title: Neuvoston suositus, annettu 11 päivänä heinäkuuta 2017, Puolan vuoden 2017 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Puolan vuoden 2017 lähentymisohjelmaa koskeva neuvoston lausunto

text:
               9.8.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 261/88

         NEUVOSTON SUOSITUS,
   annettu 11 päivänä heinäkuuta 2017,
   Puolan vuoden 2017 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Puolan vuoden 2017 lähentymisohjelmaa koskeva neuvoston lausunto
   (2017/C 261/20)
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,
   ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 (1) ja erityisesti sen 9 artiklan 2 kohdan,
   ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,
   ottaa huomioon Euroopan parlamentin päätöslauselmat,
   ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
   ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,
   ottaa huomioon talous- ja rahoituskomitean lausunnon,
   ottaa huomioon sosiaalisen suojelun komitean lausunnon,
   ottaa huomioon talouspoliittisen komitean lausunnon,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Komissio hyväksyi 16 päivänä marraskuuta 2016 vuotuisen kasvuselvityksen, mikä aloitti vuoden 2017 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson. Eurooppa-neuvosto vahvisti vuotuisen kasvuselvityksen ensisijaiset tavoitteet 9 ja 10 päivänä maaliskuuta 2017. Komissio hyväksyi 16 päivänä marraskuuta 2016 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011 (2) perusteella varoitusmekanismia koskevan kertomuksen, jossa se katsoi, että Puola ei kuulu niihin jäsenvaltioihin, joista laadittaisiin perusteellinen tarkastelu.

               (2)

               Puolaa koskeva vuoden 2017 maaraportti julkaistiin 22 päivänä helmikuuta 2017. Siinä arvioitiin Puolan edistymistä neuvoston 12 päivänä heinäkuuta 2016 hyväksymien maakohtaisten suositusten noudattamisessa, aiempina vuosina annettujen maakohtaisten suositusten noudattamisessa ja sen kansallisten Eurooppa 2020 -tavoitteiden saavuttamisessa.

               (3)

               Puola toimitti vuoden 2017 kansallisen uudistusohjelmansa ja vuoden 2017 lähentymisohjelmansa 28 päivänä huhtikuuta 2017. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon.

               (4)

               Kauden 2014–2020 Euroopan rakenne- ja investointirahastojen (ERI-rahastot) ohjelmasuunnittelussa on otettu huomioon asiaankuuluvat maakohtaiset suositukset. Kuten Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1303/2013 (3) 23 artiklassa säädetään, komissio voi pyytää jäsenvaltiota tarkastelemaan uudelleen kumppanuussopimustaan ja asiaankuuluvia ohjelmiaan ja esittämään niihin muutoksia, kun tämä on tarpeen asiaankuuluvien neuvoston suositusten täytäntöönpanon tukemiseksi. Komissio on antanut tarkempaa tietoa kyseisen säännöksen hyödyntämisestä ohjeissa sellaisten toimenpiteiden soveltamiselle, joilla ERI-rahastojen vaikuttavuus kytketään talouden tehokkaaseen ohjaukseen ja hallintaan.

               (5)

               Puolaan sovelletaan vakaus- ja kasvusopimuksen ennaltaehkäisevää osiota. Hallitus suunnittelee vuoden 2017 lähentymisohjelmassaan julkisen talouden rahoitusaseman asteittaista parantamista 2,4 prosentin alijäämästä suhteessa BKT:hen vuonna 2016 1,2 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2020. Julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitetta, joka on yhden prosentin rakenteellinen alijäämä suhteessa BKT:hen, ei saavutettane ohjelmakaudella eli viimeistään vuonna 2020. Vuoden 2017 lähentymisohjelman mukaan julkisen talouden velan odotetaan kasvavan 54,4 prosentista suhteessa BKT:hen vuonna 2016 55,3 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2017 ja supistuvan sen jälkeen 52,1 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuoteen 2020 mennessä. Näiden julkisen talouden kehitysarvioiden perustana oleva makrotalouden skenaario on suotuisa.

               (6)

               Neuvosto suositti 12 päivänä heinäkuuta 2016, että Puola sopeuttaa julkista taloutta kohti julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitetta 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2017. Komission kevään 2017 talousennusteen mukaan on vaarana, että tästä suosituksen mukaisesta sopeuttamisesta poiketaan jonkin verran vuonna 2017.

               (7)

               Julkisen talouden tilanteen perusteella Puolan odotetaan vuonna 2018 jatkavan sopeutusta kohti julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitetta, joka on yhden prosentin rakenteellinen alijäämä suhteessa BKT:hen. Vakaus- ja kasvusopimuksen mukaisen yhteisesti sovitun matriisin mukainen sopeutus tarkoittaa vaatimusta, jonka mukaan nettomääräisten julkisten perusmenojen (4) nimellinen kasvu ei ole yli 3,7 prosenttia vuonna 2018. Tällöin rakenteellinen sopeutus olisi 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen. Jos toimintapolitiikka säilyy muuttumattomana, on vaarana, että tästä vaatimuksesta poiketaan merkittävästi vuonna 2018. Kaiken kaikkiaan neuvosto katsoo, että Puolan on oltava valmis toteuttamaan lisätoimia vuonna 2017 ja että vuonna 2018 tarvitaan lisätoimia, jotta vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia voidaan noudattaa. Kuten asetuksessa (EY) N:o 1466/97 säädetään, talousarviosuunnitelmien ja julkisen talouden toteutuman arvioinnin olisi kuitenkin perustuttava jäsenvaltion rahoitusasemaan siten, että otetaan huomioon suhdanteet. Kuten näihin maakohtaisiin suosituksiin liittyvässä komission tiedonannossa vuoden 2017 eurooppalaisesta ohjausjaksosta todetaan, julkisen talouden vuoden 2018 toteutuman arvioinnissa on otettava asianmukaisella tavalla huomioon, että tavoitteena on saavuttaa sellainen finanssipolitiikan viritys, joka osaltaan sekä vahvistaa talouden elpymistä että varmistaa Puolan julkisen talouden kestävyyden. Tässä yhteydessä neuvosto panee merkille, että komissio aikoo tehdä kokonaisarvioinnin asetuksen (EY) N:o 1466/97 mukaisesti, ottaen erityisesti huomioon Puolan suhdannetilanteen.

               (8)

               Vuoden 2017 maaraportin mukaan veronkannossa on tapahtunut jonkin verran edistymistä, kun Puolassa on toteutettu useita verojärjestelmän tiukentamiseen tähtääviä uudistuksia. Niiden kokonaisvaikutusta veronkantoon ja verosäännösten noudattamisesta johtuviin kustannuksiin olisi seurattava tiiviisti. Sen sijaan Puolassa ei ole edistytty alennettujen alv-kantojen laajan käytön rajoittamisessa. Ne vähentävät alv-tuloja eivätkä ole myöskään tuloksellinen sosiaalipolitiikan väline.

               (9)

               Puolassa on menopaineita monilla aloilla: ne liittyvät erityisesti väestön ikääntymiseen. Sen vuoksi on luotava mekanismeja, joiden avulla voidaan arvioida julkisten menojen tehokkuutta ja vaikuttavuutta, jotta varoja voidaan kohdentaa uudelleen. Tätä varten hallitus on ilmoittanut suunnitelmista lujittaa talousarviomenettelyä erityisesti keskipitkän aikavälin julkisen talouden kehyksen osalta sisällyttämällä menojen uudelleenarvioinnit talousarviomenettelyyn. Puola on ainoa jäsenvaltio, jolla ei ole varsinaista riippumatonta finanssipoliittista neuvostoa, eikä tiedossa ole myöskään suunnitelmia sellaisen perustamisesta. Puolalla on kuitenkin riippumattomia finanssilaitoksia, jotka hoitavat joitakin sen tehtäviä.

               (10)

               Työikäisen väestön vähenemisen odotetaan rajoittavan Puolan kasvupotentiaalia tulevina vuosikymmeninä. Puolan työmarkkinoiden toimivuus on viime vuosina ollut vahva. Työllisyys on edelleen parantunut, mutta useat viime aikoina toteutetut politiikkatoimet saattavat vähentää erityisesti naisten sekä matalan osaamistason ja ikääntyneiden työvoimaosuutta. Lakisääteistä eläkeikää alennetaan vuoden 2017 lopulla, minkä odotetaan kannustavan osaa iäkkäämmistä työntekijöistä poistumaan työvoimasta. Puolan sosiaalisen suojelun järjestelmä tarjoaa vain vähän kannustimia ottaa työtä vastaan. Uuden lapsilisän odotetaan vähentävän köyhyyttä ja epätasa-arvoa, mutta se saattaa myös pienentää vanhempien ja ennen muuta naisten työvoimaosuutta. Lapsilisän suuruus ja vähäinen tarveharkinta kumoavat muihin sosiaalietuuksiin sisältyvät kannustimet ottaa työtä vastaan. Viisivuotiaiden lasten velvollisuus osallistua esiopetukseen poistettiin syyskuussa 2016, ja virallisten lastenhoitopalvelujen piirissä olevien alle 3-vuotiaiden lasten osuus on edelleen unionin alhaisin. Toteutetuista toimenpiteistä huolimatta työmarkkinat ovat edelleen hyvin segmentoituneet, mikä heikentää tuottavuutta ja inhimillisen pääoman kertymistä. Työmarkkinoilla on edelleen esteitä, jotka vaikeuttavat vakinaisten sopimusten laajempaa käyttöä. Kodifiointikomitea laatii parhaillaan uusia luonnoksia työlaeiksi, jotka koskevat yksilöllisiä ja keskitettyjä työehtosopimuksia. Tämä on tilaisuus purkaa näitä esteitä.

               (11)

               Keskimääräinen todellinen eläkkeellesiirtymisikä on viime vuosina noussut, mutta se on edelleen liian alhainen. Korkeampi todellinen eläkkeellesiirtymisikä on olennaisen tärkeä talouskasvun, tulevien eläkkeiden riittävyyden ja eläkejärjestelmän kestävyyden kannalta. Äskettäin tehty päätös lakisääteisen eläkeiän alentamisesta 60 vuoteen naisilla ja 65 vuoteen miehillä johtaa kuitenkin vastakkaiseen suuntaan ja voi vaikuttaa kielteisesti todelliseen eläkkeellesiirtymisikään. Kallis viljelijöiden sosiaalivakuutusjärjestelmä (KRUS) on toinen syy työvoiman vähäiseen liikkuvuuteen ja piilotyöttömyyteen maatalouden alalla.

               (12)

               Koulutusjärjestelmä on parantunut huomattavasti kahden viime vuosikymmenen aikana, sillä 15-vuotiaiden perustaidot ovat selvästi unionin keskiarvoa paremmat ja koulunkäynnin keskeyttämisaste on unionin alhaisimpia. Edelleen on kuitenkin parantamisen varaa siinä, miten oppilaille annetaan nopeasti muuttuvilla työmarkkinoilla tarvittavia taitoja. Tulevat perus- ja keskiasteen koulutuksen uudistukset aiheuttavat mittavia organisatorisia haasteita ja lyhentävät yleissivistävien kouluopintojen kestoa, mikä saattaa heikentää koulutukseen liittyvää tasa-arvoa. Lisäksi on ilmoitettu myös muista muutoksista, joiden tarkoituksena on ammatillisen koulutuksen mukauttaminen työmarkkinoiden tarpeisiin, mutta niiden vaikutus nykyisten puutteiden korjaamiseen jää nähtäväksi. Hallitus on käynnistänyt kuulemiset korkeakoulu-uudistuksesta, jonka tarkoituksena on parantaa alan tuloksia ja työmarkkinarelevanssia. Puolassa aikuisväestön osallistuminen koulutukseen on riittämätöntä ja iäkkäämpien työntekijöiden perustaitojen keskimääräinen taso on alhainen, mikä vaikeuttaa heidän työllistymistään.

               (13)

               Kaavoituksen heikkoudet pahentavat rakennuslupien hankintaan liittyvää hallinnollista rasitusta. Maankäyttösuunnitelmat kattavat vain rajoitetun osan Puolasta ja ovat usein heikkolaatuisia. Niiden ulkopuolisilla alueilla rakennusluvat myönnetään maankäyttöä koskevien kertaluonteisten hallinnollisten päätösten perusteella, mikä aiheuttaa sijoittajille riskejä ja epävarmuutta. Rakennuslakiesityksen tarkoituksena on yhdistää kaavoitusprosesseja ja keventää sijoittajille aiheutuvaa hallinnollista rasitusta. Uudistuksen yhteydessä on tilaisuus parantaa tilannetta lain lopullisesta sanamuodosta ja sen täytäntöönpanosta riippuen.

               (14)

               Liiketoimintaympäristö on yleensä ottaen suotuisa. Investointitoiminta heikkeni kuitenkin vuonna 2016 huomattavasti siksi, että unionin rakennerahastojen varoja käytettiin vähemmän, mikä johtui ohjelmakausien välisestä siirtymästä ja yksityisten sijoittajien lisääntyneestä epävarmuudesta. Lisäksi yritysten luottamusta heikensivät monet sääntelyyn liittyvät muutokset ja se, että useista keskeisistä laeista järjestettiin vain rajoitettuja kuulemisia. Oikeusvarmuus sekä luottamus sääntely-, vero- ja muiden toimien ja instituutioiden laatuun ja ennakoitavuuteen ovat tärkeitä tekijöitä, joiden avulla investointiastetta voitaisiin nostaa. Oikeusvaltioperiaate ja tuomioistuinten riippumattomuus ovat tältä kannalta niin ikään tärkeitä. Oikeusvaltioperiaatteeseen liittyviin vakaviin huolenaiheisiin puuttuminen auttaa parantamaan oikeusvarmuutta. Kun hallitus aikoo vahvistaa rooliaan taloudessa, on tärkeää varmistaa investointipäätösten taloudellinen elinkelpoisuus. Sääntelytaakka on useilla aloilla edelleen huomattava.

               (15)

               Tieverkko on kehittynyt nopeasti unionin rahoituksen ansiosta, mutta liikennekuolemien määrä on edelleen unionin korkeimpia, mikä aiheuttaa suuria sosiaalisia kustannuksia. Rautatiealan hankkeiden toteuttamisessa on edelleen merkittäviä pullonkauloja siitä huolimatta, että tarjolla on huomattava määrä EU:n rahoitusta. Rautatieomaisuuden pitkän käyttöiän varmistaminen on edelleen haaste, koska rautatieinfrastruktuurin monivuotista kunnossapito-ohjelmaa ei ole.

               (16)

               Puolassa käytössä olevasta fossiilisten polttoaineiden kapasiteetista noin 60 prosenttia on yli 30 vuotta vanhaa. Se edellyttää näin ollen tulevina vuosina merkittäviä investointeja. Sähköverkkojen yhteenliittämisaste oli vuonna 2016 EU:n alhaisimpia. Sähköntuotannon riittävyyttä koskevia näkymiä heikentää se, että huomattava osa sähköntuotantokapasiteetista on poistettava käytöstä samalla kun sähkön kysyntä lisääntyy. Uusiutuvan energian käyttöä vuonna 2020 koskevien sitovien kansallisten tavoitteiden saavuttaminen on vaarantunut. LNG-terminaalin avaamisen jälkeen kaasun toimitusvarmuus Puolassa on merkittävästi parantunut. Myös kansallista kaasun siirto- ja jakeluverkkoa on parannettu. Alueellisesti merkittäviä kaasuverkkoyhteyksiä koskeva työ ei kuitenkaan ole edistynyt aikataulun mukaisesti.

               (17)

               Komissio on vuoden 2017 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson osana tehnyt kattavan analyysin Puolan talouspolitiikasta ja julkaissut sen vuoden 2017 maaraportissa. Se on arvioinut myös vuoden 2017 lähentymisohjelman ja vuoden 2017 kansallisen uudistusohjelman sekä jatkotoimenpiteet, joita on toteutettu Puolalle viime vuosina annettujen suositusten noudattamiseksi. Se on ottanut huomioon ohjelmien ja jatkotoimenpiteiden merkityksen Puolan finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta mutta myös sen, ovatko ne unionin sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska unionin yleistä talouden ohjausta on tarpeen vahvistaa antamalla unionin tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin.

               (18)

               Neuvosto on tutkinut vuoden 2017 lähentymisohjelman tämän arvioinnin perusteella, ja sen lausunto (5) ilmenee erityisesti jäljempänä esitettävästä suosituksesta 1,

         SUOSITTAA, että Puola toteuttaa vuosina 2017 ja 2018 toimia, joilla se

               1.

               pyrkii toteuttamaan merkittäviä julkisen talouden sopeutustoimia vuonna 2018 vakaus- ja kasvusopimuksen ennaltaehkäisevän osion vaatimusten mukaisesti ja ottaen huomioon tarpeen vahvistaa meneillään olevaa talouden elpymistä ja varmistaa Puolan julkisen talouden kestävyyden; parantaa julkisten menojen tehokkuutta ja rajoittaa alennettujen alv-kantojen käyttöä;

               2.

               lisää erityisesti naisten sekä matalan osaamistason työntekijöiden ja iäkkäiden henkilöiden työvoimaosuutta muun muassa edistämällä tarvittavaa osaamista ja poistamalla pysyvämpien työsuhteiden käyttöä haittaavia esteitä; varmistaa eläkejärjestelmän kestävyyden ja riittävyyden toteuttamalla toimenpiteitä, joilla nostetaan todellista eläkkeellesiirtymisikää, ja aloittamalla etuuskohteluun perustuvien eläkejärjestelyjen uudistuksen;

               3.

               poistaa investointien esteitä erityisesti liikenteen alalla.

      Tehty Brysselissä 11 päivänä heinäkuuta 2017.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         T. TÕNISTE

      (1)  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1176/2011, annettu 16 päivänä marraskuuta 2011, makrotalouden epätasapainon ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta (EUVL L 306, 23.11.2011, s. 25).

      (3)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1303/2013, annettu 17 päivänä joulukuuta 2013, Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yhteisistä säännöksistä sekä Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yleisistä säännöksistä sekä neuvoston asetuksen (EY) N:o 1083/2006 kumoamisesta (EUVL L 347, 20.12.2013, s. 320).

      (4)  Nettomääräisillä julkisilla menoilla tarkoitetaan julkisia kokonaismenoja ilman korkomenoja, ilman unionin ohjelmista aiheutuvia menoja, jotka korvataan täysin unionin varoista saatavilla tuloilla, ja ilman ei-päätösperäisiä muutoksia työttömyysetuusmenoissa. Kansallisesti rahoitettu kiinteän pääoman bruttomuodostus jaetaan neljälle vuodelle. Päätösperäiset tulopuolen toimenpiteet ja lakisääteiset tulojen lisäykset otetaan huomioon. Meno- ja tulopuolen kertaluonteiset toimenpiteet kuittaavat toisensa.

      (5)  Asetuksen (EY) N:o 1466/97 9 artiklan 2 kohdan mukaisesti.


title: Euroopan keskuspankin suositus, annettu 10 päivänä kesäkuuta 2015, Euroopan unionin neuvostolle Banka Slovenijen ulkopuolisista tilintarkastajista (EKP/2015/23)

text:
               18.6.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 201/1

         EUROOPAN KESKUSPANKIN SUOSITUS,
   annettu 10 päivänä kesäkuuta 2015,
   Euroopan unionin neuvostolle Banka Slovenijen ulkopuolisista tilintarkastajista
   (EKP/2015/23)
   (2015/C 201/01)
   EUROOPAN KESKUSPANKIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännön ja erityisesti sen 27.1 artiklan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Euroopan keskuspankin (EKP) neuvoston suosittelemat ja Euroopan unionin neuvoston hyväksymät riippumattomat ulkopuoliset tilintarkastajat tarkastavat EKP:n ja niiden jäsenvaltioiden kansallisten keskuspankkien tilit, joiden rahayksikkö on euro.

               (2)

               Banka Slovenijen nykyisten ulkopuolisten tilintarkastajien, Deloitte Revizija d.o.o:n, toimikausi päättyi tilikauden 2014 tilintarkastuksen jälkeen. Sen vuoksi on tarpeen nimittää uudet ulkopuoliset tilintarkastajat tilikaudesta 2015 alkaen.

               (3)

               Banka Slovenije on valinnut Ernst & Young d.o.o:n ulkopuolisiksi tilintarkastajikseen tilikausiksi 2015–2017,

         ON ANTANUT TÄMÄN SUOSITUKSEN:
   EKP suosittelee, että Ernst & Young d.o.o. nimitetään Banka Slovenijen ulkopuolisiksi tilintarkastajiksi tilikausiksi 2015–2017.

      Tehty Frankfurt am Mainissa 10 päivänä kesäkuuta 2015.

            EKP:n puheenjohtaja

         Mario DRAGHI


Avis juridique important

|

31961K0001

Suositus N:o 1/61 jäsenvaltioiden hallituksille, annettu 1 päivänä maaliskuuta 1961, hiili- ja teräskuljetuksiin sovellettavien hinnastojen, maksujen ja tariffimääräysten julkaisemisesta tai tiedoksi antamisesta

Virallinen lehti nro 018 , 09/03/1961 s. 0469 - 0471 Suomenk. erityispainos Alue 7 Nide 1 s. 0028  Ruotsink. erityispainos Alue 7 Nide 1 s. 0028  Tanskank. erityispainos: Sarja I Alue 1959-1962 s. 0066  Englannink. erityispainos: Sarja I Alue 1959-1962 s. 0069  Kreikank. erityispainos: Luku 07 Nide 1 s. 0025  Espanjank. erityispainos: Luku 07 Nide 1 s. 0037  Portugalink. erityispainos: Luku 07 Nide 1 s. 0037

SUOSITUS N:o 1/61 jäsenvaltioiden hallituksille, annettu 1 päivänä maaliskuuta 1961, hiili- ja teräskuljetuksiin sovellettavien hinnastojen, maksujen ja tariffimääräysten julkaisemisesta tai tiedoksi antamisestaKORKEA VIRANOMAINEN, jokaottaa huomioon perustamissopimuksen 2 P5 artiklan sekä 8, 14, 15, 60, 70 ja 86 artiklan määräykset ja siirtymämääräyksistä tehdyn yleissopimuksen 10 artiklan,sekä katsoo, ettäperustamissopimuksen 70 artiklan kolmannen kohdan mukaisesti kunkin jäsenvaltion sisäisiin ja jäsenvaltioiden välisiin hiili- ja teräskuljetuksiin sovellettavat kaikenlaiset hinnastot, hinnat ja tariffimääräykset julkaistaan tai annetaan tiedoksi korkealle viranomaiselle,tämä määräys on sekä jäsenvaltioita että korkeaa viranomaista oikeudellisesti sitova sääntö; kyseisen säännön soveltaminen erityisesti eri kuljetusyrityksiin edellyttää jäsenvaltioilta sen soveltamista koskevien määräysten täytäntöönpanoa,tällaiset määräykset puuttuvat täysin tai ovat vaillinaisia; tämän vuoksi korkean viranomaisen on suosituksella pyydettävä jäsenvaltioita laatimaan asianmukaiset soveltamista koskevat määräykset,jäsenvaltioiden toteuttamien soveltamistoimenpiteiden on oltava luonteeltaan, laajuudeltaan ja muodoltaan sellaisia, että niiden avulla voidaan todella päästä hinnastojen, maksujen ja tariffimääräysten julkaisemista tai ilmoittamista koskeviin tavoitteisiin; tässä yhteydessä jäsenvaltioiden on varottava, ettei 70 artiklan kolmannessa kohdassa tarkoitetusta julkaisemisesta tai ilmoittamisesta muodostu itsetarkoitusta,julkaiseminen tai ilmoittaminen on itsessään pelkkä keino, jonka avulla voidaan päästä muihin perustamissopimuksen tavoitteisiin; tässä tapauksessa ensisijaisia ovat perustamissopimuksen liikennettä koskevat määräykset, joita niiden, joita asia koskee, ja erityisesti kuljetusyritysten, on todella noudatettava; tässä tapauksessa on kyse seuraavista määräyksistä: P perustamissopimuksen 4 artiklan b kohta yhdessä 70 artiklan ensimmäisen kohdan kanssa, joiden mukaan liikenteen alalla toisiinsa verrattavissa olosuhteissa oleville käyttäjille on tarjottava toisiinsa verrattavat hintaehdot; P perustamissopimuksen 70 artiklan toinen kohta, jossa kielletään erityisesti tuotteiden alkuperä- tai määrämaahan perustuvat syrjivät kuljetusmaksut ja -ehdot; P siirtymämääräyksistä tehdyn yleissopimuksen 10 artiklan kolmas kohta, jossa määrätään suorien kansainvälisten tariffien käyttöön ottamisesta sekä kuljetusmaksujen ja -ehtojen yhdenmukaistamisesta siinä määrin kuin on tarpeen häiriöiden välttämiseksi yhteismarkkinoilla;jäsenvaltioiden on lisäksi toteutettava kyseiset toimenpiteet hiilen ja teräksen yhteismarkkinoiden häiriötöntä toimintaa edistävällä tavalla perustamissopimuksen määräysten, erityisesti sen 2 P5 artiklan ja 60 artiklan, sekä korkean viranomaisen niiden soveltamiseksi tekemien päätösten mukaisesti,jäsenvaltioiden on 86 artiklan ensimmäisen kohdan mukaisesti sovellettava suositusta siten, että yhteisön päämäärän toteuttaminen helpottuu,jäsenvaltioiden antamilla määräyksillä voidaan päästä suosituksessa tarkoitettuihin tavoitteisiin vasta, kun kaikki asianmukaiset toimenpiteet on toteutettu sen varmistamiseksi, että kuljetusyritykset noudattavat mainittuja määräyksiä; koska perustamissopimuksessa ei anneta korkealle viranomaiselle valtuuksia itse valvoa näitä yrityksiä eikä puuttua rikkomuksiin, jäsenvaltioiden on laadittava määräyksensä siten, että kuljetusyrityksiä voidaan tehokkaasti valvoa ja että rikkomuksista voitaisiin rangaista asianmukaisesti,perustamissopimuksen tähän alaan liittyvät määräykset koskevat kaikkia kuljetustapoja yhteisössä; tämän vuoksi jäsenvaltioiden on tämän suosituksen perusteella toteutettava kunkin kuljetustavan osalta täytäntöönpanoa koskevat toimenpiteet; jäsenvaltiot voivat laatia määräyksensä vapaasti eri kuljetustapojen erityispiirteet huomioon ottaen,liikenteen alan tämänhetkisen tilanteen vuoksi on tarpeen, että jäsenvaltiot mukautuvat mahdollisimman pian tässä suosituksessa esitettyihin kieltoihin; tämän vuoksi 31 päivä joulukuuta 1961 vaikuttaa asianmukaiselta määräpäivältä näiden tarvittavien lakien tai asetusten vahvistamiseksi suoraan tai, pitkällisten menettelyjen kuten lainsäädännön osoittautuessa tässä yhteydessä aiheellisiksi, näiden menettelyjen aloittamiseksi, jalisäksi on tarpeen, että korkea viranomainen tutkii ennakolta, vastaavatko jäsenvaltioiden suunnittelemat toimenpiteet suosituksen tavoitteita ja missä määrin; tämän vuoksi on välttämätöntä, että niistä ilmoitetaan korkealle viranomaiselle viimeistään 31 päivänä lokakuuta 1961,SUOSITTELEE:1 artikla 1. Jäsenvaltioiden hallitusten on toteutettava kaikki yleiset tai erityiset toimenpiteet, jotta kunkin jäsenvaltion sisäisiin ja jäsenvaltioiden välisiin hiili- ja teräskuljetuksiin sovellettavat kaikenlaiset hinnastot, maksut ja tariffimääräykset julkaistaan tai annetaan tiedoksi korkealle viranomaiselle siltä osin, sillä tavalla ja sellaisessa muodossa,a)että niiden avulla voidaan varmistaa, että kuljetusyritykset noudattavat kaikenlaisia hinnastoja, maksuja ja tariffimääräyksiä tarjoten toisiinsa verrattavissa olosuhteissa oleville käyttäjille toisiinsa verrattavat hintaehdot (perustamissopimuksen 4 artiklan b kohta ja 70 artiklan ensimmäinen ja toinen kohta).b)että suorien kansainvälisten tariffien käyttöön ottamiseksi ja kuljetusmaksujen ja  Pehtojen yhdenmukaistamiseksi toteutettujen tai toteutettavien toimenpiteiden soveltaminen on mahdollista (perustamissopimuksen 70 artiklan ensimmäinen alakohta ja siirtymämääräyksistä tehdyn yleissopimuksen 10 artiklan kolmas kohta).2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut toimenpiteet on toteutettava yhteismarkkinoiden häiriötöntä toimintaa edistävällä tavalla perustamissopimuksen määräysten, erityisesti sen 2 P5 artiklan ja 60 artiklan sekä korkean viranomaisen niiden soveltamiseksi tekemien päätösten mukaisesti.2 artikla Jäsenvaltioiden hallitusten on toteutettava asianmukaiset yleiset ja erityiset toimenpiteet, jotta nykyisten tai 1 artiklassa määriteltyihin tavoitteisiin pääsemiseksi annettavien lakien ja asetusten noudattamista voitaisiin valvoa ja jotta näiden määräysten rikkomisesta voitaisiin rangaista.3 artikla Edellä 1 ja 2 artiklan perusteella toteutettavat toimenpiteet koskevat kaikkia kuljetustapoja. Eri kuljetustapojen erityispiirteet voidaan kuitenkin ottaa huomioon.4 artikla 1. Jäsenvaltioiden hallitusten on toteutettava 1 ja 2 artiklassa tarkoitetut toimenpiteet viimeistään 31 päivänä joulukuuta 1961. Jos näiden toimenpiteiden voimaan saattaminen edellyttää kunkin maan lainsäädännön mukaan lain hyväksymistä tai muuta tietyn määräajan vaativaa menettelyä, nämä menettelyt on aloitettava viimeistään tähän samaan päivään mennessä.2. Jäsenvaltioiden hallitusten on annettava aikomansa toimenpiteet tiedoksi korkealle viranomaiselle viimeistään 31 päivänä lokakuuta 1961.5 artikla Tämä suositus annetaan tiedoksi jäsenvaltioiden hallituksille ja julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.Korkea viranomainen käsitteli tätä suositusta ja antoi sen kokouksessaan 1 päivänä maaliskuuta 1961.Korkean viranomaisen puolestaPuheenjohtajaPiero MALVESTITI


title: Komission suositus (EU) 2016/2124, annettu 30 päivänä marraskuuta 2016, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/43/EY 9 artiklassa tarkoitettuja luotettavuustodistuksen saaneita vastaanottajia koskevien yleisten siirtolupien soveltamisalan ja ehtojen yhdenmukaistamisesta (tiedoksiannettu numerolla C(2016) 7728)

text:
               3.12.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 329/105

         KOMISSION SUOSITUS (EU) 2016/2124,
   annettu 30 päivänä marraskuuta 2016,
   Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/43/EY 9 artiklassa tarkoitettuja luotettavuustodistuksen saaneita vastaanottajia koskevien yleisten siirtolupien soveltamisalan ja ehtojen yhdenmukaistamisesta

         (tiedoksiannettu numerolla C(2016) 7728)

   EUROOPAN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 292 artiklan
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/43/EY (1) 5 artiklan mukaisesti jäsenvaltioiden on julkaistava ainakin neljä yleistä siirtolupaa.

               (2)

               Yleiset siirtoluvat ovat direktiivillä 2009/43/EY käyttöönotetun yksinkertaistetun lupajärjestelmän keskeinen tekijä.

               (3)

               Jäsenvaltioiden julkaisemien yleisten siirtolupien soveltamisalan erot, siltä osin kuin on kyse soveltamisalaan kuuluvista puolustukseen liittyvistä tuotteista, ja näiden tuotteiden siirtoihin sovelletut poikkeavat ehdot voivat vaikeuttaa direktiivin 2009/43/EY täytäntöönpanoa ja sen yksinkertaistamistavoitteen saavuttamista. Jäsenvaltioiden julkaisemien yleisten siirtolupien nojalla tehtyjen siirtojen soveltamisalan ja ehtojen yhdenmukaistaminen on tärkeää, jotta voidaan varmistaa näiden lupien houkuttelevuus ja käyttö.

               (4)

               Direktiivin 2009/43/EY 14 artiklalla perustetussa komiteassa olevat jäsenvaltioiden edustajat ovat ehdottaneet, että jäsenvaltioiden julkaisemien yleisten siirtolupien nojalla tehtyjen siirtojen soveltamisalaa ja ehtoja voitaisiin yhdenmukaistaa antamalla komission suositus.

               (5)

               Tässä suosituksessa esitetyt suuntaviivat ovat tulosta jäsenvaltioiden kanssa käydyistä neuvotteluista, joissa käsiteltiin direktiivin 2009/43/EY 9 artiklassa tarkoitettuja luotettavuustodistuksen saaneita vastaanottajia koskevien yleisten siirtolupien soveltamisalan ja ehtojen yhdenmukaistamista.

               (6)

               Tätä suositusta pidetään jäsenvaltioiden luotettavuustodistuksen saaneita vastaanottajia koskevien yleisten siirtolupien perustana. Tämän suosituksen 1.1 kohdassa olevassa puolustukseen liittyvien tuotteiden luettelossa esitetään vähimmäistason viitteellinen luettelo tuotteista, joiden osalta jäsenvaltiot sallivat siirrot luotettavuustodistuksen saaneita vastaanottajia koskevien yleisten siirtolupiensa nojalla. Tämä tarkoittaa sitä, että jäsenvaltioiden julkaisemassa luotettavuustodistuksen saaneita vastaanottajia koskevissa yleisissä siirtoluvissa voidaan sallia myös sellaisten direktiivin 2009/43/EY liitteeseen sisältyvien puolustukseen liittyvien tuotteiden siirrot, joita ei luetella tässä suosituksessa.

               (7)

               Jäsenvaltiot muistuttavat, että niitä sitovat eurooppalaisen lainsäädännön, kuten neuvoston yhteisen kannan 2008/944/YUTP (2), mukaiset sitoumukset ja vientivalvontaan liittyvät kansainväliset sitoumukset.

               (8)

               Tätä suositusta sovelletaan direktiivin 2009/43/EY liitteessä säädettyyn Euroopan unionin yhteiseen puolustustarvikeluetteloon. Tätä suositusta päivitetään tarvittaessa Euroopan unionin yhteisen puolustustarvikeluettelon tulevien päivitysten huomioon ottamiseksi,

         ON ANTANUT TÄMÄN SUOSITUKSEN:
   1.   DIREKTIIVIN 2009/43/EY 5 ARTIKLAN 2 KOHDASSA TARKOITETTUJA LUOTETTAVUUSTODISTUKSEN SAANEITA VASTAANOTTAJIA KOSKEVAT YLEISET SIIRTOLUVAT
   1.1   Puolustukseen liittyvät tuotteet, joita voidaan siirtää direktiivin 2009/43/EY 9 artiklan mukaisesti luotettavuustodistuksen saaneita vastaanottajia koskevan yleisen siirtoluvan nojalla

   Seuraavat ML-luokat alakohtineen muodostavat direktiivin 2009/43/EY liitteessä säädetyn puolustukseen liittyvien tuotteiden luettelon alaryhmän. Kyseisen direktiivin 9 artiklassa tarkoitettuja luotettavuustodistuksen saaneita vastaanottajia koskevan yleisen siirtoluvan on mahdollistettava vähintään jäljempänä olevissa ML-luokissa täsmennettyjen puolustukseen liittyvien tuotteiden siirrot. Jäsenvaltiot voivat halutessaan sisällyttää luotettavuustodistuksen saaneita vastaanottajia koskevaan yleiseen siirtolupaansa useampia ML-luokkia, jotka sisältävät puolustukseen liittyviä tuotteita.
   Luettelo vähintään katettavista ML-luokista:

               —

               ML 6. Kaikki tarvikkeet, lukuun ottamatta seuraavia:

                           —

                           Täydelliset ajoneuvot

                           —

                           Kori ja tykkitornit

                           —

                           Laitteet ja komponentit, jotka on jätetty saman yleisen siirtoluvan muiden luokkien ulkopuolelle.

               —

               ML 9. Kaikki tarvikkeet, lukuun ottamatta seuraavia:

                           —

                           Täydelliset alukset ja sukellusveneet

                           —

                           Vedenalaiset havaintolaitteet ja niitä varten erityisesti suunnitellut komponentit

                           —

                           Ilmasta riippumattomat käyttövoimayksiköt sukellusveneisiin ja niitä varten erityisesti suunnitellut komponentit

                           —

                           Täydelliset rungot

                           —

                           Vastatoimivälineet

                           —

                           Laitteet ja komponentit, jotka on jätetty saman yleisen siirtoluvan muiden luokkien ulkopuolelle.

               —

               ML 10. Kaikki tarvikkeet, lukuun ottamatta seuraavia:

                           —

                           Täydelliset ilma-alukset

                           —

                           Täydelliset miehittämättömät ilma-alukset sekä niitä varten erityisesti suunnitellut tai muunnetut komponentit

                           —

                           Rungot taistelulentokoneita ja taisteluhelikoptereita varten

                           —

                           Moottorit taistelulentokoneita varten

                           —

                           Laitteet ja komponentit, jotka on jätetty saman yleisen siirtoluvan muiden luokkien ulkopuolelle.

               —

               ML 11. Alakohta a. Ainoastaan seuraavat tarvikkeet:

                           —

                           Ohjaus- ja navigointilaitteet, lukuun ottamatta MANPADeja varten tarkoitettuja järjestelmiä tai MTCR I:ssä määriteltyjä järjestelmiä.

                           —

                           Automaattiset johto- ja valvontajärjestelmät

               —

               ML 13. Alakohdat c ja d.

               —

               ML 15. Alakohdat b, c ja d.

               —

               ML 16. Kaikki tarvikkeet, lukuun ottamatta seuraavia:

                           —

                           MANPAD-järjestelmiin liittyvät tarvikkeet.

                           —

                           Kaikki sellaisiin tarvikkeisiin liittyvät tuotteet, joiden vienti ei ole sallittua saman yleisen siirtoluvan nojalla.

               —

               ML 17. Alakohdat a, b, d, e, j, k, l, m, n, o ja p. Kaikki tarvikkeet, lukuun ottamatta seuraavia:

                           —

                           Alakohta n: Testimallit jätetään ulkopuolelle, jos ne on erityisesti suunniteltu ML 4, 6, 9 tai 10:ssä täsmennettyjen tuotteiden kehittämiseen, samoin kuin komponentit, jotka on erityisesti suunniteltu näitä testimalleja varten.

               —

               ML 21. Alakohta a. Ainoastaan seuraavat tarvikkeet ja vain, jos ne on sallittu muissa luokissa samassa yleisessä siirtoluvassa:

                           a)

                           ’Ohjelmistot’, jotka on erityisesti suunniteltu tai muunnettu seuraavia varten:

                                       1.

                                       Direktiivin 2009/43/EY liitteessä säädettyjen laitteiden käyttö tai ylläpito;

                           b)

                           Seuraavat muut kuin ML21.a kohdassa tarkoitetut erityiset ’ohjelmistot’:

                                       1.

                                       ’Ohjelmistot’, jotka on erityisesti suunniteltu sotilaskäyttöön ja erityisesti suunniteltu sotilasasejärjestelmien mallintamiseen, simulointiin tai arviointiin;

                                       4.

                                       ’Ohjelmistot’, jotka on erityisesti suunniteltu sotilaskäyttöön ja erityisesti suunniteltu johtamis-, viesti-, valvonta- ja tiedustelusovelluksiin (C3I) tai johtamis-, viesti-, valvonta-, tietokone- ja tiedustelusovelluksiin (C4I).

               —

               ML 22. Alakohta a. Kaikki teknologia lukuun ottamatta kehittämistä ja tuotantoa varten vaadittua teknologiaa ja vain, jos se on sallittu muissa luokissa samassa yleisessä siirtoluvassa.

         1.2   Ehdot, jotka on sisällytettävä luotettavuustodistuksen saaneita vastaanottajia koskevaan yleiseen siirtolupaan

   Seuraava ehtoja koskeva luettelo ei ole tyhjentävä. Jäsenvaltioiden luotettavuustodistuksen saaneita vastaanottajia koskevaan yleiseen siirtolupaan lisäämät muut ehdot eivät kuitenkaan saa olla ristiriidassa jäljempänä lueteltujen ehtojen kanssa tai heikentää niitä.

               —

               Maantieteellinen kattavuus: Euroopan talousalue (EU28 + Islanti ja Norja (3))

               —

               Uudelleensiirrot ETA:n sisällä sallitaan ilman ennakkovalvontaa; ainoastaan jälkiraportointia voidaan vaatia.

               —

               Jälleenvienti: Jäsenvaltioiden on sallittava vapauttaminen mahdollisista vientirajoituksista toisessa seuraavista tilanteista tai molemmissa tilanteissa:

                           —

                           integroitujen komponenttien osalta direktiivin 2009/43/EY 4 artiklan 8 kohdan tavoitteen mukaisesti;

                           —

                           jos loppukäyttäjä sijaitsee jossakin seuraavista maista: Australia, Kanada, Japani, Uusi-Seelanti, Sveitsi, Liechtenstein ja Amerikan yhdysvallat.

                     Molemmissa jälleenvientitapauksissa alkuperäjäsenvaltion toimivaltainen viranomainen voi pyytää toimittajalta käyttöä koskevan ilmoituksen, joka direktiivin 2009/43/EY 9 artiklan mukaisesti luotettavuustodistuksen saaneen vastaanottajan on toimitettava.

               —

               Luotettavuustodistuksen saaneita vastaanottajia koskevan yleisen siirtoluvan mukaista jälkikäteisvalvontaa varten jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että toimittajat raportoivat luotettavuustodistuksen saaneita vastaanottajia koskevan yleisen siirtoluvan käytöstä direktiivin 2009/43/EY 8 artiklan 3 kohdassa täsmennettyjen raportointia koskevien vähimmäisvaatimusten mukaisesti.

         2.   JATKOTOIMET
   Jäsenvaltioita kehotetaan panemaan tämä suositus täytäntöön viimeistään 1 päivänä heinäkuuta 2017.
   Jäsenvaltioita kannustetaan ilmoittamaan komissiolle kaikista tämän suosituksen täytäntöönpanemiseksi toteutetuista toimenpiteistä.
   3.   OSOITUS
   Tämä suositus on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Brysselissä 30 päivänä marraskuuta 2016

            Komission puolesta

         Elżbieta BIEŃKOWSKA

            Komission jäsen

      (1)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/43/EY, annettu 6 päivänä toukokuuta 2009, yhteisön sisällä tapahtuvia puolustukseen liittyvien tuotteiden siirtoja koskevien ehtojen yksinkertaistamisesta (EUVL L 146, 10.6.2009, s. 1).

      (2)  Neuvoston yhteinen kanta 2008/944/YUTP, 8 päivänä joulukuuta 2008, sotilasteknologian ja puolustustarvikkeiden viennin valvontaa koskevien yhteisten sääntöjen määrittämisestä (EUVL L 335, 13.12.2008, s. 99).

      (3)  ETA:n sekakomitean päätökseen N:o 111/2013, annettu 14 päivänä kesäkuuta 2013, ETA-sopimuksen liitteen II (Tekniset määräykset, standardit, testaus ja varmentaminen) muuttamisesta (EUVL L 318, 28.11.2013, s. 12), jolla pantiin direktiivin 2009/43/EY täytäntöön ETA-alueella, sisältyi nimenomaista mukauttamista koskeva teksti: ”Tätä direktiiviä ei sovelleta Liechtensteiniin”.


title: Komission suositus (EU) 2017/1803, annettu 3 päivänä lokakuuta 2017, laillisten muuttoväylien lisäämisestä kansainvälisen suojelun tarpeessa oleville henkilöille (tiedoksiannettu numerolla C(2017) 6504)

text:
               7.10.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 259/21

         KOMISSION SUOSITUS (EU) 2017/1803,
   annettu 3 päivänä lokakuuta 2017,
   laillisten muuttoväylien lisäämisestä kansainvälisen suojelun tarpeessa oleville henkilöille

         (tiedoksiannettu numerolla C(2017) 6504)

   EUROOPAN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 292 artiklan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Uudelleensijoittaminen on tärkeä väline, jonka avulla tarjotaan suojelua kotiseudultaan siirtymään joutuneille henkilöille ja annetaan selkeä osoitus maailmanlaajuisesta solidaarisuudesta kolmansille maille auttamalla niitä sotaa ja vainoa pakenevien suurten ihmismäärien vastaanottamisessa. Kun Euroopan unioniin suuntautuvat vaaralliset ja sääntöjenvastaiset muuttovirrat korvataan uudelleensijoittamisen myötä turvallisilla ja laillisilla muuttoväylillä, voidaan pelastaa ihmishenkiä, vähentää sääntöjenvastaista muuttoliikettä ja hallita muuttopaineita sekä ehkäistä ihmissalakuljettajaverkostojen toimintaa. Siksi uudelleensijoittaminen on tärkeä osa EU:n kattavaa turvapaikka- ja muuttoliikepolitiikkaa.

               (2)

               Välimeren poikkeuksellisen suuret muuttovirrat aiheuttivat syyskuussa 2015 kriisin, jonka vuoksi unionin toimielimet totesivat välittömästi hätätilan ja esittivät hyväksyttäväksi sekä lyhyen että pitkän aikavälin toimenpiteitä, joiden avulla oli tarkoitus puuttua muuttovirtoihin EU:n ulkopuolella, varmistaa unionin ulkorajojen tehokas valvonta, vahvistaa EU:n palauttamispolitiikkaa ja samalla uudistaa Euroopan yhteinen turvapaikkajärjestelmä ja avata lisää turvallisia ja laillisia muuttoväyliä Euroopan unioniin.

               (3)

               Yksi välittömistä toimenpiteistä, joiden tarkoituksena oli puuttua muuttoliikekriisiin kattavasti ja osoittaa solidaarisuutta niitä kolmansia maita kohtaan, jotka kantavat suurimman vastuun maailmanlaajuisen pakolaiskriisin hoidosta, oli komission 8 päivänä kesäkuuta 2015 esittämä suositus EU:n laajuisesta järjestelmästä, jonka kautta 20 000 kansainvälisen suojelun tarpeessa olevaa henkilöä sijoitettaisiin uudelleen EU:n alueelle kahden vuoden aikana. (1) Jäsenvaltiot ja Dublin-järjestelmään assosioituneet valtiot sopivat 20 päivänä heinäkuuta 2015 sijoittavansa uudelleen 22 504 henkilöä, jotka ovat kansainvälisen suojelun tarpeessa ja tulevat Lähi-idän, Afrikan sarven ja Pohjois-Afrikan alueilta. (2)

               (4)

               Jotta ihmissalakuljettajien verkostot voidaan hajottaa ja tarjota muuttajille vaihtoehto sille, että he vaarantavat henkensä, EU ja Turkki päättivät 18 päivänä maaliskuuta 2016 katkaista humanitaarisen kriisin aiheuttaneiden sääntelemättömien muuttovirtojen kierteen hyväksymällä useita toimenpiteitä, joihin sisältyi muun muassa kansainvälisen suojelun tarpeessa olevien syyrialaisten sijoittaminen uudelleen jäsenvaltioiden alueelle.

               (5)

               EU:n ja Turkin julkilausuman jälkeen neuvosto muutti neuvoston päätöstä (EU) 2015/1601 (3) niin, että jäsenvaltiot voivat täyttää sisäisiä siirtoja koskevat velvoitteensa 54 000 hakijan osalta uudelleensijoittamisen, humanitaarisen maahanpääsyn tai muiden laillisen maahanpääsyn sallivien toimenpiteiden avulla ja ottaa näin vastaan kansainvälisen suojelun tarpeessa olevia syyrialaisia Turkista kansallisten ja monenvälisten järjestelmiensä nojalla.

               (6)

               Pakolaisia ja muuttajia koskevassa New Yorkin julkilausumassa, jonka kaikki Yhdistyneiden kansakuntien 193 jäsenvaltiota hyväksyivät 19 päivänä syyskuuta 2016, vaaditaan tasapuolisempaa taakan- ja vastuunjakoa maailman pakolaisten vastaanottamisessa ja tukemisessa. Yhdistyneiden kansakuntien jäsenvaltiot ilmaisivat aikomuksensa laajentaa erilaisia laillisia muuttoväyliä, joiden avulla pakolaisille voidaan myöntää maahanpääsy tai sijoittaa heitä uudelleen kolmansiin maihin. (4)

               (7)

               Vuoden 2017 syyskuun 20 päivään mennessä on sijoitettu uudelleen yli 23 000 ihmistä 20 päivänä heinäkuuta 2015 hyväksytyn järjestelyn ja EU:n ja Turkin julkilausuman nojalla. Lisäksi jäsenvaltiot ovat sijoittaneet uudelleen myös muita kansainvälisen suojelun tarpeessa olevia henkilöitä omien kansallisten järjestelmiensä nojalla.

               (8)

               Pelkästään vuonna 2016 jäsenvaltiot sijoittivat uudelleen 14 205 pakolaista, eli selvästi enemmän kuin vuonna 2015 (8 155 henkeä), vuonna 2014 (6 550 henkeä) ja vuosina 2010–2013 (4 000–5 000 henkeä vuodessa). Lisäys kertoo uudelleensijoittamisen alalla tehdyn EU:n tason yhteistyön tuomasta lisäarvosta ja mahdollisuuksista. Se osoittaa myös, että EU:n talousarviosta uudelleensijoittamista varten vuosiksi 2014–2017 myönnetyllä 293,3 miljoonan euron rahoituksella on ollut suuri merkitys.

               (9)

               Niiden jäsenvaltioiden, jotka eivät ole vielä toteuttaneet nykyisten järjestelmien puitteissa antamiaan vastaanottolupauksia, olisi tehtävä se viipymättä. Vastaanottolupaukset, joita ei ole toteutettu silloin kun kummankin nykyisen järjestelmän voimassaolo päättyy, olisi siirrettävä seuraavaan uudelleensijoittamisjärjestelmään jäsenvaltioiden sen puitteissa antamien uusien vastaanottolupausten lisäksi.

               (10)

               EU:n on siirryttävä tapauskohtaisista uudelleensijoittamista ja humanitaarista maahanpääsyä koskevista järjestelmistä kohti pysyvämpää EU:n uudelleensijoittamiskehystä. Tätä varten komissio on esittänyt osana EU:n turvapaikkajärjestelmän uudistamista ehdotuksen unionin uudelleensijoittamiskehyksestä (5), jonka avulla kansainvälisen suojelun tarpeessa oleville tarjottaisiin turvallisia ja laillisia maahanpääsyväyliä. Kyseisen ehdotuksen hyväksyminen on tärkeä askel kohti tehokkaampaa, oikeudenmukaisempaa ja pysyvämpää eurooppalaista turvapaikka- ja muuttoliikepolitiikkaa.

               (11)

               Jotta uudelleensijoittamista voitaisiin jatkaa siihen asti, että unionin uudelleensijoittamiskehys otetaan käyttöön, komissio kehotti 4 päivänä heinäkuuta 2017 pidetyssä 8:nnessa sisäisiä siirtoja ja uudelleensijoittamista koskevassa foorumissa jäsenvaltioita antamaan kunnianhimoisia vastaanottolupauksia tälle ajanjaksolle sovittujen prioriteettien ja YK:n pakolaisasiain päävaltuutetun (UNHCR) vuoden 2018 maailmanlaajuista uudelleensijoittamistarvetta koskevan raportin (Projected Global Resettlement Needs) mukaisesti.

               (12)

               Tämän suosituksen tarkoituksena on varmistaa, että uudelleensijoittamista voidaan jatkaa myös sen jälkeen kun EU:n nykyisten uudelleensijoittamisjärjestelmien voimassaolo päättyy, siihen asti että unionin uudelleensijoittamiskehys otetaan käyttöön, ja seurata 4 päivänä heinäkuuta 2017 käynnistetyn vastaanottolupaushankkeen edistymistä vuoden 2018 uudelleensijoittamistarvetta koskevassa UNHCR:n raportissa esitetyt lisätarpeet huomioon ottaen.

               (13)

               Suosituksen tarkoituksena on tukea jäsenvaltioiden jatkuvia toimia laillisten ja turvallisten väylien tarjoamiseksi kansainvälistä suojelua tarvitseville henkilöille. Tähän suositukseen perustuvat jäsenvaltioiden toimet ovat osoitus solidaarisuudesta niitä kolmansia maita kohtaan, jotka ovat ottaneet vastaan suuria määriä kansainvälisen suojelun tarpeessa olevia henkilöitä, minkä lisäksi ne edistävät kansainvälisiä uudelleensijoittamisaloitteita ja yleensä muuttoliiketilanteen saamista paremmin hallintaan. Sen vuoksi tämän suosituksen tavoitteet ovat unionin uudelleensijoittamiskehystä koskevan ehdotuksen mukaiset.

               (14)

               Painopistealueiden valinta perustuu tarpeeseen jatkaa sekä 18 päivänä maaliskuuta 2016 annetun EU:n ja Turkin julkilausuman täytäntöönpanoa, muun muassa tulevan vapaaehtoisen humanitaarisen maahanpääsyn järjestelmän avulla, että uudelleensijoittamista Jordaniasta ja Libanonista. Lisäksi perusteena on ollut tarve toteuttaa jatkotoimia Italialle suunnattavia tukitoimia käsittelevässä toimintasuunnitelmassa ”Action Plan on measures to support Italy, reduce pressure along the Central Mediterranean Route and increase Solidarity” (6) esitetyn ilmoituksen pohjalta, jonka mukaan uudelleensijoitettavia henkilöitä otetaan vastaan tärkeimmistä keskisen Välimeren reitillä sijaitsevista ja siihen liittyvistä Afrikan maista, joita ovat muun muassa Libya, Niger, Tšad, Egypti, Etiopia ja Sudan.

               (15)

               Jäsenvaltiot ovat antaneet 4 päivänä heinäkuuta 2017 käynnistetyn vastaanottolupaushankkeen perusteella 20 päivään syyskuuta 2017 mennessä noin 14 000 vastaanottolupausta. Kaikkien jäsenvaltioiden on lisättävä panostustaan, jotta voidaan edistää yhteisiä toimia ihmishenkien pelastamiseksi ja tarjota sääntöjenvastaiselle liikkumiselle uskottavia vaihtoehtoja.

               (16)

               Maailmanlaajuisesti uudelleensijoittamista tarvitsee 1,2 miljoonaa henkilöä, ja UNHCR on toistuvasti kehottanut kaikkia maita laajentamaan asteittain uudelleensijoittamisohjelmiaan pakolaisia koskevassa New Yorkin julkilausumassa esitettyjen aikomusten mukaisesti. Tätä taustaa vasten ja vuodesta 2015 alkaen saavutetun edistymisen pohjalta unionin olisi tarjottava 31 päivään lokakuuta 2019 mennessä ainakin 50 000 uudelleensijoituspaikkaa kansainvälisen suojelun tarpeessa kolmansissa maissa oleville henkilöille.

               (17)

               Unionin talousarviosta olisi osoitettava 500 miljoonaa euroa jäsenvaltioiden tukemiseksi tämän tavoitteen täyttämisessä. Turvapaikka-, maahanmuutto- ja kotouttamisrahaston (AMIF) edellytysten täyttyessä jäsenvaltiot voivat saada 10 000 euron kiinteän määrän jokaista painopistealueilta uudelleensijoitettavaa henkilöä kohti.

               (18)

               UNHCR suunnittelee hätäevakuointia koskevaa väliaikaista mekanismia kaikkein heikoimmassa asemassa olevien muuttajaryhmien siirtämiseksi pois Libyasta. EU:n olisi yhdessä muiden globaalien toimijoiden kanssa osallistuttava tähän mekanismiin, jotta Libyassa nyt kaikkein heikoimmassa asemassa olevat ja kansainvälistä suojelua tarvitsevat henkilöt voivat sen avulla päästä uudelleensijoittamismahdollisuuksien piiriin. Sääntöjenvastainen muuttoliike loppuu vain jos vaarallisille matkoille on olemassa todellinen vaihtoehto. Siksi jäsenvaltioiden olisi uudelleensijoittamislupauksia antaessaan otettava huomioon myös tämä UNHCR:n aloite ja tuettava sitä.

               (19)

               Ranskan, Saksan, Italian ja Espanjan edustajat ja unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkea edustaja, komission varapuheenjohtaja sekä Libyan presidenttineuvoston puheenjohtaja antoivat yhdessä Nigerin ja Tšadin edustajien kanssa 28 päivänä elokuuta 2017 muuttoliike- ja turvapaikka-asioihin liittyvien haasteiden ratkaisemista koskevan yhteisen julkilausuman, jossa todetaan, että samalla kun salakuljettajien toimintaan perustuvaa muuttoliikettä vähennetään, on tarpeen järjestää erityisen heikossa asemassa olevien kansainvälistä suojelua tarvitsevien henkilöiden uudelleensijoittaminen.

               (20)

               Vähintään 50 000 uudelleensijoituspaikan tarjoaminen unionissa painopistealueilta tuleville henkilöille edistää osaltaan laillisten muuttoväylien lisäämiseen tähtääviä maailmanlaajuisia solidaarisuusaloitteita, kuten UNHCR:n äskettäin esittämää maailmanlaajuista pyyntöä 40 000 uudelleensijoituspaikan tarjoamiseksi keskisen Välimeren reitin varrella sijaitsevista maista tuleville henkilöille vuonna 2018.

               (21)

               Täytäntöönpanon seurantaa varten jäsenvaltioiden olisi toimitettava komissiolle kuukausittain raportti henkilöistä, jotka ne ovat antamiensa lupausten mukaisesti uudelleensijoittaneet alueelleen, ja täsmennettävä, mistä maista henkilöt on otettu vastaan.

               (22)

               Komission olisi tarkasteltava tämän suosituksen täytäntöönpanon edistymistä viimeistään 31 päivänä lokakuuta 2018. Tämän tarkastelun perusteella ja ottaen huomioon EU:n ja koko maailman muuttoliiketilanne yleensä jäsenvaltioita voidaan kehottaa edelleen tarkistamaan vastaanottolupauksiaan.

               (23)

               Tämä suositus olisi osoitettava kaikille jäsenvaltioille. Assosioituneita valtioita kehotetaan osallistumaan EU:n yhteisiin uudelleensijoittamistoimiin,

         ON ANTANUT TÄMÄN SUOSITUKSEN:

      VASTAANOTTOLUPAUSTEN LISÄÄMINEN

               1)

               EU:n nykyisten uudelleensijoitusjärjestelmien täytäntöönpanosta saatujen kokemusten perusteella ja jotta voidaan turvata siirtyminen näistä järjestelmistä unionin uudelleensijoittamiskehyksen toteuttamiseen jäsenvaltioiden olisi tarjottava 31 päivään lokakuuta 2019 mennessä ainakin 50 000 uudelleensijoituspaikkaa kansainvälisen suojelun tarpeessa kolmansissa maissa oleville henkilöille.

               2)

               Niiden jäsenvaltioiden, jotka eivät ole vielä esittäneet vastaanottolupauksiaan komission 4 päivänä heinäkuuta 2017 käynnistämän vastaanottolupaushankkeen nojalla, olisi tehtävä se viimeistään 31 päivänä lokakuuta 2017, ja niiden jäsenvaltioiden, jotka ovat jo niin tehneet, olisi harkittava lupaustensa lisäämistä, jotta tavoitteet voidaan saavuttaa.

               3)

               Jäsenvaltioiden olisi keskitettävä vastaanottolupauksensa:

                           a)

                           jotta voidaan varmistaa Syyrian konfliktin vuoksi kotiseudultaan siirtymään joutuneiden syyrialaisten, kolmansien maiden kansalaisten ja kansalaisuudettomien henkilöiden jatkuva uudelleensijoittaminen Turkista, niin että voidaan tukea 18 päivänä maaliskuuta 2016 annetun EU:n ja Turkin julkilausuman täytäntöönpanoa, muun muassa tulevan vapaaehtoisen humanitaarisen maahanpääsyn järjestelmän avulla;

                           b)

                           jotta voidaan varmistaa uudelleensijoittaminen Libanonista ja Jordaniasta;

                           c)

                           jotta voidaan edistää tilanteen vakauttamista keskisellä Välimerellä sijoittamalla suojelun tarpeessa olevia henkilöitä Libyasta, Nigeristä, Tšadista, Egyptistä, Etiopiasta ja Sudanista muun muassa tukemalla hätäevakuointia koskevaa UNHCR:n väliaikaista mekanismia kaikkein heikoimmassa asemassa olevien muuttajaryhmien siirtämiseksi pois Libyasta.

               4)

               Jäsenvaltioita kehotetaan toteuttamaan vastaanottolupauksensa kokonaisuudessaan mahdollisimman nopeasti tiiviissä yhteistyössä UNHCR:n kanssa ja tarvittaessa EASOn tuella.

      SEURANTA

               5)

               Jäsenvaltioiden olisi ilmoitettava komissiolle kuukausittain niiden henkilöiden lukumäärä, jotka ne ovat antamiensa lupausten mukaisesti uudelleensijoittaneet alueelleen, ja täsmennettävä, mistä maista uudelleensijoitettavat henkilöt on otettu vastaan.

      RAHOITUSTUKI

               6)

               Jäsenvaltioiden olisi hyödynnettävä täysimääräisesti turvapaikka-, maahanmuutto- ja kotouttamisrahaston kautta osoitettava 500 miljoonan euron tuki tässä suosituksessa tarkoitettujen uudelleensijoittamislupausten toteuttamiseksi.

      UUDELLEENTARKASTELU

               7)

               Komissio tarkastelee tätä suositusta uudelleen viimeistään 31 päivänä lokakuuta 2018. Komission suorittaman, tämän suosituksen täytäntöönpanoa koskevan uudelleentarkastelun perusteella ja ottaen huomioon EU:n ja koko maailman muuttoliiketilanne yleensä jäsenvaltioita voidaan tarvittaessa kehottaa edelleen tarkistamaan vastaanottolupauksiaan.

      OSOITUS

               8)

               Tämä suositus on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Brysselissä 3 päivänä lokakuuta 2017.

            Komission puolesta

         Dimitris AVRAMOPOULOS

            Komission jäsen

      (1)  Komission suositus, annettu 8 päivänä kesäkuuta 2015, Euroopan uudelleensijoitusjärjestelmäksi (C(2015) 3560 final).

      (2)  Neuvostossa kokoontuneiden jäsenvaltioiden hallitusten edustajien päätelmät, 20.7.2015.

      (3)  Neuvoston päätös (EU) 2016/1754, annettu 29 päivänä syyskuuta 2016, Italian ja Kreikan hyväksi toteutettavien kansainvälistä suojelua koskevien väliaikaisten toimenpiteiden käyttöön ottamisesta annetun päätöksen (EU) 2015/1601 muuttamisesta (EUVL L 268, 1.10.2016, s. 82).

      (4)  New Yorkin julkilausuma pakolaisista ja muuttajista, saatavilla osoitteessa http://www.unhcr.org/new-york-declaration-for-refugees-and-migrants.html.

      (5)  COM(2016) 468 final.

      (6)  SEC(2017) 339.


title: EFTAn valvontaviranomaisen suositus N:o 3/05/KOL, annettu 19 päivänä tammikuuta 2005, rehuissa esiintyvien dioksiinien ja dioksiinin kaltaisten PCB-yhdisteiden aiheuttaman taustakuormituksen seurannasta

text:
               6.10.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 260/21

         EFTAN VALVONTAVIRANOMAISEN SUOSITUS

   N:o 3/05/KOL,
   annettu 19 päivänä tammikuuta 2005,
   rehuissa esiintyvien dioksiinien ja dioksiinin kaltaisten PCB-yhdisteiden aiheuttaman taustakuormituksen seurannasta
   EFTAN VALVONTAVIRANOMAINEN, joka
   ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 109 artiklan ja pöytäkirjan 1,
   ottaa huomioon EFTA-valtioiden sopimuksen valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamisesta ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan b alakohdan ja pöytäkirjan 1,
   ottaa huomioon ETA-sopimuksen liitteessä I olevan II luvun 33 kohdassa mainitun säädöksen (Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/32/EY (1), annettu 7 päivänä toukokuuta 2002, haitallisista aineista eläinten rehuissa), sellaisena kuin se on muutettuna ja sellaisena kuin se on mukautettuna ETA-sopimukseen sopimuksen pöytäkirjalla 1,
   ottaa huomioon 1 päivänä joulukuuta 2004 tehdyn EFTAn valvontaviranomaisen päätöksen 303/04/KOL, jossa asiasta vastaavaa kollegion jäsentä kehotetaan hyväksymään suositus, jos suositusehdotus on EFTAn kasvi- ja rehukomitean lausunnon mukainen,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               ETA-sopimuksen liitteessä I olevan II luvun 33 kohdassa mainitussa säädöksessä (direktiivi 2002/32/EY) säädetään rehuissa ja rehuseoksissa esiintyvien dioksiinien enimmäismääristä.

               (2)

               Vaikka toksikologiselta kannalta enimmäismääriä olisi sovellettava sekä dioksiineihin ja furaaneihin että dioksiinin kaltaisiin PCB:isiin, enimmäismäärät on asetettu ainoastaan dioksiineille ja furaaneille eikä siis dioksiinin kaltaisille PCB:ille, koska jälkimmäisten esiintymisestä on saatavilla hyvin vähän tietoa. Edellä mainitun säädöksen mukaan enimmäismääriä tarkistetaan ensimmäisen kerran 31 päivään joulukuuta 2004 mennessä dioksiinien ja dioksiinien kaltaisten PCB:iden esiintymisestä saatujen uusien tietojen perusteella erityisesti siksi, että voitaisiin vahvistaa enimmäismäärät myös dioksiinin kaltaisille PCB:ille.

               (3)

               On välttämätöntä hankkia koko ETA:n alueelta luotettavaa tietoa dioksiinin kaltaisten PCB:iden esiintymisestä mahdollisimman useantyyppisissä eläinten rehuksi tarkoitetuissa tuotteissa (sellaisina kuin ne määritellään mainitussa säädöksessä), jotta saadaan selkeä kuva näiden aineiden esiintymisestä eläinten rehuksi tarkoitetuissa tuotteissa eri aikoina.

               (4)

               Dioksiinien, furaanien, dioksiinin kaltaisten PCB:iden ja muiden kuin dioksiinin kaltaisten PCB:iden esiintymisen välinen suhde on merkityksellinen, mutta suureksi osaksi tuntematon tekijä. Siksi on asianmukaista mahdollisuuksien mukaan analysoida valitut näytteet myös muiden kuin dioksiinin kaltaisten PCB:iden varalta.

               (5)

               Säädöksen 4 artiklan 2 kohdan nojalla EFTA-valtioiden on toimitettava EFTAn valvontaviranomaiselle kaikki asiaa koskevat tiedot ja tulokset lähteestä sekä haitallisten aineiden pitoisuuden alentamiseksi tai poistamiseksi toteutetuista toimenpiteistä.

               (6)

               On tärkeää, että EFTA-valtiot osallistuvat rehuissa esiintyvien dioksiinien ja dioksiinin kaltaisten PCB:iden aiheuttaman taustakuormituksen seurantaan ja että kyseiset tiedot ilmoitetaan säännöllisesti EFTAn valvontaviranomaiselle.

               (7)

               Valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 1 olevan 2 artiklan 1 kohdan mukaan EFTAn valvontaviranomaisen on toimitettava tiedot edelleen Euroopan komissiolle.

               (8)

               EFTA-valtioiden osallistumista tämän suosituksen liitteen I soveltamisalaan kuuluviin ohjelmiin on arvioitava niille ETA-sopimuksen liitteessä I olevasta II luvusta myönnettyjen poikkeusten osalta.

               (9)

               Tässä suosituksessa säädetyt toimenpiteet ovat EFTAn valvontaviranomaista avustavan EFTAn kasvi- ja rehukomitean lausunnon mukaiset,

         SUOSITTELEE, ETTÄ EFTA-VALTIOT:

               1)

               Toteuttavat vuodesta 2004 lähtien 31 päivään joulukuuta 2006 asti eläinten rehuksi tarkoitetuissa tuotteissa esiintyvien dioksiinien, furaanien ja dioksiinin kaltaisten PCB:iden aiheuttaman taustakuormituksen seurannan noudattaen suositettua vuosittaista näytteenoton vähimmäistiheyttä, josta annetaan ohjeet liitteen I taulukossa. Näytteenottotiheyttä olisi vuosittain tarkistettava saatujen kokemusten perusteella.

               2)

               Toimittavat EFTAn valvontaviranomaiselle säännöllisin väliajoin liitteen II tiedot siinä esitetyssä muodossa, jotta ne voidaan kerätään yhteen tietokantaan. On aiheellista toimittaa myös viimeksi kuluneiden vuosien taustakuormitusta kuvaavat tiedot, jotka on saatu käyttämällä analyysimenetelmää, joka on ETA-sopimuksen liitteessä I olevan II luvun 1 zc kohdassa mainitun säädöksen (komission direktiivi 2002/70/EY (2), annettu 26 päivänä heinäkuuta 2002, rehujen dioksiinipitoisuuksien ja dioksiinin kaltaisten PCB-yhdisteiden pitoisuuksien määrittämistä koskevista vaatimuksista) vaatimusten mukainen.

               3)

               Analysoivat mahdollisuuksien mukaan samoista näytteistä myös muita kuin dioksiinin kaltaisia PCB:itä.

      Tehty Brysselissä 19 päivänä tammikuuta 2005.

            EFTAn valvontaviranomaisen puolesta

         Bernd HAMMERMANN

            Kollegion jäsen

      (1)  EYVL L 140, 30.5.2002, s. 10. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 2005/8/EY (EUVL L 27, 29.1.2005, s. 44).

      (2)  EYVL L 209, 6.8.2002, s. 15. Direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2005/7/EY (EUVL L 27, 29.1.2005, s. 41).

      LIITE I

         Taulukko: yleiskatsaus suositetusta vuosittain analysoitavien rehunäytteiden vähimmäismäärästä. Näytteiden jakautuminen perustuu tuotantoon ja/tai käyttöön kussakin maassa. Erityistä huomiota kiinnitetään rehuaineisiin ja -seoksiin, joissa esiintyvien dioksiinien, furaanien ja dioksiinin kaltaisten PCB:iden aiheuttaman taustakuormituksen odotetaan vaihtelevan suuresti.

                  Suositeltu näytteiden kokonaismäärä maittain

                  Rehuaineet, lisäaineet, esiseokset

                  Rehuseokset

                  Kasviperäiset

                  Kivennäisaineita sisältävät aineet

                  Hivenaineet, sidonta-aineet ja paakkuuntumisenesto-aineet

                  Esiseokset – kaikki lajikkeet

                  Eläinperäiset

                  Yht.

                  Maaeläimet

                  Kalat

                  Yht.

                  Maa

                  Määrä

                  Viljat, jyvät, niistä saatavat tuotteet ja sivutuotteet

                  Öljykasvien siemenet ja öljypitoiset hedelmät, niistä saatavat tuotteet ja sivutuotteet/palkokasvien siemenet, niistä saatavat tuotteet ja sivutuotteet

                  Nurmirehut, mukaan lukien korsirehut

                  Muut kasviperäiset rehuaineet

                  Eläinrasva/eläinperäiset tuotteet (myös maitojauho ja munatuotteet

                  Kalaöljy

                  Kalajauho

                  Määrä

                  Naudat

                  Siat

                  Siipikarja

                  Muut (kanit, hevoset ja lemmikkieläimet)

                  Kalat

                  Määrä

                  Islanti

                  67

                  3

                  3

                  3

                  2

                  1

                  1

                  2

                  3

                  19

                  16

                  53

                  3

                  3

                  3

                  2

                  3

                  14

                  Norja

                  127

                  5

                  5

                  5

                  3

                  3

                  3

                  5

                  3

                  13

                  15

                  60

                  3

                  3

                  3

                  2

                  56

                  67

      LIITE II
      A.   Selittäviä huomautuksia rehuissa esiintyvistä dioksiineista, furaaneista, dioksiinin kaltaisista PCB:istä ja muista PCB:istä saatuja analyysituloksia koskevaan lomakkeeseen
      1.   YLEISTÄ TIETOA ANALYSOIDUISTA NÄYTTEISTÄ
      Maa: jäsenvaltio, jossa seuranta on toteutettu.
      Vuosi: vuosi, jona seuranta on toteutettu.
      Tuote: analysoitu rehutyyppi – rehuaineiden osalta on mahdollisuuksien mukaan käytettävä rehuaineiden liikkuvuudesta 29 päivänä huhtikuuta 1996 annetussa neuvoston direktiivissä 1996/25/EY säädettyä käsitteistöä. Etenkin rehuseosten koostumus on erittäin tärkeä tieto.
      Kaupan pitäminen: paikka, jossa tuote (näyte) on kerätty.
      Tulosten ilmoittaminen: tulokset on esitettävä tuotekohtaisesti. Tulokset on ilmoitettava enimmäismäärien vahvistamisessa käytetyn tason mukaan (laskettu sellaisen rehuaineen osalta, jonka kosteuspitoisuus on 12 prosenttia – direktiivi 2002/32/EY). On erittäin suositeltavaa käyttää tätä samaa tasoa myös ilmoitettaessa muiden kuin dioksiinin kaltaisten PCB:iden määrät.
      Näytteenottotyyppi: satunnainen näytteenotto – myös kohdennetun näytteenoton tulokset voidaan ilmoittaa, mutta tällöin on ilmoitettava selkeästi, että kyseessä on kohdennettu näytteenotto, joka ei välttämättä kuvaa tavallista taustakuormitusta.
      Menetelmät: käytetty menetelmä.
      Hyväksyntä: ilmoitetaan, onko analyysimenetelmä hyväksytty vai ei.
      Epävarmuustekijät (%): analyysimenetelmään liittyvien epävarmuustekijöiden prosenttiosuus.
      2.   ERITYISTIETOA ANALYSOIDUISTA NÄYTTEISTÄ
      Näytteiden lukumäärä: samasta tuotteesta analysoitujen näytteiden lukumäärä. Jos tulokset on saatu useammista näytteistä kuin mitä lomakkeeseen on merkitty sarakkeita, lomakkeen loppuun lisätään numeroituja sarakkeita.
      Tuotantotapa: perinteinen/luonnonmukainen (selitetään mahdollisimman tarkasti).
      Alue: mikäli oleellista, ilmoitetaan alue, jolta näyte on kerätty, ja mahdollisesti mainitaan, onko kyseessä maaseutu, kaupunkialue, teollisuusalue, satama, avomeri, jne. Esim. Bryssel – kaupunkialue, Välimeri – avomeri.
      Osanäytteiden lukumäärä: jos analysoitu näyte on yhdistetty näyte, ilmoitetaan osanäytteiden (yksittäisten näytteiden) lukumäärä. Jos analyysin tulos perustuu ainoastaan yhteen näytteeseen, merkitään ”1”. Koska osanäytteiden lukumäärä voi vaihdella erilaisissa yhdistetyissä näytteissä, lukumäärä on ilmoitettava kunkin näytteen osalta erikseen.
      Rasvapitoisuus (%): näytteen rasvapitoisuus prosentteina (jos tiedossa).
      Kosteuspitoisuus (%): näytteen kosteuspitoisuus prosentteina (jos tiedossa).
      3.   TULOKSET
      Dioksiinit, furaanit ja dioksiinin kaltaiset PCB:t: kunkin yhdisteen tulokset ilmoitetaan seuraavilla yksiköillä: ppt – nanogramma/kilo (ng/kg).
      Muut kuin dioksiinin kaltaiset PCB:t: kunkin yhdisteen tulokset ilmoitetaan seuraavilla yksiköillä: ppb – mikrogramma/kilo (μg/kg).
      Määritysraja (LOQ): ilmoitetaan seuraavasti: ng/kg tai μg/kg (muut kuin dioksiinin kaltaiset PCB:t).
      Toteamisraja (LOD): ilmoitetaan seuraavasti: ng/kg tai μg/kg (muut kuin dioksiinin kaltaiset PCB:t).
      Toteamisrajan alle jäävien analysoitujen yhdisteiden tulokset merkitään seuraavasti: < LOD (toteamisraja ilmoitetaan arvona). Määritysrajan alle jäävien analysoitujen yhdisteiden tulokset merkitään seuraavasti: < LOQ (määritysraja ilmoitetaan arvona).
      Jos PCB-7:n ja dioksiinin kaltaisten PCB:iden lisäksi on analysoitu muita PCB-yhdisteitä, lomakkeeseen lisätään kunkin tällaisen PCB-yhdisteen numero (esim. 31, 99, 110). Jos näytteestä on analysoitu useampia PCB-yhdisteitä kuin mitä lomakkeeseen on merkitty rivejä, lomakkeen loppuun lisätään rivejä.
      4.   HUOMAUTUKSIA
      Tässä kohdassa voidaan ilmoittaa rasvan uuttamisessa käytetyn menetelmän lisäksi muita asianomaisia huomioita toimitetuista tiedoista.
      B.   Rehuissa esiintyvien dioksiini- ja furaaniyhdisteiden, dioksiinin kaltaisten PCB-yhdisteiden ja muiden PCB-yhdisteiden analyysitulosten ilmoituslomake


title: Neuvoston suositus, annettu 10 päivänä heinäkuuta 2012 , Viron vuoden 2012 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Viron vuosien 2012–2015 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto

text:
               24.7.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 219/25

         NEUVOSTON SUOSITUS,
   annettu 10 päivänä heinäkuuta 2012,
   Viron vuoden 2012 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Viron vuosien 2012–2015 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto
   2012/C 219/07
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,
   ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 (1) ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan,
   ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,
   ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
   ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,
   on kuullut talous- ja rahoituskomiteaa,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Eurooppa-neuvosto hyväksyi 26 päivänä maaliskuuta 2010 komission ehdotuksen käynnistää uusi työllisyys- ja kasvustrategia, Eurooppa 2020. Strategian lähtökohtana on tehostaa talouspolitiikan yhteensovittamista, ja siinä keskitytään avainalueisiin, joilla tarvitaan toimia Euroopalla kestävän kasvun vauhdittamiseen ja kilpailukyvyn parantamiseen olevien mahdollisuuksien lisäämiseen.

               (2)

               Neuvosto antoi 13 päivänä heinäkuuta 2010 suosituksen jäsenvaltioiden ja unionin talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista (2010–2014) ja hyväksyi 21 päivänä lokakuuta 2010 päätöksen jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista (2). Yhdessä nämä muodostavat ns. yhdennetyt suuntaviivat. Jäsenvaltioita kehotettiin ottamaan yhdennetyt suuntaviivat huomioon kansallisessa talous- ja työllisyyspolitiikassaan.

               (3)

               Neuvosto antoi 12 päivänä heinäkuuta 2011 suosituksen (3) Viron vuoden 2011 kansallisesta uudistusohjelmasta ja lausunnon Viron vakausohjelmasta vuosiksi 2011–2015.

               (4)

               Komissio hyväksyi 23 päivänä marraskuuta 2011 toisen vuotuisen kasvuselvityksen. Tästä alkoi toinen politiikan yhdennetyn etukäteiskoordinoinnin eurooppalainen ohjausjakso, jonka perusta on Eurooppa 2020 -strategiassa. Komissio hyväksyi 14 päivänä helmikuuta 2012 makrotalouden epätasapainon ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta 16 päivänä marraskuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011 (4) perusteella varoitusmekanismia koskevan kertomuksen, jossa se katsoi, että Viro ei kuulu niihin jäsenvaltioihin, joista laadittaisiin perusteellinen tarkastelu.

               (5)

               Neuvosto antoi 1 päivänä joulukuuta 2011 päätelmät, joissa kehotetaan sosiaalisen suojelun komiteaa esittämään yhteistyössä työllisyyskomitean ja muiden komiteoiden kanssa näkemyksensä toimista, joita suositellaan Eurooppa 2020 -strategian puitteissa toteutettavan politiikkajakson yhteydessä. Nämä näkemykset ovat osa työllisyyskomitean lausuntoa.

               (6)

               Euroopan parlamentti on asetuksen (EY) N:o 1466/97 mukaisesti osallistunut asianmukaisesti eurooppalaiseen ohjausjaksoon, ja se on 15 päivänä helmikuuta 2012 hyväksynyt päätöslauselman vuotuisen kasvuselvityksen 2012 työllisyys- ja sosiaalinäkökohdista sekä päätöslauselman osallistumisesta vuotuiseen kasvuselvitykseen 2012.

               (7)

               Eurooppa-neuvosto hyväksyi 2 päivänä maaliskuuta 2012 rahoitusvakauden turvaamisen, julkisen talouden vakauttamisen ja kasvun vauhdittamisen painopisteet. Se korosti, että on tarpeen jatkaa eriytettyä, kasvua edistävää julkisen talouden vakauttamista, palauttaa normaalit luotonannon edellytykset, edistää kasvua ja kilpailukykyä, puuttua työttömyyteen ja kriisin sosiaalisiin seurauksiin sekä nykyaikaistaa julkishallintoa. Se kehotti jäsenvaltioita toteuttamaan neuvoston vuodeksi 2011 antamat maakohtaiset suositukset ja näihin painopisteisiin perustuvia konkreettisia toimenpiteitä, jotka sisällytetään niiden vakaus- tai lähentymisohjelmiin ja kansallisiin uudistusohjelmiin.

               (8)

               Lisäksi Eurooppa-neuvosto kehotti 2 päivänä maaliskuuta 2012 Euro Plus -sopimukseen osallistuvia jäsenvaltioita esittämään sitoumuksensa niin ajoissa, että ne voidaan sisällyttää vakaus- tai lähentymisohjelmiin ja kansallisiin uudistusohjelmiin.

               (9)

               Viro toimitti vuosia 2012–2015 koskevan vakausohjelmansa sekä vuoden 2012 kansallisen uudistusohjelmansa 26 päivänä huhtikuuta 2012. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon.

               (10)

               Neuvosto on asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 1 kohdan mukaisen vakausohjelman arvioinnin perusteella sitä mieltä, että ohjelman julkisen talouden ennusteiden perustana oleva makrotalouden skenaario on realistinen vuosien 2012–2013 osalta, jolloin BKT:n kasvun odotetaan olevan keskimäärin noin 2,4 prosenttia. Komission yksiköiden kevään 2012 talousennusteen mukaan BKT:n kasvu on 3,8 prosenttia vuonna 2013. Vakausohjelmassa esitetyn julkisen talouden strategian tavoitteena on varmistaa tasapainoista kasvua tukeva kestävä finanssipolitiikka niin, että saavutetaan rakenteellinen ylijäämä samalla kun varmistetaan riittävät finanssipoliittiset puskurit ja kevennetään työhön kohdistuvaa verorasitusta. Strategian tavoitteena on myös täyttää vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimukset. Vakausohjelman tavoitteena on ylittää rakenteellista ylijäämää koskeva julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoite vuodesta 2013 alkaen.
               Keskipitkän aikavälin tavoite vastaa riittävästi vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia. Kun otetaan huomioon (uudelleenlaskettu) julkisen talouden rakenteellinen rahoitusasema (5) ja harkinnanvaraiset tulopuolen toimenpiteet, julkisten menojen kasvuvauhti vastaa vakaus- ja kasvusopimuksessa vahvistettua menojen kasvun viitearvoa vuoteen 2015 mennessä. Vakausohjelman tavoitteena on samalla saavuttaa kokonaisylijäämä vuodesta 2014 alkaen. Velkasuhde on selvästi alle 60 prosenttia suhteessa BKT:hen, ja ohjelman mukaan on todennäköistä, että se supistuu vuoden 2013 jälkeen ja on noin 10 prosenttia vuonna 2015.

               (11)

               Viron julkisen talouden ylijäämä oli huomattava vuonna 2011. Komission yksiköiden kevään 2012 talousennusteen mukaan talouskasvu näyttää paljon heikommalta kuin vuonna 2011, ja talouskasvun odotetaan supistuvan 7,6 prosentista 1,6 prosenttiin. Sen vuoksi menojen tehokkuutta on valvottava tiukemmin. Viro aikoo ottaa vuonna 2012 käyttöön rakenteellisen talousarviosäännön menojen kurissa pitämiseksi. Tätä sääntöä olisi täydennettävä tehostamalla monivuotisten menotavoitteiden sitovaa luonnetta heti kun talousarviosääntö on hyväksytty. Viro on näin ollen pannut osittain täytäntöön tätä osa-aluetta koskevan suosituksen vuodelta 2011.

               (12)

               Työmarkkinoiden osalta on toteutettu useita työn verottamiseen liittyviä toimenpiteitä. Työnteon kannusteita voidaan kuitenkin parantaa puuttumalla vajaakuntoisuus- ja työkyvyttömyysetuuksien saajien määrän kasvuun ja tekemällä työnteosta kannattavaa työttömyys- ja vanhempainetuuksia saaville pieni- ja suurituloisille. Vaikka korkean työttömyyden alentamiseksi on toteutettu lupaavia toimia, pitkäaikais- ja nuorisotyöttömyysaste on edelleen korkea. Tämän vuoksi lasten köyhyysriski kasvaa työttömissä kotitalouksissa, mihin on pyrittävä löytämään ratkaisu tehokkailla sosiaalipalveluilla, perhepalvelut mukaan lukien. Perhetukea voitaisiin tehostaa ilman talousarviovaikutuksia kohdentamalla paremmin vanhempain- ja perhe-etuuksien jakoa ja poistamalla tehottomat lapsiin liittyvät vapautukset tuloverosta.

               (13)

               Energiatehokkuutta koskevaan kansalliseen toimintasuunnitelmaan sisältyvät toimenpiteet ovat vielä riittämättömät, kun otetaan huomioon nykyinen siirtymä pois julkisesta liikenteestä. Uusi autokanta on Virossa EU:n energiaintensiivisin. Polttoaineiden valmisteverot eivät riitä muuttamaan kulutusmalleja. Useiden energiaan liittyvien EU:n direktiivien saattamista osaksi kansallista lainsäädäntöä ei ole vielä saatu täysin päätökseen. Viron on edelleen monipuolistettava energian tuotantoaan. Sähköinfrastruktuuria voitaisiin parantaa tuulienergian liittämiseksi lisääntyvässä määrin verkkoon.

               (14)

               Ammattikoulutuksen laatu ja saatavuus on parantunut huomattavasti ja lisäuudistuksia on suunnitteilla vuosiksi 2012–2013. Siirtymistä peruskoulutuksesta ammattikoulutukseen on kuitenkin parannettava, ja työssä oppimiseen liittyvien ohjelmien laajentamista voitaisiin harkita. Elinikäiseen oppimiseen osallistuminen lisääntyy, mutta vähän koulutettuihin työntekijöihin ei kiinnitetä riittävästi huomiota. Koulutuksen kohdentamisessa työmarkkinoiden tarpeisiin on edelleen ongelmia. Lisäksi keskiasteen koulutusta olisi uudistettava kiireellisesti ja paikallisviranomaisten koulutuspalvelujen tarjontaa olisi parannettava edelleen. Elinkeinoelämän ja korkea-asteen oppilaitosten yhteistyö on edelleen vähäistä, ja osaamisvaltaista yksityissektoria olisi kehitettävä edelleen.

               (15)

               Laskevan väestökehityksen huomioon ottamiseksi ja tasapainoisen ja kilpailukykyisen aluekehityksen varmistamiseksi on tarpeen turvata paikallishallinnon talouden kestävyys pitkällä aikavälillä sekä paremmat paikallisen tason julkiset palvelut ja optimoida suhteellisen hajanaisten resurssien käyttö. Pienen kokonsa vuoksi suurimmalla osalla kunnista on vaikeuksia tuottaa tarpeelliset sosiaali-, terveys-, työmarkkina-, liikenne- ja koulutuspalvelut.

               (16)

               Viro on tehnyt useita sitoumuksia Euro Plus -sopimuksen nojalla. Nämä sitoumukset ja vuonna 2011 esitettyjen sitoumusten täytäntöönpano liittyvät työllisyyden edistämiseen, kilpailukyvyn parantamiseen ja julkisen talouden kestävyyden tukemiseen. Komissio on arvioinut Euro Plus -sopimukseen perustuvien sitoumusten täytäntöönpanoa. Arvioinnin tulokset on otettu huomioon suosituksissa.

               (17)

               Komissio on laatinut eurooppalaisen ohjausjakson puitteissa kattavan analyysin Viron talouspolitiikasta. Se on arvioinut vakausohjelman ja kansallisen uudistusohjelman. Se on ottanut huomioon niiden merkityksen Viron finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta sekä sen, ovatko ne EU:n sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska unionin yleistä talouden ohjausta on tarpeen tehostaa antamalla EU:n tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin. Eurooppalaisen ohjausjakson yhteydessä annetut komission suositukset on otettu huomioon jäljempänä esitettävissä suosituksissa 1–5.

               (18)

               Neuvosto on tämän arvion perusteella tutkinut vakausohjelman, ja sen lausunto (6) ilmenee erityisesti jäljempänä esitettävässä suosituksessa 1,

         SUOSITTAA, että Viro toteuttaa vuosina 2012–2013 toimia, joilla se

               1.

               säilyttää julkisen talouden rahoitusaseman vakauden toteuttamalla julkista taloutta koskevia suunnitelmia aiotulla tavalla ja varmistaa julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteen saavuttamisen viimeistään vuoteen 2013 mennessä sekä menojen kasvun viitearvon noudattamisen; täydentää suunniteltua talousarviosääntöä sitovammilla monivuotisilla menosäännöillä keskipitkän aikavälin talousarviokehyksessä, jatkaa julkisten menojen tehostamista ja toteuttaa toimenpiteitä, joilla parannetaan verotusta koskevien säännösten noudattamista;

               2.

               parantaa työnteon kannustimia virtaviivaistamalla sosiaalietuusjärjestelmää ja lisäämällä vajaakuntoisuus-, työttömyys- ja vanhempainetuuksien jakamiseen liittyvää joustoa varmistaen kuitenkin riittävän sosiaaliturvan; parantaa sosiaalipalvelujen tarjontaa, kohdentaa perhe- ja vanhempainetuuksia paremmin ja poistaa vääristävät, lapsiin liittyvät tehottomat vapautukset tuloverosta; lisää nuorten ja pitkäaikaistyöttömien osallistumista työmarkkinoille;

               3.

               kytkee ammatillisen ja yleissivistävän koulutuksen tehokkaammin työmarkkinoiden tarpeisiin ja lisää yritysten ja korkeakoulujen välistä yhteistyötä; lisää vähän koulutettujen työntekijöiden mahdollisuuksia osallistua elinikäiseen oppimiseen; edistää tutkimus- ja innovaatiojärjestelmien priorisointia ja kansainvälistämistä;

               4.

               parantaa erityisesti rakennusten ja liikenteen energiatehokkuutta ja parantaa ajoneuvoja ja jätteitä koskevia ympäristökannusteita, esimerkiksi harkitsemalla sellaisia kannusteita kuin ajoneuvojen verotus; edistää uusiutuvien energialähteiden käyttöä, mukaan lukien infrastruktuurin parantamisella ja lainsäädännöllä; jatkaa energiaverkkojen yhdistämistä yli rajojen markkinoiden suhteellisen eristyneisyyden lopettamiseksi;

               5.

               edistää kuntien julkisen talouden kestävyyttä, tehostaa samalla niiden toimintaa ja varmistaa palvelujen tehokkaan tarjonnan erityisesti ottamalla käyttöön vahvemmat kannustimet kuntien yhdistymiselle tai yhteistyön lisäämiselle; asianmukaiset uudistusehdotukset olisi tehtävä kohtuullisessa ajassa.

      Tehty Brysselissä 10 päivänä heinäkuuta 2012.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         V. SHIARLY

      (1)  EUVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Pidetty voimassa vuodelle 2012 jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista 26 päivänä huhtikuuta 2012 annetulla neuvoston päätöksellä 2012/238/EU (EUVL L 119, 4.5.2012, s. 47).

      (3)  EUVL C 213, 20.7.2011, s. 5.

      (4)  EUVL L 306, 23.11.2011, s. 25.

      (5)  Suhdannetasoitettu rahoitusasema ilman kertaluonteisia ja muita väliaikaisia toimenpiteitä, komission yksiköiden uudelleen laskemana ohjelman tietojen perusteella ja yhteisesti sovittuja menetelmiä käyttäen.

      (6)  Asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti.


title: Neuvoston suositus, annettu 12 päivänä heinäkuuta 2016, Luxemburgin vuoden 2016 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Luxemburgin vuoden 2016 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto

text:
               18.8.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 299/101

         NEUVOSTON SUOSITUS,
   annettu 12 päivänä heinäkuuta 2016,
   Luxemburgin vuoden 2016 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Luxemburgin vuoden 2016 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto
   (2016/C 299/24)
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,
   ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 (1) ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan,
   ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,
   ottaa huomioon Euroopan parlamentin päätöslauselmat,
   ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
   ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,
   ottaa huomioon talous- ja rahoituskomitean lausunnon,
   ottaa huomioon sosiaalisen suojelun komitean lausunnon,
   ottaa huomioon talouspoliittisen komitean lausunnon,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Komissio hyväksyi 26 päivänä marraskuuta 2015 vuotuisen kasvuselvityksen, mikä aloitti vuoden 2016 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson. Eurooppa-neuvosto vahvisti vuotuisen kasvuselvityksen ensisijaiset tavoitteet 17 ja 18 päivänä maaliskuuta 2016. Komissio hyväksyi 26 päivänä marraskuuta 2015 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011 (2) perusteella varoitusmekanismia koskevan kertomuksen, jossa se katsoi, että Luxemburg ei kuulu niihin jäsenvaltioihin, joista laadittaisiin perusteellinen tarkastelu. Samana päivänä komissio hyväksyi myös suosituksen neuvoston suositukseksi euroalueen talouspolitiikasta. Eurooppa-neuvosto vahvisti suosituksen 18 ja 19 päivänä helmikuuta 2016, ja neuvosto antoi sen 8 päivänä maaliskuuta 2016 (3). Koska Luxemburg kuuluu maihin, joiden rahayksikkö on euro, ja koska taloudet ovat talous- ja rahaliitossa tiiviisti yhteydessä toisiinsa, Luxemburgin olisi varmistettava, että suositus pannaan täytäntöön täysimääräisesti ja oikea-aikaisesti.

               (2)

               Luxemburgia koskeva maaraportti julkaistiin 26 päivänä helmikuuta 2016. Siinä arvioitiin Luxemburgin edistymistä neuvoston 14 päivänä heinäkuuta 2015 hyväksymien maakohtaisten suositusten noudattamisessa ja kansallisten Eurooppa 2020 -tavoitteidensa saavuttamisessa.

               (3)

               Luxemburg toimitti vuoden 2016 kansallisen uudistusohjelmansa ja vuoden 2016 vakausohjelmansa 29 päivänä huhtikuuta 2016. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon.

               (4)

               Kauden 2014–2020 Euroopan rakenne- ja investointirahastojen ohjelmasuunnittelussa on otettu huomioon asiaankuuluvat maakohtaiset suositukset. Kuten Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1303/2013 (4) 23 artiklassa säädetään, komissio voi pyytää jäsenvaltiota tarkastelemaan uudelleen kumppanuussopimustaan ja asiaankuuluvia ohjelmiaan ja esittämään niihin muutoksia, kun tämä on tarpeen asiaankuuluvien neuvoston suositusten täytäntöönpanon tukemiseksi. Komissio on antanut tarkempaa tietoa tämän säännöksen hyödyntämisestä ohjeissa sellaisten toimenpiteiden soveltamiselle, joilla Euroopan rakenne- ja investointirahastojen vaikuttavuus kytketään talouden tehokkaaseen ohjaukseen ja hallintaan.

               (5)

               Luxemburgiin sovelletaan vakaus- ja kasvusopimuksen ennaltaehkäisevää osiota. Hallitus suunnittelee vuoden 2016 vakausohjelmassaan tasapainoisen rahoitusaseman saavuttamista vuonna 2017 ja tämän jälkeen pieniä ylijäämiä siten, että ylijäämä on 0,4 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2020. Julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteessa pysytään edelleen koko ohjelmakauden ajan. Vuoden 2016 vakausohjelmassaan Luxemburg kuitenkin ilmoittaa, että sen julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoite muuttuu vuodesta 2017 alkaen 0,5 prosentin rakenteelliseksi alijäämäksi suhteessa BKT:hen, kun se oli 0,5 prosentin rakenteellinen ylijäämä suhteessa BKT:hen vuoteen 2016 asti. Vakausohjelman mukaan julkisen talouden velan suhteessa BKT:hen ennakoidaan kasvavan vähitellen siten, että se on 23,5 prosenttia vuonna 2020. Julkisen talouden kehitysarvioiden perustana oleva makrotalouden skenaario on uskottava lukuun ottamatta vuosia 2017 ja 2018, joina se on suotuisa. Komission kevään 2016 talousennusteen mukaan rakenteellisen ylijäämän ennustetaan supistuvan 1,4 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2016 ja edelleen 0,3 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2017, mikä ylittää edelleen julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteen. Mahdollisia tulevia poikkeamia arvioidaan suhteessa vaatimukseen pitää rakenteellinen rahoitusasema julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteessa, kun otetaan huomioon tarve varmistaa julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyys erityisesti eläkkeiden suhteen. Neuvosto katsoo vakausohjelmasta tekemänsä arvioinnin ja komission kevään 2016 talousennusteen perusteella, että Luxemburgin odotetaan noudattavan vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia.

               (6)

               Luxemburgin viranomaiset ovat esitelleet päälinjat kattavasta verouudistuksesta, jonka on määrä tulla voimaan vuonna 2017. Uudistuksessa on tarkoitus muuttaa pääasiassa sekä yksityishenkilöitä että yrityksiä koskevaa välitöntä verotusta. Tavoitteena on alentaa asteittain yritysverokantaa (tarkoituksena lisätä kilpailukykyä) ja lisätä henkilöiden tuloveron progressiivisuutta (tarkoituksena parantaa oikeudenmukaisuutta). Samaan aikaan tiettyjen, erityisesti asumiseen liittyvien, verotukien korottaminen uhkaa kaventaa veropohjaa. Tietty kansainvälinen kehitys saattaa vaikuttaa Luxemburgin verojärjestelmän rakenteeseen ja tuoda esiin, miten haavoittuvia ainakin osa verotuloista on. Jotta verotulot olisivat paremmin ennakoitavissa, veropohjaa voidaan laajentaa edelleen erityisesti tarkastelemalla kiinteistöomaisuuden nykyään alhaista verotusta ja käyttämällä enemmän vaihtoehtoisia lähteitä, esimerkiksi ympäristöverotusta. IPR-boksin kumoamisen ansiosta yhtiöveropohjaa voidaan laajentaa jonkin verran. Verouudistusten hyväksymistä ja toteuttamista seurataan myös jatkossa tiiviisti eurooppalaisen ohjausjakson puitteissa.

               (7)

               Luxemburgin viranomaiset ovat pyrkineet monipuolistamaan taloutta ja myöntäneet riskit, jotka liittyvät voimakkaaseen riippuvuuteen finanssialasta. Koska työvoimakustannukset ovat maassa suuret, toiminnalla, joka tuottaa suuremman arvonlisäyksen, on potentiaalia vapauttaa vaihtoehtoisia kasvun lähteitä. Tämän vuoksi Luxemburgin talouden monipuolistamisen onnistuminen riippuu paljolti sektoreista, joihin työvoimakustannusten taso ei vaikuta yhtä paljon. Ne perustuvat pitkälti tutkimukseen ja innovointiin, jotka ovat yleensä teknologiapainotteisia ja osaamisvaltaisia. Myös rahoitusalan ulkopuolisen palvelusektorin, jolla on jo saavutettu menestystä, laajentaminen edelleen voisi monipuolistaa taloutta. Investointien ja innovoinnin talouskehitystä rajoittavien esteiden vähentäminen tai poistaminen vapauttaisi innovointipotentiaalia ja edistäisi monipuolistamista. Julkisia investointeja tehdään euroalueen keskiarvoa enemmän, mutta yksityiset investoinnit ovat odotuksia vähäisempiä. Investointien korkean tason ylläpitäminen on keskeisen tärkeää kasvunäkymien kannalta. Maaraportin analysointi osoittaa, että Luxemburgissa on EU:n rajoittavin yrityspalveluja ja vähittäiskauppoja koskeva sääntely. Päärajoitukset liittyvät yrityspalvelusektorilla osakkeenomistusta koskeviin vaatimuksiin, äänioikeuteen ja monialaisuutta koskeviin rajoituksiin ja vähittäissektorilla operatiivisiin ja sijoittautumista koskeviin rajoituksiin.

               (8)

               Asuntojen hintojen jatkuva nousu viime vuosikymmenten aikana sekä tuleviksi vuosiksi ennakoitu väestön ja työllisyyden kehitysdynamiikka saattavat muodostaa esteen väestön ja työvoiman ennustetulle kasvulle. Tämä on entistä todennäköisempää sen vuoksi, että talous on pitkälti riippuvainen naapurimaista tulevien korkean osaamistason työntekijöiden panoksesta. Näiden työntekijöiden osuus on noin kolmannes kaikista. Asuinkiinteistöjen hintojen dynaamisuuden taustalla on kysynnän ja tarjonnan välinen epäsuhta ja erityisesti kohtuuhintaisten asuntojen puute. Uudisrakentamiselle ei ole tarpeeksi maata, ja heikkoudet rakennuslupien myöntämismenettelyn hallinnoinnissa haittaavat asuntotarjonnan joustavuutta. Asuntotarjonnan jäykkyyksien vuoksi merkittävä osa nykypolitiikan mukaisesti tarjolla olevista verotuista näkyy asuntojen hinnoissa. Myös toimia kohtuuhintaisten, yhteiskunnan tukemien vuokra-asuntojen tarjoamiseksi voitaisiin vauhdittaa. Nykyiset asuntomarkkinat paitsi vähentävät kotitalouksien halukkuutta asettua Luxemburgiin, myös pahentavat liikenneruuhka- ja saasteongelmaa. Vuoden 2015 ikääntymisraportissa esitetyt uudet väestöennusteet myös lisäävät painetta poistaa pullonkauloja liikenne- ja asuntoinvestoinneilta. Tämän pitäisi näkyä tulevissa neljässä sektorikohtaisessa suunnitelmassa, jotka koskevat asumista, liikennettä, talouden toiminta-alueita ja viheralueita.

               (9)

               Talouden monipuolistamista voi haitata se, että joillakin sektoreilla palkkojen kehitys ei vastaa tuottavuuden kehitystä. Tämä rajoittaa edelleen sektoreita, joihin toimenpiteitä voi kohdistaa, pääasiassa niihin, joilla arvonlisäys on suuri. Viime vuosikymmenen aikana yksikkötyökustannukset ovat kasvaneet Luxemburgissa nopeammin kuin useimmissa euroalueen jäsenvaltioissa. Koko talouden kattavalla palkkojen automaattisella indeksoinnilla on oma roolinsa eri sektoreiden välisen palkkavaihtelun rajoittamisessa, ja se voi estää työn tuottavuuden erojen ottamisen huomioon. Pitkään jatkunut alhainen inflaatio on kuitenkin viivästyttänyt palkkojen automaattisen mukauttamisen käynnistymistä, ja palkkakehitys on ollut maltillista. Heikon palkkakehityksen ja tuotannon äkillisen kasvun myötä kustannuskilpailukyvyn heikkeneminen on vähentynyt. Tässä tilanteessa on syytä seurata palkkakehitystä.

               (10)

               Väestön ikääntymiseen liittyvät vastuut muodostavat edelleen pitkällä aikavälillä riskin erityisesti eläkekustannusten vuoksi. Luxemburg on edistynyt vain vähän lakisääteisen ja tosiasiallisen eläkeiän välisen eron kaventamisessa varhaiseläkkeelle jäämistä rajoittamalla. Parlamentille annettiin heinäkuussa 2015 lakiesitys, jolla muutetaan varhaiseläkejärjestelmiä. Vaikka yksi järjestelmä poistetaan, muihin varhaiseläkejärjestelmiin pääsemisen edellytyksiä samalla helpotetaan osittain. Heinäkuussa 2015 hyväksyttiin laki työrajoitteisten työntekijöiden uudelleenluokittelusta. Sitä on pantu täytäntöön 1 päivästä tammikuuta 2016. Lailla lisätään työrajoitteisten työntekijöiden mahdollisuuksia pysyä työmarkkinoilla, mikä merkitsee osaltaan varhaiseläkkeelle jäävien henkilöiden määrän vähenemistä. Varhaiseläkkeelle siirtyminen on edelleen yleistä, ja kannustimet työskennellä pidempään ovat rajalliset. Edelleenkään Luxemburgilla ei ole todellista ikääntymiseen liittyvää strategiaa, jolla ikääntyvät työntekijät pidettäisiin aiempaa kauemmin töissä ja tarjottaisiin kannustimia ja taitoja työelämään palaamiseksi. Parlamentissa käsitellään yhä pakettia, jolla kannustetaan yli 150 työntekijän yrityksiä pitämään ikääntyneet työntekijät töissä.

               (11)

               Vuoden 2012 eläkeuudistuksen mukaan eläkejärjestelmän kestävyys olisi tarkastettava ja arvioitava viiden vuoden välein uudistuksen hyväksymisestä. Hallitus on vahvistanut aikovansa tehdä arvioinnin jo vuonna 2016, ei vuonna 2017, kuten alun perin oli kaavailtu. Se on myös perustanut eläketyöryhmän, jolle arviointi annetaan tehtäväksi. Lakisääteisen eläkeiän ja elinajanodotteen kytkemisessä toisiinsa neuvoston aiemman suosituksen mukaisesti ei ole edistytty. Luxemburg on ainoa EU:n jäsenvaltio, jossa ei ole säädetty lakisääteisen eläkeiän ja varhaiseläkeiän nostamisesta edelleen vuosien 2013 ja 2060 välillä. Ikääntymiseen liittyvien menojen ennustettua kasvua on tarkistettu vuoden 2015 ikääntymisraportissa alaspäin, mutta tätä muutosta selitetään miltei yksinomaan suotuisammilla väestöennusteilla, eikä uusia uudistuksia ole hyväksytty. Tarkistuksen jälkeenkin eläkemenojen ennustettu kasvu on suurin EU:ssa. Lisäksi Luxemburgilla on riskejä, jotka liittyvät pitkäaikaishoidon menojen odotettuun kasvuun. Niiden osuus suhteessa BKT:hen on yksi suurimmista jäsenvaltioissa. Tämä vaikuttaa johtuvan siitä, että työssäkäymättömän väestön osuuden arvioidaan kasvavan eniten EU:ssa vuoteen 2060 mennessä. Valmisteilla on ollut uudistus, jolla varmistetaan pitkäaikaishoitovakuutuksen pitkän aikavälin kestävyys.

               (12)

               Komissio on eurooppalaisen ohjausjakson osana tehnyt kattavan analyysin Luxemburgin talouspolitiikasta ja julkaissut sen vuoden 2016 maaraportissa. Se on arvioinut myös vakausohjelman ja kansallisen uudistusohjelman sekä jatkotoimenpiteet, joita on toteutettu Luxemburgille viime vuosina annettujen suositusten noudattamiseksi. Se on ottanut huomioon niiden merkityksen Luxemburgin finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta mutta myös sen, ovatko ne EU:n sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska EU:n yleistä talouden ohjausta on tarpeen vahvistaa antamalla EU:n tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin. Eurooppalaisen ohjausjakson yhteydessä annetut suositukset ilmenevät jäljempänä esitettävistä suosituksista 1 ja 2.

               (13)

               Neuvosto on tutkinut Luxemburgin vakausohjelman tämän arvioinnin perusteella ja katsoo (5), että Luxemburgin odotetaan noudattavan vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia,

         SUOSITTAA, että Luxemburg toteuttaa vuosina 2016 ja 2017 toimia, joilla se

               1.

               varmistaa julkisten eläkkeiden pitkän aikavälin kestävyyden nostamalla todellista eläkkeellesiirtymisikää, rajoittamalla varhaiseläkkeelle siirtymistä ja lisäämällä kannustimia jatkaa työntekoa pidempään sekä kytkemällä lakisääteisen eläkeiän elinajanodotteen muutoksiin;

               2.

               poistaa investointien ja innovoinnin esteet, jotka rajoittavat talouskehitystä yrityspalvelusektorilla; puuttuu pullonkauloihin, jotka haittaavat asuntoinvestointeja.

      Tehty Brysselissä 12 päivänä heinäkuuta 2016.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         P. KAŽIMÍR

      (1)  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1176/2011, annettu 16 päivänä marraskuuta 2011, makrotalouden epätasapainon ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta (EYVL L 306, 23.11.2011, s. 25).

      (3)  EUVL C 96, 11.3.2016, s. 1.

      (4)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1303/2013, annettu 17 päivänä joulukuuta 2013, Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yhteisistä säännöksistä sekä Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yleisistä säännöksistä sekä neuvoston asetuksen (EY) N:o 1083/2006 kumoamisesta (EUVL L 347, 20.12.2013, s. 320).

      (5)  Asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti.