title: Komission suositus, annettu 18 päivänä kesäkuuta 2019, vuodet 2021–2030 kattavan Slovenian yhdennetyn kansallisen energia- ja ilmastosuunnitelman luonnoksesta

text:
               3.9.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 297/92

      KOMISSION SUOSITUS,
      annettu 18 päivänä kesäkuuta 2019,
      vuodet 2021–2030 kattavan Slovenian yhdennetyn kansallisen energia- ja ilmastosuunnitelman luonnoksesta
      (2019/C 297/24)
      EUROOPAN KOMISSIO, joka
      ottaa huomioon energiaunionin ja ilmastotoimien hallinnosta, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusten (EY) N:o 663/2009 ja (EY) N:o 715/2009, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 94/22/EY, 98/70/EY, 2009/31/EY, 2009/73/EY, 2010/31/EU, 2012/27/EU ja 2013/30/EU, neuvoston direktiivien 2009/119/EY ja (EU) 2015/652 muuttamisesta sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 525/2013 kumoamisesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2018/1999 11 päivänä joulukuuta 2018 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2018/1999 (1) ja erityisesti sen 9 artiklan 2 kohdan,
      sekä katsoo seuraavaa:

                  (1)

                  Kunkin jäsenvaltion on asetuksen (EU) 2018/1999 nojalla toimitettava komissiolle luonnos yhdennetystä kansallisesta energia- ja ilmastosuunnitelmasta, joka kattaa vuodet 2021–2030, mainitun asetuksen 3 artiklan 1 kohdan ja liitteen I mukaisesti. Yhdennettyjen kansallisten energia- ja ilmastosuunnitelmien ensimmäiset luonnokset oli määrä toimittaa 31 päivään joulukuuta 2018 mennessä.

                  (2)

                  Slovenia toimitti yhdennetyn kansallisen energia- ja ilmastosuunnitelmansa luonnoksen 31 päivänä joulukuuta 2018. Tämän suunnitelmaluonnoksen toimittaminen on perusta ja ensimmäinen vaihe komission ja jäsenvaltioiden välisessä monivaiheisessa prosessissa, jota noudatetaan yhdennettyjen kansallisten energia- ja ilmastosuunnitelmien viimeistelemiseksi ja niiden panemisessa sen jälkeen täytäntöön.

                  (3)

                  Komissio arvioi asetuksen (EU) 2018/1999 nojalla yhdennettyjen kansallisten energia- ja ilmastosuunnitelmien luonnokset. Komissio on tehnyt kattavan arvioinnin Slovenian yhdennetyn kansallisen energia- ja ilmastosuunnitelman luonnoksesta ottaen huomioon asetuksen (EU) 2018/1999 olennaiset osat. Arviointi (2) julkaistaan tämän suosituksen rinnalla. Jäljempänä esitetyt suositukset perustuvat kyseiseen arviointiin.

                  (4)

                  Komission olisi suosituksissaan käsiteltävä erityisesti seuraavia aiheita: i) tavoitteiden, päämäärien ja panosten kunnianhimoisuus siltä kannalta, saavutetaanko yhteisesti energiaunionin tavoitteet ja erityisesti uusiutuvaa energiaa ja energiatehokkuutta koskevat vuodeksi 2030 asetut unionin tavoitteet, sekä sähköverkkojen yhteenliitäntäaste, johon jäsenvaltio pyrkii vuoteen 2030 mennessä; ii) jäsenvaltion ja unionin tason tavoitteisiin liittyvät politiikat ja toimenpiteet sekä muut politiikat ja toimenpiteet, joilla voi olla rajatylittävää merkitystä; iii) mahdolliset lisäpolitiikat ja -toimenpiteet, joiden sisällyttäminen yhdennettyyn kansalliseen energia- ja ilmastosuunnitelmaan voi olla tarpeen; iv) vuorovaikutukset ja johdonmukaisuus yhdennettyyn kansalliseen energia- ja ilmastosuunnitelmaan sisältyvien nykyisten ja suunniteltujen politiikkojen ja toimenpiteiden välillä energiaunionin yhdessä ulottuvuudessa ja eri ulottuvuuksien kesken.

                  (5)

                  Komissio on suosituksia laatiessaan ottanut huomioon yhtäältä tarpeen koota yhteen kaikkien jäsenvaltioiden tietyt määrälliset suunnitellut panokset, jotta voidaan arvioida kunnianhimoisuutta unionin tasolla, ja toisaalta tarpeen antaa asianomaiselle jäsenvaltiolle riittävästi aikaa ottaa asianmukaisesti huomioon komission suositukset ennen kansallisen suunnitelman viimeistelemistä.

                  (6)

                  Komission suositukset jäsenvaltioiden uusiutuvaa energiaa koskevista tavoitteista perustuvat asetuksen (EU) 2018/1999 liitteessä II vahvistettuun laskentakaavaan, joka perustuu objektiivisiin kriteereihin.

                  (7)

                  Energiatehokkuuden osalta komission suositukset perustuvat arviointiin yhdennetyssä kansallisessa energia- ja ilmastosuunnitelmassa esitetystä kunnianhimoisuuden kansallisesta tasosta verrattuna siihen toimien yhteiseen tasoon, joka on tarpeen unionin tavoitteiden saavuttamiseksi, ja tarvittaessa otetaan huomioon tiedot erityisistä kansallisista olosuhteista. Energiatehokkuuden alalla lopullisten kansallisten panosten olisi heijastettava kustannustehokkaita energian säästömahdollisuuksia ja niitä olisi tuettava rakennusten pitkän aikavälin peruskorjausstrategioilla sekä toimenpiteillä, joilla pannaan täytäntöön Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2012/27/EU (3) 7 artiklaan perustuva energiansäästövelvoite. Jäsenvaltioiden olisi myös osoitettava, että ne ovat asianmukaisesti ottaneet huomioon energiatehokkuus etusijalle -periaatteen, erityisesti selittämällä, miten energiatehokkuus edistää kilpailukykyisen vähähiilisen talouden ja energian toimitusvarmuuden kansallisten tavoitteiden saavuttamista sekä auttaa torjumaan energiaköyhyyttä.

                  (8)

                  Hallintoasetuksen mukaan jäsenvaltioiden on toimitettava yleiskatsaus tarvittavista investoinneista yhdennetyssä kansallisessa suunnitelmassa vahvistettujen tavoitteiden, päämäärien ja panosten saavuttamiseksi sekä yleinen arvio näiden investointien lähteistä. Kansallisissa energia- ja ilmastosuunnitelmissa olisi varmistettava kansallisten politiikkojen ja toimenpiteiden avoimuus ja ennustettavuus investointivarmuuden takaamiseksi.

                  (9)

                  Komissio on samaan aikaan osana vuosien 2018–2019 talouspolitiikan EU-ohjausjaksoa painottanut energiaan ja ilmastoon liittyviä jäsenvaltioiden investointitarpeita. Tämä on otettu huomioon Slovenian maaraportissa (4) vuonna 2019 sekä talouspolitiikan EU-ohjausjakson yhteydessä annetussa komission suosituksessa neuvoston suositukseksi Slovenialle (5). Komissio on ottanut huomioon tuoreimmat ohjausjakson tulokset ja suositukset arvioidessaan yhdennettyjä kansallisia energia- ja ilmastosuunnitelmaluonnoksia. Komission suosituksilla täydennetään viimeisimpiä eurooppalaisen ohjausjakson yhteydessä annettuja maakohtaisia suosituksia. Jäsenvaltioiden olisi myös varmistettava, että niiden yhdennetyissä kansallisissa energia- ja ilmastosuunnitelmissa otetaan huomioon viimeisimmät eurooppalaisen ohjausjakson yhteydessä annetut maakohtaiset suositukset.

                  (10)

                  Hallintoasetuksen mukaan kunkin jäsenvaltion on lisäksi otettava asianmukaisesti huomioon komission mahdolliset suositukset luonnoksesta yhdennetyksi kansalliseksi energia- ja ilmastosuunnitelmaksi, joka on toimitettava 31 päivään joulukuuta 2019 mennessä. Jos asianomainen jäsenvaltio ei ota huomioon jotakin suositusta tai sen merkittävää osaa, kyseisen jäsenvaltion on perusteltava tämä julkisesti.

                  (11)

                  Jäsenvaltioiden olisi tarvittaessa ilmoitettava yhdennetyissä kansallisissa energia- ja ilmastosuunnitelmissaan ja myöhempinä vuosina tehtävissä päivityksissä samat tiedot, jotka ne ilmoittavat Eurostatille tai Euroopan ympäristökeskukselle. Saman lähteen sekä eurooppalaisten tilastojen, jos ne ovat käytettävissä, käyttö on myös olennaista mallinnusten ja ennusteiden lähtökohdan laskemiselle. Kun käytetään eurooppalaisia tilastoja, voidaan paremmin vertailla yhdennetyissä kansallisissa energia- ja ilmastosuunnitelmissa käytettyjä tietoja ja ennusteita.

                  (12)

                  Kaikki asetuksen (EU) 2018/1999 liitteessä I esitetyt osat on sisällytettävä lopulliseen yhdennettyyn kansalliseen energia- ja ilmastosuunnitelmaan. Tässä yhteydessä olisi arvioitava suunniteltujen politiikkojen ja toimenpiteiden makroekonomiset, ja siinä määrin kuin se on toteutettavissa, terveyteen, ympäristöön, työllisyyteen, koulutukseen ja osaamiseen liittyvät sekä sosiaaliset vaikutukset. Yleisö ja muut sidosryhmät on saatava mukaan lopullisen yhdennetyn kansallisen energia- ja ilmastosuunnitelman laatimiseen. Nämä ja muut seikat kuvataan yksityiskohtaisesti tämän suosituksen kanssa julkaistussa komission yksiköiden valmisteluasiakirjassa (6).

                  (13)

                  Slovenian on varmistettava, että lopullisessa suunnitelmassa käsitellään kaikkien ulottuvuuksien osalta kaikkia luonnoksesta puuttuvia osia, kuten ”voimassa olevien toimenpiteiden avulla” -skenaariota, vaikutustenarviointia ja investointitarpeita. Huomioon olisi otettava myös nykyisten ja suunniteltujen politiikkojen ja toimenpiteiden väliset yhteydet, kuten erityisesti synergiat hiilestä irtautumisen, energiaturvallisuuden ja energian sisämarkkinoiden ulottuvuuksien sekä energiatehokkuus etusijalle -periaatteen välillä. Myös arviointi siitä, varmistetaanko nykyisillä politiikoilla fossiilisten polttoaineiden käytön vähentäminen energia-alalla, sekä tiedot energiamarkkinoiden toiminnasta ovat tärkeitä asioita, joita olisi käsiteltävä lopullisessa suunnitelmassa. Samalla lailla tutkimuksen, innovoinnin ja kilpailukyvyn ulottuvuuksien tavoitteilla on tuettava muita energiaunionin ulottuvuuksia varten suunniteltuja toimia.

                  (14)

                  Olisi hyödyllistä, jos lopullisessa yhdennetyssä kansallisessa energia- ja ilmastosuunnitelmassa esitettäisiin kattava analyysi siitä, miten vähähiilisten teknologioiden sektori tällä hetkellä sijoittuu maailmanlaajuisille markkinoille ja tuotaisiin esiin kilpailuvahvuuksia ja mahdollisia haasteita. Tältä pohjalta olisi hyödyllistä määritellä mitattavissa olevia tulevaisuuden tavoitteita sekä politiikkoja ja toimenpiteitä niiden saavuttamiseksi ja esittää asianmukaiset yhteydet yritys-, teollisuus- ja koulutuspolitiikkaan. Lopullisessa yhdennetyssä kansallisessa energia- ja ilmastosuunnitelmassa olisi myös hyödyllistä ottaa paremmin huomioon yhteydet kiertotalouteen ja korostaa tämän potentiaalia kasvihuonekaasupäästöjen vähentämisessä.

                  (15)

                  Sloveniaa koskevien komission suositusten pohjana on Slovenian yhdennetyn kansallisen energia- ja ilmastosuunnitelman luonnoksen arviointi, joka julkaistaan tämän suosituksen yhteydessä (7).

            SUOSITTAA, ETTÄ SLOVENIA TOTEUTTAA TOIMIA, joilla se:

                  1.

                  määrittää erityisesti rakennuksia koskevia kustannustehokkaita lisäpolitiikkoja ja -toimenpiteitä, kun otetaan huomioon EU:n päästökauppajärjestelmän ulkopuolelle kuuluvia kasvihuonekaasupäästöjä koskevat vuodeksi 2030 asetetut kansalliset tavoitteet (-15 % vuoteen 2005 verrattuna) ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2018/841 (8) mukainen vastaava sitoutuminen siihen, että maankäytöstä, maankäytön muutoksesta ja metsätaloudesta aiheutuvat päästöt eivät ylitä poistumia;

                  2.

                  nostaa vuoteen 2030 mennessä saavutettavaa uusiutuvan energian osuuden tavoitetasoa merkittävästi vähintään 37 prosenttiin Slovenian panoksena uusiutuvaa energiaa koskevaan vuodeksi 2030 asetettuun unionin tavoitteeseen, kuten asetuksen (EU) 2018/1999 liitteessä II olevassa kaavassa esitetään, ottaen asianmukaisesti huomioon asiaankuuluvat olosuhteet ja kansalliset rajoitteet; sisällyttää lopulliseen yhdennettyyn kansalliseen energia- ja ilmastosuunnitelmaan ohjeellisen kehityskulun, joka saavuttaa asetuksen (EU) 2018/1999 4 artiklan a kohdan 2 alakohdassa esitetyt vertailukohdat mainitun osuuden mukaisesti siten, että otetaan huomioon tarve lisätä toimia tämän tavoitteen saavuttamiseksi yhteisesti; esittää yksityiskohtaisia ja määrällisiä politiikkoja ja toimenpiteitä, jotka ovat Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä (EU) 2018/2001 (9) vahvistettujen velvoitteiden mukaisia, jotta mahdollistetaan tämän panoksen toteutuminen ajoissa ja kustannustehokkaasti; varmistaa, että Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/28/EY (10) liitteessä I vahvistettu uusiutuvaa energiaa koskeva vuoden 2020 tavoite saavutetaan kokonaan ja säilytetään perustasona vuodesta 2021 eteenpäin, ja selittää, miten se aikoo saavuttaa ja säilyttää tämän perustaso-osuuden; nostaa tavoitetasoa lämmitys- ja jäähdytysalalla, jotta saavutettaisiin direktiivin (EU) 2018/2001 23 artiklan ohjeellinen tavoite ja direktiivin (EU) 2018/2001 25 artiklassa asetettu liikennetavoite; säätää konkreettisia toimenpiteitä hallinnollisten menettelyjen yksinkertaistamisesta ja mahdollisuuksia luovista puitteista itse tuotetun uusiutuvan energian kulutusta ja uusiutuvan energian yhteisöjä varten direktiivin (EU) 2018/2001 21 ja 22 artiklan mukaisesti;

                  3.

                  lisää merkittävästi tavoitetasoa, joka koskee primäärienergian kulutuksen vähentämistä vuonna 2030, kun otetaan huomioon, että on tarpeen lisätä toimia vuodeksi 2030 asetetun unionin energiatehokkuustavoitteen saavuttamiseksi; ilmaisee panoksensa loppuenergian kulutuksena; ehdottaa kunnianhimoisempia politiikkoja ja toimenpiteitä, joilla saavutetaan energian lisäsäästöjä vuoteen 2030 mennessä; esittää politiikkoja ja toimenpiteitä vuosiksi 2021–2030 ja esittää myös niiden vaikutukset odotettuina energiansäästöinä sekä täytäntöönpanon aikataulun;

                  4.

                  määrittää monipuolistamiseen ja energiariippuvuuteen liittyviä energiaturvallisuustavoitteita tukevia toimenpiteitä, mukaan lukien toimenpiteet joustavuuden varmistamiseksi;

                  5.

                  määrittää markkinoiden yhdentymistä koskevia tulevaisuuteen suuntautuvia tavoitteita, erityisesti tukku- ja vähittäismarkkinoiden kilpailukyvyn kehittämistä koskevia toimenpiteitä;

                  6.

                  selventää tutkimuksen, innovoinnin ja kilpailukyvyn ulottuvuuteen erityisesti energiaunionin yhteydessä liittyviä kansallisia tavoitteita ja rahoitustavoitteita, jotka on saavutettava vuosina 2023–2030, siten, että ne ovat helposti mitattavissa ja tarkoituksenmukaisia ja niillä tuetaan yhdennetyn kansallisen energia- ja ilmastosuunnitelman muiden ulottuvuuksien tavoitteiden toteuttamista; tukee kyseisiä tavoitteita erityisillä ja asianmukaisilla politiikoilla ja toimenpiteillä, mukaan lukien ne, jotka laaditaan yhteistyössä muiden jäsenvaltioiden kanssa, kuten strateginen energiateknologiasuunnitelma;

                  7.

                  toteuttaa kattavan kuulemismenettelyn naapurimaiden ja muiden jäsenvaltioiden kanssa edistääkseen energiaunionin tavoitteiden saavuttamista mahdollisimman kustannustehokkaasti; tutkii edelleen koordinoidun energia- ja ilmastopolitiikan rajatylittävää potentiaalia ja makroalueellisia näkökohtia erityisesti Adrianmeren alueella alueen hiilijalanjäljen pienentämiseksi ja ekosysteemeihin perustuvan lähestymistavan toteuttamiseksi;

                  8.

                  toimittaa yleiskatsauksen investoinneista, jotka ovat tarpeen taloutensa nykyaikaistamiseksi energia- ja ilmastotavoitteiden avulla, sekä yleisen arvioinnin näiden investointien lähteistä ja myös asianmukaisesta kansallisen, alueellisen ja unionin tason rahoituksesta; harkitsee myös Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2018/842 (11) mukaisten toisiin jäsenvaltioihin tehtävien siirtojen kustannustehokasta toteuttamista rahoituslähteenä;

                  9.

                  luettelee kaikki energiatuet, myös erityisesti tuet fossiilisille polttoaineille, sekä toteutetut toimet ja suunnitelmat niistä luopumiseksi;

                  10.

                  täydentää vuorovaikutuksesta ilmanlaatua ja ilmaan vapautuvia päästöjä koskevan politiikan kanssa tehtävää analyysiä lisäämällä määrällisiä tietoja sisällyttämällä siihen vähintään vaaditut tiedot suunniteltujen politiikkojen ja toimenpiteiden ilman epäpuhtauspäästöistä;

                  11.

                  sisällyttää suunnitelmaan paremmin oikeudenmukaista ja tasapuolista siirtymistä koskevat näkökohdat, erityisesti esittämällä yksityiskohtaisempia tietoja suunniteltujen tavoitteiden, politiikkojen ja toimenpiteiden sosiaali-, työllisyys- ja osaamisvaikutuksista, liittyen erityisesti hiilivoimalla tapahtuvan sähköntuotannon vaiheittaiseen lopettamiseen; kehittää edelleen lähestymistapaa energiaköyhyyteen liittyvien ongelmien ratkaisemiseksi muun muassa täsmentämällä arviotaan asetuksessa (EU) 2018/1999 vaaditun mukaisesti.

         Tehty Brysselissä 18 päivänä kesäkuuta 2019.

               Komission puolesta

            Miguel ARIAS CAÑETE

               Komission jäsen

         (1)  EUVL L 328, 21.12.2018, s. 1.

         (2)  SWD(2019) 271.

         (3)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2012/27/EU, annettu 25 päivänä lokakuuta 2012, energiatehokkuudesta, direktiivien 2009/125/EY ja 2010/30/EU muuttamisesta sekä direktiivien 2004/8/EY ja 2006/32/EY kumoamisesta (EUVL L 315, 14.11.2012, s. 1).

         (4)  SWD(2019) 1023 final.

         (5)  COM(2019) 524 final, 5. kesäkuuta 2019.

         (6)  SWD(2019) 271.

         (7)  SWD(2019) 271.

         (8)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2018/841, annettu 30 päivänä toukokuuta 2018, maankäytöstä, maankäytön muutoksesta ja metsätaloudesta aiheutuvien kasvihuonekaasupäästöjen ja -poistumien sisällyttämisestä vuoteen 2030 ulottuviin ilmasto- ja energiapolitiikan puitteisiin sekä asetuksen (EU) N:o 525/2013 ja päätöksen N:o 529/2013/EU muuttamisesta (EUVL L 156, 19.6.2018, s. 1).

         (9)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EU) 2018/2001, annettu 11 päivänä joulukuuta 2018, uusiutuvista lähteistä peräisin olevan energian käytön edistämisestä (EUVL L 328, 21.12.2018, s. 82).

         (10)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/28/EY, annettu 23 päivänä huhtikuuta 2009, uusiutuvista lähteistä peräisin olevan energian käytön edistämisestä sekä direktiivien 2001/77/EY ja 2003/30/EY muuttamisesta ja myöhemmästä kumoamisesta (EUVL L 140, 5.6.2009, s. 16).

         (11)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2018/842, annettu 30 päivänä toukokuuta 2018, sitovista vuotuisista kasvihuonekaasujen vähennyksistä jäsenvaltioissa vuosina 2021–2030, joilla edistetään ilmastotoimia Pariisin sopimuksen sitoumusten täyttämiseksi, sekä asetuksen (EU) N:o 525/2013 muuttamisesta (EUVL L 156, 19.6.2018, s. 26).


title: Euroopan keskuspankin suositus annettu 19 päivänä maaliskuuta 2020 Euroopan unionin neuvostolle Latvijas Bankan ulkopuolisista tilintarkastajista (EKP/2020/14) 2020/C 98/01

text:
               25.3.2020

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 98/1

      EUROOPAN KESKUSPANKIN SUOSITUS
      annettu 19 päivänä maaliskuuta 2020
      Euroopan unionin neuvostolle Latvijas Bankan ulkopuolisista tilintarkastajista (EKP/2020/14)
      (2020/C 98/01)
      Euroopan keskuspankin neuvosto, joka
      ottaa huomioon Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännön ja erityisesti sen 27.1 artiklan,
      sekä katsoo seuraavaa:

                  (1)

                  Euroopan keskuspankin (EKP) neuvoston suosittelemat ja Euroopan unionin neuvoston hyväksymät riippumattomat ulkopuoliset tilintarkastajat tarkastavat EKP:n ja niiden jäsenvaltioiden kansallisten keskuspankkien tilit, joiden rahayksikkö on euro.

                  (2)

                  Latvijas Bankan nykyisten ulkopuolisten tilintarkastajien toimikausi päättyy tilikauden 2019 tilintarkastuksen jälkeen. Sen vuoksi on tarpeen nimittää uudet ulkopuoliset tilintarkastajat tilikaudesta 2020 alkaen.

                  (3)

                  Latvijas Banka on valinnut SIA Ernst & Young Balticin ulkopuolisiksi tilintarkastajikseen tilikausiksi 2020–2024,

            ON HYVÄKSYNYt TÄMÄN SUOSITUKSEN:
      On suositeltavaa, että SIA Ernst & Young Baltic nimitetään Latvijas Bankan ulkopuolisiksi tilintarkastajiksi tilikausiksi 2020–2024.

         Tehty Frankfurt am Mainissa 19 päivänä maaliskuuta 2020.

               EKP:n puheenjohtaja

            Christine LAGARDE


title: Neuvoston suositus (EU) 2021/892, annettu 3 päivänä kesäkuuta 2021, EU:hun suuntautuvaa muuta kuin välttämätöntä matkustamista koskevasta väliaikaisesta rajoituksesta ja sen mahdollisesta poistamisesta annetun suosituksen (EU) 2020/912 muuttamisesta

text:
                  4.6.2021

                  FI

                  Euroopan unionin virallinen lehti

                  L 198/1

         NEUVOSTON SUOSITUS (EU) 2021/892,
         annettu 3 päivänä kesäkuuta 2021,
         EU:hun suuntautuvaa muuta kuin välttämätöntä matkustamista koskevasta väliaikaisesta rajoituksesta ja sen mahdollisesta poistamisesta annetun suosituksen (EU) 2020/912 muuttamisesta
         EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
         ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 77 artiklan 2 kohdan b ja e alakohdan sekä 292 artiklan ensimmäisen ja toisen virkkeen,
         sekä katsoo seuraavaa:

                     (1)

                     Neuvosto hyväksyi 30 päivänä kesäkuuta 2020 suosituksen EU:hun suuntautuvaa muuta kuin välttämätöntä matkustamista koskevasta väliaikaisesta rajoituksesta ja sen mahdollisesta poistamisesta (1), jäljempänä ’neuvoston suositus’.

                     (2)

                     Neuvosto hyväksyi 16 päivänä heinäkuuta 2020 suosituksen (EU) 2020/1052 EU:hun suuntautuvaa muuta kuin välttämätöntä matkustamista koskevasta väliaikaisesta rajoituksesta ja sen mahdollisesta poistamisesta annetun neuvoston suosituksen (EU) 2020/912 muuttamisesta (2). Neuvosto hyväksyi 30 päivänä heinäkuuta 2020 suosituksen (EU) 2020/1144 EU:hun suuntautuvaa muuta kuin välttämätöntä matkustamista koskevasta väliaikaisesta rajoituksesta ja sen mahdollisesta poistamisesta annetun neuvoston suosituksen (EU) 2020/912 muuttamisesta (3). Neuvosto hyväksyi 7 päivänä elokuuta 2020 suosituksen (EU) 2020/1186 EU:hun suuntautuvaa muuta kuin välttämätöntä matkustamista koskevasta väliaikaisesta rajoituksesta ja sen mahdollisesta poistamisesta annetun neuvoston suosituksen (EU) 2020/912 muuttamisesta (4). Neuvosto hyväksyi 22 päivänä lokakuuta 2020 suosituksen (EU) 2020/1551 EU:hun suuntautuvaa muuta kuin välttämätöntä matkustamista koskevasta väliaikaisesta rajoituksesta ja sen mahdollisesta poistamisesta annetun neuvoston suosituksen (EU) 2020/912 muuttamisesta (5).
                     Neuvosto hyväksyi 17 päivänä joulukuuta 2020 suosituksen (EU) 2020/2169 EU:hun suuntautuvaa muuta kuin välttämätöntä matkustamista koskevasta väliaikaisesta rajoituksesta ja sen mahdollisesta poistamisesta annetun neuvoston suosituksen (EU) 2020/912 muuttamisesta (6). Neuvosto hyväksyi 28 päivänä tammikuuta 2021 suosituksen (EU) 2021/89 EU:hun suuntautuvaa muuta kuin välttämätöntä matkustamista koskevasta väliaikaisesta rajoituksesta ja sen mahdollisesta poistamisesta annetun neuvoston suosituksen (EU) 2020/912 muuttamisesta (7).Neuvosto hyväksyi 2 päivänä helmikuuta 2021 suosituksen (EU) 2021/132 EU:hun suuntautuvaa muuta kuin välttämätöntä matkustamista koskevasta väliaikaisesta rajoituksesta ja sen mahdollisesta poistamisesta annetun neuvoston suosituksen (EU) 2020/912 muuttamisesta (8) ja 6 päivänä toukokuuta 2021 suosituksen (EU) 2021/767 (9) EU:hun suuntautuvaa muuta kuin välttämätöntä matkustamista koskevasta väliaikaisesta rajoituksesta ja sen mahdollisesta poistamisesta annetun neuvoston suosituksen (EU) 2020/912 muuttamisesta.

                     (3)

                     Neuvosto hyväksyi 20 päivänä toukokuuta 2021 suosituksen (EU) 2021/816 EU:hun suuntautuvaa muuta kuin välttämätöntä matkustamista koskevasta väliaikaisesta rajoituksesta ja sen mahdollisesta poistamisesta annetun neuvoston suosituksen (EU) 2020/912 muuttamisesta (10) päivittääkseen kriteerejä, joiden perusteella arvioidaan, onko muu kuin välttämätön matkustaminen kolmansista maista turvallista ja voidaanko se hyväksyä.

                     (4)

                     Neuvoston suosituksessa todetaan, että jäsenvaltioiden olisi purettava EU:hun suuntautuvaa muuta kuin välttämätöntä matkustamista koskeva väliaikainen rajoitus koordinoidusti vaiheittain 1 päivästä heinäkuuta 2020 alkaen neuvoston suosituksen liitteessä I lueteltujen kolmansien maiden asukkaiden osalta. Neuvoston olisi joka toinen viikko tarkasteltava uudelleen ja tarvittaessa päivitettävä liitteessä I olevaa kolmansien maiden luetteloa kuultuaan tiiviisti komissiota ja asiaankuuluvia EU:n virastoja ja yksiköitä neuvoston suosituksessa tarkoitettuihin menetelmiin, kriteereihin ja tietoihin perustuvan kokonaisarvioinnin jälkeen.

                     (5)

                     Neuvostossa on käyty tämän jälkeen keskusteluja liitteessä I olevan kolmansien maiden luettelon tarkistamisesta kuullen tiiviisti komissiota ja asiaankuuluvia EU:n virastoja ja yksiköitä ja noudattaen neuvoston suosituksessa, sellaisena kuin se on muutettuna suosituksella (EU) 2021/816, esitettyjä kriteereitä ja menetelmiä. Keskustelujen perusteella liitteessä I olevaa kolmansien maiden luetteloa olisi muutettava. Erityisesti Japani olisi lisättävä luetteloon.

                     (6)

                     Rajavalvonta ei ole ainoastaan niiden jäsenvaltioiden edun mukaista, joiden ulkorajoilla sitä toteutetaan, vaan myös kaikkien sisärajavalvonnan lakkauttaneiden jäsenvaltioiden edun mukaista. Jäsenvaltioiden olisi sen vuoksi varmistettava ulkorajoilla toteutettavien toimenpiteiden koordinointi Schengen-alueen moitteettoman toiminnan varmistamiseksi. Tätä varten jäsenvaltioiden olisi jatkettava 3 päivästä kesäkuuta 2021 alkaen EU:hun suuntautuvaa muuta kuin välttämätöntä matkustamista koskevan väliaikaisen rajoituksen purkamista koordinoidusti neuvoston suosituksen liitteessä I, sellaisena kuin se on muutettuna tällä suosituksella, lueteltujen kolmansien maiden asukkaiden osalta.

                     (7)

                     Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyssä, Tanskan asemasta tehdyssä pöytäkirjassa N:o 22 olevien 1 ja 2 artiklan mukaisesti Tanska ei osallistu tämän suosituksen hyväksymiseen, suositus ei sido Tanskaa eikä sitä sovelleta Tanskaan. Koska tällä suosituksella kehitetään Schengenin säännöstöä, Tanska päättää mainitun pöytäkirjan 4 artiklan mukaisesti kuuden kuukauden kuluessa siitä, kun neuvosto on hyväksynyt tämän suosituksen, paneeko se suosituksen täytäntöön.

                     (8)

                     Tällä suosituksella kehitetään niitä Schengenin säännöstön määräyksiä, joihin Irlanti ei osallistu neuvoston päätöksen 2002/192/EY (11) mukaisesti; Irlanti ei sen vuoksi osallistu tämän suosituksen hyväksymiseen, suositus ei sido Irlantia eikä sitä sovelleta Irlantiin.

                     (9)

                     Islannin ja Norjan osalta tällä suosituksella kehitetään niitä Schengenin säännöstön määräyksiä, joita tarkoitetaan Euroopan unionin neuvoston sekä Islannin tasavallan ja Norjan kuningaskunnan välisessä sopimuksessa viimeksi mainittujen osallistumisesta Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen ja jotka kuuluvat neuvoston päätöksen 1999/437/EY (12) 1 artiklan A kohdassa tarkoitettuun alaan.

                     (10)

                     Sveitsin osalta tällä suosituksella kehitetään niitä Schengenin säännöstön määräyksiä, joita tarkoitetaan Euroopan unionin, Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton välisessä sopimuksessa Sveitsin valaliiton osallistumisesta Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen ja jotka kuuluvat päätöksen 1999/437/EY (13) 1 artiklan A kohdassa, luettuna yhdessä neuvoston päätöksen 2008/146/EY (14) 3 artiklan kanssa, tarkoitettuun alaan.

                     (11)

                     Liechtensteinin osalta tällä suosituksella kehitetään niitä Schengenin säännöstön määräyksiä, joita tarkoitetaan Euroopan unionin, Euroopan yhteisön, Sveitsin valaliiton ja Liechtensteinin ruhtinaskunnan välisessä pöytäkirjassa Liechtensteinin ruhtinaskunnan liittymisestä Euroopan unionin, Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton väliseen sopimukseen Sveitsin valaliiton osallistumisesta Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen ja jotka kuuluvat päätöksen 1999/437/EY (15) 1 artiklan A kohdassa, tarkasteltuna yhdessä neuvoston päätöksen 2011/350/EU (16) 3 artiklan kanssa, tarkoitettuun alaan,

               ON ANTANUT TÄMÄN SUOSITUKSEN:
         Muutetaan EU:hun suuntautuvaa muuta kuin välttämätöntä matkustamista koskevasta väliaikaisesta rajoituksesta ja sen mahdollisesta poistamisesta annettu neuvoston suositus (EU) 2020/912, sellaisena kuin se on muutettuna suosituksella (EU) 2020/1052, suosituksella (EU) 2020/1144, suosituksella (EU) 2020/1186, suosituksella (EU) 2020/1551, suosituksella (EU) 2020/2169, suosituksella (EU) 2021/89, suosituksella (EU) 2021/132, suosituksella (EU) 2021/767 ja suosituksella (EU) 2021/816, seuraavasti:

                     1)

                     Korvataan neuvoston suosituksen 1 kohdan ensimmäinen kappale seuraavasti:

                                 ”1.

                                 Jäsenvaltioiden olisi purettava EU:hun suuntautuvaa muuta kuin välttämätöntä matkustamista koskeva väliaikainen rajoitus koordinoidusti vaiheittain 3 päivästä kesäkuuta 2021 alkaen liitteessä I lueteltujen kolmansien maiden asukkaiden osalta.”

                     2)

                     Korvataan suosituksen liite I seuraavasti:

                           ”LIITE I
                           Kolmannet maat ja erityishallintoalueet, joiden asukkaisiin EU:hun suuntautuvaa muuta kuin välttämätöntä matkustamista koskeva ulkorajoilla sovellettava väliaikainen rajoitus ei saisi vaikuttaa:

                                       I

                                       VALTIOT

                                                   1.

                                                   AUSTRALIA

                                                   2.

                                                   ISRAEL

                                                   3.

                                                   JAPANI

                                                   4.

                                                   UUSI-SEELANTI

                                                   5.

                                                   RUANDA

                                                   6.

                                                   SINGAPORE

                                                   7.

                                                   ETELÄ-KOREA

                                                   8.

                                                   THAIMAA

                                                   9.

                                                   KIINA (*)

                                       II.

                                       KIINAN KANSANTASAVALLAN ERITYISHALLINTOALUEET

                                                   Hongkongin erityishallintoalue (*1)

                                                   Macaon erityishallintoalue  (*1)

                        (*1)  edellyttäen, että vastavuoroisuus vahvistetaan"

                        (*1)  edellyttäen, että vastavuoroisuus vahvistetaan"

            Tehty Luxemburgissa 3 päivänä kesäkuuta 2021

                  Neuvoston puolesta

                  Puheenjohtaja

               P. N. SANTOS

            (1)  EUVL L 208 I, 1.7.2020, s. 1.

            (2)  EUVL L 230, 17.7.2020, s. 26.

            (3)  EUVL L 248, 31.7.2020, s. 26.

            (4)  EUVL L 261, 11.8.2020, s. 83.

            (5)  EUVL L 354, 26.10.2020, s. 19.

            (6)  EUVL L 431, 21.12.2020, s. 75.

            (7)  EUVL L 33, 29.1.2021, s. 1.

            (8)  EUVL L 41, 4.2.2021, s. 1.

            (9)  EUVL L 165 I, 11.5.2021, s. 66.

            (10)  EUVL L 182, 21.5.2021, s. 1.

            (11)  Neuvoston päätös 2002/192/EY, tehty 28 päivänä helmikuuta 2002, Irlannin pyynnöstä saada osallistua joihinkin Schengenin säännöstön määräyksiin (EYVL L 64, 7.3.2002, s. 20).

            (12)  EYVL L 176, 10.7.1999, s. 31.

            (13)  EUVL L 53, 27.2.2008, s. 52.

            (14)  Neuvoston päätös 2008/146/EY, tehty 28 päivänä tammikuuta 2008, Euroopan unionin, Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton välisen, Sveitsin valaliiton osallistumista Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen koskevan sopimuksen tekemisestä Euroopan yhteisön puolesta (EUVL L 53, 27.2.2008, s. 1).

            (15)  EUVL L 160, 18.6.2011, s. 21.

            (16)  Neuvoston päätös 2011/350/EU, annettu 7 päivänä maaliskuuta 2011, Liechtensteinin ruhtinaskunnan liittymisestä Euroopan unionin, Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton väliseen sopimukseen, joka koskee Sveitsin valaliiton osallistumista Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen, Euroopan unionin, Euroopan yhteisön, Sveitsin valaliiton ja Liechtensteinin ruhtinaskunnan välillä tehtävän pöytäkirjan tekemisestä Euroopan unionin puolesta, siltä osin kuin kyse on tarkastusten poistamisesta sisärajoilta ja henkilöiden liikkumisesta rajojen yli (EUVL L 160, 18.6.2011, s. 19).


title: Neuvoston suositus, annettu 10 päivänä lokakuuta 2019, Euroopan keskuspankin johtokunnan jäsenen nimittämisestä 2019/C 351/01

text:
               17.10.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 351/1

      NEUVOSTON SUOSITUS,
      annettu 10 päivänä lokakuuta 2019,
      Euroopan keskuspankin johtokunnan jäsenen nimittämisestä
      (2019/C 351/01)
      EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
      ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 283 artiklan 2 kohdan ja 139 artiklan 2 kohdan,
      ottaa huomioon Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännöstä tehdyn pöytäkirjan N:o 4 ja erityisesti sen 11.2 artiklan,
      SUOSITTAA EUROOPPA-NEUVOSTOLLE SEURAAVAA:
      Fabio PANETTA nimitetään Euroopan keskuspankin johtokunnan jäseneksi 1 päivänä tammikuuta 2020 alkavaksi kahdeksan vuoden toimikaudeksi.

         Tehty Brysselissä 10 päivänä lokakuuta 2019.

               Neuvoston puolesta

               Puheenjohtaja

            M. LINTILÄ


               9.3.2020

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 76/206

      P8_TA(2018)0227
      Libya
      Euroopan parlamentin suositus 30. toukokuuta 2018 neuvostolle Euroopan parlamentin suosituksesta neuvostolle, komissiolle ja komission varapuheenjohtajalle / unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkealle edustajalle Libyasta (2018/2017(INI))
      (2020/C 76/25)

         Euroopan parlamentti, joka

                  —

                  ottaa huomioon YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselman 2259 (2015) sekä sen jälkeen annetut päätöslauselmat,

                  —

                  ottaa huomioon Libyan poliittisen sopimuksen,

                  —

                  ottaa huomioon 22. elokuuta 2017 annetun YK:n pääsihteerin raportin YK:n Libyan-tukioperaatiosta,

                  —

                  ottaa huomioon YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselman 1973 (2011) sekä kaikki sen jälkeen annetut Libyaa koskevat päätöslauselmat, myös päätöslauselman 2380 (2017),

                  —

                  ottaa huomioon turvallisuusneuvoston päätöslauselmaan 2312 (2016) liittyvän YK:n pääsihteerin raportin,

                  —

                  ottaa huomioon YK:n ihmisoikeusvaltuutetun 14. marraskuuta 2017 antaman julkilausuman muuttajien kärsimyksestä Libyassa, mitä kuvattiin kauhistukseksi ihmiskunnan omalletunnolle,

                  —

                  ottaa huomioon huhtikuussa 2018 julkistetun YK:n ihmisoikeusvaltuutetun toimiston raportin ”Abuse Behind Bars: Arbitrary and unlawful detention in Libya”,

                  —

                  ottaa huomioon 18. syyskuuta 2014 (1), 15. tammikuuta 2015 (2) ja 4. helmikuuta 2016 (3) antamansa päätöslauselmat Libyan tilanteesta,

                  —

                  ottaa huomioon AKT:n ja EU:n parlamentaarisen yleiskokouksen yhteispuheenjohtajien 20. joulukuuta 2017 antaman julkilausuman muuttajien tilanteesta Libyassa,

                  —

                  ottaa huomioon Yhdistyneiden kansakuntien merioikeusyleissopimuksen (UNCLOS),

                  —

                  ottaa huomioon maahanmuuttoa ja liikkuvuutta koskevan EU:n kokonaisvaltaisen lähestymistavan,

                  —

                  ottaa huomioon 25. tammikuuta 2017 annetun komission sekä komission varapuheenjohtajan / unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan yhteisen tiedonannon ”Muuttoliike keskisen Välimeren reitillä – Muuttovirtojen hallinta ja ihmishenkien pelastaminen” (JOIN(2017)0004),

                  —

                  ottaa huomioon 3. helmikuuta 2017 annetun Maltan julistuksen,

                  —

                  ottaa huomioon yhteisen Afrikka–EU-strategian ja sitä koskevan toimintasuunnitelman,

                  —

                  ottaa huomioon Afrikan unionin ja Euroopan unionin huippukokouksessa 2017 hyväksytyn yhteisen julkilausuman muuttajien tilanteesta Libyassa sekä Afrikan unionin, Euroopan unionin ja YK:n korkean tason kolmenvälisen työryhmän perustamisen,

                  —

                  ottaa huomioon 17. heinäkuuta 2017 annetut neuvoston päätelmät Libyasta,

                  —

                  ottaa huomioon 19. lokakuuta 2017 annetut Eurooppa-neuvoston päätelmät,

                  —

                  ottaa huomioon työjärjestyksen 113 artiklan,

                  —

                  ottaa huomioon ulkoasiainvaliokunnan mietinnön (A8-0159/2018),

                  A.

                  toteaa, että tilanne Libyassa on hyvin hauras ja maan on kohdattava eräitä monimutkaisia ja toisiinsa kytkeytyviä haasteita, jotka koskevat poliittista vakautta, talouskehitystä ja turvallisuutta;

                  B.

                  ottaa huomioon, että Libyan kriisillä on valtavia vaikutuksia Libyan kansaan ja myös koko ympäröivälle alueelle ja EU:lle ja että siksi on Libyan kansalaisten sekä naapurimaiden, Saharan eteläpuolisen alueen ja Välimeren alueen kannalta keskeisen tärkeää varmistaa Libyan poliittinen vakaus, joka on ehdoton edellytys maan taloudellisen ja sosiaalisen tilanteen parantamiselle;

                  C.

                  ottaa huomioon, että Etelä-Libya on erityinen huolenaihe, koska sen naapurimaat ovat hauraassa tilassa ja jihadismi voi nostaa päätään, mikä uhkaa Sahelin ja Saharan alueen heikkoja hallituksia;

                  D.

                  toteaa, että EU:n olisi viestittävä proaktiivisemmin diplomaattisista pyrkimyksistään ja suuresta rahoitusosuudestaan Libyan turvallisuustilanteen ja sosioekonomisen tilanteen vakauttamiseksi;

                  E.

                  ottaa huomioon, että Libyan konflikti voidaan ratkaista ainoastaan johdonmukaisella, kattavalla ja osallistavalla lähestymistavalla, jonka toteuttamiseen kaikki kansainväliset toimijat ja sidosryhmät, myös erilaisten paikallisyhteisöjen edustajat, heimojen päälliköt ja kansalaisyhteiskunnan aktivistit, osallistuvat, ja varmistamalla libyalaisten omistajuus ja osallisuus rauhanprosessissa;

                  F.

                  ottaa huomioon, että Libyaa koskevan poliittisen sopimuksen ja YK:n Libyan-toimintasuunnitelman muodostama kehys tarjoaa tällä hetkellä ainoan toteuttamiskelpoisen ratkaisun kriisiin;

                  G.

                  toteaa, että EU auttaa diplomaattisin toimin ja konkreettisella tuella Libyaa siirtymään kohti vakaata ja toimivaa valtiota ja tukee YK:n johtamia tätä koskevia välityspyrkimyksiä;

                  H.

                  katsoo, että on äärimmäisen tärkeää, että jäsenvaltiot puhuvat yhdellä äänellä lujittaen EU:n välityspyrkimyksiä ja korostaen YK:n ja YK:n toimintasuunnitelman keskeistä asemaa; katsoo, että jäsenvaltioiden yksittäisiä aloitteita on joka tapauksessa pidettävä tervetulleina vain, jos ne esitetään EU:n toiminnan puitteissa ja jos ne ovat kaikilta osin EU:n ulkopolitiikan mukaisia;

                  I.

                  ottaa huomioon, että EU:n toimilla on vaikutusta muuttoliikkeeseen, kun otetaan huomioon, että määrät laskivat kolmanneksella vuoden 2017 lopussa verrattuna vuoteen 2016 ja että vuoden 2018 ensimmäisinä kuukausina määrät ovat alle 50 prosenttia edellisen vuoden samasta ajankohdasta;

                  J.

                  ottaa huomioon, että Libya on tärkeä kauttakulku- ja lähtöalue muuttajille, etenkin sellaisille, jotka ovat peräisin Saharan eteläpuolisesta Afrikasta; ottaa huomioon, että tuhannet Libyan väkivaltaisuuksia pakenevat muuttajat ja pakolaiset ovat menettäneet henkensä yrittäessään päästä Eurooppaan ylittämällä Välimeren;

                  K.

                  toteaa, että muuttajat kärsivät kaikkein eniten Libyan turvallisuusongelmista, sillä usein valtiosta riippumattomat tahot kohdistavat heihin väkivaltaa, vangitsevat ja pidättävät heitä mielivaltaisesti, ja heitä kiristetään ja ryöstetään kiristys- ja hyväksikäyttötarkoituksissa;

                  L.

                  ottaa huomioon, että maan lukuisat aseelliset ryhmät ovat pidättäneet mielivaltaisesti monia maahanmuuttajia, erityisesti sellaisia, jotka ovat peräisin Saharan eteläpuolisesta Afrikasta;

                  M.

                  toteaa, että Nigerin tekemä vähintään 132:n UNHCR:n avun piirissä olleen Sudanin kansalaisen pakkopalautus Libyaan aiheuttaa suurta huolta;

                  N.

                  toteaa, että maan sisäisten pakolaisten ongelma on edelleen ajankohtainen ja että he joutuvat usein kohtaamaan vaarallisia uhkia, kuten kulkeminen konfliktialueiden halki, maamiinojen ja räjähtämättömien taisteluvälineiden esiintyminen sekä puolisotilaallisten joukkojen harjoittama väkivalta;

                  O.

                  toteaa, että Libyasta on tullut ihmiskaupan kauttakulkumaa; toteaa, että Libyassa on edelleen satoja tuhansia eri kansallisuuksia edustavia maahanmuuttajia ja turvapaikanhakijoita, joista monet elävät järkyttävissä olosuhteissa ja ovat näin otollinen kohderyhmä salakuljettajille; toteaa, että orjuudesta Libyassa on esitetty väitteitä;

                  P.

                  toteaa, että tavallisten libyalaisten jokapäiväistä elämää leimaavat yhä vaikeammat elinolot, paheneva käteiskriisi, vedenjakelun katkokset ja toistuvat sähkökatkot ja maan terveydenhuoltojärjestelmän yleisesti katastrofaalinen tilanne;

                  Q.

                  toteaa, että Libyan poliittiselle ilmastolle on ominaista syvä luottamuspula eri alueiden tärkeimpien poliittisten ja sotilaallisten toimijoiden kesken;

                  R.

                  toteaa, että kansainvälisesti tunnustettu kansallisen sovinnon hallitus tukeutuu oman turvallisuutensa vuoksi yhä enemmän useisiin puolisotilaallisiin ryhmiin; katsoo, että nämä puolisotilaalliset ryhmät ovat saaneet ennennäkemättömästi vaikutusvaltaa Tripolissa toimiviin valtion elimiin, mikä uhkaa YK:n meneillään olevia pyrkimyksiä luoda maahan toimintakykyisempi poliittinen järjestelmä;

                  S.

                  toteaa, että Turkin, Qatarin, Egyptin ja Yhdistyneiden arabiemiirikuntien kaltaisilla valtioilla on merkittävä vaikutusvalta sotaakäyviin eri ryhmiin;

                  T.

                  ottaa huomioon, että Libyan eri yhteisöjen monenlaiset kulttuuri-identiteetit, heimot tai etniset ryhmät ovat aina muodostaneet Libyan sosiaalisen ja kulttuurisen perusrakenteen ja että niillä on keskeinen rooli maan sosiaalisessa ja poliittisessa kehityksessä ja turvallisuuskysymyksissä; ottaa huomioon, että libyalaisella yhteiskunnalla on vahvat perinteet kaupunkien, heimojen ja etnisten yhteisöjen välisten kiistojen epävirallisissa ratkaisuprosesseissa;

                  U.

                  ottaa huomioon, että toistaiseksi maassa ei ole vaalijärjestelmää koskevaa selkeää ja yhteistä lainsäädäntökehystä; toteaa, että perustuslakia ei ole hyväksytty, joten maassa ei ole uusien vaalien järjestämiseen tarvittavaa lainsäädäntökehystä; toteaa, että nykyinen rankaisemattomuuden ilmapiiri, laajalle levinneet laittomuudet, korruptio sekä aseistettujen ryhmien ja libyalaisten heimojen väliset ja alueelliset jännitteet vähentävät entisestään luottamusta jo nyt heikkoihin julkishallinnollisiin ja valtion laitoksiin;

                  V.

                  toteaa, että ilman oikeudenkäyntiä toteutetut teloitukset, kidutus, mielivaltaiset pidätykset ja summittaiset hyökkäykset asuinalueille ja infrastruktuuriin ovat lisääntyneet jatkuvasti Libyassa, kuten myös vihapuhe ja kannustaminen väkivaltaan;

                  W.

                  katsoo, että madkhalismia edustava salafistinen ääriliike on voimistumassa ja lisäämässä vaikutusvaltaansa sekä Itä- että Länsi-Libyassa; ottaa huomioon, että madkhalistit vastustavat vaaleja, ovat halukkaita säilyttämään vallitsevan tilanteen, eivät hyväksy mitään demokratiamallia ja ovat raskaasti aseistettuja, joten ne muodostavat konkreettisen uhan ääriliikkeiden voimistumisesta ja väkivallan lisääntymisestä maassa;

                  X.

                  toteaa, että rikosoikeusjärjestelmän romahtaminen edistää rankaisemattomuutta valtiossa ja kaventaa uhrien mahdollisuuksia hakea suojelua ja oikeussuojakeinoja; toteaa, että monilla alueilla ja jopa tapauksissa, jossa poliisiraportti on tehty rikoksen jälkeen, toimet välittömän, tehokkaan, puolueettoman ja riippumattoman tutkinnan aloittamiseksi ja rikollisten saattamiseksi oikeuden eteen ovat olleet vähäisiä; toteaa, että aseistettuun ryhmään kuuluvaa rikoksen tekijää ei ole tuomittu Libyassa vuoden 2011 jälkeen;

                  Y.

                  toteaa, että Libyan väkivallan kierrettä ruokkii jatkuvasti se, että vakaviin ihmisoikeusloukkauksiin syyllistyneitä ei rangaista; toteaa, että jos tähän ei puututa asianmukaisesti, oikeusvaltion täydellinen puuttuminen tekee rauhanomaista rinnakkaiseloa ja väkivaltaisen ääriajattelun torjuntaa koskevasta narratiivista väestölle merkityksetöntä;

                  Z.

                  ottaa huomioon, että kymmeniä poliittisesti aktiivisia henkilöitä ja ihmisoikeusaktivisteja, tiedotusalan ammattilaisia ja muita julkisuuden henkilöitä on kaapattu tai heitä on uhkailtu; ottaa huomioon, että YK on saanut raportteja mielivaltaisista pidätyksistä ja kidutuksesta sekä pahoinpitelyistä, joihin molemmat osapuolet ovat syyllistyneet;

                  AA.

                  toteaa, että eskaloituvat hyökkäykset oikeuslaitoksen jäseniä, paikallisia kansalaisjärjestöjä, ihmisoikeuksien puolustajia ja tiedotusvälineiden työntekijöitä – sekä pakolaisia ja maahanmuuttajia – vastaan ovat vauhdittaneet ihmisoikeustilanteen heikkenemistä kaikkien Libyan alueella oleskelevien siviilien kannalta; toteaa, että oikeusvaltion puuttuminen ja vakavien ihmisoikeusloukkausten, kuten kidutuksen, mielivaltaisten pidätysten, ilman oikeudenkäyntiä toteutettujen teloitusten ja summittaisten siviileihin ja infrastruktuuriin kohdistuvien hyökkäysten jääminen rankaisematta ruokkivat edelleen väkivallan kierrettä valtiossa;

                  AB.

                  ottaa huomioon, että Libyan rajojen läpäisevyys vauhdittaa rajat ylittävää laitonta kauppaa ja että aseistettujen ryhmien levittäytyminen raja-alueille on pahentanut entisestään taisteluja laitonta kauppaa harjoittavien vihollisryhmien välillä rajat ylittävien varojen valvonnasta ja saannista; ottaa huomioon, että maahan saapuvat niin kutsutut vierastaistelijat ja eri rikollisverkostot hyödyntävät edelleen aseiden hallitsematonta leviämistä;

                  AC.

                  ottaa huomioon, että poliittinen epävarmuus ja epävakaus ovat tehneet Libyasta otollisen maaperän ääriryhmien toiminnalle; toteaa, että Fezzanin alue on rakenteellisesti epävakaa ja historiallinen paikka, jonka kautta pakolaiset ja muuttajat kulkevat Eurooppaan, ja muodostaa reitin öljyn, kullan, aseiden ja huumeiden laittomalle kaupalle sekä ihmiskaupalle; ottaa huomioon, että aluetta leimaavat etniset ja heimojen väliset jännitteet, jotka ovat vahvistuneet Gaddafin menetettyä vallan, ja taistelut maan rikkauksien hallinnasta; huomauttaa, että Fezzanin vakauttaminen on keskeistä koko maan vakauttamisen varmistamiseksi;

                  AD.

                  ottaa huomioon Libyan paikallisviranomaisten merkityksen konfliktien torjunnassa ja keskeisten julkisten palvelujen toimittamisessa väestölle;

                  AE.

                  ottaa huomioon, että 7. toukokuuta 2018 lähtien Dernan kaupunkiin on tehty yhä enemmän maa- ja ilmahyökkäyksiä ja sitä on tulitettu tykeillä; toteaa, että useita siviilejä on kuollut, samalla kun avustus- ja lääkintähenkilöstön pääsyä alueelle on rajoitettu tuntuvasti ja humanitaarinen tilanne on hälyttävä;

                  AF.

                  ottaa huomioon, että parlamentin virallinen valtuuskunta vieraili Libyassa 20.–23. toukokuuta 2018;

                  1.

                  suosittaa neuvostolle, komissiolle ja komission varapuheenjohtajalle / unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkealle edustajalle, että

                              a)

                              varmistetaan mahdollisimman vahva tuki YK:n erityislähettilään Ghassan Salamén syyskuussa 2017 esittämälle YK:n Libyan-toimintasuunnitelmalle Libyan vakauttamiseksi ja poliittisen ja osallistavan kansallisen sovintoprosessin käynnistämiseksi, jonka avulla kaikki libyalaiset toimijat, myös kaikki heimoyhteisöt, voivat saavuttaa vakaan ja pitkäaikaisen poliittisen sopimuksen samalla, kun kiinnitetään asianmukaista huomiota naisten ja vähemmistöjen osallistumiseen; otetaan huomioon YK:n turvallisuusneuvostolle 21. toukokuuta 2018 esitetyt kattavan kuulemisprosessin tulokset; tuomitaan jyrkästi kaikki pyrkimykset vaarantaa YK:n johtama rauhanprosessi; jatketaan tiivistä yhteistyötä Yhdistyneiden kansakuntien Libyan-tukioperaation (UNSMIL) kanssa;

                              b)

                              tehostetaan diplomaattisia toimia, joilla tuetaan YK:n suunnitelmaa ja autetaan lujittamaan Libyan hallitusta sen pyrkiessä saamaan aikaan poliittista hyväksyntää, takaamaan turvallisuuden ja laajentamaan valtapiirinsä Libyan koko alueelle yli kansainvälisesti tunnustetun kansallisen sovinnon hallituksen kapean alueellisen hallinnon maan vakauttamista, jälleenrakentamista ja sovittelua koskevan poliittisen ja osallistavan ratkaisun, valtiorakenteiden kehittämisen sekä mahdollisen rauhanturvaoperaation välttämättömänä edellytyksenä; varmistetaan, että vakauttamisprosessin omistajuus ja päätös tulevasta valtiomuodosta kuuluvat libyalaisille; tuetaan ja vahvistetaan maan paikallisia mekanismeja ja valmiuksia sovittelussa ja kiistojen ratkaisemisessa ja liitetään ne Yhdistyneiden kansakuntien toimintaohjelmaan osana johdonmukaista ja yhtenäistä lähestymistapaa, joka johtaa konkreettisiin ja kestäviin tuloksiin;

                              c)

                              tukee useissa kunnissa YK:n suojeluksessa järjestettäviä niin kutsuttuja kaupungintalotapaamisia tehokkaina alhaalta ylöspäin suuntautuvina sovinnonaloitteina, joilla pyritään rohkaisemaan eri yhteisöjä vuoropuheluun ja edistetään konkreettisesti kestävän ja toteuttamiskelpoisen ratkaisun löytämistä Libyan kriisiin ja autetaan luomaan maahan kansallistunnetta;

                              d)

                              edistetään keinoja tukea instituutioiden kehittämistä, aidon kansalaisyhteiskunnan kehittämistä ja talouden käynnistämistä ja siirtymistä pois äärimmilleen venytetyistä julkisista palveluista ja vaalitaan kestävän yksityisen sektorin kehittämistä, mikä on välttämätöntä valtion pitkän aikavälin vakauden ja vaurauden varmistamiseksi;

                              e)

                              tuetaan Libyaa sen pyrkimyksissä laatia uusi perustuslaillinen järjestys, johon olisi kuuluttava malli öljyyn perustuvan vaurauden oikeudenmukaiseksi jakamiseksi sekä historiallisten alueiden ja toisaalta mahdollisen kansallisen hallituksen tehtävien ja velvoitteiden selkeästä jaosta; muistutetaan, että tällainen uusi perustuslaki, joka voisi perustua vuoden 1963 tarkistettuun perustuslakiin, voisi auttaa pyrkimyksissä järjestää valtion kattavat vaalit, jotka olisi järjestettävä vasta, kun uusi perustuslaki on hyväksytty ja tarvittavat edellytykset on asianmukaisesti saavutettu, suuren äänestysaktiivisuuden sekä kansalaisten kannatuksen ja legitiimiyden varmistamiseksi;

                              f)

                              EU:n toimielimissä annetaan edelleen etusija sille, miten Libyan kriisin kaikki näkökohdat voidaan ottaa paremmin huomioon ja mitä välineitä ja aloja hyödynnetään, myös kiinnittämällä enemmän huomiota paikallisiin olosuhteisiin, ja osoitetaan, että kaikki toimielimet ja jäsenvaltiot ovat tavoitteissaan ja aloitteissaan yhtenäisiä, jotta varmistetaan kaikkien asianomaisten toimijoiden toteuttamien toimenpiteiden keskinäinen johdonmukaisuus osana laajempaa alueellista strategiaa;

                              g)

                              vahvistetaan läsnäoloa, näkyvyyttä ja ymmärrystä maan tilanteen monimutkaisuudesta palauttamalla EU:n Tripolin edustusto ja palauttamalla edustustoon EU:n pysyvää henkilöstöä;

                              h)

                              jatketaan sen korostamista, että Libyan kriisiä ei voida ratkaista sotilaallisesti, ja muistutetaan, että kaikkien osapuolten ja aseistettujen ryhmien on sitouduttava Libyaa koskevan poliittisen sopimuksen 42 artiklaan, kunnioitettava kansainvälistä humanitaarista oikeutta ja kansainvälisiä ihmisoikeuksia ja pidättäydyttävä väkivaltaisesta retoriikasta ja väkivallan käytöstä, demobilisoitava ja sitouduttava konfliktin ratkaisemiseen rauhanomaisesti, jotta vältetään lisävahingot ja se, että ihmishenkiä menetetään lisää; katsoo, että neuvotteluilla olisi pyrittävä yhdistämään Libyan kaikkien alueiden puolustusvoimat siviilien johtaman kansallisen turvallisuusarkkitehtuurin rakentamiseksi kansainvälisesti tunnustetun osallistavan Libyan hallituksen alaisuuteen ja taattava avoimuus ja vastuuvelvollisuus sekä Libyan kansainvälisten ihmisoikeusvelvoitteiden noudattaminen, ja niiden tuloksena olisi oltava myös sellaisen pöytäkirjan allekirjoittaminen, joka sitouttaa kaikki aseistetut ryhmät voiman ja väkivallan käytöstä luopumiseen yhtenäisen kattavan aseistariisuntaa, demobilisaatiota ja yhteiskuntaan sopeuttamista koskevan sopimuksen sekä turvallisuusjärjestelmäuudistusta koskevan prosessin yhteydessä, jota ohjaavat Skhiratissa hyväksytyt syrjimättömyyden ja avoimuuden periaatteet; katsoo, että tällaisen pöytäkirjan allekirjoittamisen olisi mahdollistettava rauhansopimuksen täytäntöönpano, joka johtaa vapaiden ja oikeudenmukaisten vaalien järjestämiseen, ja siihen olisi liitettävä taloudellisia ja rahoitusta koskevia kannustimia ja että sen olisi annettava allekirjoittajille sysäys ryhtyä rakentamaan uusia valtion instituutioita;

                              i)

                              pidetään mielessä tarve kehittää räätälöityjä integrointiohjelmia puolisotilaallisiin ryhmiin kuuluvien henkilöiden, ei ryhmien, integroimiseksi tavanomaiseen turvallisuuskoneistoon, jotta voidaan rajoittaa lojaalisuuden jakautumista;

                              j)

                              tuetaan YK:n pyrkimyksiä vaalien järjestämiseen Libyassa vuoden 2018 loppuun mennessä ja vasta kun uusi perustuslaki on hyväksytty; tuetaan erityisesti pyrkimyksiä rekisteröidä äänioikeutetut, koska tällä hetkellä vain noin 50 prosenttia äänioikeutetuista on rekisteröity; varmistetaan, että sopimus siirtymäjärjestelyistä hyväksytään ennen vaaleja luottamuksen rakentamiseksi uudelleen ja uuden hallituksen kansainvälisen ja kansallisen legitimiteetin vahvistamiseksi; tuetaan, myös teknisesti, prosessia kunnollisen perustuslaillisen kehyksen sekä koko vaaliprosessin perustamiseksi liittämällä mahdollinen unionin taloudellinen tuki sellaisen vaalilain hyväksymiseen, joka noudattaa mahdollisimman hyvin Venetsian komission mukaisia kansainvälisiä periaatteita;

                              k)

                              painostetaan niitä, jotka estävät poliittisia rauhanneuvotteluja, ja valvotaan tehokkaasti YK:n asevientikieltoa Libyaan; harkitaan uusien sanktioiden käyttöönottoa laittomia öljysopimuksia tekevien osalta;

                              l)

                              tiivistetään yhteistyötä kaikkien paikalla toimivien kansainvälisten järjestöjen ja muiden toimijoiden kanssa kansainvälisten toimien johdonmukaisuuden ja lähentymisen vahvistamiseksi; lisätään diplomaattisia ponnisteluja kaikkien alueellisten toimijoiden ja naapurimaiden kanssa sen varmistamiseksi, että ne tukevat myönteisen ratkaisun löytämistä Libyan kriisiin siihen tällä hetkellä ainoan mahdollisen kehyksen tarjoavan YK:n toimintasuunnitelman mukaisesti; tuetaan meneillään olevaa Libyan sisäistä kansallista konferenssia tavoitteena saavuttaa Libyan eri puolueiden kesken sopimus seuraavista vaiheista siirtymän loppuunsaattamiseksi; yritetään saada alueelliset toimijat luopumaan mahdollisista yksipuolisista tai monenvälisistä sotilaallisista väliintuloista, joilta puuttuu oikeusperusta tai Libyan hallituksen poliittinen suostumus;

                              m)

                              tuetaan libyalaisten lainsäätäjien, tuomarien ja erikoistuneiden syyttäjien avulla Libyan terrorismin vastaisen lainsäädännön tarkistamista ja varmistetaan, että näillä on asianmukaiset keinot johtaa ja ratkaista terrorismin vastaisia tapauksia oikeusvaltioperiaatteen mukaisesti;

                              n)

                              pohditaan Libyan kriisiä laajemmassa, alueellisessa ja yleisafrikkalaisessa yhteydessä pitäen mielessä, että Libya on avainasemassa Pohjois-Afrikan, Sahelin ja Välimeren alueen vakauden kannalta; edistetään ja helpotetaan Libyan yhteistyötä sen Sahelin alueen naapureiden kanssa; tarkastellaan kyseisen pohdinnan yhteydessä Libyan tilanteen vaikutusta siihen dynamiikkaan ja niihin haasteisiin, joihin EU:n on vastattava; kehitetään Libyaa koskeva laaja-alainen toimintapolitiikka, jossa otetaan huomioon alueellinen ja yleisafrikkalainen näkökulma ja joka kattaa kehitysyhteistyötä, turvallisuutta ja muuttoliikettä koskevat politiikat sekä ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojelun, terrorismin torjunnan ja orjuuden ja hyväksikäytön torjunnan; varmistetaan, että kyseisen toimintapolitiikan täytäntöönpanoa tuetaan asianmukaisella ja riittävällä rahoituksella, myös seuraavassa monivuotisessa rahoituskehyksessä, jotta politiikka tuottaa konkreettisia tuloksia; jatketaan ja tehostetaan mahdollisuuksien mukaan yhteistyötä Naton Sea Guardian -operaation ja EUNAVFOR Med Sophia -operaation välillä;

                              o)

                              varmistetaan pysyvä ja aktiivinen osallistuminen terrorismin ja ihmiskaupan vastaisiin pyrkimyksiin sekä yhdentämällä tiedustelutietoa, taloudellista yhteistyötä ja taktista tukea että sellaisilla sosiaalisilla ohjelmilla ja koulutusohjelmilla terveydenhuoltoa ja koulutusta varten, joilla tuetaan sosiaalisten toimijoiden ja keskeisten mielipidevaikuttajien koulutusta ja kehitystä väkivaltaisen ääriajattelun torjumisessa sekä rinnakkaiseloa ja rauhanomaista yhteistyötä koskevan viestin levittämiseksi;

                              p)

                              pidetään mielessä, että vaikka Daeshin / Irakin ja Levantin islamilaisen valtion vaikutus on merkittävästi heikentynyt Libyassa, maassa on voimistumassa uudenlaisia ääriliikkeitä, kuten makhalistien edustama ääriliike; muistutetaan, että tehokkain vastaus radikaalien militanttien oleskeluun valtiossa on viime kädessä sellaisten osallistavien kansallisten instituutioiden perustaminen, jotka voivat puolustaa oikeusvaltiota, tarjota julkisia palveluja ja torjua tehokkaasti valtion ja laajemman alueen vakautta uhkaavia ryhmiä;

                              q)

                              varmistetaan 25. heinäkuuta 2017 annetun Pariisin julistuksen mukaisesti, että EU:n varat käytetään vaikuttavalla tavalla, jotta taataan hallitusten välinen koordinointi julkisen infrastruktuurin kunnostamisessa EU:n vakautusjärjestelyjen avulla; annetaan etusija sellaisten hankkeiden ja aloitteiden rahoittamiselle, joilla tuetaan vastuuvelvollisuutta ja demokraattista muutosta tukevia toimijoita ja joilla vaalitaan paikallisesti juurtuneita vuoropuheluja, sovittelua ja konfliktinratkaisumekanismeja ja joihin otetaan mukaan erityisesti naisia ja joissa työskennellään nuorten kanssa, jotta estetään heidän ajautumisensa rikolliseen toimintaan, kuten salakuljetukseen ja ihmiskauppaan liittyviin miliiseihin liittyminen; jatketaan kansalaisyhteiskunnan, erityisesti ihmisoikeuksien puolustajien, vahvistamista sekä tukea poliittiselle prosessille, turvallisuudelle ja sovittelutoiminnalle erityisesti Euroopan naapuruusvälineen ja vakautta ja rauhaa edistävän välineen kautta; edistetään edustuksellisen hallinnon täytäntöönpanoa paikallisella ja kansallisella tasolla, jotta voidaan vastata paremmin sovitteluun, vakauttamiseen ja turvallisuuden palauttamiseen liittyviin haasteisiin; varmistetaan, että EU:n Afrikka-hätärahastosta myönnetään varoja vain, jos alkuperäisiä tavoitteita on noudatettu ja päätös perustuu paikallisviranomaisia ja tuensaajia koskevaan asianmukaiseen arviointiin ja jälkiarviointiin;

                              r)

                              tuetaan kuntia niiden keskeisten palvelujen tarjonnassa ja paikallishallinnon kehittämisessä; varmistetaan väestön peruselintaso pitäen mielessä, että on ratkaisevan tärkeää ymmärtää paikallista poliittista ja taloudellista järjestelmää sovintoprosessin esittämisessä kansalaisille ja torjuttaessa laitonta ihmiskauppaa; varmistetaan, että EU:n varat käytetään tehokkaasti Libyan väestöä ja kansalaisyhteiskuntaa auttavissa hankkeissa; edistetään kansalaisyhteiskunnan järjestöjen ja paikallisten hallintoviranomaisten välistä viestintää;

                              s)

                              tuetaan aloitteita, esimerkiksi Misratan ja Tawerghan sovintokomitean edistämää aloitetta, jossa Misratan ja Tawerghan kaupungit pääsivät sopimukseen rauhanomaisen rinnakkaiselon doktriinin mukaisesti ja antoivat Tawerghan kaupungista siirtymään joutuneille ihmisille mahdollisuuden palata kaupunkiinsa;

                              t)

                              kannustetaan edelleen Libyan instituutioita pyrkimään tehokkaammin ja avoimemmin parantamaan kaikkien libyalaisten elinoloja muun muassa palauttamalla ennalleen ensisijaisia julkisia palveluja sekä rakentamalla uudelleen julkisia infrastruktuureja, vahvistamaan valtion taloushallintoa, ratkaisemaan likviditeettikriisi sekä panemaan täytäntöön tarpeelliset rahoitusalan ja talouden uudistukset, joiden toteuttamista kansainväliset rahoituslaitokset ovat pyytäneet talouden elpymisen ja vakauttamisen tukemiseksi; avustetaan maata luomaan markkinapohjainen talous, josta hyötyvät kaikki libyalaiset; kehotetaan Libyan viranomaisia varmistamaan, että luonnonvaroihin perustuvat tulot ja niistä saadut hyödyt käytetään koko väestön hyväksi, myös paikallisella tasolla; kehotetaan Libyan viranomaisia sitoutumaan korkeisiin avoimuusedellytyksiin maan kaivannaisteollisuuden osalta sekä erityisesti sitoutumaan mahdollisimman pian kaivos- ja kaivannaisteollisuuden avoimuutta koskevaan aloitteeseen (EITI); autetaan Libyan viranomaisia torjumaan kaikkea laitonta toimintaa, joka haittaa kansallista taloutta, kuten suositeltiin hiljattain Libyaa koskevan päätöslauselman 1973 (2011) nojalla perustetun asiantuntijapaneelin loppuraportissa;

                              u)

                              jatketaan ihmisoikeusloukkausten ja kansainvälisen humanitaarisen oikeuden rikkomusten määrätietoista tuomitsemista sekä lisätään toimia humanitaarisen avun toimittamiseksi sitä tarvitsevalle väestölle ja kaikille valtion osille, erityisesti terveydenhuollon ja energialaitosten osalta; lisätään humanitaarisen talousavun vaikuttavuutta sekä lisätään tukea paikalla toimiville humanitaarisille järjestöille ja tiivistetään yhteistyötä niiden kanssa; tuomitaan lukuisat ja jatkuvasti lisääntyvät pyrkimykset rajoittaa kansalaisyhteiskunnan tilaa erityisesti sortavan lainsäädäntökehyksen ja ihmisoikeuksien puolustajiin ja oikeuslaitokseen kohdistuvien hyökkäysten kautta; kehotetaan AU:ta, YK:ta ja EU:ta jatkamaan yhteistyötään ja ryhtymään voimakkaisiin toimiin näiden ihmisoikeusloukkausten lopettamiseksi välittömästi; vahvistetaan kansalaisyhteiskuntaa ja tuetaan paikallisten tiedotusvälineiden kehitystä ja riippumattomuutta;

                              v)

                              vauhditetaan pyrkimyksiä EU:n rahoittaman UNHCR:n hätäevakuointimekanismin osalta, joka on auttanut noin tuhannen suojelua tarvitsevan haavoittuvimmassa asemassa olevan pakolaisen evakuoinnissa Libyasta; kannustetaan libyalaisia osapuolia laajentamaan niiden kansallisuuksien määrää, joiden kanssa Libya sallii UNHCR:n tekevän työtä;

                              w)

                              puututaan laittomaan muuttoliikkeeseen Libyaan ja sieltä pois pitäen mielessä pitkän aikavälin vaikuttavien ja toteuttamiskelpoisten ratkaisujen tarve, joilla olisi puututtava Afrikan muuttoliikkeen perimmäisiin syihin ja määriteltävä oikeusperusta kansainvälisille muuttoliikeprosesseille, jotka nykyisin perustuvat hätämekanismin kautta tapahtuvaan uudelleensijoittamiseen tai välittömään uudelleensijoittamiseen; keskitetään EU:n toimet maahanmuuttajien suojelemiseen Libyassa; avustetaan Libyan viranomaisia turvaamalla sisäisesti siirtymään joutuneiden paluu koteihinsa ja tukemalla paikallisyhteisöjä haasteista selviytymisessä samalla, kun taataan, ettei maan sisäisesti siirtymään joutuneiden paluu johda siihen, että vaihdetaan eri sotilaallisia joukkoja hyödyttävä rahallinen korvaus oikeuteen palata; varoitetaan kansainvälistä yhteisöä tarpeesta ryhtyä toimiin Libyan ja Sahelin ja Saharan alueen kehitys-, ihmisoikeus- ja turvallisuushaasteiden ratkaisemiseksi, ihmiskaupan ja ihmissalakuljetuksen torjuntakeinot mukaan luettuina; varmistetaan, että toimenpiteet ihmiskaupan torjumiseksi eivät haittaa vapaata liikkuvuutta alueen talouskehityksen kannalta;

                              x)

                              tehostetaan EU:n, Afrikan unionin ja YK:n yhteisiä toimia maahanmuuttajien ja pakolaisten suojelun parantamiseksi Libyassa kiinnittäen erityistä huomiota haavoittuvassa asemassa oleviin henkilöihin; tutkitaan perusteellisesti ja välittömästi väitteet, joiden mukaan rikollisryhmät käyttävät hyväksi ja kohtelevat epäinhimillisesti Libyaan saapuneita muuttajia ja pakolaisia, ja kantelut orjuuden harjoittamisesta; kehitetään aloitteita tällaisten tapahtumien ehkäisemiseksi vastaisuudessa; parannetaan pakolaisten ja maahanmuuttajien oloja säilöönottokeskuksissa ja kehotetaan Libyan viranomaisia sulkemaan mahdollisimman pian leirit, joiden on todettu rikkovan kansainvälisiä normeja; jatketaan ja tehostetaan yhteistyössä YK:n ja Afrikan unionin kanssa toteutettua vapaaehtoista paluuta ja uudelleenkotoutumista painottaen tässä yhteydessä sen merkitystä, että kumotaan Libyan maastapoistumisviisumia koskeva vaatimus; kannustetaan Libyan viranomaisia lopettamaan mielivaltaiset pidätykset sekä välttämään haavoittuvassa asemassa olevien henkilöiden, erityisesti lasten pidätyksiä; varmistetaan, että muuttajia kohdellaan noudattaen täysimääräisesti kansainvälisiä ihmisoikeusnormeja ja osoitetaan tähän tarvittava rahoitus EU:n talousarviosta; kehotetaan Libyaa allekirjoittamaan ja ratifioimaan Geneven vuoden 1951 pakolaisasemaa koskeva yleissopimus ja sen vuoden 1967 pöytäkirja; varmistetaan, että EU:n yhdennetyllä rajavalvonnan avustusoperaatiolla Libyassa (EUBAM), EUNAVFOR Med Sophia -operaatiolla ja Frontexin Themis-operaatiolla keskitytään yhdessä torjumaan laitonta toimintaa, myös maahanmuuttajien salakuljetusta, ihmiskauppaa ja terrorismia keskisellä Välimerellä; varmistetaan, että EUBAM-operaatio tekee aktiivista yhteistyötä ja auttaa Libyan viranomaisia painopistealoilla, jotka liittyvät rajahallintoon, lainvalvontaan ja laajemmin rikosoikeusjärjestelmään;

                              y)

                              kehitetään edelleen kaikkia pyrkimyksiä ihmissalakuljetuksen ja ihmiskaupan torjumiseksi kaikissa muodoissaan Libyan alueelta ja sen kautta sekä Libyan rannikolta, koska se vaarantaa sekä Libyan vakauttamisprosessin että tuhansia ihmishenkiä; varmistetaan tämän vuoksi EU:n panoksen jatkuvuus näiden ongelmien torjumisessa avustamalla libyalaisia osapuolia kipeästi kaivattujen valmiuksien kehittämisessä maan maa- ja merirajojen turvaamiseksi sekä tekemällä yhteistyötä Libyan viranomaisten kanssa kattavan rajaturvallisuusstrategian käyttöön ottamiseksi;

                              z)

                              tuetaan kestävän ratkaisun löytämistä yli 180 000:n sisäisesti siirtymään joutuneen henkilön ongelmaan Libyassa, myös arviolta 40 000 Tawarghan entisen asukkaan osalta, uudelleensijoittamismahdollisuuksien avulla tai helpottamalla turvallista kotiinpaluuta ja lisäämällä tätä varten tukea UNHCR:lle ja Kansainväliselle siirtolaisuusjärjestölle;

                              aa)

                              puututaan kansainvälisten rikollisryhmien ja terroristiryhmien toiminnan limittymistä koskevaan ilmiöön tekemällä perusteellisia tutkimuksia, joissa käsitellään erityisesti ihmiskauppaa ja konfliktien yhteydessä esiintyvää seksuaalista väkivaltaa;

                              ab)

                              tuetaan Libyan rannikkovartioston kanssa tehtävää yhteistyötä, joka on auttanut pelastamaan lähes 19 000 muuttajaa Libyan aluevesillä tammikuun ja marraskuun lopun välillä vuonna 2017; autetaan Libyan viranomaisia ilmoittamaan virallisesti etsintä- ja pelastusalueensa (SAR), otetaan käyttöön selkeät vakiotoimintamenettelyt maihinnousua varten ja varmistetaan Libyan rannikkovartioston seurantajärjestelmän toiminta, jotta voidaan perustaa selkeä ja avoin rekisteri kaikista henkilöistä, jotka nousevat maihin Libyan rannoilla, ja varmistaa, että heistä huolehditaan asianmukaisesti kansainvälisten humanitaaristen normien mukaisesti; lisätään yhteistyötä Libyan viranomaisten kanssa Libyaan perustettavan meripelastuksen koordinointikeskuksen valmistelutöiden vauhdittamiseksi tavoitteena tehostaa etsintä- ja pelastusvalmiuksia; varmistetaan Kansainvälisen siirtolaisuusjärjestön ja UNHCR:n Libyan rannikkovartiostolle tarjoaman kansainvälistä suojelua, pakolaisoikeutta ja ihmisoikeuksia koskevan erityiskoulutuksen jatkaminen;

                              ac)

                              vahvistetaan humanitaarista ja siviiliapua, jotta voidaan helpottaa Libyan väestön oloja ja vastata konfliktista eniten kärsivien henkilöiden kiireellisimpiin tarpeisiin Libyassa, erityisesti pahiten kärsineillä alueilla, sekä valmistaudutaan toimimaan, jos tilanne edelleen pahenee; vaatii EU:ta tukemaan kansalaisyhteiskunnan järjestöjen ja etenkin naisjärjestöjen vahvistamista, koska ne pyrkivät löytämään väkivallattomia ratkaisuja maan lukuisiin kriiseihin;

                              ad)

                              annetaan käyttöön kaikki tarvittavat taloudelliset ja inhimilliset voimavarat pakolaisten auttamiseksi sekä tarjotaan siirtymään joutuneille henkilöille räätälöityä humanitaarista apua, jotta voidaan vastata Libyan humanitaariseen kriisiin, joka on pakottanut tuhansia ihmisiä pakenemaan maasta;

                              ae)

                              tehostetaan kansainvälisiä pyrkimyksiä purkaa ihmissalakuljetus- ja ihmiskauppaverkostot ja lisätään ponnisteluja tämän rikollisen toiminnan torjumiseksi ja siihen syyllistyneiden saattamiseksi oikeuden eteen; jatketaan ja tehostetaan EUNAVFOR Med Sophia -operaatiota ihmiskauppiaiden ja salakuljettajien liiketoimintamallin häiritsemiseksi, kehitetään Libyan rannikkovartioston valmiuksia ja tuetaan YK:n turvallisuusneuvoston aseidenvientikieltoa ja laitonta öljykauppaa koskevien päätöslauselmien täytäntöönpanoa; jatketaan Libyan tukemista yhteisen turvallisuus- ja puolustuspolitiikan (YTPP) tehtävien kautta; lisätään etsintä- ja pelastusvalmiuksiin liittyviä valmiuksia ahdingossa olevien ihmisten auttamiseksi ja pyydetään kaikkia valtioita ottamaan käyttöön valmiudet sekä tunnustamaan yksityisten toimijoiden ja kansalaisjärjestöjen antaman tuen merellä ja maalla tehtävissä pelastusoperaatioissa pitäen mielessä nykyisen kansainvälisen oikeudellisen kehyksen ja turvallisuusongelmat;

                              af)

                              vahvistetaan täysi tuki kansainvälisen rikostuomioistuimen mandaatille Libyassa jatkuvien ihmisoikeusloukkausten osalta muistuttaen, että ICC:n ja universaalitoimivallan kaltaiset kansainväliset vastuujärjestelmät ovat merkittävässä asemassa rauhansuunnitelman täytäntöönpanossa sellaisissa puitteissa, joissa suunnitellaan eteneminen kohti vastuuvelvollisuutta ja ihmisoikeuksien kunnioittamista Libyassa; tuetaan kansainvälistä rikostuomioistuinta sen pyrkimyksissä saattaa järkyttäviin rikoksiin syyllistyneet oikeuden eteen; tuetaan YK:n Libyan erityislähettilään marraskuussa 2017 kansainväliselle yhteisölle esittämää kehotusta auttaa Libyaa sotarikoksista rankaisemattomuuden torjumisessa sekä harkita yhteisten tuomioistuinten vaihtoehtoa; kehotetaan EU:ta ja jäsenvaltioita tukemaan kansainvälisiä mekanismeja, jotta kansalliselle oikeusjärjestelmälle voidaan tarjota kaikki tarvittavat keinot käynnistää aiempien ja jatkuvien vakavien rikkomusten tutkinta, ja tuetaan Libyan tulevia legitiimejä viranomaisia siinä, että ne toteuttavat itse tämän tehtävän; todetaan, että oikeudenmukaiset oikeudenkäynnit toisivat oikeutta kaikille ihmisoikeusloukkauksien uhreille Libyan alueella, mikä viitoittaa tietä kestävään sovitteluun ja rauhaan;

                              ag)

                              ilmaistaan huoli Daeshin ja muiden terroristiryhmien laajenevasta läsnäolosta Libyassa, mikä horjuttaa maata ja uhkaa naapurimaita sekä EU:ta;

                              ah)

                              kehotetaan etenkin Libyan viranomaisia ja puolisotilaallisia joukkoja takaamaan ulkoisten toimijoiden pääsy säilöönottokeskuksiin ja erityisesti sellaisiin, jotka on tarkoitettu siirtolaisille;

                              ai)

                              selvennetään Libyan investointiviranomaisen EU:ssa jäädytettyjen varojen tilannetta osingonjaon, joukkovelkakirjoista saatavan tulon ja korkojen osalta; laaditaan yksityiskohtainen raportti Gaddafin vuonna 2011 jäädytetyistä varoista kertyneiden korkojen kokonaismäärästä ja luettelo henkilöistä tai tahoista, jotka ovat hyötyneet näistä koroista; puututaan kiireellisesti tähän liittyvään huoleen mahdollisesta porsaanreiästä EU:n sanktiojärjestelmässä;

                              aj)

                              edistetään Fezzanin alueen talouden ja laillisen talouden kehitykseen tähtääviä hankkeita tekemällä yhteistyötä tiiviisti eri kuntien kanssa, etenkin muuttoreittien varrella olevien, jotta voidaan torjua rikollisverkostojen laitonta toimintaa ja terroristiryhmien väkivaltaista ääriajattelua, luomalla vaihtoehtoisia tulonlähteitä, etenkin nuorten hyväksi;

                              ak)

                              jatketaan Libyaan suuntautuvien aseiden vientikieltoa, jotta estetään niiden ajautuminen aseistettujen ääriryhmien käsiin, mikä aiheuttaa epävarmuutta ja epävakautta koko Libyan alueella;

                              al)

                              toteutetaan kiireellisesti diplomaattisia toimia siviilien suojelemiseksi ja Dernan humanitaariseen tilanteeseen puuttumiseksi;

                  2.

                  kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle, komissiolle, komission varapuheenjohtajalle / unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkealle edustajalle sekä tiedoksi Libyan kansallisen sovinnon hallitukselle.

         (1)  EUVL C 234, 28.6.2016, s. 30.

         (2)  EUVL C 300, 18.8.2016, s. 21.

         (3)  EUVL C 35, 31.1.2018, s. 66.


title: Euroopan järjestelmäriskikomitean suositus, annettu 27 päivänä toukokuuta 2020, osingonjaon rajoittamisesta covid-19-pandemian aikana (EJRK/2020/7) 2020/C 212/01

text:
                  26.6.2020

                  FI

                  Euroopan unionin virallinen lehti

                  C 212/1

         EUROOPAN JÄRJESTELMÄRISKIKOMITEAN SUOSITUS,
         annettu 27 päivänä toukokuuta 2020,
         osingonjaon rajoittamisesta covid-19-pandemian aikana
         (EJRK/2020/7)
         (2020/C 212/01)
         EUROOPAN JÄRJESTELMÄRISKIKOMITEAN HALLINTONEUVOSTO, joka
         ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
         ottaa huomioon finanssijärjestelmän makrotason vakauden valvonnasta Euroopan unionissa ja Euroopan järjestelmäriskikomitean perustamisesta 24 päivänä marraskuuta 2010 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1092/2010 (1) ja erityisesti sen 3 artiklan 2 kohdan b, d ja f alakohdan sekä 16–18 artiklan,
         ottaa huomioon Euroopan järjestelmäriskikomitean työjärjestyksen hyväksymisestä 20 päivänä tammikuuta 2011 tehdyn Euroopan järjestelmäriskikomitean päätöksen EJRK/2011/1 (2) ja erityisesti sen 15 artiklan 3 kohdan e alakohdan sekä 18–20 artiklan,
         sekä katsoo seuraavaa:

                     (1)

                     Koronavirustaudin (covid-19) aiheuttama kriisi on kehittynyt nopeasti dramaattisesta terveydenhuollon hätätilanteesta vakavaksi taloudelliseksi häiriöksi, joka voi kehittyä edelleen systeemiseksi finanssikriisiksi. Ei ole varmaa, kuinka kauan kriisi kestää ja kuinka vakava se voi olla. On selvä tarve sille, että rahoituslaitokset ylläpitävät riittävän suuria pääomia järjestelmäriskin pienentämiseksi ja talouden elpymisen edistämiseksi.

                     (2)

                     Useat Euroopan järjestelmäriskikomitean (EJRK) jäsenviranomaiset eli Euroopan pankkiviranomainen (3) (EBA), Euroopan vakuutus- ja lisäeläkeviranomainen (4) (EIOPA), Euroopan keskuspankki (5) (EKP) ja monet kansalliset viranomaiset ovat kannustaneet unionissa toimivia pankkeja, vakuutuksenantajia ja jälleenvakuuttajia pidättymään vapaaehtoisista maksuista (kuten osingoista, bonuksista ja osakkeiden takaisinostoista, joiden tarkoituksena tuoton maksu osakkeenomistajille). Näillä toimenpiteillä voidaan parantaa rahoitusalan häiriönsietokykyä, vahvistaa sen kykyä jatkaa luotonantoa reaalitaloudelle stressitilanteissa ja vähentää covid-19-pandemiaan liittyvistä riskeistä johtuvaa rahoituslaitosten maksukyvyttömyysriskiä.

                     (3)

                     EJRK vastaa rahoitusjärjestelmän makrotason vakauden valvonnasta unionissa, ja sen tulisi edistää sisämarkkinoiden moitteetonta toimintaa ja tällöin varmistaa, että finanssiala edistää talouskasvua kestävällä tavalla. EJRK suhtautuu myönteisesti jäsenviranomaistensa aloitteisiin ja antaa niille täyden tukensa, mutta se katsoo myös tarpeelliseksi antaa suosituksen sen varmistamiseksi, että rahoitussektorin rahoituslaitokset, jotka voivat aiheuttaa riskin rahoitusvakaudelle, säilyttävät pääomien tason korkeana.

                     (4)

                     Tässä suosituksessa otetaan huomioon pankkien myötäsyklinen käyttäytyminen ja niiden ratkaisevan tärkeä tehtävä taloudessa. Suosituksen tavoitteena on rajoittaa pankkien voittojen ja pääoman jakamista, jotta parannettaisiin niiden häiriönsietokykyä kriisin aikana ja edistettäisiin tarvittavaa luotonantoa reaalitaloudelle. Sillä pyritään myös vähentämään riskiä siitä, että pankkien osakkeenomistajat tai ylin johto käyttäisivät pääomia omaksi hyödykseen tapauksissa, joissa valtiot tukevat pankkeja kriisin aikana. Lisäksi toimet, joissa pankit käyttävät osinkojen maksua markkinoille suunnattuna osoituksena vahvuudestaan, voivat heikentää varovaisempien rahoituslaitosten suhteellista asemaa ja leimata niitä. Viimeksi mainittu perustelu tukee laajapohjaisten, koordinoitujen ja velvoittavien toimien tarvetta. Sijoituspalveluyritykset kuuluvat tässä suosituksessa tarkoitettuun rahoituslaitosten luetteloon, sillä niillä on tärkeä rooli markkinoiden toiminnan kannalta ja ne voivat aiheuttaa samankaltaisia riskejä pankeille.

                     (5)

                     Tässä suosituksessa otetaan huomioon riski, jonka meneillään oleva kriisi aiheuttaa vakuutuksenantajien ja jälleenvakuuttajien vakavaraisuudelle. On todennäköistä, että uuteen liiketoimintaan perustuvat rahavirrat pienenevät ja samalla velkojen määrä lisääntyy, mikä johtuu pidentyneestä erittäin matalien korkojen kaudesta ja heikentyneistä varojen tuottonäkymistä. Koska vakuutuksenantajien ja jälleenvakuuttajien rooli rahoitusalalla on erittäin merkittävä, riskejä aiheuttaa on myös yhteisen riskien vähentämisstrategian soveltaminen, kuten korkeatuottoisten yritysten joukkolainojen myynti, minkä vaikutusta laajat luottoluokitusten alentamiset kärjistäisivät. Lisäksi pankkien osalta esitetty perustelu, jonka mukaan osingonmaksua pidetään markkinoilla merkkinä vahvuudesta ja osingonjaon rajoittaminen johtaa leimautumiseen, koskee myös vakuutuksenantajia ja jälleenvakuuttajia.

                     (6)

                     Tämä suositus on tarkoitettu kattamaan myös keskusvastapuolet, koska niillä on järjestelmän kannalta merkittävä rooli rahoitusmarkkinoiden transaktioiden selvityksessä. Ylläpitämällä täydentäviä omia varoja keskusvastapuolet pystyisivät kattamaan muut kuin maksukyvyttömyydestä johtuvat tappiot, mikä on erityisen tärkeää suhteessa operatiiviseen riskiin, jonka keskusvastapuolet kattavat omilla varoillaan clearingosapuolilta saatavien maksujen sijaan. Tällä suosituksella varmistetaan johdonmukaisuus finanssilaitosten kesken aikana, jolloin transaktioiden suuremmat määrät markkinoilla voivat lisätä keskusvastapuolten tuottoja, ja tarvittaessa mahdollistetaan se, että keskusvastapuolet kasvattavat omaa osuuttaan maksukyvyttömyyden varalta toteutettavissa järjestelyissä vapaaehtoisesti, ottaen huomioon markkinoiden suuremmasta volatiliteetista johtuvan yleisen riskin kasvun. Lisäksi on tarkoitus, että keskusvastapuolien omien varojen ylläpitäminen vähentäisi sen vaihtoehdon todennäköisyyttä, että veronmaksajien rahoja käytettäisiin (maksukyvyttömyyteen liittyvien tai liittymättömien) tappioiden kattamiseen aikana, jolloin julkisen talouden menoihin kohdistuu jo ennestään erityisiä paineita. Kaiken kaikkiaan on tärkeää, että keskusvastapuolet ylläpitävät riittävästi maksettuja omia varoja alkumarginaalien ja maksukyvyttömyysrahastojen lisäksi.

                     (7)

                     Tämän suosituksen tarkoituksena on kattaa sellaiset rahoituslaitosten toimet, jotka vähentävät niiden omien varojen määrää ja laatua tai niiden tappioidenkantokykyä covid-19-kriisiin aikana. Tämä käsittää osinkojen maksamisen, kantaosakkeiden takaisinostot ja muuttuvien palkkioiden maksamisen. Jos rahoituslaitoksen aikomuksena on kantaosakkeiden korvaaminen, toimi on tämän suosituksen kanssa yhteensopiva.

                     (8)

                     Tässä suosituksessa tunnustetaan sisämarkkinoita ohjaavat periaatteet sekä pääoman vapaan liikkuvuuden ja riskinjaon rooli unionissa kasvua edistävänä tekijänä. Siinä pyritään ottamaan huomioon riski mahdollisten kielteisten rajat ylittävien ulkoisvaikutusten syntymisestä rahoituslaitosten vaikeina aikoina tekemien päätösten seurauksena. Finanssialan häiriöiden aikana sijoituksia siirretään usein turvallisempiin kohteisiin tai painotetaan kotimaahan, millä voi olla kielteisiä vaikutuksia paikallisten talouksien kannalta. Tässä suosituksessa kannustetaan asiaan liittyviä viranomaisia vuoropuheluun, kun ne harkitsevat unionin rahoituslaitosten tytäryritysten maksuille asetettavia rajoituksia.

                     (9)

                     Sääntelyjärjestelmät ovat erilaisia alasta ja jäsenvaltiosta riippuen, ja asiaan liittyvien viranomaisten olisi harkittava kaikkien – sekä unionin että kansallisen lainsäädännön nojalla – käytettävissä olevien valvontavälineiden, kuten suositusten tai ohjeiden, käyttöä tämän suosituksen tavoitteiden saavuttamiseksi lainsäädännön sallimissa rajoissa.

                     (10)

                     Tähän suositukseen sisältyy luettelo rahoituslaitoksista, joihin rajoituksia olisi vähintään sovellettava. Viranomaisilla on mahdollisuus asettaa rajoituksia myös muille rahoituslaitoksille, jotka myöntävät lainoja reaalitaloudelle, kuten rahoitusleasingyhtiöille.

                     (11)

                     Tämän suosituksen tarkoituksena on tukea EKP:n, EBAn, EIOPAn ja kansallisten viranomaisten aiempia aloitteita ja vahvistaa perustaa yhdenmukaiselle lähestymistavalle koko unionissa ja rahoitusalan eri segmenteillä, ottaen samalla huomioon näiden segmenttien ratkaisevan tärkeän roolin reaalitalouden kannalta kriisiaikoina. Perimmäisenä tavoitteena on, että rahoituslaitosten pääoman taso ja tappionsietokyky säilyvät riittävinä nykyisen kriisin vaikutusten lieventämiseksi ja siten koko Euroopan talouden tasaisemman elpymisen edistämiseksi.

                     (12)

                     Tämä suositus ei vaikuta keskuspankkien rahapoliittiseen toimivaltaan unionissa.

                     (13)

                     EJRK:n suositukset julkaistaan sen jälkeen kun niille, joille suositus on osoitettu, on ilmoitettu julkaisemisaikeista, ja sen jälkeen kun EJRK:n hallintoneuvosto on ilmoittanut Euroopan unionin neuvostolle aikeestaan julkaista ne ja antanut neuvostolle mahdollisuuden ottaa tähän kantaa,

               ON ANTANUT TÄMÄN SUOSITUKSEN:
         1 JAKSO

            SUOSITUS

            Suositus A – Voitonjaon rajoittaminen

         Suositetaan, että asiaan liittyvät viranomaiset edellyttävät vähintään 1 päivään tammikuuta 2021 saakka, että niiden valvontavaltuuksien piiriin kuuluvat rahoituslaitokset (6) pidättyvät seuraavista toimista:

                     a)

                     osingonjako tai peruuttamaton sitoumus osingonjaosta;

                     b)

                     kantaosakkeiden takaisinosto;

                     c)

                     olennaista riskinottoa edellyttävissä tehtävissä toimiville maksettavaa muuttuvaa korvausta koskevan velvoitteen perustaminen,

               jotka heikentävät omien varojen määrää tai laatua ryhmittymän tasolla unionissa (tai yksittäisen laitoksen tasolla, jos rahoituslaitos ei kuulu ryhmittymään unionin tasolla) ja soveltuvin osin alakonsolidointiryhmän tai yksittäisen laitoksen tasolla.
         2 JAKSO

            SOVELTAMINEN

         1.   Määritelmät

                     1.

                     Tässä suosituksessa käytetään seuraavia määritelmiä:

                                 a)

                                 ’asiaan liittyvällä viranomaisella’ tarkoitetaan

                                             i)

                                             toimivaltaista viranomaista;

                                             ii)

                                             viranomaista, jonka tehtäviin kuuluu makrovakauspoliittisten toimenpiteiden vahvistaminen ja/tai käyttöönotto; tällaisia viranomaisia ovat esimerkiksi

                                                         1.

                                                         Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2013/36/EU (7) VII osaston 4 luvun tai Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 575/2013 (8) 458 artiklan 1 kohdan mukainen nimetty viranomainen;

                                                         2.

                                                         makrovakausviranomainen, jonka tavoitteet, järjestelyt, tehtävät, valtuudet, keinot, tilintekovelvollisuus ja muut ominaisuudet ovat suosituksen EJRK/2011/3 (9) mukaiset.

                                 b)

                                 ’toimivaltaisella viranomaisella’ tarkoitetaan tapauksen mukaan asetuksen (EU) N:o 575/2013 4 artiklan 1 kohdan 40 alakohdassa tai Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/138/EY (10) 13 artiklan 10 kohdassa määriteltyä tai Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 648/2012 (11) 22 artiklassa tarkoitettua toimivaltaista viranomaista tai valvontaviranomaista;

                                 c)

                                 ’rahoituslaitoksella’ tarkoitetaan mitä tahansa seuraavista yrityksistä, joiden päätoimipaikka tai kotipaikka on unionissa:

                                             i)

                                             asetuksen (EU) N:o 575/2013 4 artiklan 1 kohdan 3 alakohdassa määritelty laitos;

                                             ii)

                                             direktiivin 2009/138/EY 13 artiklan 1 kohdassa määritelty vakuutusyritys;

                                             iii)

                                             direktiivin 2009/138/EY 13 artiklan 4 kohdassa määritelty jälleenvakuutusyritys;

                                             iv)

                                             asetuksen (EU) N:o 648/2012 2 artiklan 1 kohdassa määritelty keskusvastapuoli;

                                 d)

                                 ’olennaista riskinottoa edellyttävissä tehtävissä toimivalla’ tarkoitetaan tapauksen mukaan henkilöstöryhmän jäsentä, jonka ammatillisella toiminnalla on olennainen vaikutus rahoituslaitoksen riskiprofiiliin, mukaan lukien direktiivin 2013/36/EU 92 artiklan 2 kohdassa tai komission delegoidun asetuksen (EU) 2015/35 (12) 275 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitettuun henkilöstöryhmään kuuluva henkilö tai asetuksen (EU) N:o 648/2012 2 artiklan 29 kohdassa määritelty keskusvastapuolen ylin johto;

                                 e)

                                 ’kriisinratkaisuviranomaisella’ tarkoitetaan direktiivin 2014/59/EU (13) 2 artiklan 1 kohdan 18 alakohdassa määriteltyä viranomaista.

               2.   Vapautukset

         Asiaan liittyvät viranomaiset voivat vapauttaa rahoituslaitoksen minkä tahansa suosituksessa A olevassa a–c alakohdassa tarkoitetun toimen toteuttamista koskevasta rajoituksesta, jos kyseinen rahoituslaitos on lain mukaan velvollinen toteuttamaan kyseisen toimen.
         3.   Soveltamiskriteerit

                     1.

                     Asiaan liittyvät viranomaiset noudattavat tätä suositusta soveltaessaan seuraavia kriteerejä:

                                 a)

                                 suhteellisuusperiaatteeseen olisi kiinnitettävä asianmukaisesti huomiota, ottaen erityisesti huomioon rahoituslaitosten luonteen ja niiden kyvyn myötävaikuttaa covid-19-kriisistä rahoitusvakaudelle aiheutuvan järjestelmäriskin lieventämiseen ja talouden elpymiseen;

                                 b)

                                 sääntelyerojen hyväksikäyttöä olisi vältettävä;

                                 c)

                                 asiaan liittyvien viranomaisten olisi säännöllisesti arvioitava asettamiensa voitonjakoa koskevien rajoitusten vaikutusta, ottaen huomioon tämän suosituksen tavoitteet.

                     2.

                     Suosituksessa A olevaa a ja b kohtaa sovellettaessa noudatetaan seuraavia erityisiä kriteerejä. Arvioidessaan, onko asianmukaista soveltaa rajoituksia alakonsolidointiryhmän tasolla vai yksittäisen laitoksen tasolla, asiaan liittyvien viranomaisten suositetaan noudattavan seuraavia periaatteita:

                                 a)

                                    Periaate 1: Samalla kun asiaan liittyvät viranomaiset ottavat huomioon tarpeen ehkäistä tai lieventää rahoitusvakauteen kohdistuvaa järjestelmäriskiä omassa jäsenvaltiossaan ja unionissa, niiden olisi tuettava sisämarkkinoiden moitteetonta toimintaa ja otettava huomioon tarve sille, että rahoitussektori edistää kestävällä tavalla talouskasvua jäsenvaltioissa ja koko unionissa.

                                 b)

                                    Periaate 2: Asiaan liittyvien viranomaisten olisi varmistettava, että millään rajoituksella ei ole suhteettomia kielteisiä vaikutuksia muiden jäsenvaltioiden tai koko unionin rahoitusjärjestelmään tai sen osiin.

                                 c)

                                    Periaate 3: Asiaan liittyvien viranomaisten olisi tehtävä tiivistä yhteistyötä keskenään ja asiaan liittyvien kriisinratkaisuviranomaisten kanssa, tarvittaessa myös kollegioissa.

               4.   Seurannan aikarajat

         Asetuksen (EU) N:o 1092/2010 17 artiklan 1 kohdan mukaan niiden, joille suositus on osoitettu, on ilmoitettava Euroopan parlamentille, neuvostolle, komissiolle ja EJRK:lle suositusten perusteella toteutetuista toimista ja perusteltava mahdollinen toimien toteuttamatta jättäminen. Ilmoitukset on toimitetaan liitteenä olevalla lomakkeella viimeistään 31 päivänä heinäkuuta 2020.
         5.   Suosituksen muuttaminen

         Hallintoneuvosto päättää tämän suosituksen muuttamisesta ja muuttamisen ajankohdasta. Tällaiset muutokset voivat koskea erityisesti suosituksen A soveltamisajan pidentämistä.
         6.   Seuranta ja arviointi

                     1.

                     EJRK:n hallintoneuvosto arvioi suosituksen kohteiden ilmoittamia toimia ja perusteluja sekä tarvittaessa päättää, onko yksittäinen suosituksen kohde jättänyt noudattamatta tätä suositusta perustelematta asianmukaisesti, miksi se ei ole ryhtynyt toimiin.

                     2.

                     EJRK:n suositusten noudattamisen arviointia koskevassa ja arviointiin sovellettavaa menettelyä kuvaavassa käsikirjassa esitettyjä menetelmiä ei sovelleta.

            Tehty Frankfurt am Mainissa 27 päivänä toukokuuta 2020.

                  EJRK:n sihteeristön päällikkö,

                  EJRK:n hallintoneuvoston puolesta

               Francesco MAZZAFERRO

            (1)  EUVL L 331, 15.12.2010, s. 1.

            (2)  EUVL C 58, 24.2.2011, s. 4.

            (3)  https://eba.europa.eu/eba-provides-additional-clarity-on-measures-mitigate-impact-covid-19-eu-banking-sector.

            (4)  https://www.eiopa.europa.eu/content/eiopa-statement-dividends-distribution-and-variable-remuneration-policies-context-covid-19_en.

            (5)  Euroopan keskuspankin suositus EKP/2020/19, annettu 27 päivänä maaliskuuta 2020, osingonjaosta COVID-19-pandemian aikana ja suosituksen EKP/2020/1 kumoamisesta (EUVL C 102 I, 30.3.2020, s. 1).

            (6)  Tähän eivät sisälly rahoituslaitosten sivuliikkeet.

            (7)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2013/36/EU, annettu 26 päivänä kesäkuuta 2013, oikeudesta harjoittaa luottolaitostoimintaa ja luottolaitosten ja sijoituspalveluyritysten vakavaraisuusvalvonnasta, direktiivin 2002/87/EY muuttamisesta sekä direktiivien 2006/48/EY ja 2006/49/EY kumoamisesta (EUVL L 176, 27.6.2013, s. 338).

            (8)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 575/2013, annettu 26 päivänä kesäkuuta 2013, luottolaitosten ja sijoituspalveluyritysten vakavaraisuusvaatimuksista ja asetuksen (EU) N:o 648/2012 muuttamisesta (EUVL L 176, 27.6.2013, s. 1).

            (9)  Euroopan järjestelmäriskikomitean suositus, annettu 22 päivänä joulukuuta 2011, kansallisten viranomaisten makrovakauspoliittisista valtuuksista (EUVL C 41, 14.2.2012, s. 1).

            (10)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi, annettu 25 päivänä marraskuuta 2009, vakuutus- ja jälleenvakuutustoiminnan aloittamisesta ja harjoittamisesta (Solvenssi II) (EUVL L 335, 17.12.2009, s. 1).

            (11)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 648/2012, annettu 4 päivänä heinäkuuta 2012, OTC-johdannaisista, keskusvastapuolista ja kauppatietorekistereistä (EUVL L 201, 27.7.2012, s. 1).

            (12)  Komission delegoitu asetus (EU) 2015/35, annettu 10 päivänä lokakuuta 2014, vakuutus- ja jälleenvakuutustoiminnan aloittamisesta ja harjoittamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/138/EY täydentämisestä (Solvenssi II) (EUVL L 12, 17.1.2015, s. 1).

            (13)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/59/EU, annettu 15 päivänä toukokuuta 2014, luottolaitosten ja sijoituspalveluyritysten elvytys- ja kriisinratkaisukehyksestä sekä neuvoston direktiivin 82/891/ETY, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 2001/24/EY, 2002/47/EY, 2004/25/EY, 2005/56/EY, 2007/36/EY, 2011/35/EU, 2012/30/EU ja 2013/36/EU ja asetusten (EU) N:o 1093/2010 ja (EU) N:o 648/2012 muuttamisesta (EUVL L 173, 12.6.2014, s. 190).

            LIITE
            Ilmoittaminen tämän suosituksen johdosta toteutetuista toimista
            1.   Suosituksen kohdetta koskevat tiedot

                        Suositus

                        Suosituksen kohteen kotimaa

                        Laitos

                        Vastaajan rooli (*1)

                        Vastaajan nimi ja yhteystiedot

                        Ilmoituspäivä

                  2.   Toimia koskeva ilmoitus

                        Suositus

                        Noudatatteko suositusta? (kyllä / ei / ei sovellu)

                        Kuvailkaa suosituksen noudattamiseksi toteutettuja toimia

                        Jos ette noudata suositusta tai noudatatte sitä vain osittain, esittäkää asianmukaiset perustelut

                        Antakaa yksityiskohtaiset tiedot (esim. linkki, virallinen lehti, julkaisunumero) tämän suosituksen perusteella hyväksytystä toimenpiteestä

                        Suositus A (a)

                        Suositus A (b)

                        Suositus A (c)

                  3.   Huomautukset

                        1.

                        Tätä lomaketta käytetään asetuksen (EU) N:o 1092/2010 17 artiklan 1 kohdassa edellytettyä ilmoitusta varten.

                        2.

                        Suosituksen kohteiden on toimitettava täytetty lomake EJRK:n sihteeristön kautta EJRK:lle, joko sähköisesti DARWINin kautta, tarkoitukseen varattua kansiota käyttäen, tai sähköpostitse osoitteeseen notifications@esrb.europa.eu. (EJRK:n sihteeristö toimittaa ilmoitukset Euroopan parlamentille, neuvostolle ja komissiolle kootusti.)

                        3.

                        Suosituksen kohteiden on toimitettava kaikki asiaankuuluvat tiedot ja asiakirjat, jotka liittyvät tämän suosituksen täytäntöönpanoon ja täytäntöönpanokriteereihin, mukaan lukien tiedot toimenpiteen sisällöstä (kuten sen oikeudellisesta muodosta ja sen soveltamisalaan kuuluvien rahoituslaitosten tyypistä) ja toteutettujen toimien ajoituksesta.

                        4.

                        Jos vastaanottaja noudattaa vaatimuksia vain osittain, sen olisi annettava täydellinen selvitys noudattamatta jättämisen laajuudesta sekä muita tietoja vaatimusten osittaisesta noudattamisesta. Selvityksessä olisi ilmoitettava selkeästi ne suosituksen olennaiset osat, joita suosituksen kohteet eivät noudata.

               (*1)  Ilmoittakaa, missä ominaisuudessa vastaatte: asetuksen (EU) N:o 575/2013 4 artiklan 1 kohdan 40 alakohdassa tai direktiivin 2009/138/EY 13 artiklan 10 kohdassa tarkoitettu toimivaltainen viranomainen tai valvontaviranomainen, asetuksen (EU) N:o 648/2012 22 artiklassa tarkoitettu toimivaltainen viranomainen tai makrovakausviranomainen.