title: Neuvoston suositus, annettu 20 päivänä heinäkuuta 2020, Ranskan vuoden 2020 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Ranskan vuoden 2020 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto 2020/C 282/10

text:
               26.8.2020

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 282/62

      NEUVOSTON SUOSITUS,
      annettu 20 päivänä heinäkuuta 2020,
      Ranskan vuoden 2020 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Ranskan vuoden 2020 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto
      (2020/C 282/10)
      EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
      ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,
      ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 (1) ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan,
      ottaa huomioon makrotalouden epätasapainon ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta 16 päivänä marraskuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011 (2) ja erityisesti sen 6 artiklan 1 kohdan,
      ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,
      ottaa huomioon Euroopan parlamentin päätöslauselmat,
      ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
      ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,
      ottaa huomioon talous- ja rahoituskomitean lausunnon,
      ottaa huomioon sosiaalisen suojelun komitean lausunnon,
      ottaa huomioon talouspoliittisen komitean lausunnon,
      sekä katsoo seuraavaa:

                  (1)

                  Komissio hyväksyi 17 päivänä joulukuuta 2019 vuotuisen kestävän kasvun strategian, mikä aloitti vuoden 2020 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson. Se otti huomioon Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission 17 päivänä marraskuuta 2017 antaman Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilaria koskevan julistuksen. Komissio hyväksyi 17 päivänä joulukuuta 2019 asetuksen (EU) N:o 1176/2011 perusteella myös varoitusmekanismia koskevan kertomuksen, jossa se katsoi, että Ranska kuuluu niihin jäsenvaltioihin, joista laadittaisiin perusteellinen tarkastelu. Samana päivänä komissio hyväksyi myös suosituksen neuvoston suositukseksi euroalueen talouspolitiikasta.

                  (2)

                  Ranskaa koskeva vuoden 2020 maaraportti julkaistiin 26 päivänä helmikuuta 2020. Siinä arvioitiin Ranskan edistymistä neuvoston 9 päivänä heinäkuuta 2019 hyväksymien maakohtaisten suositusten (3), jäljempänä ’vuoden 2019 maakohtaiset suositukset’, noudattamisessa, aiempina vuosina annettujen maakohtaisten suositusten noudattamisessa ja kansallisten Eurooppa 2020 -tavoitteidensa saavuttamisessa. Lisäksi siihen sisältyi asetuksen (EU) N:o 1176/2011 5 artiklan nojalla laadittu perusteellinen tarkastelu, jonka tulokset julkaistiin samaten 26 päivänä helmikuuta 2020. Komissio katsoi analyysinsa perusteella, että Ranskan makrotaloudessa on epätasapainoja. Nämä epätasapainot liittyvät erityisesti suureen julkiseen velkaan ja heikkoon kilpailukykydynamiikkaan oloissa, joissa tuottavuuden kasvu on vähäistä. Tilanteella on vaikutusta myös muihin maihin.

                  (3)

                  Maailman terveysjärjestö julisti 11 päivänä maaliskuuta 2020 covid-19-epidemian virallisesti maailmanlaajuiseksi pandemiaksi. Pandemia on kansalaisten, yhteiskuntien ja talouden kannalta vakava kansanterveysuhka. Se asettaa kansalliset terveydenhuoltojärjestelmät kovan paineen alaisiksi ja vahingoittaa globaaleja toimitusketjuja, heiluttaa rahoitusmarkkinoita, häiritsee kulutuskysyntää ja vaikuttaa kielteisesti useilla eri aloilla. Se uhkaa ihmisten työpaikkoja ja toimeentuloa sekä yritysten liiketoimintaa. Pandemia on aiheuttanut merkittävän talouden häiriön, jolla on jo vakavia vaikutuksia unionissa. Komissio antoi 13 päivänä maaliskuuta 2020 tiedonannon, jossa kehotetaan toteuttamaan kriisin vaikutusten lieventämiseksi koordinoituja taloudellisia toimia, joihin osallistuvat kaikki kansallisen ja unionin tason toimijat.

                  (4)

                  Useat jäsenvaltiot ovat julistaneet hätätilan tai ottaneet käyttöön hätätoimenpiteitä. Hätätoimenpiteiden olisi oltava ehdottoman oikeasuhteisia, välttämättömiä, ajallisesti rajoitettuja ja eurooppalaisten ja kansainvälisten normien mukaisia. Niihin olisi sovellettava demokraattista valvontaa ja riippumatonta laillisuusvalvontaa.

                  (5)

                  Komissio antoi 20 päivänä maaliskuuta 2020 tiedonannon vakaus- ja kasvusopimuksen yleisen poikkeuslausekkeen aktivoinnista. Yleinen poikkeuslauseke, josta säädetään asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 1 kohdassa, 6 artiklan 3 kohdassa, 9 artiklan 1 kohdassa ja 10 artiklan 3 kohdassa sekä asetuksen (EY) N:o 1467/97 (4) 3 artiklan 5 kohdassa ja 5 artiklan 2 kohdassa, helpottaa finanssipolitiikan koordinointia talouden vakavan taantuman yhteydessä. Komissio katsoi 20 päivänä maaliskuuta 2020 antamassaan tiedonannossa, että kun otetaan huomioon odotettavissa oleva covid-19-pandemian aiheuttama vakava talouden taantuma, yleisen poikkeuslausekkeen aktivoinnin edellytykset olivat täyttyneet, ja pyysi neuvostoa hyväksymään tämän johtopäätöksen. Jäsenvaltioiden valtiovarainministerit yhtyivät komission arvioon 23 päivänä maaliskuuta 2020. He olivat yhtä mieltä siitä, että vakava talouden laskusuhdanne vaatii määrätietoisia, tavoitteellisia ja koordinoituja vastatoimia. Yleisen poikkeuslausekkeen aktivointi mahdollistaa tilapäisen poikkeamisen julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävältä sopeuttamisuralta edellyttäen, että tämä ei vaaranna julkisen talouden kestävyyttä keskipitkällä aikavälillä. Korjaavan osion osalta neuvosto voi myös päättää komission suosituksesta hyväksyä tarkistetun julkisen talouden kehityspolun. Yleinen poikkeuslauseke ei keskeytä vakaus- ja kasvusopimuksen mukaisia menettelyjä. Se antaa jäsenvaltioille mahdollisuuden poiketa niistä julkista taloutta koskevista vaatimuksista, joita tavallisesti sovellettaisiin, ja samalla komissiolla ja neuvostolla on mahdollisuus toteuttaa tarvittavat politiikan koordinointitoimenpiteet vakaus- ja kasvusopimuksen puitteissa.

                  (6)

                  On toimittava herkeämättä, jotta voidaan rajoittaa ja hillitä covid-19-pandemian leviämistä, parantaa kansallisten terveydenhuoltojärjestelmien kantokykyä, lieventää pandemian sosioekonomisia seurauksia toteuttamalla yrityksille ja kotitalouksille suunnattuja tukitoimia ja varmistaa työntekijöiden terveyden ja turvallisuuden kannalta asianmukaiset olosuhteet työpaikoilla, kun taloudellista toimintaa käynnistetään uudelleen. Unionin olisi hyödynnettävä käytettävissään olevia välineitä kaikilta osin tukeakseen jäsenvaltioiden toimia näillä osa-alueilla. Samaan aikaan jäsenvaltioiden ja unionin olisi yhdessä valmisteltava toimenpiteitä, joita tarvitaan, jotta yhteiskunnassa ja taloudessa voidaan palata normaaliin toimintaan ja jotta päästään takaisin kestävään kasvuun. Toimenpiteissä olisi otettava huomioon muun muassa vihreä siirtymä ja digitaalinen muutos ja hyödynnettävä kriisistä saadut kokemukset.

                  (7)

                  Covid-19-kriisi on korostanut sisämarkkinoiden tarjoamaa joustavuutta sopeutua poikkeuksellisiin tilanteisiin. Poikkeustoimenpiteet, jotka estävät sisämarkkinoiden normaalia toimintaa, olisi kuitenkin poistettava heti, kun ne eivät enää ole välttämättömiä. Näin voidaan varmistaa nopea ja sujuva siirtyminen elpymisvaiheeseen sekä palauttaa tavaroiden, palveluiden ja työntekijöiden vapaa liikkuvuus. Vallitseva kriisi on osoittanut, että terveydenhuoltoalalla tarvitaan kriisivalmiussuunnitelmia. Muun muassa parannetuilla hankintastrategioilla, monipuolisilla toimitusketjuilla ja välttämättömien tarvikkeiden strategisilla varastoilla on tärkeä merkitys laadittaessa laajempia kriisivalmiussuunnitelmia.

                  (8)

                  Jotta jäsenvaltiot voivat ottaa käyttöön kaikki Euroopan rakenne- ja investointirahastojen käyttämättä olevat varat lieventääkseen covid-19-pandemian poikkeuksellisia vaikutuksia, unionin lainsäätäjä on jo tehnyt muutoksia lainsäädäntöön Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksilla (EU) 2020/460 (5) ja (EU) 2020/558 (6). Näillä muutoksilla lisätään joustavuutta sekä yksinkertaistetaan ja virtaviivaistetaan menettelyjä. Lisäksi jäsenvaltiot voivat tilivuonna 2020–2021 kassavirtapaineiden vähentämiseksi hyödyntää 100 prosentin yhteisrahoitusosuutta unionin talousarviosta. Ranskaa kannustetaan hyödyntämään näitä mahdollisuuksia kaikilta osin, jotta se voi auttaa niitä yksittäisiä henkilöitä ja aloja, joihin vaikutukset kohdistuvat eniten.

                  (9)

                  Covid-19-pandemian sosioekonomiset seuraukset jakautuvat todennäköisesti epätasaisesti eri alojen ja alueiden välillä erilaisen erikoistumisen vuoksi. Seuraukset tuntuvat erityisesti alueilla, jotka ovat selvästi riippuvaisia matkailusta (kuten syrjäisimmät alueet) ja yleisemmin liiketoiminnasta, jossa kuluttajia palvellaan kasvotusten. Tähän liittyy huomattava alueellisten erojen kasvamisen riski Ranskassa, mikä pahentaa pääkaupunkialueen, suurien kaupunkien ja muiden alueiden, kaupunki- ja maaseutualueiden ja metropolin ja syrjäisimpien alueiden välisten erojen jo havaittua hitaasti kasvavaa suuntausta. Kun otetaan huomioon, että riskinä on myös jäsenvaltioiden välisen lähentymisprosessin väliaikainen taantuminen, tämänhetkinen tilanne edellyttää kohdennettuja toimia.

                  (10)

                  Ranska toimitti vuoden 2020 kansallisen uudistusohjelmansa 7 päivänä toukokuuta 2020 ja vuoden 2020 vakausohjelmansa 30 päivänä huhtikuuta 2020. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon.

                  (11)

                  Ranskaan sovelletaan vakaus- ja kasvusopimuksen ennaltaehkäisevää osiota ja väliaikaista velkasääntöä. Neuvosto suositti 13 päivänä heinäkuuta 2018 Ranskalle sen varmistamista, että nettomääräisten julkisten perusmenojen (7) nimellinen kasvu ei ole yli 1,4 prosenttia vuonna 2019, jolloin vuotuinen rakenteellinen sopeutus olisi 0,6 prosenttia suhteessa bruttokansantuotteeseen (BKT). Komission kokonaisarviointi vahvistaa, että julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävältä suositellulta sopeutusuralta poiketaan merkittävästi vuonna 2019 ja vuosina 2018 ja 2019 yhdessä tarkasteltuina. Tämä on merkityksellinen tekijä perussopimuksen 126 artiklan 3 kohdan mukaisesti laaditussa komission kertomuksessa, jossa arvioidaan, noudattaako Ranska velkakriteeriä vuonna 2019.

                  (12)

                  Vuoden 2020 vakausohjelmassa hallitus ennakoi julkisen talouden rahoitusaseman, joka vuonna 2019 oli 3,0 prosenttia alijäämäinen, heikkenevän niin, että vuonna 2020 alijäämä on 9,0 prosenttia suhteessa BKT:hen. Julkisen talouden velka suhteessa BKT:hen vakiintui 98,1 prosenttiin vuonna 2019, mutta vuoden 2020 vakausohjelman mukaan sen odotetaan kasvavan 115,2 prosenttiin vuonna 2020. Covid-19-pandemian aiheuttama suuri epävarmuus vaikuttaa makrotalouden ja julkisen talouden näkymiin.

                  (13)

                  Ranska on covid-19-pandemian seurauksena toteuttanut osana unionin koordinoitua lähestymistapaa oikea-aikaisia budjettitoimenpiteitä terveydenhuoltojärjestelmänsä kapasiteetin lisäämiseksi, pandemian hillitsemiseksi ja avun tarjoamiseksi niille ihmisille ja aloille, joihin vaikutukset ovat erityisesti kohdistuneet. Vuoden 2020 vakausohjelman mukaan kyseiset budjettitoimenpiteet ovat 1,9 prosenttia suhteessa BKT:hen. Toimilla pyritään rahoittamaan osittaista työttömyyttä koskevaa järjestelmää (1,1 % suhteessa BKT:hen); vahvistamaan terveydenhuoltopalveluja ja korottamaan sairausvakuutuskorvauksia ja terveydenhuoltohenkilöstön palkkoja (lisämeno 0,4 % suhteessa BKT:hen); perustamaan solidaarisuusrahasto, josta annetaan suoraa tukea pienille ja erittäin pienille yrityksille sekä itsenäisille ammatinharjoittajille (0,3 % suhteessa BKT:hen). Lisäksi Ranska on ilmoittanut yritysten maksuvalmiutta tukevista toimenpiteistä, vaikka niillä ei olekaan suoria budjettivaikutuksia. Vuoden 2020 vakausohjelmassa niiden arvioidaan olevan 17 prosenttia suhteessa BKT:hen. Näitä toimenpiteitä ovat muun muassa yritysten verojen ja sosiaaliturvamaksujen lykkääminen, veronpalautusten ja alv-hyvitysten nopeuttaminen ja erityisen varauksen perustaminen strategisten yritysten tukemiseksi suoraan pääomasijoituksilla (3,1 % suhteessa BKT:hen) ja lainatakauksilla (13,9 % suhteessa BKT:hen). Ranskan toteuttamat toimenpiteet ovat kaiken kaikkiaan niiden suuntaviivojen mukaisia, jotka komissio on esittänyt 13 päivänä maaliskuuta 2020 antamassaan tiedonannossa. Toteuttamalla hätätoimenpiteet ja kasvua tukevat julkisen talouden toimenpiteet täysimääräisesti ja – sitten kun taloustilanne sen sallii – palauttamalla finanssipolitiikan tavoitteeksi maltillisella tasolla olevan julkisen talouden rahoitusaseman saavuttaminen keskipitkällä aikavälillä edistetään julkisen talouden kestävyyden säilymistä keskipitkällä aikavälillä.

                  (14)

                  Komission kevään 2020 talousennusteen mukaan Ranskan julkisen talouden rahoitusasema on –9,9 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2020 ja –4,0 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2021 olettaen, että politiikka säilyy muuttumattomana. Julkisen talouden velan ennustetaan olevan 116,5 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2020 ja 111,9 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2021.

                  (15)

                  Komissio antoi 20 päivänä toukokuuta 2020 perussopimuksen 126 artiklan 3 kohdan mukaisesti laaditun kertomuksen, koska Ranska ei noudattanut velkasääntöä vuonna 2019 ja koska sen ennakoidaan ylittävän vuonna 2020 alijäämän viitearvon, joka on 3 prosenttia suhteessa BKT:hen. Kaiken kaikkiaan komission analyysi viittaa siihen, että perussopimuksessa ja asetuksessa (EY) N:o 1467/97 määriteltyjä alijäämä- ja velkakriteerejä ei ole noudatettu.

                  (16)

                  Ranskan terveydenhuoltojärjestelmä saavuttaa tehokkaasti hyviä tuloksia. Covid-19-kriisi on kuitenkin tuonut esiin puutteita järjestelmän valmiudessa torjua pandemioita. Niihin kuuluvat a) vaikeudet varmistaa, että terveydenhoitoalan työntekijöitä, kriittisiä tarvikkeita ja henkilönsuojaimia on helposti saatavilla, ja b) piilevät rakenteelliset ongelmat. Ensiksi mainitun osalta Ranska otti käyttöön terveydenhuoltohenkilöstön, avustavan hoitohenkilöstön ja laitteiden reservin, johon kuuluu myös lääketieteen opiskelijoita ja eläkkeellä olevia lääkäreitä ja sairaanhoitajia. Vastatoimien koordinointi terveydenhuoltojärjestelmän eri alueilla on edelleen haasteellista. Haasteet johtuvat liian vähäisistä investoinneista fyysisiin infrastruktuureihin ja henkilöresursseihin, palvelujen vähäisestä mukauttamisesta ja yksityisten ja julkisten toimijoiden välisen paremman koordinoinnin tarpeesta. Tilannetta pahentavat sitkeät alueelliset erot. Vaikka ammatissa toimivien lääkäreiden osuus on suunnilleen unionin keskiarvoa, noin 18 prosenttia maan väestöstä asuu alueilla, joilla pääsy yleislääkärin vastaanotolle on rajallista. Tarvitaan lisää määrätietoisia toimia terveyspalvelujen digitalisoimiseksi, joka on perustava osa hallituksen strategiaa terveydenhuoltojärjestelmän muuttamiseksi. Covid-19-kriisi osoittaa, että sähköisten terveyspalvelujen ja etenkin terveydenhuollon etäpalvelujen tehokkaampi käyttö on tärkeää pandemian aikana.

                  (17)

                  Covid-19-kriisillä on kielteinen vaikutus Ranskan työmarkkinoihin ja sosiaalisiin oloihin. Lieventävistä toimenpiteistä huolimatta komission kevään 2020 ennusteessa arvioidaan, että työttömyysaste nousee 10,1 prosenttiin vuonna 2020 ja laskee sitten 9,7 prosenttiin vuonna 2021. Näihin toimenpiteisiin kuuluvat työajan lyhentämisjärjestelyn muuttaminen ja laajentaminen, työnhakijoiden oikeuksien tilapäinen laajentaminen, toimenpiteet yritysten ja työntekijöiden tukemiseksi ja julkisten palvelujen ja terveydenhuoltojärjestelmän toiminnan varmistaminen. Työmarkkinoiden sitkeä segmentoituminen aiheuttaa yhä huolta. Vuonna 2019 noin kaksi kolmasosaa uusista työntekijöistä palkattiin lyhytaikaiseen, alle kuukauden mittaiseen työsuhteeseen. Siirtyminen lyhytaikaisista sopimuksista toistaiseksi voimassa oleviin on vähäisintä koko unionissa. Työttömyysetuusjärjestelmän (Unédic) hiljattaisen uudistuksen tarkoituksena oli vahvistaa järjestelmän taloudellista kestävyyttä ja puuttua segmentoitumiseen. Uudistuksen korvaussääntöihin liittyviä osia on kuitenkin keskeytetty covid-19-kriisin vuoksi. Heikentyneen tilanteen vuoksi on tärkeää varmistaa, että työttömyysetuudet sekä työllistymisen aktiivinen tuki ovat kaikkien työnhakijoiden saatavilla aiemmasta työllisyysasemasta riippumatta. Jotta voitaisiin puuttua osaamisen kysynnän ja tarjonnan epätasapainoon ja parantaa työmarkkinoiden häiriönsietokykyä, olisi jatkettava toimia työvoiman uudelleenkohdentamiseksi eri aloille. Ennen covid-19-pandemiaa työnantajat ilmoittivat yhä useammin vaikeuksista löytää sopivia ehdokkaita rekrytoitaviksi. Tämä osoittaa, että on tarpeen edistää täydennys- ja uudelleenkoulutusta. Esimerkiksi erityisesti tietotekniikka-ala kärsii osaamisvajeesta: alan tutkinnon suorittaneiden osuus on vain 3,5 prosenttia kaikista akateemisen tutkinnon suorittaneista.

                  (18)

                  Covid-19-kriisin yhteydessä on erityisen tärkeää varmistaa kriittisen infrastruktuurin toiminta ja tavaroiden vapaa liikkuvuus kaikkialla sisämarkkinoilla sekä seurata toimitusketjujen moitteetonta toimintaa ja varmistaa se yhteistyössä naapurimaiden kanssa. Näin ollen se, että ryhdytään purkamaan covid-19-kriisin aikana hyväksyttyjä tiettyjen lääkkeiden vientirajoituksia, auttaa vastaamaan kansalaisten tarpeisiin kaikkialla EU:ssa yhdenmukaisesti ja solidaarisuuden hengessä ja välttämään toimitusketjuissa ilmenevien puutteiden ja häiriöiden riskiä. Viime kädessä se tasoittaa tietä unionin koordinoimalle menestyksekkäälle covid-19-ulospääsystrategialle.

                  (19)

                  Ranska on ottanut käyttöön useita yritysten maksuvalmiutta tukevia ohjelmia, myös hyödyntäen tilapäisiä puitteita valtiontukitoimenpiteille talouden tukemiseksi tämänhetkisessä covid-19-epidemiassa (8). Tällaisten ohjelmien tehokas ja tuloksellinen täytäntöönpano on keskeistä sen varmistamiseksi, että yritykset, erityisesti pienet ja keskisuuret yritykset (pk-yritykset), hyötyvät niistä. Näitä toimenpiteitä suunniteltaessa ja toteutettaessa on otettava huomioon pankkisektorin häiriönsietokyky.

                  (20)

                  Ranskan yleinen liiketoimintaympäristö on parantunut, mutta maan on jatkettava pyrkimyksiään yksinkertaistaa verojärjestelmäänsä ja vähentää yritysten hallinnollista taakkaa, etenkin jos se aikoo tukea talouden tehokasta elpymistä keskipitkällä aikavälillä. OECD:n vuoden 2018 tuotemarkkinoiden sääntelyn indikaattorien vahvistaman komission arvion mukaan palvelualalla tapahtuneesta edistyksestä ja alalla käyttöön otetuista useista toimenpiteistä huolimatta sääntely on Ranskassa rajoittavampaa kuin muissa jäsenvaltioissa. Tämä koskee erityisesti yrityspalveluja, joihin liittyvät ammatit ovat usein säänneltyjä, sekä vähittäiskauppaa. Palvelualalla on yhtenä eniten kärsivistä aloista merkittävä rooli covid-19-kriisistä ulospääsemisessä ja toipumisessa. Palvelutoiminnan aloittamista ja harjoittamista koskevien vaatimusten uudistaminen edistäisi innovointia, kilpailua ja ammatillista liikkuvuutta, millä olisi myönteinen kokonaistaloudellinen vaikutus. Sääntelyn joustavoittaminen voisi myös vauhdittaa vähittäiskaupan elpymistä covid-19-pandemian jälkeen.

                  (21)

                  Talouden elpymisen edistämiseksi on tärkeää aikaistaa toteutusvalmiita julkisia investointihankkeita ja edistää yksityisiä investointeja, myös niihin vaikuttavien uudistusten avulla. Tämä voisi sisältyä Euroopan vihreän kehityksen ohjelman painopisteisiin, erityisesti vähähiilistä liikennettä koskeviin aloitteisiin, uusiutuvaan energiaan ja rakennusten kunnostamiseen. Yhdessä talouden digitaalisen muutoksen kanssa tämä voisi edistää lyhyen aikavälin elpymistä ja covid-19-kriisin jälkeistä keskipitkän aikavälin kehitystä. Lisäksi se voisi saattaa Ranskan ilmastoneutraaliuden kestävälle pohjalle pitkällä aikavälillä ja edistää samalla teknologista johtajuutta. Elvytystoimien valmistelutyössä voidaan tukeutua Ranskan kansalliseen energia- ja ilmastosuunnitelmaan, yhteistä etua koskeviin hankkeisiin ja infrastruktuurin kehittämissuunnitelmiin. Lisäinvestoinnit energiainfrastruktuureihin ja sähköverkkojen yhteenliitäntöihin auttaisivat parantamaan EU:n energian sisämarkkinoiden yhdentymistä, samalla kun lisättäisiin kilpailua ja helpotettaisiin uusiutuvan energian käyttöönottoa. Oikeudenmukaisen siirtymän rahastoa, joka on komission ehdotuksen kohteena, koskeva ohjelmasuunnittelu kaudeksi 2021–2027 voisi auttaa Ranskaa vastaamaan joihinkin haasteisiin, joita siirtyminen ilmastoneutraaliin talouteen aiheuttaa, erityisesti vuoden 2020 maaraportin liitteen D kattamilla alueilla. Näin Ranska voisi hyödyntää kyseistä rahastoa parhaalla mahdollisella tavalla.

                  (22)

                  Sulkutoimien aikana digitalisaatio on osoittautunut elintärkeäksi julkisten palvelujen, terveydenhuollon ja koulutuksen saatavuuden ylläpitämisessä sekä taloudellisen toiminnan säilyttämisessä etätyön ja sähköisen kaupankäynnin avulla. Keskipitkällä aikavälillä digitalisaatio tarjoaa parempia elpymis- ja kasvumahdollisuuksia yrityksille ja etenkin pk-yrityksille, sillä sen ansiosta ne voivat saavuttaa useampia mahdollisia asiakkaita, tehostaa tuotantoprosesseja ja saada kannustimia innovointiin. Digitalisaation alalla tehtäviin investointeihin kuuluu muun muassa asianmukaisen infrastruktuurin tarjoaminen sekä laajemman väestön ja erityisesti työväestön digitaalisten taitojen kehittäminen. Erittäin nopeita laajakaistayhteyksiä koskevan Ranskan suunnitelman (Plan France Très Haut Débit) täytäntöönpano vaikuttaa etenevän suunnitellusti kaupunkialueilla. Muilla alueilla on kuitenkin edelleen merkittäviä eroja erittäin nopeiden verkkojen kattavuudessa.

                  (23)

                  Ranskassa on vahva tutkimusperusta ja valmiudet toteuttaa covid-19-kriisin vastatoimina tutkimus- ja innovointitoimenpiteitä, kuten kehittää rokotteita ja lääkkeitä. Covid-19-kriisi ja sen jälkitoimet edellyttävät yksityisen ja julkisen sektorin välisen tutkimus- ja innovointiyhteistyön lujittamista. Investoinnit tutkimukseen ja innovointiin voisivat lisätä tuottavuutta keskipitkällä aikavälillä, kuten Ranskan kansallinen tuottavuuskomitea totesi. Niitä tarvitaan myös kasvua edistävillä aloilla, jotta yritykset voivat tarttua Euroopan talouden muutoksen tarjoamiin mahdollisuuksiin.

                  (24)

                  Vaikka tässä suosituksessa esitetyissä maakohtaisissa suosituksissa, jäljempänä ’vuoden 2020 maakohtaiset suositukset’, keskitytään covid-19-pandemian sosioekonomisten vaikutusten korjaamiseen ja talouden elpymisen helpottamiseen, vuoden 2019 maakohtaiset suositukset koskevat kuitenkin myös uudistuksia, jotka ovat keskipitkän ja pitkän aikavälin rakenteellisiin haasteisiin vastatessa olennaisia. Vuoden 2019 maakohtaiset suositukset ovat edelleen ajankohtaisia, ja niiden seuraamista jatketaan talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson yhteydessä koko ensi vuoden. Tämä koskee myös investointeihin liittyvästä talouspolitiikasta annettuja vuoden 2019 maakohtaisia suosituksia. Kaikki vuoden 2019 maakohtaiset suositukset olisi otettava huomioon vuoden 2020 jälkeisessä koheesiopolitiikan rahoituksen strategisessa ohjelmasuunnittelussa, kriisiä lieventävät toimenpiteet ja ulospääsystrategiat mukaan lukien.

                  (25)

                  Talouspolitiikan eurooppalainen ohjausjakso tarjoaa unionissa puitteet talous- ja työllisyyspolitiikan jatkuvalle koordinoinnille, jolla voidaan edistää kestävää taloutta. Jäsenvaltiot ovat vuoden 2020 kansallisissa uudistusohjelmissaan arvioineet edistymistä Yhdistyneiden kansakuntien kestävän kehityksen tavoitteiden saavuttamisessa. Varmistamalla, että vuoden 2020 maakohtaisia suosituksia noudatetaan kaikilta osin, Ranska edistää kestävän kehityksen tavoitteiden saavuttamista ja yhteisiä pyrkimyksiä varmistaa kilpailukykyinen kestävyys unionissa.

                  (26)

                  Talouksien tiivis koordinointi talous- ja rahaliitossa on keskeistä, jotta covid-19-pandemian taloudellisista vaikutuksista voidaan toipua nopeasti. Koska Ranska kuuluu jäsenvaltioihin, joiden rahayksikkö on euro, sen olisi euroryhmän antaman poliittisen ohjauksen huomioon ottaen varmistettava, että sen politiikka on euroalueelle annettujen vuoden 2020 suositusten mukaista ja muiden jäsenvaltioiden, joiden rahayksikkönä on euro, politiikkojen kanssa yhteen sovitettua.

                  (27)

                  Komissio on vuoden 2020 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson osana tehnyt kattavan analyysin Ranskan talouspolitiikasta ja julkaissut sen vuoden 2020 maaraportissa. Se on arvioinut myös vuoden 2020 vakausohjelman, vuoden 2020 kansallisen uudistusohjelman ja jatkotoimenpiteet, joita on toteutettu Ranskalle viime vuosina annettujen maakohtaisten suositusten noudattamiseksi. Komissio on ottanut huomioon ohjelmien ja jatkotoimenpiteiden merkityksen Ranskan finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta mutta myös sen, ovatko ne unionin sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska unionin yleistä talouden ohjausta on tarpeen vahvistaa antamalla unionin tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin.

                  (28)

                  Neuvosto on tutkinut vuoden 2020 vakausohjelman tämän arvioinnin perusteella, ja sen lausunto (9) ilmenee erityisesti jäljempänä esitettävästä suosituksesta 1.

                  (29)

                  Neuvosto on tutkinut vuoden 2020 kansallisen uudistusohjelman ja vuoden 2020 vakausohjelman komission perusteellisen tarkastelun ja tämän arvioinnin perusteella. Vuoden 2020 maakohtaisissa suosituksissa otetaan huomioon tarve puuttua covid-19-pandemiaan ja helpottaa talouden elpymistä ensimmäisenä välttämättömänä askeleena epätasapainojen korjaamiseksi. Vuoden 2020 maakohtaiset suositukset, joilla puututaan suoraan komission asetuksen (EU) N:o 1176/2011 mukaisesti havaitsemiin makrotalouden epätasapainoihin, ilmenevät suosituksista 1, 3 ja 4,

            SUOSITTAA, että Ranska toteuttaa vuosina 2020 ja 2021 toimia, joilla se

                  1.

                  toteuttaa vakaus- ja kasvusopimuksen yleisen poikkeuslausekkeen huomioon ottaen kaikki tarvittavat toimenpiteet covid-19-pandemian torjumiseksi, talouden ylläpitämiseksi ja alkavan elpymisen tukemiseksi; harjoittaa taloustilanteen salliessa finanssipolitiikkaa, jonka tavoitteena on saavuttaa maltillisella tasolla oleva julkisen talouden rahoitusasema keskipitkällä aikavälillä ja varmistaa velkakestävyys, samalla kun lisätään investointeja; vahvistaa terveydenhuoltojärjestelmän selviytymiskykyä varmistamalla kriittisten lääkinnällisten tuotteiden riittävä tarjonta ja terveydenhuollon työntekijöiden tasapuolinen jakautuminen ja investoimalla sähköisiin terveyspalveluihin;

                  2.

                  lieventää covid-19-kriisin työllisyys- ja sosiaalisia vaikutuksia muun muassa edistämällä kaikkien työnhakijoiden taitoja ja aktiivista tukea;

                  3.

                  varmistaa yritysten, erityisesti pk-yritysten, maksuvalmiutta tukevien toimenpiteiden tehokkaan täytäntöönpanon; aikaistaa toteutusvalmiita julkisia investointihankkeita ja edistää yksityisiä investointeja talouden elpymisen vaalimiseksi; keskittää investoinnit vihreään siirtymään ja digitaaliseen muutokseen, erityisesti kestävään liikenteeseen, puhtaaseen ja tehokkaaseen energian tuotantoon ja käyttöön, energia- ja digitaali-infrastruktuureihin sekä tutkimukseen ja innovointiin;

                  4.

                  parantaa edelleen sääntely-ympäristöä, vähentää yritysten hallinnollisia rasitteita ja yksinkertaistaa verojärjestelmää.

         Tehty Brysselissä 20 päivänä heinäkuuta 2020.

               Neuvoston puolesta

               Puheenjohtaja

            J. KLOECKNER

         (1)  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

         (2)  EUVL L 306, 23.11.2011, s. 25.

         (3)  EUVL C 301, 5.9.2019, s. 55.

         (4)  Neuvoston asetus (EY) N:o 1467/97, annettu 7 päivänä heinäkuuta 1997, liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn täytäntöönpanon nopeuttamisesta ja selkeyttämisestä (EYVL L 209, 2.8.1997, s. 6).

         (5)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2020/460, annettu 30 päivänä maaliskuuta 2020, asetusten (EU) N:o 1301/2013, (EU) N:o 1303/2013 ja (EU) N:o 508/2014 muuttamisesta siltä osin kuin on kyse erityistoimenpiteistä, jotta saataisiin liikkeelle investointeja jäsenvaltioiden terveydenhuoltojärjestelmiin ja muille talouden aloille covid-19:n puhkeamisen vastatoimena (Koronaviruksen vaikutusten lieventämistä koskeva investointialoite) (EUVL L 99, 31.3.2020, s. 5).

         (6)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2020/558, annettu 23 päivänä huhtikuuta 2020, asetusten (EU) N:o 1301/2013 ja (EU) N:o 1303/2013 muuttamisesta siltä osin kuin on kyse erityistoimenpiteistä, joilla voidaan tarjota poikkeuksellista joustavuutta Euroopan rakenne- ja investointirahastojen käyttöön covid-19:n puhkeamisen vastatoimena (EUVL L 130, 24.4.2020, s. 1).

         (7)  Nettomääräisillä julkisilla perusmenoilla tarkoitetaan julkisten menojen kokonaismäärää ilman korkomenoja, ilman unionin ohjelmista aiheutuvia menoja, jotka korvataan täysin unionin varoista saatavilla tuloilla, ja ilman ei-päätösperäisiä työttömyysetuusmenojen muutoksia. Kansallisesti rahoitettu kiinteän pääoman bruttomuodostus jaetaan neljälle vuodelle. Päätösperäiset tulopuolen toimenpiteet ja lakisääteiset tulojen lisäykset otetaan huomioon. Meno- ja tulopuolen kertaluonteiset toimenpiteet kuittaavat toisensa.

         (8)  EUVL C 91I, 20.3.2020, s. 1.

         (9)  Asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti.


title: Neuvoston suositus, annettu 20 päivänä heinäkuuta 2020, Kroatian vuoden 2020 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Kroatian vuoden 2020 lähentymisohjelmaa koskeva neuvoston lausunto 2020/C 282/11

text:
               26.8.2020

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 282/68

      NEUVOSTON SUOSITUS,
      annettu 20 päivänä heinäkuuta 2020,
      Kroatian vuoden 2020 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Kroatian vuoden 2020 lähentymisohjelmaa koskeva neuvoston lausunto
      (2020/C 282/11)
      EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
      ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,
      ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 (1) ja erityisesti sen 9 artiklan 2 kohdan,
      ottaa huomioon makrotalouden epätasapainon ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta 16 päivänä marraskuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011 (2) ja erityisesti sen 6 artiklan 1 kohdan,
      ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,
      ottaa huomioon Euroopan parlamentin päätöslauselmat,
      ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
      ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,
      ottaa huomioon talous- ja rahoituskomitean lausunnon,
      ottaa huomioon sosiaalisen suojelun komitean lausunnon,
      ottaa huomioon talouspoliittisen komitean lausunnon,
      sekä katsovat seuraavaa:

                  (1)

                  Komissio hyväksyi 17 päivänä joulukuuta 2019 vuotuisen kestävän kasvun strategian, mikä aloitti vuoden 2020 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson. Se otti huomioon Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission 17 päivänä marraskuuta 2017 antaman Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilaria koskevan julistuksen. Komissio hyväksyi 17 päivänä joulukuuta 2019 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011 perusteella myös varoitusmekanismia koskevan kertomuksen, jossa se katsoi, että Kroatia kuuluu niihin jäsenvaltioihin, joista laadittaisiin perusteellinen tarkastelu.

                  (2)

                  Kroatiaa koskeva vuoden 2020 maaraportti julkaistiin 26 päivänä helmikuuta 2020. Siinä arvioitiin Kroatian edistymistä neuvoston 9 päivänä heinäkuuta 2019 hyväksymien maakohtaisten suositusten (3), jäljempänä ’vuoden 2019 maakohtaiset suositukset’, noudattamisessa, aiempina vuosina annettujen maakohtaisten suositusten noudattamisessa ja kansallisten Eurooppa 2020 -tavoitteidensa saavuttamisessa. Lisäksi siihen sisältyi asetuksen (EU) N:o 1176/2011 5 artiklan nojalla laadittu perusteellinen tarkastelu, jonka tulokset julkaistiin samaten 26 päivänä helmikuuta 2020. Komissio päätteli analyysinsa perusteella, että Kroatian makrotaloudessa on epätasapainoja, jotka liittyvät julkisen, yksityisen ja ulkomaisen velan suureen määrään tilanteessa, jossa potentiaalinen kasvu on heikkoa.

                  (3)

                  Maailman terveysjärjestö julisti 11 päivänä maaliskuuta 2020 covid-19-epidemian virallisesti maailmanlaajuiseksi pandemiaksi. Pandemia on kansalaisten, yhteiskuntien ja talouden kannalta vakava kansanterveysuhka. Se asettaa kansalliset terveydenhuoltojärjestelmät kovan paineen alaisiksi, vahingoittaa globaaleja toimitusketjuja, heiluttaa rahoitusmarkkinoita, häiritsee kulutuskysyntää ja vaikuttaa kielteisesti useilla eri aloilla. Se uhkaa ihmisten työpaikkoja ja toimeentuloa sekä yritysten liiketoimintaa. Pandemia on aiheuttanut merkittävän talouden häiriön, jolla on jo vakavia vaikutuksia unionissa. Komissio antoi 13 päivänä maaliskuuta 2020 tiedonannon, jossa kehotetaan toteuttamaan kriisin vaikutusten lieventämiseksi koordinoituja taloudellisia toimia, joihin osallistuvat kaikki kansallisen ja unionin tason toimijat.

                  (4)

                  Useat jäsenvaltiot ovat julistaneet hätätilan tai ottaneet käyttöön hätätoimenpiteitä. Hätätoimenpiteiden olisi oltava ehdottoman oikeasuhteisia, välttämättömiä, ajallisesti rajoitettuja ja eurooppalaisten ja kansainvälisten normien mukaisia. Niihin olisi sovellettava demokraattista valvontaa ja riippumatonta laillisuusvalvontaa.

                  (5)

                  Komissio antoi 20 päivänä maaliskuuta 2020 tiedonannon vakaus- ja kasvusopimuksen yleisen poikkeuslausekkeen aktivoinnista. Yleinen poikkeuslauseke, josta säädetään asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 1 kohdassa, 6 artiklan 3 kohdassa, 9 artiklan 1 kohdassa ja 10 artiklan 3 kohdassa sekä asetuksen (EY) N:o 1467/97 (4) 3 artiklan 5 kohdassa ja 5 artiklan 2 kohdassa, helpottaa finanssipolitiikan koordinointia talouden vakavan taantuman yhteydessä. Komissio katsoi 20 päivänä maaliskuuta 2020 antamassaan tiedonannossa, että kun otetaan huomioon odotettavissa oleva covid-19-pandemian aiheuttama vakava talouden taantuma, yleisen poikkeuslausekkeen aktivoinnin edellytykset olivat täyttyneet, ja pyysi neuvostoa hyväksymään tämän johtopäätöksen. Jäsenvaltioiden valtiovarainministerit yhtyivät komission arvioon 23 päivänä maaliskuuta 2020. He olivat yhtä mieltä siitä, että vakava talouden laskusuhdanne vaatii määrätietoisia, tavoitteellisia ja koordinoituja vastatoimia. Yleisen poikkeuslausekkeen aktivoiminen mahdollistaa tilapäisen poikkeamisen julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävältä sopeuttamisuralta edellyttäen, että tämä ei vaaranna julkisen talouden kestävyyttä keskipitkällä aikavälillä. Korjaavan osion osalta neuvosto voi myös päättää komission suosituksesta hyväksyä tarkistetun julkisen talouden kehityspolun. Yleinen poikkeuslauseke ei keskeytä vakaus- ja kasvusopimuksen mukaisia menettelyjä. Se antaa jäsenvaltioille mahdollisuuden poiketa niistä julkista taloutta koskevista vaatimuksista, joita tavallisesti sovellettaisiin, ja samalla komissiolla ja neuvostolla on mahdollisuus toteuttaa tarvittavat politiikan koordinointitoimenpiteet vakaus- ja kasvusopimuksen puitteissa.

                  (6)

                  On toimittava herkeämättä, jotta voidaan rajoittaa ja hillitä covid-19-pandemian leviämistä, parantaa kansallisten terveydenhuoltojärjestelmien kantokykyä, lieventää pandemian sosioekonomisia seurauksia toteuttamalla yrityksille ja kotitalouksille suunnattuja tukitoimia ja varmistaa työntekijöiden terveyden ja turvallisuuden kannalta asianmukaiset olosuhteet työpaikoilla, kun taloudellista toimintaa käynnistetään uudelleen. Unionin olisi hyödynnettävä käytettävissään olevia välineitä kaikilta osin tukeakseen jäsenvaltioiden toimia näillä osa-alueilla. Samaan aikaan jäsenvaltioiden ja unionin olisi yhdessä valmisteltava toimenpiteitä, joita tarvitaan, jotta yhteiskunnassa ja taloudessa voidaan palata normaaliin toimintaan ja jotta päästään takaisin kestävään kasvuun. Toimenpiteissä olisi otettava huomioon muun muassa vihreä siirtymä ja digitaalinen muutos ja hyödynnettävä kriisistä saadut kokemukset.

                  (7)

                  Covid-19-kriisi on korostanut sisämarkkinoiden tarjoamaa joustavuutta sopeutua poikkeuksellisiin tilanteisiin. Poikkeustoimenpiteet, jotka estävät sisämarkkinoiden normaalia toimintaa, olisi kuitenkin poistettava heti, kun ne eivät enää ole välttämättömiä. Näin voidaan varmistaa nopea ja sujuva siirtyminen elpymisvaiheeseen sekä palauttaa tavaroiden, palveluiden ja työntekijöiden vapaa liikkuvuus. Vallitseva kriisi on osoittanut, että terveydenhuoltoalalla tarvitaan kriisivalmiussuunnitelmia. Muun muassa parannetuilla hankintastrategioilla, monipuolisilla toimitusketjuilla ja välttämättömien tarvikkeiden strategisilla varastoilla on tärkeä merkitys laadittaessa laajempia kriisivalmiussuunnitelmia.

                  (8)

                  Jotta jäsenvaltiot voivat ottaa käyttöön kaikki Euroopan rakenne- ja investointirahastojen (ERI-rahastot) käyttämättä olevat varat lieventääkseen covid-19-pandemian poikkeuksellisia vaikutuksia, unionin lainsäätäjä on jo tehnyt muutoksia lainsäädäntöön Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksilla (EU) 2020/460 (5) ja (EU) 2020/558 (6). Näillä muutoksilla lisätään joustavuutta sekä yksinkertaistetaan ja virtaviivaistetaan menettelyjä. Lisäksi jäsenvaltiot voivat tilivuonna 2020–2021 kassavirtapaineiden vähentämiseksi hyödyntää 100 prosentin yhteisrahoitusosuutta unionin talousarviosta. Kroatiaa kannustetaan hyödyntämään näitä mahdollisuuksia kaikilta osin, jotta se voi auttaa niitä yksittäisiä henkilöitä ja aloja, joihin vaikutukset kohdistuvat eniten.

                  (9)

                  Covid-19-pandemian sosioekonomiset seuraukset ovat todennäköisesti huomattavat ja jakautuvat epätasaisesti Kroatian eri alueiden välillä erilaisen erikoistumisen vuoksi. Vaikutukset kohdistuvat erityisesti rannikkoalueisiin ja saariin, jotka ovat hyvin riippuvaisia matkailusta. Sen vuoksi tämänhetkinen tilanne edellyttää kohdennettuja toimia.

                  (10)

                  Kroatia toimitti vuoden 2020 kansallisen uudistusohjelmansa ja vuoden 2020 lähentymisohjelmansa 30 päivänä huhtikuuta 2020. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon.

                  (11)

                  Kroatiaan sovelletaan vakaus- ja kasvusopimuksen ennaltaehkäisevää osiota ja velkasääntöä.

                  (12)

                  Vuoden 2020 lähentymisohjelmassa hallitus ennakoi julkisen talouden rahoitusaseman, joka vuonna 2019 oli 0,4 prosenttia ylijäämäinen suhteessa bruttokansantuotteeseen (BKT), heikkenevän 6,8 prosentin alijäämään vuonna 2020 ja sen jälkeen kohenevan 2,4 prosentin alijäämään suhteessa BKT:hen vuonna 2021. Julkinen velka suhteessa BKT:hen supistui 73,2 prosenttiin vuonna 2019, mutta vuoden 2020 lähentymisohjelman mukaan sen odotetaan kasvavan 86,7 prosenttiin vuonna 2020. Covid-19-pandemian aiheuttama suuri epävarmuus vaikuttaa makrotalouden ja julkisen talouden näkymiin.

                  (13)

                  Kroatia on covid-19-pandemian seurauksena toteuttanut osana unionin koordinoitua lähestymistapaa oikea-aikaisia budjettitoimenpiteitä terveydenhuoltojärjestelmänsä kapasiteetin lisäämiseksi, pandemian hillitsemiseksi ja avun tarjoamiseksi niille ihmisille ja yrityksille, joihin vaikutukset ovat erityisesti kohdistuneet. Vuoden 2020 lähentymisohjelman mukaan kyseiset budjettitoimenpiteet ovat 2,8 prosenttia suhteessa BKT:hen. Kaksi tärkeintä toimenpidettä ovat yrityksille työntekijöiden palveluksessa pitämisestä maksettava tuki ja eniten kärsineille yrityksille myönnetyt verovapautukset. Lisäksi Kroatia on hyväksynyt toimenpiteitä, joilla ei ole suoraa vaikutusta julkiseen talouteen mutta joilla tuetaan yritysten maksuvalmiutta. Vuoden 2020 lähentymisohjelmassa niiden arvioidaan olevan 1,3 prosenttia suhteessa BKT:hen. Näihin toimenpiteisiin kuuluvat henkilö- ja yritystuloverojen ja sosiaaliturvamaksujen lykkäykset. Kroatian toteuttamat toimenpiteet ovat kaiken kaikkiaan niiden suuntaviivojen mukaisia, jotka komissio on esittänyt 13 päivänä maaliskuuta 2020 antamassaan tiedonannossa. Toteuttamalla hätätoimenpiteet ja kasvua tukevat julkisen talouden toimenpiteet täysimääräisesti ja – sitten kun taloustilanne sen sallii – palauttamalla finanssipolitiikan tavoitteeksi maltillisella tasolla olevan julkisen talouden rahoitusaseman saavuttaminen keskipitkällä aikavälillä edistetään julkisen talouden kestävyyden säilymistä keskipitkällä aikavälillä.

                  (14)

                  Komission kevään 2020 talousennusteen mukaan Kroatian julkisen talouden rahoitusasema on -7,1 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2020 ja -2,2 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2021 olettaen, että politiikka säilyy muuttumattomana. Julkisen talouden velan ennustetaan olevan 88,6 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2020 ja supistuvan 83,4 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2021.

                  (15)

                  Komissio antoi 20 päivänä toukokuuta 2020 perussopimuksen 126 artiklan 3 kohdan mukaisesti laaditun kertomuksen, koska Kroatian ennakoidaan ylittävän vuonna 2020 alijäämän viitearvon, joka on 3 prosenttia suhteessa BKT:hen. Kaiken kaikkiaan komission analyysi viittaa siihen, että perussopimuksessa ja asetuksessa (EY) N:o 1467/97 määriteltyä alijäämäkriteeriä ei ole noudatettu.

                  (16)

                  Vastauksena covid-19-pandemiaan Kroatia toteutti nopeasti kauaskantoisia toimenpiteitä kansalaistensa suojelemiseksi ja viruksen leviämisen hillitsemiseksi. Pandemia ja siihen liittyvät rajoitustoimenpiteet aiheuttivat vakavia häiriöitä liiketoiminnalle, millä oli kielteisiä vaikutuksia työmarkkinoihin. Komission kevään 2020 ennusteen mukaan reaalisen BKT:n arvioidaan supistuvan 9,1 prosenttia vuonna 2020 ja elpyvän 7,5 prosenttia vuonna 2021, kun taas työttömyysasteen ennustetaan nousevan 10,2 prosenttiin vuonna 2020 ja laskevan 7,4 prosenttiin vuonna 2021. Matkailualaan, joka muodostaa erittäin merkittävän osan Kroatian taloudesta, kohdistuu vakavia vaikutuksia. Samaan aikaan Kroatian oli myös käsiteltävä Zagrebissa 22 päivänä maaliskuuta 2020 tapahtuneen suuren maanjäristyksen vaikutuksia. Talouteen kohdistuvien kielteisten vaikutusten lieventämiseksi Kroatia toteutti kunnianhimoisia toimenpiteitä, joihin kuuluivat palkkatukitoimenpiteet, vapautukset veroista ja sosiaaliturvamaksuista ja niiden lykkäykset, pienten ja keskisuurten yritysten (pk-yritykset) tukeminen, vientivakuutusten lisätakuut ja lainojen maksuaikojen lykkääminen sekä matkailua ja muita kriisistä paljon kärsineitä aloja koskevat erityistoimenpiteet.

                  (17)

                  Covid-19-epidemia koettelee Kroatian terveydenhuoltojärjestelmän selviytymiskykyä. Vaikka terveydenhuoltopalvelujen saatavuus on Kroatiassa yleisesti ottaen hyvä, täyttämättömät lääketieteelliset tarpeet ovat etäisyyksien vuoksi unionin suurimpia. Terveydenhuollon työntekijöiden ja palvelujen tasapainoisempi maantieteellinen jakautuminen helpottaisi terveyspalvelujen saatavuutta. Kroatian terveyspalveluja koskevassa vastuunjaossa keskushallinnon ja piirikuntien viranomaisten välillä on parantamisen varaa. Keskushallinnon on katettava piirikuntien omistamien sairaaloiden velat, mutta sillä on rajalliset mahdollisuudet vaikuttaa niiden hallinnointiin. Keskushallinnon ja piirikuntien tiiviimpi yhteistyö on ratkaisevan tärkeää, jotta voidaan varmistaa kriittisten lääkinnällisten tuotteiden saatavuus ja toteuttaa toimia covid-19-pandemian leviämisen rajoittamiseksi. Sähköisen terveydenhuollon välineiden avulla voidaan vähentää terveydenhuollon työntekijöiden ja potilaiden välisiä suoria yhteyksiä, mikä vähentää myös infektioriskiä. Sähköisten lääkemääräysten käyttö on yleistä, mutta hyvin pieni osa lähetteistä ja terveystiedoista on digitaalisia.

                  (18)

                  Talouden taantuman vuoksi työnantajilla on vaikeuksia maksaa palkkoja, minkä odotetaan lisäävän työttömyyttä ja köyhyyttä sekä johtavan entistä suurempiin alueellisiin eroihin. Aktiivisiin työmarkkinapoliittisiin toimenpiteisiin osallistuminen on perinteisesti ollut hyvin vähäistä, mutta nykytilanteessa tällaisten ohjelmien merkitys kasvaa. Jotta voitaisiin tukea työnantajia ja minimoida irtisanomisten määrä, tällaisia toimenpiteitä, samoin kuin muita aikasidonnaisia tukijärjestelmiä, erityisesti työajan lyhentämisjärjestelyjä, olisi tehostettava. Lyhyellä aikavälillä näiden toimenpiteiden avulla säilytetään työpaikkoja, mutta myös keskipitkällä aikavälillä työmarkkinoiden tarpeiden ennakointia voidaan parantaa elpymisvaiheessa. Kroatian julkisen työvoimapalvelun olisi tehostettava pyrkimyksiään tukea työvoimaa asianmukaisten taitojen (esim. digitaalisten taitojen) kehittämisessä, työvoimaan kuulumattoman väestön tavoittamista koskevien strategioiden kehittämisessä ja pimeän työn torjunnassa edistämällä virallista työllistymistä. Työttömyyskorvaus ei tarjoa riittävää turvaverkkoa irtisanotuille työntekijöille, koska sekä sen kattavuus että riittävyys ovat heikot. Vähimmäistoimeentulotuen mahdollisuudet vähentää köyhyyttä arvioidaan niin ikään heikoiksi, kun otetaan huomioon köyhien ja sosiaalisesti syrjäytyneiden suuri määrä, alueelliset erot sekä ikään, sukupuoleen ja vammaisuuteen liittyvät riskitekijät.

                  (19)

                  Internetyhteyksien luotettavuus herättää huolta. Kroatiassa kotitalouksilla ei ole yleensä nopeaa internetyhteyttä kotona. Noin 70 prosentilla kotitalouksista on kiinteä laajakaista, ja vain 6 prosentilla on vähintään 100 Mbps:n kiinteä laajakaista. Tämä saattaa erityisesti maaseutualueilla estää etätyön ja etäoppimisen, erityisesti heikommassa asemassa olevien ryhmien, kuten vähäosaisista perheistä olevien opiskelijoiden tai vammaisten, keskuudessa. Nämä ryhmät ovat vaarassa syrjäytyä äkillisestä siirtymisestä digitalisoituneempaan yhteiskuntaan. Digitaaliteknologiaa hyödyntäviä vaihtoehtoisia työjärjestelyjä olisi tehostettava tiiviissä yhteistyössä työmarkkinaosapuolten kanssa, sillä etätyötä tekevien työntekijöiden osuus (6–7 %) on vain puolet unionin keskiarvosta.

                  (20)

                  Työvoimapula on vaikuttanut jatkuvasti joihinkin talouden aloihin pääasiassa osaamisvajeen vuoksi. Edistämällä riittävien taitojen, myös digitaalisten taitojen, hankkimista peruskoulutuksen aikana ja myöhemmin uudelleen- ja täydennyskoulutuksella voitaisiin lisätä tuottavuutta ja kuroa umpeen osaamisvajetta. Koulutusjärjestelmän laatua ja osallistavuutta on parannettava kaikilla tasoilla, ja opetussuunnitelmien uudistamista on jatkettava. Digitaalisen koulutuksen käyttöönotto on jo osoittanut arvonsa covid-19-kriisissä. Digitaalisen koulutuksen infrastruktuuria ja materiaalia sekä opettajien, oppilaiden ja aikuisten digitaalisia taitoja on kehitettävä edelleen.

                  (21)

                  Kroatian olisi tuettava luotto- ja muun rahoituksen, myös muun kuin pankkirahoituksen, jatkuvaa saantia sellaisille elinkelpoisille lainanottajille, joihin covid-19-kriisi on vaikuttanut kielteisesti. Kroatia on ottanut käyttöön useita pk-yrityksiä koskevia kannustin- ja tukijärjestelmiä. Olisi jatkettava toimia nopean ja jatkuvan maksuvalmiustuen antamiseksi yrityksille lainojen ja takausten, erityisesti valtiontakausten, avulla keskittyen pk-yrityksiin, jotta voidaan selviytyä kriisistä ja helpottaa elpymistä. Kroatiassa yritykset ovat erittäin riippuvaisia pankkilainoista ja kassavirrasta rahoitustarpeidensa täyttämiseksi. Pankkijärjestelmää olisi tuettava takauksilla, joilla luodaan uusia rahoitusmahdollisuuksia pk-yrityksille ja parannetaan rahoituksen saantia. Kyseisiä toimenpiteitä suunniteltaessa ja toteutettaessa on otettava huomioon pankkisektorin häiriönsietokyky. Veroista ja sosiaaliturvamaksuista vapauttaminen ja niitä koskevien maksulykkäysten salliminen on myös auttanut parantamaan yritysten maksuvalmiutta.

                  (22)

                  Hallinnollisia rasitteita ja sääntelyrajoituksia on pyritty jälleen vähentämään. Yritysten toimintaa yleensä haittaa kuitenkin edelleen suuri sääntely- ja hallintorasitus, joka liittyy esimerkiksi lupiin, raportointivaatimuksiin tietyssä määrin ja verotusmenettelyihin. Hallinnollisten ja taloudellisten rasitteiden tunnistaminen etenee sidosryhmien kuulemisten ja asiaa koskevan verkkosivuston kautta, ja käyttöön otetaan toimenpiteitä raskaimpien velvoitteiden vähentämiseksi. Myös ammatteihin pääsyn ja ammatin harjoittamisen sujuvuuden varmistaminen yksinkertaistamalla sääntelykehyksiä ja niihin liittyviä hallinnollisia menettelyjä on ratkaisevan tärkeää erityisesti pk-yrityksille ja mikroyrityksille, myös yksityisille ammatinharjoittajille. Veronluonteisia maksuja on tarkistettu, ja hallitus hyväksyi ensimmäisen toimintasuunnitelman toukokuussa 2020.

                  (23)

                  Talouden elpymisen edistämiseksi on tärkeää aikaistaa toteutusvalmiita julkisia investointihankkeita ja edistää yksityisiä investointeja, myös uudistusten avulla. Kroatian olisi kannustettava investoimaan kasvua edistäviin aloihin ja edistettävä vihreää siirtymää ja digitaalista muutosta. Nykyaikainen ja vankka digitaalinen infrastruktuuri on avainasemassa julkishallinnon ja yritysten digitaalisessa muutoksessa. Digitaalinen muutos edellyttää investointeja erittäin suuren kapasiteetin verkkoihin, mukaan lukien 5G. Investoinneilla olisi tuettava Kroatian kansallisessa energia- ja ilmastosuunnitelmassa esitettyjä hiilestä irtautumista ja energiasiirtymää koskevia tavoitteita. Kroatialla on mahdollisuus investoida erityisesti kestävään kaupunki- ja rautatieliikenteeseen, energiatehokkuuteen, uusiutuviin energialähteisiin ja ympäristöinfrastruktuuriin. Lisäksi Kroatia on vesi- ja jätehuollon osalta huomattavasti jäljessä unionin keskiarvosta, ja investoinnit ovat tarpeen Kroatian talouskehityksen ylläpitämiseksi. Oikeudenmukaisen siirtymän rahastoa, joka on komission ehdotuksen kohteena, koskeva ohjelmasuunnittelu kaudeksi 2021–2027 voisi auttaa Kroatiaa vastaamaan joihinkin haasteisiin, joita siirtyminen ilmastoneutraaliin talouteen aiheuttaa, erityisesti vuoden 2020 maaraportin liitteen D kattamilla alueilla. Näin Kroatia voisi hyödyntää kyseistä rahastoa parhaalla mahdollisella tavalla.

                  (24)

                  Kroatian julkishallinto on unionin keskiarvoa tehottomampi. Heikot valmiudet suunnitella ja toteuttaa politiikkoja ja hankkeita haittaavat tehokkuutta ja nopeutta, mukaan lukien ERI-rahastojen täytäntöönpanoa, joka tarjoaa Kroatialle tärkeän tilaisuuden lieventää kriisin seurauksia ja tukea talouden elpymistä. Uuden strategisen suunnittelujärjestelmän ja ilmoitetun kansallisen kehittämisstrategian täytäntöönpano ei edisty. Lisäksi julkishallinto on alueellisesti hyvin hajanainen eivätkä vastuut ja resurssit ole paikallistasolla tasapainossa. Tämä vaikuttaa osaltaan eri puolilla maata tarjottavien julkisten palvelujen epätasaiseen laatuun ja lisää hallinnollisia kustannuksia.

                  (25)

                  Huomattavat käsittelyruuhkat ja pitkälliset menettelyt siviili- ja kauppatuomioistuimissa vaikuttavat edelleen liiketoimintaympäristöön ja maksukyvyttömyystapausten tehokkaaseen ratkaisemiseen, kun taas rikosoikeuden laatuun ja tehokkuuteen liittyvät haasteet haittaavat talous- ja rahoitusrikosten torjuntaa. Vanhimpia vireillä olevia oikeustapauksia on saatu ratkaistua ja sähköisen viestinnän käyttö tuomioistuimissa on edistynyt, mutta parantamisen varaa on edelleen.

                  (26)

                  Vaikka tässä suosituksessa esitetyissä maakohtaisissa suosituksissa, jäljempänä ’vuoden 2020 maakohtaiset suositukset’, keskitytään covid-19-pandemian sosioekonomisten vaikutusten korjaamiseen ja talouden elpymisen helpottamiseen, vuoden 2019 maakohtaiset suositukset koskevat kuitenkin myös uudistuksia, jotka ovat keskipitkän ja pitkän aikavälin rakenteellisiin haasteisiin vastatessa olennaisia. Vuoden 2019 maakohtaiset suositukset ovat edelleen ajankohtaisia, ja niiden seuraamista jatketaan talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson yhteydessä koko ensi vuoden. Tämä koskee myös investointeihin liittyvästä talouspolitiikasta annettuja vuoden 2019 maakohtaisia suosituksia. Kaikki vuoden 2019 maakohtaiset suositukset olisi otettava huomioon vuoden 2020 jälkeisessä koheesiopolitiikan rahoituksen strategisessa ohjelmasuunnittelussa, kriisiä lieventävät toimenpiteet ja ulospääsystrategiat mukaan lukien.

                  (27)

                  Kroatian rahoitussektori on hyvin pääomitettu ja kannattava, ja pankkialan omaisuuserien laatu on parantunut viime vuosina. Rahoituslaitoksiin kohdistuu kuitenkin todennäköisesti jonkin verran paineita, kun otetaan huomioon riskit, jotka liittyvät covid-19-kriisistä eniten kärsiviin aloihin. Kroatia on ottanut käyttöön toimenpiteitä, joilla lievennetään rajoitustoimenpiteiden kielteisiä vaikutuksia yrityksiin. On ratkaisevan tärkeää, että nämä toimenpiteet ovat väliaikaisia, että ne liittyvät tiukasti epidemiaan ja että ne auttavat taloudellisissa vaikeuksissa olevia yrityksiä palauttamaan elinkelpoisuutensa. Tällainen lähestymistapa tukee yrityksiä heikentämättä Kroatian edistymistä rahoitusalan vakauden parantamisessa.

                  (28)

                  On erittäin tärkeää jatkaa korruption ehkäisemistä ja seuraamusten langettamista koskevien puitteiden lujittamista, jotta voidaan varmistaa elpyminen covid-19-kriisin jälkeen ja saavuttaa varojen ja resurssien tehokas, vastuullinen ja avoin jakaminen. Vaikka useat toimintasuunnitelmat on pantu osittain täytäntöön, korruptioon ja eturistiriitoihin liittyvät kysymykset ovat edelleen yleisiä yrityksissä. Julkisten varojen avoimen ja tehokkaan käytön varmistamiseksi tarvitaan lisätoimia korruption ehkäisemistä ja seuraamusten langettamista koskevan kehyksen lujittamiseksi. Korruption ehkäisemiseen ja seuraamusten langettamiseen tarvitaan tehokkaampia välineitä, etenkin paikallistasolla. On edelleen tarpeen tehostaa paikallisten virkamiesten ja paikallisten julkisten yritysten nimitettyjen henkilöiden valvontamekanismeja sekä varmistaa, että eturistiriitoja käsittelevä komissio voi täyttää keskeisen ennaltaehkäisevän tehtävänsä. Avoimuutta lisäävien aloitteiden, kuten tuomareiden ja syyttäjien omaisuuden julkistamisen, toteutuksen odotetaan käynnistyvän vuonna 2020.

                  (29)

                  Talouspolitiikan eurooppalainen ohjausjakso tarjoaa unionissa puitteet talous- ja työllisyyspolitiikan jatkuvalle koordinoinnille, jolla voidaan edistää kestävää taloutta. Jäsenvaltiot ovat vuoden 2020 kansallisissa uudistusohjelmissaan arvioineet edistymistä Yhdistyneiden kansakuntien kestävän kehityksen tavoitteiden saavuttamisessa. Varmistamalla, että vuoden 2020 maakohtaisia suosituksia noudatetaan kaikilta osin, Kroatia edistää kestävän kehityksen tavoitteiden saavuttamista ja yhteisiä pyrkimyksiä varmistaa kilpailukykyinen kestävyys unionissa.

                  (30)

                  Komissio on vuoden 2020 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson osana tehnyt kattavan analyysin Kroatian talouspolitiikasta ja julkaissut sen vuoden 2020 maaraportissa. Se on arvioinut myös vuoden 2020 lähentymisohjelman, vuoden 2020 kansallisen uudistusohjelman ja jatkotoimenpiteet, joita on toteutettu Kroatialle viime vuosina annettujen maakohtaisten suositusten noudattamiseksi. Komissio on ottanut huomioon ohjelmien ja jatkotoimenpiteiden merkityksen Kroatian finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta mutta myös sen, ovatko ne unionin sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska unionin yleistä talouden ohjausta on tarpeen vahvistaa antamalla unionin tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin.

                  (31)

                  Neuvosto on tutkinut vuoden 2020 lähentymisohjelman tämän arvioinnin perusteella, ja sen lausunto (7) ilmenee erityisesti jäljempänä esitettävästä suosituksesta 1.

                  (32)

                  Neuvosto on tutkinut vuoden 2020 kansallisen uudistusohjelman ja vuoden 2020 lähentymisohjelman komission perusteellisen tarkastelun ja tämän arvioinnin perusteella. Vuoden 2020 maakohtaisissa suosituksissa otetaan huomioon tarve puuttua covid-19-pandemiaan ja helpottaa talouden elpymistä ensimmäisenä välttämättömänä askeleena epätasapainojen korjaamiseksi. Vuoden 2020 maakohtaiset suositukset, joilla puututaan suoraan komission asetuksen (EU) N:o 1176/2011 6 artiklan mukaisesti havaitsemiin makrotalouden epätasapainoihin, ilmenevät jäljempänä esitettävistä suosituksista 1, 2, 3 ja 4,

            SUOSITTAA, että Kroatia toteuttaa vuosina 2020 ja 2021 toimia, joilla se

                  1.

                  toteuttaa vakaus- ja kasvusopimuksen yleisen poikkeuslausekkeen huomioon ottaen kaikki tarvittavat toimenpiteet covid-19-pandemian torjumiseksi, talouden ylläpitämiseksi ja alkavan elpymisen tukemiseksi; harjoittaa taloustilanteen salliessa finanssipolitiikkaa, jonka tavoitteena on saavuttaa maltillisella tasolla oleva julkisen talouden rahoitusasema keskipitkällä aikavälillä ja varmistaa velkakestävyys samalla kun lisätään investointeja; parantaa terveydenhuoltojärjestelmän selviytymiskykyä; edistää terveydenhuollon työntekijöiden ja palvelujen tasapainoista maantieteellistä jakautumista, tiiviimpää yhteistyötä hallinnon kaikkien tasojen välillä ja investointeja sähköiseen terveydenhuoltoon;

                  2.

                  vahvistaa työmarkkinatoimenpiteitä ja -instituutioita ja parantaa työttömyysetuuksien ja vähimmäistulojärjestelmien riittävyyttä; parantaa digitaalisen infrastruktuurin ja digitaalisten palvelujen saatavuutta; edistää taitojen hankkimista;

                  3.

                  jatkaa toimenpiteitä, joilla tarjotaan likviditeettiä pk-yrityksille ja itsenäisille ammatinharjoittajille; vähentää edelleen veronluonteisia maksuja ja rajoituksia tavara- ja palvelumarkkinoiden sääntelyssä; aikaistaa toteutusvalmiita julkisia investointihankkeita ja edistää yksityisiä investointeja talouden elpymisen vaalimiseksi; keskittää investoinnit vihreään siirtymään ja digitaaliseen muutokseen, erityisesti ympäristöinfrastruktuuriin, kestävään kaupunki- ja rautatieliikenteeseen, puhtaaseen ja tehokkaaseen energian tuotantoon ja käyttöön sekä nopeaan laajakaistaan;

                  4.

                  parantaa julkishallinnon valmiuksia ja tehokkuutta suunnitella ja toteuttaa julkisia hankkeita ja politiikkoja keskus- ja paikallistasolla; parantaa oikeuslaitoksen tehokkuutta.

         Tehty Brysselissä 20 päivänä heinäkuuta 2020.

               Neuvoston puolesta

               Puheenjohtaja

            J. KLOECKNER

         (1)  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

         (2)  EUVL L 306, 23.11.2011, s. 25.

         (3)  EUVL C 301, 5.9.2019, s. 64.

         (4)  Neuvoston asetus (EY) N:o 1467/97, annettu 7 päivänä heinäkuuta 1997, liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn täytäntöönpanon nopeuttamisesta ja selkeyttämisestä (EYVL L 209, 2.8.1997, s. 6).

         (5)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2020/460, annettu 30 päivänä maaliskuuta 2020, asetusten (EU) N:o 1301/2013, (EU) N:o 1303/2013 ja (EU) N:o 508/2014 muuttamisesta siltä osin kuin on kyse erityistoimenpiteistä, jotta saataisiin liikkeelle investointeja jäsenvaltioiden terveydenhuoltojärjestelmiin ja muille talouden aloille covid-19:n puhkeamisen vastatoimena (Koronaviruksen vaikutusten lieventämistä koskeva investointialoite) (EUVL L 99, 31.3.2020, s. 5).

         (6)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2020/558, annettu 23 päivänä huhtikuuta 2020, asetusten (EU) N:o 1301/2013 ja (EU) N:o 1303/2013 muuttamisesta siltä osin kuin on kyse erityistoimenpiteistä, joilla voidaan tarjota poikkeuksellista joustavuutta Euroopan rakenne- ja investointirahastojen käyttöön covid-19:n puhkeamisen vastatoimena (EUVL L 130, 24.4.2020, s. 1).

         (7)  Asetuksen (EY) N:o 1466/97 9 artiklan 2 kohdan mukaisesti.


title: Neuvoston suositus, annettu 20 päivänä heinäkuuta 2020, Italian vuoden 2020 kansallisesta uudistusohjelmasta ja samassa yhteydessä annettu neuvoston lausunto Italian vuoden 2020 vakausohjelmasta 2020/C 282/12

text:
               26.8.2020

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 282/74

      NEUVOSTON SUOSITUS,
      annettu 20 päivänä heinäkuuta 2020,
      Italian vuoden 2020 kansallisesta uudistusohjelmasta ja samassa yhteydessä annettu neuvoston lausunto Italian vuoden 2020 vakausohjelmasta
      (2020/C 282/12)
      EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
      ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,
      ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 (1) ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan,
      ottaa huomioon makrotalouden epätasapainon ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta 16 päivänä marraskuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011 (2) ja erityisesti sen 6 artiklan 1 kohdan,
      ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,
      ottaa huomioon Euroopan parlamentin päätöslauselmat,
      ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
      ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,
      ottaa huomioon talous- ja rahoituskomitean lausunnon,
      ottaa huomioon sosiaalisen suojelun komitean lausunnon,
      ottaa huomioon talouspoliittisen komitean lausunnon,
      sekä katsoo seuraavaa:

                  (1)

                  Komissio hyväksyi 17 päivänä joulukuuta 2019 vuotuisen kestävän kasvun strategian, mikä aloitti vuoden 2020 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson. Se otti huomioon Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission 17 päivänä marraskuuta 2017 antaman Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilaria koskevan julistuksen. Komissio hyväksyi 17 päivänä joulukuuta 2019 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011 perusteella myös varoitusmekanismia koskevan kertomuksen, jossa se katsoi, että Italia kuuluu niihin jäsenvaltioihin, joista laadittaisiin perusteellinen tarkastelu. Samana päivänä komissio hyväksyi myös suosituksen neuvoston suositukseksi euroalueen talouspolitiikasta.

                  (2)

                  Italiaa koskeva vuoden 2020 maaraportti julkaistiin 26 päivänä helmikuuta 2020. Siinä arvioitiin Italian edistymistä neuvoston 9 päivänä heinäkuuta 2019 hyväksymien maakohtaisten suositusten (3), jäljempänä ’vuoden 2019 maakohtaiset suositukset’, noudattamisessa, aiempina vuosina annettujen maakohtaisten suositusten noudattamisessa ja kansallisten Eurooppa 2020 -tavoitteidensa saavuttamisessa. Lisäksi siihen sisältyi asetuksen (EU) N:o 1176/2011 5 artiklan nojalla laadittu perusteellinen tarkastelu, jonka tulokset julkaistiin samaten 26 päivänä helmikuuta 2020. Komissio päätteli analyysinsa perusteella, että Italian makrotaloudessa on liiallisia epätasapainoja. Suuri julkinen velka ja pitkään jatkunut heikko tuottavuuskehitys ovat riskejä, joilla on vaikutuksia muihin maihin tilanteessa, jossa työttömyysaste on korkea ja järjestämättömien lainojen määrä edelleen suuri.

                  (3)

                  Maailman terveysjärjestö julisti 11 päivänä maaliskuuta 2020 covid-19-epidemian virallisesti maailmanlaajuiseksi pandemiaksi. Pandemia on kansalaisten, yhteiskuntien ja talouden kannalta vakava kansanterveysuhka. Se asettaa kansalliset terveydenhuoltojärjestelmät kovan paineen alaisiksi ja vahingoittaa globaaleja toimitusketjuja, heiluttaa rahoitusmarkkinoita, häiritsee kulutuskysyntää ja vaikuttaa kielteisesti useilla eri aloilla. Se uhkaa ihmisten työpaikkoja ja toimeentuloa sekä yritysten liiketoimintaa. Pandemia on aiheuttanut merkittävän talouden häiriön, jolla on jo vakavia vaikutuksia unionissa. Komissio antoi 13 päivänä maaliskuuta 2020 tiedonannon, jossa kehotetaan toteuttamaan kriisin vaikutusten lieventämiseksi koordinoituja taloudellisia toimia, joihin osallistuvat kaikki kansallisen ja unionin tason toimijat.

                  (4)

                  Useat jäsenvaltiot ovat julistaneet hätätilan tai ottaneet käyttöön hätätoimenpiteitä. Hätätoimenpiteiden olisi oltava ehdottoman oikeasuhteisia, välttämättömiä, ajallisesti rajoitettuja ja eurooppalaisten ja kansainvälisten normien mukaisia. Niihin olisi sovellettava demokraattista valvontaa ja riippumatonta laillisuusvalvontaa.

                  (5)

                  Komissio antoi 20 päivänä maaliskuuta 2020 tiedonannon vakaus- ja kasvusopimuksen yleisen poikkeuslausekkeen aktivoinnista. Yleinen poikkeuslauseke, josta säädetään asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 1 kohdassa, 6 artiklan 3 kohdassa, 9 artiklan 1 kohdassa ja 10 artiklan 3 kohdassa sekä neuvoston asetuksen (EY) N:o 1467/97 (4) 3 artiklan 5 kohdassa ja 5 artiklan 2 kohdassa, helpottaa finanssipolitiikan koordinointia talouden vakavan taantuman yhteydessä. Komissio katsoi 20 päivänä maaliskuuta 2020 antamassaan tiedonannossa, että kun otetaan huomioon odotettavissa oleva covid-19-pandemian aiheuttama vakava talouden taantuma, yleisen poikkeuslausekkeen aktivoinnin edellytykset olivat täyttyneet, ja pyysi neuvostoa hyväksymään tämän johtopäätöksen. Jäsenvaltioiden valtiovarainministerit yhtyivät komission arvioon 23 päivänä maaliskuuta 2020. He olivat yhtä mieltä siitä, että vakava talouden laskusuhdanne vaatii määrätietoisia, tavoitteellisia ja koordinoituja vastatoimia. Yleisen poikkeuslausekkeen aktivoiminen mahdollistaa tilapäisen poikkeamisen julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävältä sopeuttamisuralta edellyttäen, että tämä ei vaaranna julkisen talouden kestävyyttä keskipitkällä aikavälillä. Korjaavan osion osalta neuvosto voi myös päättää komission suosituksesta hyväksyä tarkistetun julkisen talouden kehityskaaren. Yleinen poikkeuslauseke ei keskeytä vakaus- ja kasvusopimuksen mukaisia menettelyjä. Se antaa jäsenvaltioille mahdollisuuden poiketa niistä julkista taloutta koskevista vaatimuksista, joita tavallisesti sovellettaisiin, ja samalla komissiolla ja neuvostolla on mahdollisuus toteuttaa tarvittavat politiikan koordinointitoimenpiteet vakaus- ja kasvusopimuksen puitteissa.

                  (6)

                  On toimittava herkeämättä, jotta voidaan rajoittaa ja hillitä covid-19-pandemian leviämistä, parantaa kansallisten terveydenhuoltojärjestelmien kantokykyä, lieventää pandemian sosioekonomisia seurauksia toteuttamalla yrityksille ja kotitalouksille suunnattuja tukitoimia ja varmistaa työntekijöiden terveyden ja turvallisuuden kannalta asianmukaiset olosuhteet työpaikoilla, kun taloudellista toimintaa käynnistetään uudelleen. Unionin olisi hyödynnettävä käytettävissään olevia välineitä kaikilta osin tukeakseen jäsenvaltioiden toimia näillä osa-alueilla. Samaan aikaan jäsenvaltioiden ja unionin olisi yhdessä valmisteltava toimenpiteitä, joita tarvitaan, jotta yhteiskunnassa ja taloudessa voidaan palata normaaliin toimintaan ja jotta päästään takaisin kestävään kasvuun. Toimenpiteissä olisi otettava huomioon muun muassa vihreä siirtymä ja digitaalinen muutos ja hyödynnettävä kriisistä saadut kokemukset.

                  (7)

                  Covid-19-kriisi on korostanut sisämarkkinoiden tarjoamaa joustavuutta sopeutua poikkeuksellisiin tilanteisiin. Poikkeustoimenpiteet, jotka estävät sisämarkkinoiden normaalia toimintaa, olisi kuitenkin poistettava heti, kun ne eivät enää ole välttämättömiä. Näin voidaan varmistaa nopea ja sujuva siirtyminen elpymisvaiheeseen sekä palauttaa tavaroiden, palveluiden ja työntekijöiden vapaa liikkuvuus. Vallitseva kriisi on osoittanut, että terveydenhuoltoalalla tarvitaan kriisivalmiussuunnitelmia. Muun muassa parannetuilla hankintastrategioilla, monipuolisilla toimitusketjuilla ja välttämättömien tarvikkeiden strategisilla varastoilla on tärkeä merkitys laadittaessa laajempia kriisivalmiussuunnitelmia.

                  (8)

                  Jotta jäsenvaltiot voivat ottaa käyttöön kaikki Euroopan rakenne- ja investointirahastojen käyttämättä olevat varat lieventääkseen covid-19-pandemian poikkeuksellisia vaikutuksia, unionin lainsäätäjä on jo tehnyt muutoksia lainsäädäntöön Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksilla (EU) 2020/460 (5) ja (EU) 2020/558 (6). Näillä muutoksilla lisätään joustavuutta sekä yksinkertaistetaan ja virtaviivaistetaan menettelyjä. Lisäksi jäsenvaltiot voivat tilivuonna 2020–2021 kassavirtapaineiden vähentämiseksi hyödyntää 100 prosentin yhteisrahoitusosuutta unionin talousarviosta. Italiaa kannustetaan hyödyntämään näitä mahdollisuuksia kaikilta osin, jotta se voi auttaa niitä yksittäisiä henkilöitä ja aloja, joihin vaikutukset kohdistuvat eniten.

                  (9)

                  Covid-19-pandemian sosioekonomiset seuraukset jakautuvat todennäköisesti epätasaisesti Italian alueiden välillä, sillä niiden jakautumiseen vaikuttavat pitkäaikaiset alueiden väliset taloudelliset ja sosiaaliset erot ja kilpailukykyerot sekä se, kuinka riippuvaisia alueet ovat matkailusta. Tähän liittyy riski, että alueelliset erot Italiassa kasvavat, mikä vahvistaa eriävää kehitystä vähemmän kehittyneiden alueiden ja kehittyneempien alueiden, yhteiskunnan periferian ja muiden kaupunkialueiden sekä joidenkin kaupunkialueiden ja maaseutualueiden välillä. Kun otetaan huomioon, että riskinä on myös jäsenvaltioiden välisen lähentymisprosessin väliaikainen taantuminen, tämänhetkinen tilanne edellyttää kohdennettuja toimia.

                  (10)

                  Italia toimitti vuoden 2020 vakausohjelmansa 30 päivänä huhtikuuta 2020.

                  (11)

                  Italiaan sovelletaan vakaus- ja kasvusopimuksen ennaltaehkäisevää osiota ja velkasääntöä.

                  (12)

                  Vuoden 2020 vakausohjelmassa hallitus ennakoi julkisen talouden rahoitusaseman, joka vuonna 2019 oli 1,6 prosenttia alijäämäinen, heikkenevän niin, että vuonna 2020 alijäämä on 10,4 prosenttia suhteessa bruttokansantuotteeseen (BKT). Alijäämän ennustetaan supistuvan 5,7 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2021. Julkisen talouden velka suhteessa BKT:hen vakiintui 134,8 prosenttiin vuonna 2019, mutta vuoden 2020 vakausohjelman mukaan sen odotetaan kasvavan 155,7 prosenttiin vuonna 2020. Covid-19-pandemian aiheuttama suuri epävarmuus vaikuttaa makrotalouden ja julkisen talouden näkymiin. Julkisen talouden kehitysarvioihin liittyy riskejä, kuten julkisten takausten huomattava määrä ja valtion joukkolainojen tuottojen volatiliteetti.

                  (13)

                  Italia on covid-19-pandemian seurauksena toteuttanut osana unionin koordinoitua lähestymistapaa oikea-aikaisia budjettitoimenpiteitä terveydenhuoltojärjestelmänsä kapasiteetin lisäämiseksi, pandemian hillitsemiseksi ja avun tarjoamiseksi niille ihmisille ja aloille, joihin vaikutukset ovat erityisesti kohdistuneet. Vuoden 2020 vakausohjelman mukaan kyseiset budjettitoimenpiteet ovat 4,5 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2020. Toimenpiteitä ovat muun muassa terveydenhuollon ja pelastuspalvelun vahvistaminen, palkanlisäjärjestelmien laajentaminen sekä taloudellinen tuki itsenäisille ammatinharjoittajille ja yrityksille. Lisäksi Italia on ottanut käyttöön yritysten maksuvalmiutta tukevia toimenpiteitä, vaikka niillä ei olekaan suoria budjettivaikutuksia. Näitä ovat muun muassa veronmaksun lykkääminen ja lainatakaukset. Italian toteuttamat toimenpiteet ovat kaiken kaikkiaan niiden suuntaviivojen mukaisia, jotka komissio on esittänyt 13 päivänä maaliskuuta 2020 antamassaan tiedonannossa. Toteuttamalla hätätoimenpiteet ja kasvua tukevat julkisen talouden toimenpiteet täysimääräisesti ja – sitten kun taloustilanne sen sallii – palauttamalla finanssipolitiikan tavoitteeksi maltillisella tasolla olevan julkisen talouden rahoitusaseman saavuttaminen keskipitkällä aikavälillä edistetään julkisen talouden kestävyyden säilymistä keskipitkällä aikavälillä.

                  (14)

                  Komission kevään 2020 talousennusteen mukaan Italian julkisen talouden rahoitusasema on -11,1 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2020 ja -5,6 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2021 olettaen, että politiikka säilyy muuttumattomana. Julkisen talouden velan ennustetaan olevan 158,9 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2020 ja 153,6 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2021.

                  (15)

                  Komissio antoi 20 päivänä toukokuuta 2020 perussopimuksen 126 artiklan 3 kohdan mukaisesti laaditun kertomuksen, koska Italia ei noudattanut velkasääntöä vuonna 2019 ja koska sen ennakoidaan ylittävän vuonna 2020 alijäämän viitearvon, joka on 3 prosenttia suhteessa BKT:hen. Kaiken kaikkiaan komission analyysi viittaa siihen, että ei ole riittävää näyttöä, jonka perusteella voitaisiin päätellä, onko perussopimuksessa ja asetuksessa (EY) N:o 1467/97 määriteltyä velkakriteeriä noudatettu, ja siihen, että alijäämäkriteeriä ei ole noudatettu.

                  (16)

                  Covid-19-pandemia on aiheuttanut kansalliselle terveydenhuoltojärjestelmälle ennennäkemättömän paineen, ja tuonut esiin rakenteelliset heikkoudet ja tarpeen lisätä valmiutta reagoida kriisitilanteisiin. Vaikka terveydenhuoltomenot jäävät alle unionin keskiarvon, Italian terveydenhuoltojärjestelmän ominaispiirteenä ovat pitkälle erikoistuneet palvelut ja laadukkaat yleispalvelut, ja se on yleisesti ottaen onnistunut tarjoamaan pääsyn hoitoon. Erityisesti covid-19-pandemian alkaessa terveydenhuoltojärjestelmän hallinnon hajanaisuus sekä keskus- ja alueviranomaisten välinen puutteellinen koordinointi kuitenkin jarruttivat joidenkin rajoittamistoimenpiteiden toteuttamista. Alueellisten terveydenhuoltojärjestelmien reagointi kriisiin perustui lähinnä erityisesti terveydenhuoltohenkilöstön ja paikallisten sosiaalipalvelujen poikkeukselliseen liikekannallepanoon. Sillä kompensoitiin rajoitteita, joita fyysinen infrastruktuuri, terveydenhuoltohenkilöstön rajallinen määrä sekä rakenteiden ja palveluiden parantamiseen viime vuosina osoitettujen investointien vähäisyys aiheuttivat. Hallitus on tehnyt paljon työtä hillitäkseen covid-19-tautia aiheuttavan koronaviruksen leviämistä, lievittääkseen sairaaloihin kohdistuvaa painetta ja luodakseen lisää hoitokapasiteettia. Parhaillaan laaditaan pitkän aikavälin strategiaa taudin leviämisen estämiseksi, jotta voidaan varmistaa turvallinen paluu tuotannolliseen toimintaan. Hallintoprosessien ja kriisivalmiussuunnitelmien parantamiseen tähtäävien toimien lisäksi covid-19:n jälkeisillä toimilla olisi pyrittävä pienentämään julkisten investointien vajetta terveydenhuollossa. Keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä on keskeisen tärkeää laatia strateginen investointisuunnitelma, jotta voidaan parantaa terveydenhuoltojärjestelmän selviytymiskykyä ja taata, että hoitoa on tarjolla ja siihen pääsee. Kun otetaan huomioon tämänhetkiset terveydenhuoltohenkilöstöä koskevat ennusteet, etusijalle olisi asetettava sellaisten toimien kehittäminen, joilla poistetaan terveydenhuoltohenkilöstön koulutukseen, rekrytointiin ja työssä pysymiseen liittyvät pullonkaulat.

                  (17)

                  Covid-19-kriisin vuoksi toteutetuilla rajoittamistoimenpiteillä on voimakas kielteinen vaikutus työmarkkinoihin ja sosiaalisiin oloihin. Ennen kriisiä sosiaalinen tilanne parani hitaasti, vaikka köyhyyden tai sosiaalisen syrjäytymisen riski, työssäkäyvien köyhyys ja tuloerot pysyivät suurina ja niissä oli suuria alueellisia eroja. Kun otetaan huomioon covid-19-pandemia ja sen seuraukset, sosiaalisia turvaverkkoja olisi vahvistettava, jotta voidaan varmistaa riittävä ansionmenetysten korvaaminen työllisyysasemasta riippumatta, myös niille, joilla on puutteita sosiaaliturvassa. Ansionmenetyskorvausten ja tuen parantaminen on erityisen tärkeää epätyypillisissä työsuhteissa oleville ja haavoittuvassa asemassa oleville. Keskeistä on myös tarjota palveluja, joiden tavoitteena on sosiaalinen osallisuus ja työmarkkinoille pääsy. Uusi vähimmäistulojärjestelmä, josta on viime vuoden aikana myönnetty etuuksia yli miljoonalle kotitaloudelle (keskimäärin 513 euroa), voi lieventää covid-19-kriisin vaikutuksia. Sen ulottumista haavoittuvassa asemassa oleviin väestöryhmiin voitaisiin kuitenkin parantaa. Hallitus on ottanut väliaikaisesti käyttöön "hätätoimeentulotuen". Sillä tuetaan kotitalouksia, jotka eivät ole tähän saakka olleet oikeutettuja vähimmäistuloon. Vaarana on myös, että harmaan talouden työntekijöillä, erityisesti maatalouden, elintarviketeollisuuden ja asuntorakentamisen aloilla, sosiaalinen suojelu ja tulotuki jäävät puutteelliseksi. Vastatakseen tähän haasteeseen hallitus on äskettäin höllentänyt sääntöjä, jotka koskevat pimeän työvoiman työsuhteen laillistamista ja työssäkäyvien maahanmuuttajien oleskelulupien myöntämistä tai jatkamista. Lisäksi vaarana on, että negatiiviset väestönkehityksen suuntaukset ja aivovuoto haittaavat kasvunäkymiä. Etelässä ja maaseudulla väestökatoa edistää vaikeampien työmarkkinaolosuhteiden lisäksi laadukkaiden palvelujen puute. Sähköisten palvelujen saatavuuden parantaminen on avainasemassa erityisesti liikkumisrajoitusten vuoksi.

                  (18)

                  Italia on covid-19-kriisin alusta lähtien toteuttanut toimia työllisyysvaikutusten lieventämiseksi. Työajan lyhentämisjärjestelyillä (Cassa integrazione) on ollut merkittävä rooli, ja näin odotetaan olevan myös jatkossa. Niiden soveltamisalaa on laajennettu koskemaan pienyrityksiä ja mikroyrityksiä sekä kaikkia talouden aloja ja työntekijöitä. Lisäksi itsenäisille ammatinharjoittajille on luotu erillinen (tilapäinen) järjestelmä. Ennen covid-19-kriisiä työmarkkinatilanne parani koko ajan. Vuonna 2019 työllisyysaste oli korkeampi kuin koskaan, 64 prosenttia. Tämä oli yhä huomattavasti alle unionin keskiarvon. Työttömyysaste samoin kuin muut työmarkkinoiden ylikapasiteetista kertovat indikaattorit pysyttelivät korkeina. Komission kevään 2020 talousennusteen mukaan työttömyysaste nousee edelleen 11,8 prosenttiin vuonna 2020 mutta laskee 10,7 prosenttiin vuonna 2021. Myös määräaikaisten työsopimusten osuus oli suuri, vaikkakin vuoden 2018 puolivälistä lähtien on ollut vallalla pysyvien työpaikkojen luominen. Työelämän ulkopuolella olevien nuorten ja naisten integroituminen työmarkkinoille on jatkossa ratkaisevan tärkeää kestävän ja osallistavan elpymisen edistämiseksi. Joitakin toimia on toteutettu julkisten työvoimapalvelujen vahvistamiseksi ja niiden kytkemiseksi paremmin sosiaalipalveluihin, aikuiskoulutukseen ja ammatilliseen koulutukseen. Työvoimapalveluiden työnvälitysvalmiudet ovat kuitenkin edelleen heikot, ja ne vaihtelevat suuresti alueittain. Myös työnantajien osallistuminen on erittäin vähäistä. Kun rajoittamistoimenpiteitä poistetaan asteittain, joustavilla työjärjestelyillä ja etätyöllä voidaan tukea yrityksiä ja työntekijöitä. Covid-19-kriisin vuoksi hallitus on ottanut käyttöön väliaikaisia toimenpiteitä, joilla pyritään sovittamaan yhteen yksityiselämää ja työelämää. Näitä ovat älykkään työn ja erityisvapaiden edistäminen ja lastenhoitoseteleiden tarjoaminen. Viimeaikaisista pyrkimyksistä huolimatta toimenpiteet, joilla edistetään yhtäläisiä mahdollisuuksia ja työ- ja yksityiselämän tasapainoa sekä kohtuuhintaisen varhaiskasvatuksen ja pitkäaikaishoitopalvelujen tarjontaa, ovat edelleen heikkoja ja huonosti integroituja.

                  (19)

                  Vallitseva hätätilanne osoittaa myös tarpeen parantaa digitaalista oppimista ja digitaalista osaamista, myös työikäisten aikuisten ja etäopiskelun osalta. Koulutukseen ja osaamiseen investoiminen on ratkaisevan tärkeää, jotta voidaan edistää älykästä ja osallistavaa elpymistä ja jatkaa vihreää siirtymää ja digitaalista muutosta. Siltä osin koulutuksen tulokset ovat edelleen merkittävä haaste Italialle. Perustaitojen saavuttamisessa on suuria alueellisia eroja, ja koulunkäynnin keskeyttäneiden osuus on selvästi unionin keskiarvoa suurempi (13,5 % versus 10,3 % vuonna 2019). Tämä koskee erityisesti unionin ulkopuolella syntyneitä oppilaita (33 %). Liikkumisrajoitusten vuoksi alueelliset erot ovat vaarassa lisääntyä. Sen vuoksi on erityisen tärkeää investoida etäopiskeluun sekä opettajien ja oppijoiden digitaaliseen infrastruktuuriin ja osaamiseen. Myös luonnontieteiden ja insinööritieteiden tutkinnon suorittaneiden osuus on Italiassa pienempi kuin unionissa keskimäärin, ja korkea-asteen tutkinnon suorittaneiden osuus on edelleen hyvin alhainen (27,6 % vuonna 2019). Lisäksi italialaiset yritykset investoivat vähemmän työntekijöidensä tieto- ja viestintätekniseen koulutukseen kuin vertaismaat. Myös matalan koulutustason omaavien aikuisten vähäinen osallistuminen koulutukseen on huolestuttavaa, kun otetaan huomioon, että matalan koulutustason työpaikkojen määrä vähenee. Täydennys- ja uudelleenkoulutus ovat edelleen ratkaisevan tärkeitä, jotta työntekijöillä olisi työmarkkinoiden kannalta merkityksellistä osaamista ja voitaisiin edistää oikeudenmukaista siirtymistä kohti digitaalisempaa ja kestävämpää taloutta.

                  (20)

                  Covid-19-kriisi on lisännyt tarvetta tukea yritysten rahoituksen saantia. Italia on ottanut käyttöön useita yritysten maksuvalmiutta tukevia ohjelmia, hyödyntäen muun muassa tilapäisiä puitteita valtiontukitoimenpiteille talouden tukemiseksi tämänhetkisessä covid-19-pandemiassa (7). Tällaisten ohjelmien tuloksellinen täytäntöönpano, muun muassa pankkijärjestelmän kautta kanavoitujen takausten avulla, on keskeistä sen varmistamiseksi, että tukia voivat hyödyntää kaikki yritykset, ja erityisesti pienet ja keskisuuret yritykset (pk-yritykset), kriisin vaikutuksista eniten kärsivillä aloilla ja alueilla toimivat yritykset ja innovatiiviset yritykset. Kyseisiä toimenpiteitä suunniteltaessa ja toteutettaessa on otettava huomioon pankkisektorin häiriönsietokyky. Pk-yritysten ja innovatiivisten yritysten maksuvalmiutta voidaan tukea myös suorilla avustuksilla ja kannustimilla markkinapohjaiseen rahoitukseen. Innovatiivisten yritysten (joilla ei useinkaan ole vakuuksia) on vaikeampi saada luottoa, ja vallitseva kriisi voi pahentaa tätä tilannetta. Valtiolle maksettavien verojen ja sosiaaliturvamaksujen lykkääminen on auttanut parantamaan yritysten kassavirtaa. Hyväksyttyjen maksujen viivästymistä olisi kuitenkin ehkäistävä, olipa kyse sitten maksuista viranomaisilta yrityksille tai yrityksiltä toisille, sillä se heikentää kaikkien yritysten, mutta erityisesti pienten yritysten, maksuvalmiutta.

                  (21)

                  Talouden elpymisen edistämiseksi on tärkeää aikaistaa toteutusvalmiita julkisia investointihankkeita ja edistää yksityisiä investointeja, myös niihin vaikuttavien uudistusten avulla. Investoinnit, joilla edistetään vihreää siirtymää, ovat erityisen tärkeitä elpymisen tukemiseksi ja tulevan selviytymiskyvyn parantamiseksi. Italia on erittäin altis äärimmäisille sääilmiöille ja hydrogeologisille katastrofeille, kuten kuivuudelle ja metsäpaloille. Italian siirtyminen ilmastoneutraaliin talouteen edellyttää pitkän aikavälin mittavia yksityisiä ja julkisia investointeja, erityisesti uuteen uusiutuvan energian tuotantoon, sähköinfrastruktuuriin ja energiatehokkuuteen. Italian kansallisessa energia- ja ilmastosuunnitelmassa esitetään vihreän kehityksen ohjelmaan liittyviä investointeja ilmastonmuutoksen hillitsemiseksi. Ne ovat olennaisen tärkeitä, jotta voidaan vastata ilmastonmuutoksen aiheuttamaan uhkaan. Samalla niillä on myös keskeinen rooli Italian elpymisessä ja sen selviytymiskyvyn vahvistamisessa. Vihreän kehityksen ohjelmaan liittyvät investoinnit ovat myös keskeisessä asemassa pyrittäessä vähentämään ilman pilaantumisen vaikutuksia ihmisten terveyteen Italian kaupungeissa, erityisesti Po-joen laaksossa. Esimerkiksi kestävää liikkuvuutta koskevien aloitteiden toteuttaminen, kuten julkisten paikallisliikenteen linja-autojen uusiminen, on esimerkki puuttumisesta ruuhkiin ja ilman pilaantumiseen. Vesi- ja jätehuollon infrastruktuurin puutteet erityisesti etelässä aiheuttavat ympäristö- ja terveysvaikutuksia, joista koituu huomattavia kustannuksia ja tulonmenetyksiä taloudelle. Yleisemmällä tasolla sopeutuminen ilmastonmuutokseen on tärkeää kaiken infrastruktuurin kannalta, terveydenhuollon infrastruktuuri mukaan lukien. Tämä edellyttää sopeutumisstrategioita. Vastaaminen ympäristöön ja ilmastonmuutokseen liittyviin haasteisiin, kuten hydrologisiin riskeihin, kestävään kaupunkiliikenteeseen, energiatehokkuuteen, kiertotalouteen ja teollisuuden muutokseen, tarjoaa mahdollisuuden parantaa tuottavuutta ja samalla välttää kestämättömiä käytäntöjä. Samaan aikaan investoiminen tällaisiin hankkeisiin voi auttaa luomaan työpaikkoja ja ylläpitämään kriisin jälkeistä elpymistä. Oikeudenmukaisen siirtymän rahastoa, joka on komission ehdotuksen kohteena, koskeva ohjelmasuunnittelu kaudeksi 2021–2027 voisi auttaa Italiaa vastaamaan joihinkin haasteisiin, joita siirtyminen ilmastoneutraaliin talouteen aiheuttaa, erityisesti vuoden 2020 maaraportin liitteen D kattamilla alueilla. Näin Italia voisi hyödyntää kyseistä rahastoa parhaalla mahdollisella tavalla.

                  (22)

                  Covid-19-pandemiaan liittyvät rajoittamistoimenpiteet ovat korostaneet talouden digitalisointiin tehtävien investointien merkitystä ja osoittaneet digitaalisten infrastruktuurien merkityksen. Italialaisyritysten, erityisesti pk-yritysten ja mikroyritysten, vähäinen digitaalinen intensiteetti ja osaaminen ovat rajoittamistoimenpiteiden aikana estäneet niitä käymästä verkkokauppaa ja järjestämästä etätyöskentelyä sekä tarjoamasta ja käyttämästä digitaalisia välineitä. Investoiminen digitalisointiin ja osaamiseen jatkuvien, oikein ajoitettujen ja kohdennettujen kansallisten toimenpiteiden avulla on olennaisen tärkeää, jotta voidaan parantaa verkkoliiketoiminnan malleja ja auttaa yrityksiä mukautumaan sekä lisätä tuottavuutta ja kilpailukykyä. Nopea ja luotettava digitaalinen infrastruktuuri on osoittautunut keskeiseksi keinoksi varmistaa olennaisen tärkeiden palvelujen tarjonta hallinnossa, koulutuksessa ja terveydenhuollossa sekä seurata ja hallita epidemiaa. Italian maaseudulla ollaan edelleen jäljessä kuituyhteyksien kattavuudessa. Asian korjaamiseksi ja kuituyhteyksien käyttöönoton edistämiseksi olisi toteutettava toimenpiteitä.

                  (23)

                  Suorituskykyinen tutkimus- ja innovointijärjestelmä edellyttää, että sitä tuetaan jatkuvasti, johdonmukaisesti ja näyttöön perustuen politiikalla, kuten myös investoinneilla ja riittävällä inhimillisellä pääomalla. Vallitseva covid-19-kriisi on selvästi osoittanut, että tutkijoiden välistä nopeaa tiedonvaihtoa, johon kuuluu maksuton tulosten ja näytön saatavuus ja avoin tiede, on edelleen vahvistettava. Avoin tiede sekä tiede- ja yritysmaailman yhteistyö ovat selvästikin keskeisessä asemassa, kun tutkimustuloksia, kuten niitä tuloksia, joita rokotteiden ja hoitojen kehittäminen edellyttää, tuodaan markkinoille tukeutuen Italian vahvuuteen lääketeollisuudessa ja tutkimussektorilla.

                  (24)

                  Toimiva julkishallinto on ratkaisevan tärkeä, kun halutaan varmistaa, että hätätilanteen vuoksi ja talouden elpymisen tukemiseksi hyväksyttyjen toimenpiteiden toteuttaminen ei viivästy. Sosiaalietuuksien maksaminen, likviditeettitoimenpiteet, investointien aikaistaminen jne. eivät välttämättä tuota tulosta, jos julkisella sektorilla on edelleen pullonkauloja. Heikkoja kohtia ovat pitkälliset menettelyt, myös siviilioikeuden puolella, vähäinen digitalisaatio ja heikot hallinnolliset valmiudet. Menettelyjen ja tarkastusten on oltava nopeita tilanteessa, jossa julkisia varoja lisätään merkittävästi talouden toimeliaisuuden tukemiseksi. Ennen covid-19-kriisiä digitalisaatio oli julkishallinnossa epätasaista. Viranomaisten ja suuren yleisön välinen vuorovaikutus verkossa oli vähäistä. Alueiden ja kuntien hallinnoimissa menettelyissä digitaalisesti käynnistettävien ja kokonaan digitaalisesti hoidettavien menettelyjen osuus on edelleen pieni. Covid-19-kriisi on myös paljastanut, että digitaaliset julkiset palvelut eivät toimi yhteen. Julkishallinnon yritysmyönteisyyden lisäämiseksi on parannettava ja yksinkertaistettava alakohtaista sääntelyä, ja jäljellä olevat kilpailun esteet on poistettava. Houkuttelevan investointi- ja yritysystävällisen talouden kannalta avainasemassa on myös tehokas oikeuslaitos, ja sillä on ratkaiseva merkitys elpymisprosessissa, myös pelastus- ja elvytyssäännöstöjen tuloksellisuuden kannalta.

                  (25)

                  Vaikka tässä suosituksessa esitetyissä maakohtaisissa suosituksissa, jäljempänä ’vuoden 2020 maakohtaiset suositukset’, keskitytään covid-19-pandemian sosioekonomisten vaikutusten korjaamiseen ja talouden elpymisen helpottamiseen, vuoden 2019 maakohtaiset suositukset koskevat kuitenkin myös uudistuksia, jotka ovat keskipitkän ja pitkän aikavälin rakenteellisiin haasteisiin vastatessa olennaisia. Vuoden 2019 maakohtaiset suositukset ovat edelleen ajankohtaisia, ja niiden seuraamista jatketaan talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson yhteydessä koko ensi vuoden. Tämä koskee myös investointeihin liittyvästä talouspolitiikasta annettuja vuoden 2019 maakohtaisia suosituksia. Kaikki vuoden 2019 maakohtaiset suositukset olisi otettava huomioon vuoden 2020 jälkeisessä koheesiopolitiikan rahoituksen strategisessa ohjelmasuunnittelussa, kriisiä lieventävät toimenpiteet ja ulospääsystrategiat mukaan lukien.

                  (26)

                  Hallituksen toteuttamat toimenpiteet kotitalouksien ja yritysten tukemiseksi edistävät myös pankkisektorin markkina-arvon säilymistä ja häiriönsietokykyä nykyisessä vaikeassa toimintaympäristössä. Huolimatta toteutetuista lieventävistä toimenpiteistä, kuten pankkivalvojien myöntämästä vakavaraisuusjoustosta, covid-19-pandemia heikentää myös pankkien omaisuuserien laatua kaikkialla unionissa. Tämän kehityksen odotetaan jatkuvan tulevina viikkoina ja kuukausina, myös Italiassa. Tämä vaikuttaa myös järjestämättömien lainojen vähentämispyrkimyksiin, joihin vaikuttavat myös tuomioistuinten toiminnan ja arvoltaan alentuneisiin omaisuuseriin kohdistuvien järjestelyjen hidastuminen. Tässä suhteessa kestävien ratkaisujen löytäminen covid-19-kriisin koettelemille elinkelpoisille lainanottajille, myös välttämällä oikeudellista automaatiota, on tärkeä ennakkoedellytys omaisuuserien laadun turvaamiselle. Sillä välin järjestämättömien lainojen jälkimarkkinoiden toimintaa voidaan tukea ja järjestämättömien lainojen myynnin vaikeutumista ehkäistä myös varmistamalla tarkka raportointi omaisuuserien laadun heikkenemisestä ja varovaiset luotonantonormit.

                  (27)

                  Tuloksellisella korruption ehkäisemisellä ja sanktioinnilla voi olla tärkeä rooli varmistettaessa Italian elpyminen covid-19-kriisin jälkeen. Erityisesti julkisen sektorin läpinäkyvyydellä ja korruption torjunnan vahvistamisella voidaan välttää se, että järjestäytynyt rikollisuus pyrkii soluttautumaan talouselämään ja rahoitusmarkkinoille, vääristämään julkisia hankintamenettelyjä ja laajemmin ohjaamaan julkisia varoja pois tarvittavista investoinneista. Samalla julkisia hankintoja koskevien menettelyjen olisi pysyttävä tehokkaina, ja huolellisen seurannan tarve ja ajoissa toimimisen tarve olisi pidettävä tasapainossa. Käsittelyajat rikosasioita käsittelevissä muutoksenhakutuomioistuimissa herättävät edelleen huolta, mutta parlamentissa keskustellaan kattavista uudistuksista rikosoikeudellisten menettelyjen virtaviivaistamiseksi. Italian korruptiontorjuntasäännöstöä on hiljattain vahvistettu, mutta se on saatettava valmiiksi muun muassa varmistamalla, että luottamustoimiin vaaleilla valituille henkilöille määrätään eturistiriitatapauksissa seuraamuksia.

                  (28)

                  Talouspolitiikan eurooppalainen ohjausjakso tarjoaa unionissa puitteet talous- ja työllisyyspolitiikan jatkuvalle koordinoinnille, jolla voidaan edistää kestävää taloutta. Varmistamalla, että vuoden 2020 maakohtaisia suosituksia noudatetaan kaikilta osin, Italia edistää Yhdistyneiden kansakuntien kestävän kehityksen tavoitteiden saavuttamista ja yhteisiä pyrkimyksiä varmistaa kilpailukykyinen kestävyys unionissa.

                  (29)

                  Talouksien tiivis koordinointi talous- ja rahaliitossa on keskeistä, jotta covid-19-pandemian taloudellisista vaikutuksista voidaan toipua nopeasti. Koska Italia kuuluu jäsenvaltioihin, joiden rahayksikkö on euro, sen olisi euroryhmän antaman poliittisen ohjauksen huomioon ottaen varmistettava, että sen politiikka on euroalueelle annettujen vuoden 2020 suositusten mukaista ja muiden jäsenvaltioiden, joiden rahayksikkönä on euro, politiikkojen kanssa yhteen sovitettua.

                  (30)

                  Komissio on vuoden 2020 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson osana tehnyt kattavan analyysin Italian talouspolitiikasta ja julkaissut sen vuoden 2020 maaraportissa. Se on arvioinut myös vuoden 2020 vakausohjelman ja jatkotoimenpiteet, joita on toteutettu Italialle viime vuosina annettujen maakohtaisten suositusten noudattamiseksi. Komissio on ottanut huomioon ohjelmien ja jatkotoimenpiteiden merkityksen Italian finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta mutta myös sen, ovatko ne unionin sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska unionin yleistä talouden ohjausta on tarpeen vahvistaa antamalla unionin tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin.

                  (31)

                  Neuvosto on tutkinut vuoden 2020 vakausohjelman tämän arvioinnin perusteella, ja sen lausunto (8) ilmenee erityisesti jäljempänä esitettävästä suosituksesta 1.

                  (32)

                  Neuvosto on tutkinut vuoden 2020 vakausohjelman komission perusteellisen tarkastelun ja tämän arvioinnin perusteella. Vuoden 2020 maakohtaisissa suosituksissa otetaan huomioon tarve puuttua covid-19-pandemiaan ja helpottaa talouden elpymistä ensimmäisenä välttämättömänä askeleena epätasapainojen korjaamiseksi. Vuoden 2020 maakohtaiset suositukset, joilla puututaan suoraan komission asetuksen (EU) N:o 1176/2011 6 artiklan mukaisesti havaitsemiin makrotalouden epätasapainoihin, ilmenevät suosituksista 1, 2, 3 ja 4,

            SUOSITTAA, että Italia toteuttaa vuosina 2020 ja 2021 toimia, joilla se

                  1.

                  toteuttaa vakaus- ja kasvusopimuksen yleisen poikkeuslausekkeen huomioon ottaen kaikki tarvittavat toimenpiteet covid-19-pandemian torjumiseksi, talouden ylläpitämiseksi ja alkavan elpymisen tukemiseksi; harjoittaa taloustilanteen salliessa finanssipolitiikkaa, jonka tavoitteena on saavuttaa maltillisella tasolla oleva julkisen talouden rahoitusasema keskipitkällä aikavälillä ja varmistaa velkakestävyys samalla kun lisätään investointeja; vahvistaa terveydenhuoltojärjestelmän selviytymiskykyä ja kapasiteettia terveydenhuollon henkilöstön, kriittisten lääkinnällisten tuotteiden ja infrastruktuurin osalta; parantaa koordinointia kansallisten ja alueellisten viranomaisten välillä;

                  2.

                  huolehtii riittävästä ansionmenetyksen korvaamisesta ja sosiaaliturvan saatavuudesta erityisesti epätyypillisissä työsuhteissa olevien osalta; lieventää covid-19-kriisin työllisyysvaikutuksia muun muassa joustavien työjärjestelyjen ja työllisyyden aktiivisen tukemisen avulla; vahvistaa osaamista ja etäopiskelua, digitaalinen osaaminen ja opiskelu mukaan lukien;

                  3.

                  varmistaa, että toimenpiteet, joilla tähdätään reaalitalouden – kuten pk-yritysten, innovatiivisten yritysten ja itsenäisten ammatinharjoittajien – maksuvalmiuden parantamiseen, toteutetaan tuloksellisesti, ja välttää maksujen viivästymistä; aikaistaa toteutusvalmiita julkisia investointihankkeita ja edistää yksityisiä investointeja talouden elpymisen vaalimiseksi; keskittää investoinnit vihreään siirtymään ja digitaaliseen muutokseen, erityisesti puhtaaseen ja tehokkaaseen energian tuotantoon ja käyttöön, tutkimukseen ja innovointiin, kestävään julkiseen liikenteeseen, jäte- ja vesihuoltoon sekä vahvistettuun digitaaliseen infrastruktuuriin keskeisten palvelujen tarjoamisen varmistamiseksi;

                  4.

                  parantaa oikeuslaitoksen tehokkuutta ja julkishallinnon tuloksellisuutta.

         Tehty Brysselissä 20 päivänä heinäkuuta 2020.

               Neuvoston puolesta

               Puheenjohtaja

            J. KLOECKNER

         (1)  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

         (2)  EUVL L 306, 23.11.2011, s. 25.

         (3)  EUVL C 301, 5.9.2019, s. 69.

         (4)  Neuvoston asetus (EY) N:o 1467/97, annettu 7 päivänä heinäkuuta 1997, liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn täytäntöönpanon nopeuttamisesta ja selkeyttämisestä (EYVL L 209, 2.8.1997, s. 6).

         (5)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2020/460, annettu 30 päivänä maaliskuuta 2020, asetusten (EU) N:o 1301/2013, (EU) N:o 1303/2013 ja (EU) N:o 508/2014 muuttamisesta siltä osin kuin on kyse erityistoimenpiteistä, jotta saataisiin liikkeelle investointeja jäsenvaltioiden terveydenhuoltojärjestelmiin ja muille talouden aloille covid-19:n puhkeamisen vastatoimena (Koronaviruksen vaikutusten lieventämistä koskeva investointialoite) (EUVL L 99, 31.3.2020, s. 5).

         (6)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2020/558, annettu 23 päivänä huhtikuuta 2020, asetusten (EU) N:o 1301/2013 ja (EU) N:o 1303/2013 muuttamisesta siltä osin kuin on kyse erityistoimenpiteistä, joilla voidaan tarjota poikkeuksellista joustavuutta Euroopan rakenne- ja investointirahastojen käyttöön covid-19:n puhkeamisen vastatoimena (EUVL L 130, 24.4.2020, s. 1).

         (7)  EUVL C 91I, 20.3.2020, s. 1.

         (8)  Asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti.