko ne EU:n sääntöjen ja ohjeiden
mukaisia, koska unionin yleistä talouden ohjausta on tarpeen tehostaa antamalla
EU:n tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin. EU-ohjausjakson yhteydessä
annetut komission suositukset on otettu huomioon jäljempänä suosituksissa 1–4.
(18)     Neuvosto on tutkinut Saksan
vakausohjelman tämän arvioinnin perusteella, ja sen lausunto[8] ilmenee erityisesti jäljempänä
esitettävästä suosituksesta 1.
(19)     Komissio on EU-ohjausjakson
osana myös analysoinut koko euroalueen talouspolitiikkaa. Neuvosto on antanut
tämän perusteella erityisiä suosituksia euroalueen jäsenvaltioille, joiden
rahayksikkö on euro. Myös Saksan olisi varmistettava, että kyseiset suositukset
pannaan täytäntöön täysimääräisesti ja oikea-aikaisesti,
SUOSITTAA, että Saksa toteuttaisi
vuosina 2013–2014 toimia, joilla se
1.           säilyttää suunnitellusti
julkisen talouden rahoitusaseman vakauden, jolla varmistetaan, että keskipitkän
aikavälin tavoitetta noudatetaan ohjelmakauden aikana; noudattaa kasvua
edistävää finanssipolitiikkaa lisäämällä toimia, joilla parannetaan julkisten
varojen kustannustehokkuutta terveydenhuollon ja pitkäaikaishoidon alalla
kehittämällä hoidon tarjonnan yhtenäistämistä ja painottamalla enemmän
ennaltaehkäisyä, kuntoutusta ja itsenäistä asumista; parantaa verojärjestelmän
tehokkuutta, erityisesti laajentamalla alv-pohjaa ja arvioimalla uudelleen
kunnallisen kiinteistöveron veropohjaa; hyödyntää käytettävissä olevia
mahdollisuuksia lisätä ja tehostaa koulutukseen ja tutkimukseen suunnattua,
kasvua edistävää varainkäyttöä kaikilla hallinnon tasoilla; saattaa velkajarrun
täytäntöönpanon päätökseen yhdenmukaisella tavalla kaikissa osavaltioissa ja
huolehtii oikea-aikaisista ja asianmukaisista seurantamenettelyistä ja
korjausmekanismeista;
2.           ylläpitää olosuhteita, jotka
mahdollistavat kotimaista kysyntää tukevan palkkojen nousun; tämän
toteuttamiseksi alentaa erityisesti pienipalkkaisten korkeita veroja ja
sosiaaliturvamaksuja ja parantaa vähäosaisten henkilöiden koulutussaavutuksia;
jatkaa asianmukaisia aktivointi- ja integrointitoimenpiteitä, erityisesti
pitkäaikaistyöttömille suunnattuja toimenpiteitä; helpottaa siirtymistä
minityöpaikkojen kaltaisesta epätyypillisestä työstä kestävämpiin
työsuhteisiin; toteuttaa toimenpiteitä, joilla parannetaan työnteon kannustimia
ja työntekijöiden, erityisesti kotitalouksien toisten tulonsaajien ja matalan
taitotason työntekijöiden, työllistettävyyttä, pyrkien myös kohottamaan heidän
tulotasoaan; poistaa tätä tarkoitusta varten kotitalouksien toisiin
palkansaajiin kohdistuvat pidäkkeet ja lisää kokoaikaisen päivähoidon ja
kokopäiväkoulujen saatavuutta;
3.           parantaa energiapolitiikan
koordinointia naapurimaiden kanssa ja pitää energiajärjestelmän uudistamisen
kokonaiskustannukset mahdollisimman vähäisinä, erityisesti tarkistamalla
uusiutuvien energialähteiden tavoitteiden saavuttamiseen tähtäävien
energiapoliittisten välineiden kustannusvaikuttavuutta ja vauhdittamalla
edelleen kansallisten ja rajatylittävien sähkö- ja kaasuverkkojen laajentamista;
4.           toteuttaa toimenpiteitä
kilpailun edistämiseksi edelleen palvelusektoreilla, muun muassa eräiden
käsityöammattien, erityisesti rakennussektorin, ja asiantuntijapalvelujen
alalla kasvun kotimaisten lähteiden kehittämiseksi; toteuttaa kiireellisesti
toimia korottaakseen merkittävästi julkisten hankintasopimusten arvoa;
vahvistaa ja toteuttaa ilmoitetun lainsäädäntöuudistuksen, jolla parannetaan
kilpailulainsäädännön soveltamista kilpailunrajoituksiin; poistaa
kaavoitusrajoitukset, jotka rajoittavat perusteettomasti uusien toimijoiden
tuloa vähittäiskauppasektorille; toteuttaa uusia toimenpiteitä rautatieliikenteen
markkinoilla vielä olevien kilpailuesteiden poistamiseksi; jatkaa
pankkisektorin vakauttamistoimia, myös kehittämällä ohjausjärjestelmää.
Tehty Brysselissä
                                                                       Neuvoston
puolesta
                                                                       Puheenjohtaja
[1]           EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.
[2]           COM(2013) 355 final.
[3]           P7_TA(2013)0052 ja P7_TA(2013)0053.
[4]           Neuvoston päätös 2013/208/EU, annettu 22 päivänä huhtikuuta
2013.
[5]           COM(2012) 750 final.
[6]           COM(2012) 751 final.
[7]           Suhdannetasoitettu rahoitusasema ilman kertaluonteisia ja
muita väliaikaisia toimenpiteitä, komission yksiköiden uudelleenlaskemana
ohjelman tietojen perusteella yhteisesti sovittuja menetelmiä käyttäen.
[8]           Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 2 kohdan
mukaisesti.


title: Neuvoston suositus, annettu 11 päivänä heinäkuuta 2017, Portugalin vuoden 2017 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Portugalin vuoden 2017 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto

text:
               9.8.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 261/92

         NEUVOSTON SUOSITUS,
   annettu 11 päivänä heinäkuuta 2017,
   Portugalin vuoden 2017 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Portugalin vuoden 2017 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto
   (2017/C 261/21)
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,
   ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 (1) ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan,
   ottaa huomioon makrotalouden epätasapainon ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta 16 päivänä marraskuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011 (2) ja erityisesti sen 6 artiklan 1 kohdan,
   ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,
   ottaa huomioon Euroopan parlamentin päätöslauselmat,
   ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
   ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,
   ottaa huomioon talous- ja rahoituskomitean lausunnon,
   ottaa huomioon sosiaalisen suojelun komitean lausunnon,
   ottaa huomioon talouspoliittisen komitean lausunnon,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Komissio hyväksyi 16 päivänä marraskuuta 2016 vuotuisen kasvuselvityksen, mikä aloitti vuoden 2017 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson. Eurooppa-neuvosto vahvisti vuotuisen kasvuselvityksen ensisijaiset tavoitteet 9 ja 10 päivänä maaliskuuta 2017. Komissio hyväksyi 16 päivänä marraskuuta 2016 asetuksen (EU) N:o 1176/2011 perusteella varoitusmekanismia koskevan kertomuksen, jossa se katsoi, että Portugali kuuluu niihin jäsenvaltioihin, joista laadittaisiin perusteellinen tarkastelu. Samana päivänä komissio hyväksyi myös suosituksen neuvoston suositukseksi euroalueen talouspolitiikasta. Eurooppa-neuvosto vahvisti suosituksen 9 ja 10 päivänä maaliskuuta 2017. Neuvosto hyväksyi 21 päivänä maaliskuuta 2017 suosituksen euroalueen talouspolitiikasta, jäljempänä ”euroalueen suositus” (3).

               (2)

               Koska Portugali kuuluu jäsenvaltioihin, joiden rahayksikkö on euro, ja koska taloudet ovat talous- ja rahaliitossa vahvasti yhteydessä toisiinsa, Portugalin olisi varmistettava, että jäljempänä esitettävistä suosituksista 1–4 ilmenevä euroalueen suositus pannaan täytäntöön täysimääräisesti ja oikea-aikaisesti.

               (3)

               Portugalia koskeva vuoden 2017 maaraportti julkaistiin 22 päivänä helmikuuta 2017. Siinä arvioitiin Portugalin edistymistä neuvoston 12 päivänä heinäkuuta 2016 hyväksymien maakohtaisten suositusten noudattamisessa, aiempina vuosina annettujen maakohtaisten suositusten noudattamisessa ja sen kansallisten Eurooppa 2020 -tavoitteiden saavuttamisessa. Lisäksi siihen sisältyi asetuksen (EU) N:o 1176/2011 5 artiklan nojalla laadittu perusteellinen tarkastelu, jonka tulokset julkaistiin samaten 22 päivänä helmikuuta 2017. Komissio päätteli analyysinsa perusteella, että Portugalin makrotaloudessa on liiallisia epätasapainoja. Erityisesti suuri ulkomainen nettovelkakanta, yksityinen ja julkinen velka sekä järjestämättömien lainojen merkittävä osuus ovat haavoittuvuustekijöitä tilanteessa, jossa työttömyysaste on laskusuunnasta huolimatta edelleen korkea ja tuottavuuden kasvu hidasta. Potentiaalinen kasvu on yhä jäljessä kriisiä edeltäneestä tasosta. Siihen vaikuttavat tuote- ja työmarkkinoiden pullonkaulat ja jäykkyydet sekä ulkoiset epätasapainot. Vaihtotase on parantunut jonkin verran, mutta lisätoimia tarvitaan, jotta ulkomaista nettovelkaa saadaan sopeutettua merkittävämmin. Sopeutustoimenpiteet ovat olleet viime vuosina huomattavia, mutta yksikkötyökustannukset ovat alkaneet kasvaa tuottavuuden heikon kasvun ja palkkojen nousun vuoksi. Yksityinen velka vähenee eikä julkinen velka enää kasva tilanteessa, jossa velkaantuneisuutta on edelleen tarpeen vähentää. Järjestämättömien lainojen määrä on edelleen suuri, ja yhdessä alhaisen kannattavuuden ja suhteellisen ohuiden pääomapuskureiden kanssa ne ovat riski pankkien taseille. Työmarkkinaolosuhteet ovat parantuneet, mutta nuoriso- ja pitkäaikaistyöttömyysasteet ovat edelleen korkeat ja tilapäisten työsuhteiden osuus suuri.

               (4)

               Portugali toimitti vuoden 2017 kansallisen uudistusohjelmansa ja vuoden 2017 vakausohjelmansa 28 päivänä huhtikuuta 2017. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon. Portugalin vuoden 2017 kansalliseen uudistusohjelmaan sisältyy sekä lyhyen että keskipitkän aikavälin sitoumuksia. Se sisältää muun muassa toimenpiteitä, joilla parannetaan julkista varainhoitoa ja liiketoimintaympäristöä sekä puututaan yritysten velkaantuneisuuteen. Siinä sitoudutaan kunnianhimoisiin uudistuksiin, joilla nykyaikaistetaan julkishallintoa, lisätään sosiaalista suojelua, parannetaan työvoiman osaamistasoa ja kehitetään valtionyhtiöiden hallinnointia. Kansallinen uudistusohjelma kattaa myös vuoden 2017 maaraportissa ja euroalueen suosituksessa kuvatut haasteet, kuten tarpeen käynnistää investoinnit uudelleen ja varmistaa julkisen talouden kestävyys. Jos nämä toimenpiteet pannaan täytäntöön suunnitellun aikataulun mukaisesti, ne auttaisivat Portugalin makrotalouden epätasapainon korjaamisessa ja maakohtaisten suositusten täytäntöönpanossa. Komissio vahvistaa Portugalin politiikkasitoumusten arvioinnin perusteella aikaisemman arvionsa, jonka mukaan lisätoimenpiteet eivät tässä vaiheessa ole aiheellisia makrotalouden epätasapainoa koskevan menettelyn puitteissa. Uudistussuunnitelman täytäntöönpanoa seurataan tiivisti erityisseurannan avulla.

               (5)

               Kauden 2014–2020 Euroopan rakenne- ja investointirahastojen (ERI-rahastot) ohjelmasuunnittelussa on otettu huomioon asiaankuuluvat maakohtaiset suositukset. Kuten Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1303/2013 (4) 23 artiklassa säädetään, komissio voi pyytää jäsenvaltiota tarkastelemaan uudelleen kumppanuussopimustaan ja asiaankuuluvia ohjelmiaan ja esittämään niihin muutoksia, kun tämä on tarpeen asiaankuuluvien neuvoston suositusten täytäntöönpanon tukemiseksi. Komissio on antanut tarkempaa tietoa kyseisen säännöksen hyödyntämisestä ohjeissa sellaisten toimenpiteiden soveltamiselle, joilla ERI-rahastojen vaikuttavuus kytketään talouden tehokkaaseen ohjaukseen ja hallintaan.

               (6)

               Portugaliin sovelletaan nyt vakaus- ja kasvusopimuksen ennaltaehkäisevää osiota ja väliaikaista velkasääntöä, kun liiallista alijäämää koskeva menettely on lopetettu. Portugali aikoo vuoden 2017 vakausohjelmansa perusteella saavuttaa julkisen sektorin alijäämän, joka on 1,5 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2017 ja 1,0 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2018, ja parantaa tilannetta edelleen niin, että ylijäämä on 0,4 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2020. Suunnitelmissa ei oteta huomioon pankkitukitoimien potentiaalisia alijäämää kasvattavia vaikutuksia. Julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteena oleva 0,25 prosentin rakenteellinen ylijäämä suhteessa BKT:hen on tarkoitus saavuttaa vuoteen 2021 mennessä. Vuoden 2017 vakausohjelmassa ennustetaan, että julkisen talouden velka on 127,9 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2017, 124,2 prosenttia vuonna 2018 ja 117,6 prosenttia vuonna 2020. Näiden julkisen talouden kehitysarvioiden perustana oleva makrotalouden skenaario on vuonna 2017 uskottava, mutta seuraavina vuosina suotuisa. Toimenpiteitä, joita tarvitaan tukemaan suunniteltujen alijäämätavoitteiden saavuttamista vuodesta 2017 eteenpäin, ei kuitenkaan ole vielä riittävästi täsmennetty.

               (7)

               Neuvosto suositti 12 päivänä heinäkuuta 2016, että Portugali sopeuttaa julkista taloutta kohti julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitetta vähintään 0,6 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2017. Komission kevään 2017 talousennusteen mukaan on vaarana, että tästä suositellusta sopeutuksesta poiketaan merkittävästi vuonna 2017.

               (8)

               Julkisen talouden tilanteen ja erityisesti velkatason perusteella Portugalin odotetaan vuonna 2018 jatkavan sopeutusta kohti julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitetta, joka on 0,25 prosentin rakenteellinen ylijäämä suhteessa BKT:hen. Vakaus- ja kasvusopimuksen mukaisen yhteisesti sovitun matriisin mukainen sopeutus tarkoittaa vaatimusta, jonka mukaan nettomääräisten julkisten perusmenojen nimellinen kasvu (5) ei ole yli 0,1 prosenttia vuonna 2018. Tällöin rakenteellinen sopeutus olisi vähintään 0,6 prosenttia suhteessa BKT:hen. Jos politiikka säilyy muuttumattomana, on vaarana, että tästä vaatimuksesta poiketaan merkittävästi vuonna 2018. Portugalin ei alustavan näytön perusteella ennusteta noudattavan väliaikaista velkasääntöä vuosina 2017 ja 2018. Kaiken kaikkiaan neuvosto katsoo, että vuodesta 2017 alkaen on toteutettava lisätoimenpiteitä, jotta vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia voidaan noudattaa. Kuten asetuksessa (EY) N:o 1466/97 säädetään, talousarviosuunnitelmien ja julkisen talouden toteutuman arvioinnin olisi kuitenkin perustuttava jäsenvaltion rahoitusasemaan siten, että otetaan huomioon suhdanteet. Kuten näihin maakohtaisiin suosituksiin liittyvässä komission tiedonannossa vuoden 2017 eurooppalaisesta ohjausjaksosta todetaan, vuoden 2018 alustavan talousarviosuunnitelman arvioinnissa ja sen jälkeen julkisen talouden vuoden 2018 toteutuman arvioinnissa on otettava asianmukaisella tavalla huomioon, että tavoitteena on saavuttaa sellainen finanssipolitiikan viritys, joka osaltaan sekä vahvistaa meneillään olevaa talouden elpymistä että varmistaa Portugalin julkisen talouden kestävyyden. Tässä yhteydessä neuvosto panee merkille, että komissio aikoo tehdä kokonaisarvioinnin asetuksen (EY) N:o 1466/97 mukaisesti, ottaen erityisesti huomioon Puolan suhdannetilanteen.

               (9)

               Julkisen talouden pysyvä vakauttaminen perustuu julkisen talouden kehystä koskevan uuden lain oikea-aikaiseen ja tinkimättömään täytäntöönpanoon, julkisten menojen uudelleenarvioimiseen ja järkeistämiseen sekä veronkannon parantamiseen edelleen. Portugali on käynnistänyt menojen uudelleenarvioinnin, joka perustuu pääasiassa tehokkuutta parantaviin toimenpiteisiin, jotka liittyvät terveys- ja opetusministeriöiden hallinnonalaan, valtionyhtiöihin, (keskitettyihin) julkisiin hankintoihin ja kiinteistöjen hallintaan. Tämä menojen uudelleenarviointi ei kuitenkaan ole vielä kovinkaan kattava, sillä se koskee vain keskushallintoa ja siinä keskitytään palveluja virtaviivaistamalla aikaansaataviin tehokkuussäästöihin. Hallitus on hyväksynyt terveydenhuoltoalalla toimenpiteitä, joilla edistetään tautien ennaltaehkäisemistä ja kansanterveyspolitiikkaa. Lisäksi on toteutettu useita terveydenhuoltoalan tehokkuuden ja kestävyyden lisäämiseen tähtääviä toimenpiteitä, esimerkiksi keskitettyjen hankintojen ja rinnakkaisvalmisteiden käytön lisäämisen avulla. Vaikka sairaalauudistus jatkuu, talousarvion suunnittelu ja toteutus sairaaloissa on edelleen merkittävä ongelma. Viivästyneet maksut (maksurästit) kasvavat edelleen, mikä kuvaa puutteita kirjanpidon valvontamekanismeissa ja hallintokäytännöissä. Tarkka ja tasapainoinen budjetointi, parempi valvonta ja sitoumusten valvontaa koskevan lain tosiasiallinen täytäntöönpano voisi auttaa vähentämään maksurästejä ja parantamaan alan tehokkuutta ja laatua. Väestön ikääntymiseen liittyvät suuret ja kasvavat kustannukset aiheuttavat edelleen riskin julkisen talouden kestävyydelle. Keskipitkällä aikavälillä julkisen talouden riskien kasvun odotetaan liittyvän pääasiassa eläkkeiden rahoittamisen aiheuttamiin kustannuksiin. Maan julkisen talouden pitkän aikavälin riskit arvioidaan alhaisiksi. Tämä on suurelta osin eläkeuudistusten ansiota ja perustuu oletukseen, että politiikassa ei tapahdu muutoksia ja että eläkejärjestelmän riippuvuutta talousarviosta tehdyistä varainsiirroista vähennetään edelleen. Valtioyhtiöiden uudelleenjärjestelyä, jossa niistä tehdään julkisen talouden kannalta kestäviä, ei ole vielä kokonaan hoidettu. Valtiovarainministeriön UTAM-seurantayksikön valvomien valtionyhtiöiden velat olivat vuoden 2016 toisella neljänneksellä yhteensä 32 miljardia euroa. Valtionyhtiöiden taloudellisen kestävyyden varmistava, vahvistetut tavoitteet sisältävä kehys voisi auttaa vähentämään yhtiöiden riippuvuutta valtion talousarviosta tehdyistä varainsiirroista ja pienentämään niiden suurta velkakantaa.

               (10)

               Portugalin työmarkkinoiden elpyminen jatkui vuonna 2016. Työmarkkinaindikaattorit ovat parantuneet tasaisesti ja erityisesti työttömyysaste on laskenut. Merkittävä osuus uusista työpaikoista on vakinaisia työsuhteita. Määräaikaisten työsopimusten osuus on kuitenkin edelleen suuri. Työmarkkinoiden voimakas segmentoituminen vaikuttaa kielteisesti työntekijöiden uramahdollisuuksiin ja tuloihin, erityisesti nuorten keskuudessa. Tammikuussa 2017 Portugali uudisti työllistämistukiohjelmansa, jolla edistetään työntekijöiden palkkaamista vakinaisiin työsuhteisiin. Sen odotettavissa olevat vaikutukset työmarkkinoiden segmentoitumisen vähentämiseen näyttävät kuitenkin vähäisiltä, sillä verrattain harvojen odotetaan kuuluvan ohjelman piiriin. Vaikka viimeaikaiset työmarkkinauudistukset ovat parantaneet kannustimia työpaikkojen luomiseen, eräät lainsäädännön piirteet voivat edelleen jarruttaa vakinaisten työntekijöiden palkkaamista yrityksiin. Työnantajille aiheutuu esimerkiksi ennakoimattomia kustannuksia, kun yksittäisen vakinaisen työntekijän irtisanomista pidetään kohtuuttomana. Tämä johtuu osittain siitä, että työntekijän on mahdollista saada työnsä takaisin, jos irtisanomista pidetään kohtuuttomana, ja oikeudenkäyntiprosessin tehottomuudesta.

               (11)

               Työttömyys on ollut laskussa vuodesta 2014 lähtien, ja myös pitkäaikaistyöttömien absoluuttinen määrä on vähenemässä. Kuitenkin yli puolet työttömistä on ollut työttömänä vähintään vuoden, eikä tämä osuus ole pienentynyt elpymisen myötä. Korkea pitkäaikais- ja nuorisotyöttömyysaste lisäävät vaaraa, että työttömät vetäytyvät työmarkkinoilta ja menettävät vähitellen osaamistaan sekä työllistyvyyttään. Tämä vaikuttaa näin kielteisesti myös potentiaaliseen kasvuun. Vaikka nuorisotyöttömyys on edelleen mittava, se on vähenemässä viime vuosina esimerkiksi nuorisotakuun puitteissa toteutettujen etsivien toimenpiteiden ansiosta (6). Tämä voi osittain selittää sen, miksi työelämän ja koulutuksen ulkopuolella olevien nuorten osuus on unionin keskiarvoa pienempi. Portugali toimii myös aktiivisen työvoimapolitiikan toimenpiteiden yksinkertaistamiseksi ja nuorisotyöttömyyteen puuttumiseksi. Huhtikuussa 2017 otettiinkin käyttöön työllistämiskannustimia (sosiaaliturvamaksuista myönnetyt alennukset), joilla edistetään nuorten ja pitkäaikaistyöttömien palkkaamista vakinaisiin työsuhteisiin. Jotta voidaan varmistaa pitkäaikaistyöttömien tuloksellinen aktivointi, on kuitenkin olennaisen tärkeää, että julkiset työvoimapalvelut tekevät tuloksellista yhteistyötä sosiaalipalvelujen kanssa, jotta tämän ryhmän tarpeet voidaan tunnistaa ja niihin voidaan vastata paremmin. Tärkeä askel tähän suuntaan olisi ilmoitettu keskitettyjen työvoimapalvelupisteiden perustaminen.

               (12)

               Ilmoitetun aikataulun mukaisesti hallitus on korottanut vuonna 2017 vähimmäispalkkaa kolmantena vuonna peräkkäin. Viimeisimmän korotuksen, joka ylittää inflaation odotetun kasvun ja keskimääräisen tuottavuuden kasvun, odotetaan tekevän vähimmäispalkasta yhä sitovamman, sillä sen piiriin kuului vuonna 2016 jo viidennes kaikista työntekijöistä. Vähimmäispalkan korotukset vähentävät työssäkäyvien köyhyyttä ja voivat vaikuttaa myönteisesti kokonaiskysyntään. Ne voivat kuitenkin aiheuttaa työllisyysriskejä erityisesti matalan osaamistason työntekijöiden osalta. Nämä riskit eivät ole toteutuneet nykytilanteessa, jossa talous elpyy, mutta niihin puuttuminen on edelleen haaste. Hallitus seuraa vähimmäispalkan kehityksen vaikutusta laatimalla neljännesvuosittain raportin, joka julkaistaan ja josta keskustellaan työmarkkinaosapuolten kanssa.

               (13)

               Portugalin koulutustulokset ovat parantuneet huomattavasti, kuten OECD:n kansainvälisen oppimistulosten arviointiohjelman (PISA) viimeisimmät tulokset osoittavat. Se kuuluu kuitenkin edelleen siihen ryhmään OECD-maita, joissa luokalle jääminen on yleisintä, minkä on osoitettu lisäävän koulunkäynnin keskeyttämisen riskiä ja lisäävän merkittävästi koulutuskustannuksia. Työvoiman yleinen osaamistaso on Euroopan alhaisimpia ja heikentää maan innovointipotentiaalia ja kilpailukykyä. Lisäksi digiosaamisen puute on edelleen esteenä työvoiman osaamistason parantamiselle. Noin 22 prosentilla Portugalin työvoimasta ei ole minkäänlaista digiosaamista (lähinnä siksi, että he eivät käytä internetiä säännöllisesti), mikä on noin kaksi kertaa unionin keskiarvoa enemmän. Hallitus on toteuttanut toimia aikuiskoulutuksen ja digiosaamisen edistämiseksi ja perustanut Qualifica-ohjelman ja kansallisen digiosaamisaloitteen (INCoDe2030 -aloite). Niiden tuloksellisuuden varmistamiseksi on erittäin tärkeää, että ne tarjoavat työmarkkinoiden tarpeita vastaavia laadukkaita mahdollisuuksia täydentää ja uudistaa työntekijöiden osaamista. Hallitus on myös toteuttanut useita toimenpiteitä, joilla tuetaan korkeakoulujen ja elinkeinoelämän yhteistyötä, erityisesti tutkimustulosten ja tutkimustoiminnan osalta. Korkeakoulurakennetta olisi mukautettava tämän yhteistyön edistämiseksi.

               (14)

               Vaikka tilanne on paranemassa, suuri järjestämättömien yrityslainojen kanta sekä vähäinen kannattavuus, altistuminen valtionvelkaan liittyville riskeille ja heikot pääomapuskurit ovat edelleen haaste pankkialalle. Omaisuuserien laadun heikkeneminen erityisesti yrityssektorilla rasittaa pankkialan kannattavuutta. Se on heikkojen pääomapuskureiden lisäksi yksi niistä tekijöistä, jotka estävät luottojen ja investointien tuottavan kohdentumisen. Vaikka järjestämättömien lainojen määrä on laskussa, niiden osuus on edelleen korkea (19,5 prosenttia, kun se oli 19,6 prosenttia vuoden 2015 lopussa), ja se on yhä kasvussa joillakin toimialoilla, erityisesti rakennus- ja kiinteistöalalla toimivien yritysten kohdalla. Järjestämättömien lainojen suureen määrään puuttumiseksi on toteutettu joitakin toimia. Arvoltaan alentuneen velkakannan merkittävä vähentäminen edellyttää kuitenkin vielä kokonaisvaltaista strategiaa, jonka avulla olisi myös edistettävä jälkimarkkinoiden kehittymistä, jotta pankit voisivat myydä osan arvoltaan alentuneista salkuistaan.

               (15)

               Luottoehdot ovat parantuneet vähitellen kysyntä- ja tarjontapuolella, mutta pk-yritysten rahoituksen saantia on edelleen parannettava. Niiden portugalilaisten pk-yritysten osuus, jotka eivät onnistuneet saamaan hakemaansa lainamäärää kokonaisuudessaan, kasvoi 34 prosentista 42 prosenttiin. Unionin keskiarvo puolestaan on laskussa ja oli 30 prosenttia vuonna 2016. Innovatiiviset ja kilpailukykyiset yritykset, joilla on suuri kasvupotentiaali, hyötyisivät pääoman paremmasta saatavuudesta. Tämä vähentäisi niiden riippuvuutta velkarahoituksesta ja parantaisi niiden mahdollisuuksia saada rahoitusta, mikä auttaisi yrityksiä kasvamaan ja kansainvälistymään. Velkarahoitteisten ja omalla pääomalla rahoitettujen investointien pääomakustannusten välinen ero oli vuonna 2016 unionin viidenneksi suurin ja selvästi yli unionin keskiarvon. Vaikka verojärjestelmän muutokset ovat vähentäneet velkarahoituksen kannustimia, on vielä liian varhaista nähdä niiden vaikutusta velanoton suhteellisen merkittävään suosimiseen yritysverotuksessa. Viranomaiset käynnistivät heinäkuussa 2016 Capitalizar-ohjelman, jonka tavoitteena on pääasiassa edistää yksityisiä investointeja. Ohjelmassa luodaan uusia luottojärjestelyjä pk-yrityksille, perustetaan erikoisrahastoja, joiden on tarkoitus osallistua yksityisiin investointeihin, ja tehdään muutoksia verojärjestelmään investointien tukemiseksi. Hallitus on myös ottanut käyttöön toisen ohjelman (Programa Semente), jolla tarjotaan rahoitusta nuorille yrityksille ja pienille yrityksille niiden toiminnan alkuvaiheessa (siemenpääoma). Ohjelma auttaa niitä hankkimaan oman pääoman ehtoista rahoitusta, sillä se tarjoaa enintään kolmen vuoden ajan verohelpotuksia yksityissijoittajille, jotka hankkivat uusia osuuksia tällaisista yhtiöistä. Näiden ohjelmien odotetaan parantavan yritysten rahoituksen saantia Portugalissa, jos ne toteutetaan nopeasti kokonaisuudessaan.

               (16)

               Tammikuussa 2017 komissio tarjosi osana palvelumarkkinoiden esteiden poistamista koskevaa toimenpidepakettia kaikille jäsenvaltioille ohjeistusta kansallisista uudistuksista sellaisten ammattipalvelujen sääntelyssä, jotka voivat luoda paljon kasvua ja työpaikkoja. Suositetut uudistukset koskevat monia erilaisia vaatimuksia, ja ne perustuvat vertailevaan analyysiin, joka mukailee jäsenvaltioiden kanssa viimeksi kuluneiden kolmen vuoden aikana tehdyn keskinäisen arvioinnin periaatteita ja toimintatapoja. Portugali on osallistunut aktiivisesti tähän prosessiin. Portugali selostaa kansallisessa toimintasuunnitelmassaan, että säänneltyjä ammatteja koskevia merkittäviä uudistuksia ja tarkistuksia on jo toteutettu vuodesta 2011 alkaen, joten se ei odota mainittavampia muutoksia tulevina vuosina. Komission antamalla ohjeistuksella täydennetään vuoden 2017 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson mukaisia arviointeja siten, että niissä keskitytään erityisesti näihin ammatteihin sovellettaviin vaatimuksiin. Palvelujen tarjoajaksi pääsyyn liittyy merkittäviä lainsäädännöllisiä ja hallinnollisia esteitä useilla aloilla. Joistakin rakennusalaan ja kaikkein rajoitetuimpiin yrityspalveluihin (myös säännellyt ammatit) kohdistetuista uudistuksista sovittiin rahoitustukiohjelman aikana, mutta niiden toteuttaminen on joko keskeytetty tai peruutettu. Tiettyjä ammatteja koskevat säännöt eivät ole yhtä kunnianhimoisia kuin puitelaki näiden ammattien vapauttamisessa kilpailulle. Ne herättävät myös huolta kilpailun suorasta tai välillisestä rajoittamisesta ammattipalvelujen markkinoilla.

               (17)

               Portugalin julkishallinto on edelleen tehotonta, ja sen läpinäkyvyys on vähäistä. Kilpailu on julkisten hankintojen alalla edelleen vähäistä. Edistyksestä huolimatta julkisia hankintoja koskevien tietojen ja menettelyjen läpinäkyvyydessä ja luotettavuudessa on vielä puutteita. Käyttöoikeussopimusten ja julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuksien läpinäkyvyyttä haittaa edelleen, että hankintaviranomaisilta puuttuu monimutkaisten sopimusten hallinnoinnin edellyttämä asiantuntemus. Sopimusten tekeminen ilman tarjouskilpailua on edelleen yleistä julkisissa hankinnoissa. Julkisia hankintoja koskeva säännöstö on äskettäin tarkistettu, ja komissio seuraa tiiviisti tarkistetun säännöstön täytäntöönpanoa. Hallinnollinen rasitus ja yhdenmukaisten täytäntöönpanokäytäntöjen puute eri puolilla maata on hidastanut menettelyjen uudistamista. Vaikka jonkin verran edistystä on tapahtunut, paikallis- ja julkishallinnon menettelyjen yksinkertaistamisessa on esiintynyt viiveitä, sillä julkishallinnon eri tasojen välinen koordinointi on vähäistä. Portugalin viranomaiset ovat hyväksyneet lainsäädännön yksinkertaistamista koskevan uuden SIMPLEX + -ohjelman. Siihen sisältyy melko kunnianhimoisia toimenpiteitä kansalaisten ja yritysten hyväksi. Toimenpiteet ovat lupaavia, ja SIMPLEX + -paketin täytäntöönpanon nopea aloittaminen on varmistettava, jotta ohjelma alkaa vaikuttaa. Useimpia pakettiin sisältyvistä yrityksiä koskevista toimenpiteistä on nyt alettu toteuttaa. Portugalin oikeusjärjestelmän suorituskyky alittaa edelleen unionin keskitason. Portugalissa siviili- ja kauppaoikeutta sekä verotusta koskevien riita-asioiden käsittelyn tehokkuusindikaattorit ovat edelleen heikot. Tämä vaikuttaa kielteisesti liiketoimintaan ja suorien ulkomaisten sijoitusten houkuttelemiseen. Vero- ja hallintotuomioistuinten toiminnan tehokkuus on edelleen haaste tapausten ratkaisuasteen osalta ja menettelyt ovat yhä liian pitkiä. Ratkaisun saaminen maksukyvyttömyysasioita käsittelevästä tuomioistuimesta kestää jopa 40 kuukautta, mikä herättää epäilyjä SIREVE-kehyksen toimivuudesta.

               (18)

               Portugali on edistynyt julkishallinnon läpinäkyvyyden lisäämisessä ja korruption torjunnassa, mutta kattavaa strategiaa ei ole. Korruptiontorjunnasta näyttää tulleen kansallisten syyttäjäviranomaisten todellinen prioriteetti, ja tehokkaampia prosesseja tapausten ja resurssien hallinnoimiseksi on otettu käyttöön. Jää kuitenkin nähtäväksi, johtavatko nämä toimenpiteet korkean tason korruption lopullisen tuomitsemisasteen paranemiseen ja sellaisten rangaistusten määräämiseen, jotka tehokkaammin ennaltaehkäisevät korruptiota. Jokaisessa julkishallintoelimessä käyttöön otetut korruptionehkäisysuunnitelmat ovat toistaiseksi osoittautuneet lähinnä muodollisuuksiksi. Niitä ei ole mukautettu organisaatiokohtaisesti, eikä niitä ole myöskään täydennetty asianmukaisella seurannalla.

               (19)

               Komissio on vuoden 2017 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson osana tehnyt kattavan analyysin Portugalin talouspolitiikasta ja julkaissut sen vuoden 2017 maaraportissa. Se on arvioinut myös vuoden 2017 vakausohjelman ja vuoden 2017 kansallisen uudistusohjelman sekä jatkotoimenpiteet, joita on toteutettu Portugalille viime vuosina annettujen suositusten noudattamiseksi. Se on ottanut huomioon niiden merkityksen Portugalin finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta mutta myös sen, ovatko ne unionin sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska unionin yleistä talouden ohjausta on tarpeen vahvistaa antamalla unionin tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin.

               (20)

               Neuvosto on tutkinut vuoden 2017 vakausohjelman tämän arvioinnin perusteella, ja sen lausunto (7) ilmenee erityisesti jäljempänä esitettävästä suosituksesta 1.

               (21)

               Neuvosto on tutkinut vuoden 2017 kansallisen uudistusohjelman ja vuoden 2017 vakausohjelman komission perusteellisen tarkastelun ja tämän arvioinnin perusteella. Asetuksen (EU) N:o 1176/2011 6 artiklan nojalla annetut neuvoston suositukset ilmenevät jäljempänä esitettävistä suosituksista 1–4,

         SUOSITTAA, että Portugali toteuttaa vuosina 2017 ja 2018 toimia, joilla se

               1.

               varmistaa liiallisen alijäämän korjaamisen kestävyyden; pyrkii toteuttamaan merkittäviä julkisen talouden sopeutustoimia vuonna 2018 vakaus- ja kasvusopimuksen ennaltaehkäisevän osion vaatimusten mukaisesti ja ottaen huomioon tarpeen vahvistaa meneillään olevaa talouden elpymistä ja varmistaa Portugalin julkisen talouden kestävyyden; käyttää satunnaistuloja nopeuttaakseen julkisen talouden velan pienentämistä suhteessa BKT:hen; panostaa enemmän menojen uudelleenarvioinnin laajentamiseen tavoitteena kattaa huomattava osuus useiden politiikkalohkojen julkisista menoista; lisää menojen valvontaa, kustannustehokkuutta ja asianmukaista budjetointia erityisesti terveydenhuoltoalalla, keskittymällä sairaaloiden maksurästien vähentämiseen, ja huolehtii eläkejärjestelmän kestävyydestä; asettaa valtionyhtiöiden taloudellisen kestävyyden parantamiseksi alakohtaisia tehokkuustavoitteita hyvissä ajoin vuoden 2018 talousarviota varten, parantaa valtionyhtiöiden kokonaisnettotulosta ja keventää valtion talousarviolle aiheutuvaa rasitetta;

               2.

               edistää vakinaisiin työsopimuksiin perustuvaa palkkaamista, myös tarkistamalla oikeudellista kehystä; varmistaa pitkäaikaistyöttömien tehokkaan aktivoinnin; varmistaa yhdessä työmarkkinaosapuolten kanssa, että vähimmäispalkan kehitys ei heikennä matalan osaamistason työntekijöiden työllistymismahdollisuuksia;

               3.

               panostaa enemmän luottolaitosten taseiden puhdistamiseen toteuttamalla järjestämättömiä lainoja koskevan kattavan strategian, myös parantamalla arvoltaan alentuneiden omaisuuserien jälkimarkkinoita; parantaa yritysten, erityisesti nuorten yritysten ja pienten ja keskisuurten yritysten, mahdollisuuksia saada rahoitusta;

               4.

               toteuttaa etenemissuunnitelman, jolla kevennetään edelleen hallinnollista rasitusta ja puututaan rakennusalan ja yrityspalvelujen sääntelyesteisiin vuoden 2017 loppuun mennessä; tehostaa maksukyvyttömyys- ja verotusmenettelyihin liittyviä oikeudenkäyntejä.

      Tehty Brysselissä 11 päivänä heinäkuuta 2017.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         T. TÕNISTE

      (1)  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  EUVL L 306, 23.11.2011, s. 25.

      (3)  EUVL C 92, 24.3.2017, s. 1.

      (4)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1303/2013, annettu 17 päivänä joulukuuta 2013, Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yhteisistä säännöksistä sekä Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yleisistä säännöksistä sekä neuvoston asetuksen (EY) N:o 1083/2006 kumoamisesta (EUVL L 347, 20.12.2013, s. 320).

      (5)  Nettomääräisillä julkisilla menoilla tarkoitetaan julkisia kokonaismenoja ilman korkomenoja, ilman unionin ohjelmista aiheutuvia menoja, jotka korvataan täysin unionin varoista saatavilla tuloilla, ja ilman ei-päätösperäisiä muutoksia työttömyysetuusmenoissa. Kansallisesti rahoitettu kiinteän pääoman bruttomuodostus jaetaan neljälle vuodelle. Päätösperäiset tulopuolen toimenpiteet ja lakisääteiset tulojen lisäykset otetaan huomioon. Meno- ja tulopuolen kertaluonteiset toimenpiteet kuittaavat toisensa.

      (6)  Neuvoston suositus, annettu 22 päivänä huhtikuuta 2013, nuorisotakuun perustamisesta (EUVL C 120, 26.4.2013, s. 1).

      (7)  Asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti.