               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 2.4.2019
            COM(2019) 165 final
            Suositus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            Dohan kehityskierrosta koskevien neuvotteluohjeiden täydentämisestä sähköistä kaupankäyntiä koskevista säännöistä ja sitoumuksista käytävien useammankeskisten neuvottelujen osalta

               PERUSTELUT

               1.EHDOTUKSEN TAUSTA

               •Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet

                  Maailman kauppajärjestön (WTO) yhdennessätoista ministerikokouksessa 70 WTO-jäsentä hyväksyi 13. joulukuuta 2017 yhteisen julistuksen sähköisestä kaupankäynnistä
                     1
                  , jotta sähköisen kaupankäynnin kauppaan liittyviä näkökohtia koskevien tulevien WTO-neuvottelujen selvitystyö saataisiin aloitettua.

                  Euroopan unioni (EU) tuki voimakkaasti WTO:ssa vuoden 2018 aikana tehtyä selvitystyötä. Selvitystyö suoritettiin läpinäkyvästi ja se oli avoin kaikille WTO-jäsenille. Sen aikana käsiteltiin osallistuvien jäsenten esille tuomia sähköisen kaupankäynnin kauppaan liittyviä näkökohtia.

                  Kun selvitystyö oli saatu onnistuneesti päätökseen joulukuussa 2018, 76 WTO-jäsentä, mukaan lukien EU, vahvistivat 25. tammikuuta 2019 aikomuksensa aloittaa WTO:ssa neuvottelut sähköisen kaupankäynnin kauppaan liittyvistä näkökohdista
                     2
                  . Osallistuvat jäsenet ovat vahvistaneet, että ne pyrkivät saavuttamaan korkeatasoisen tuloksen, joka perustuu voimassa oleviin WTO-sopimuksiin ja -kehyksiin, ja saamaan mukaan mahdollisimman monta WTO-jäsentä. Ne ovat tunnustaneet ja sitoutuneet ottamaan huomioon jäsenten, mukaan lukien kehitysmaat ja vähiten kehittyneet maat, sekä mikroyritysten ja pienten ja keskisuurten yritysten ainutlaatuiset mahdollisuudet ja haasteet sähköisen kaupankäynnin alalla. Ne ovat myös vahvistaneet aikovansa jatkossakin kannustaa kaikkia WTO-jäseniä osallistumaan neuvotteluihin, jotta yritysten, kuluttajien ja maailmantalouden sähköisestä kaupankäynnistä saamia hyötyjä voidaan tehostaa entisestään.

                  Näin ollen sähköisen kaupankäynnin neuvottelut olisi käytävä WTO:ssa läpinäkyvästi ja useammankeskisesti ja niiden olisi oltava avoimia kaikille WTO-jäsenille, jotka päättävät osallistua niihin. Osallistuvat jäsenet voivat esittää sähköisen kaupankäynnin kauppaan liittyviä näkökohtia koskevia neuvotteluehdotuksia joko WTO:n neuvotteluprosessin alussa tai sen myöhemmässä vaiheessa.

                  Komissio sai neuvostolta valtuutuksen käydä Dohan kehityskierrosta koskevia neuvotteluja WTO:ssa mm. palvelujen kaupasta ja kaupan helpottamisesta sekä kauppasääntöjen asteittaisesta vapauttamisesta
                     3
                  . Kun otetaan huomioon, että sähköinen kaupankäynti on olennainen osa palvelujen ja tavaroiden kauppaa
                     4
                  , kyseinen valtuutus kattaa myös sähköisen kaupankäynnin kauppaan liittyviä näkökohtia koskevat uudet WTO-neuvottelut, koska sähköistä kaupankäyntiä koskevat neuvottelut kuuluvat palvelujen kaupan, kaupan helpottamisen ja kauppasääntöjen asteittaisen vapauttamisen alaan
                     5
                  . Sen vuoksi uutta neuvoston päätöstä, jolla annettaisiin valtuutus aloittaa neuvottelut Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT-sopimuksen) 218 artiklan 3 kohdan mukaisesti, ei tarvita.

                  Vaikka sähköinen kaupankäynti ei ole uusi kysymys WTO:n asialistalla
                     6
                  , sähköisen kaupankäynnin kauppaan liittyvistä näkökohdista käytävät useammankeskiset neuvottelut voivat mahdollisesti olla laajoja ja koskea useita sellaisia aiheita, joista EU on antanut sisäistä lainsäädäntöä, sekä erityisiä huolenaiheita (varsinkin rajat ylittävät tietovirrat ja audiovisuaaliset palvelut) ja painopisteitä. Jotta neuvottelut voitaisiin rajata tarkemmin, komissio suosittaa neuvostoa antamaan neuvotteluohjeet, jotka koskevat nimenomaisesti sähköistä kaupankäyntiä koskevia WTO-neuvotteluja.

                  Ehdotettujen neuvotteluohjeiden tarkoituksena on varmistaa, että EU kykenee neuvottelemaan kaikista sähköisen kaupankäynnin kauppaan liittyvistä näkökohdista, joita osallistuvat WTO:n jäsenet ehdottavat neuvottelujen aikana, noudattaen kaikilta osin unionin säännöstöä, mukaan lukien henkilötietojen suojaa koskevat puitteet, ja kauppaneuvotteluihin liittyviä EU:n poliittisia valintoja.

                  EU:n osalta neuvottelujen tavoitteena on tehostaa maailmanlaajuista sähköistä kaupankäyntiä, helpottaa yritysten (myös mikroyritysten sekä pienten ja keskisuurten yritysten) toimintaa, lisätä kuluttajien luottamusta verkkoympäristöön ja luoda uusia mahdollisuuksia edistää osallistavaa kasvua ja kehitystä. Jotta tulos olisi korkeatasoinen ja jotta neuvotteluihin osallistuisi mahdollisimman monta WTO:n jäsentä, säännöissä ja sitoumuksissa olisi jätettävä jäsenille asianmukainen liikkumavara.

                  Sähköistä kaupankäyntiä koskevien WTO-neuvottelujen todennäköisin tulos on WTO:n sääntöpaketti, jonka jäsenet voivat myöhemmin ja yksipuolisesti päättää liittää nykyisiin WTO-sitoumuksia koskeviin listoihinsa.

               •Yhdenmukaisuus muiden alaa koskevien politiikkojen säännösten kanssa

                  Edellä esitetyt tavoitteet ovat yhdenmukaiset Euroopan unionista tehdyn sopimuksen (SEU) kanssa, jonka mukaan EU:n tulisi kannustaa kaikkien maiden yhdentymistä maailmantalouteen, muun muassa poistamalla asteittain kansainvälisen kaupan esteitä
                     7
                  .

                  Eurooppa-neuvosto valtuutti 28. ja 29. kesäkuuta 2018 komission jatkamaan WTO:n nykyaikaistamista, jotta (1) WTO:sta saataisiin merkityksellisempi ja muuttuvaan maailmaan paremmin mukautuva ja jotta (2) WTO:n tehokkuutta saataisiin parannettua. WTO-sääntöjen antamisen uudistaminen, joka on yksi sähköistä kaupankäyntiä koskevien neuvottelujen päätavoitteista, on prosessin keskeinen tavoite.

                  Komissio esitti 18. syyskuuta 2018 tausta-asiakirjan
                     8
                   WTO:n nykyaikaistamisesta. Komissio totesi, että WTO-sääntöjen antamisen uudistamisen edellyttää mm. sitä, että WTO puuttuu digitaalisen kaupan esteisiin. Komission mukaan ”[...] digitaalista kauppaa koskevien sääntöjen vahvistaminen on tärkeää, jotta voidaan poistaa perusteettomat kaupan esteet sähköisin keinoin, tuoda oikeusvarmuus yrityksille ja varmistaa turvallinen verkkoympäristö kuluttajille. [...] uusien sääntöjen olisi katettava palvelujen kaupan lisäksi myös kaikki talouden alat.”

                  EU esittää vapaakauppasopimusneuvotteluissaan järjestelmällisesti kunnianhimoisia sääntöjä sekä televiestintäpalvelujen että digitaalisen kaupan sääntelystä. WTO:n sähköistä kaupankäyntiä koskevia neuvotteluja varten annetuissa neuvotteluohjeissa EU noudattaa samaa lähestymistapaa kuin vapaakauppasopimuksissaan (liitteessä oleva 10–12 kohta).

               •Yhdenmukaisuus unionin muiden politiikkojen kanssa

                  EU:n kahdenvälisissä neuvotteluissa ehdottamat säännöt sekä EU:n mahdollisesti myöhemmin WTO:ssa esittämät säännöt perustuvat digitaalista kauppaa ja televiestintäpalveluja koskevaan EU:n sisämarkkinalainsäädäntöön ja noudattavat sitä kaikilta osin.

                  Ehdotetuissa neuvotteluohjeissa todetaan, että kaikkien EU:n hyväksymien sääntöjen tai sitoumusten olisi oltava EU:n oikeudellisen kehyksen mukaisia (liitteessä oleva 9 kohta).

               2.OIKEUSPERUSTA, TOISSIJAISUUSPERIAATE JA SUHTEELLISUUSPERIAATE

               •Oikeusperusta

                  Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT-sopimuksen) 207 artiklan 3 ja 4 kohta yhdessä 218 artiklan 3 ja 4 kohdan kanssa.

                  Kun yhteistä kauppapolitiikkaa koskevista sopimuksista käydään neuvotteluja, komissio antaa mainitun 207 artiklan 3 kohdan nojalla neuvostolle suosituksia. Komissio käy tällaiset neuvottelut kuullen erityiskomiteaa, jonka neuvosto nimeää avustamaan komissiota tässä tehtävässä, sekä niiden ohjeiden mukaisesti, joita neuvosto voi antaa komissiolle.

                  SEUT-sopimuksen 218 artiklan 3 kohdassa määrätään, että komissio antaa neuvostolle suosituksia. Neuvostolla on valta hyväksyä päätöksiä, joilla valtuutetaan neuvottelujen aloittaminen, ja se voi SEUT-sopimuksen 218 artiklan 4 kohdan nojalla antaa neuvottelijalle ohjeita ja nimetä erityiskomitean, jota on kuultava neuvottelujen aikana.

                  Sähköistä kaupankäyntiä koskevien WTO-neuvottelujen osalta neuvosto on jo valtuuttanut neuvottelujen aloittamisen ja antanut komissiolle neuvotteluohjeet palvelujen kaupasta ja kaupan helpottamisesta sekä kauppasääntöjen asteittaisesta vapauttamisesta WTO:ssa. Mainittu valtuutus kattaa myös sähköiseen kaupankäyntiin liittyvät kauppasäännöt ja sitoumukset (ks. 1 jakso). Täydentävien neuvotteluohjeiden antaminen on kuitenkin tarpeen, jotta nämä neuvottelut voidaan rajata tarkemmin. Sen vuoksi komissio suosittaa, että neuvosto tekee päätöksen SEUT-sopimuksen 207 artiklan 3 kohdan ja 4 kohdan ensimmäisen alakohdan nojalla yhdessä sen 218 artiklan 3 ja 4 kohdan kanssa.

               •Toissijaisuusperiaate (jaetun toimivallan osalta)

                  Yhteinen kauppapolitiikka kuuluu SEUT-sopimuksen 3 artiklan nojalla EU:n yksinomaiseen toimivaltaan. Sen vuoksi toissijaisuusperiaatetta ei sovelleta (SEU-sopimuksen 5 artiklan 3 kohta).

               •Suhteellisuusperiaate

                  . Komission suositus on suhteellisuusperiaatteen mukainen.

               •Toimintatavan valinta

                  Euroopan unionin neuvoston päätös sähköisen kaupankäynnin kauppaan liittyviä näkökohtia koskevista neuvotteluohjeista komissiolle annettujen Dohan kehityskierrosta koskevien ohjeiden täydentämiseksi.

               3.JÄLKIARVIOINTIEN, SIDOSRYHMIEN KUULEMISTEN JA VAIKUTUSTENARVIOINTIEN TULOKSET

               •Jälkiarvioinnit/toimivuustarkastukset

                  Ei sovelleta.

               •Sidosryhmien kuuleminen

                  Julkista kuulemista ei ole toteutettu, koska WTO-neuvottelujen olennaisia osia ei vielä tiedetä.

                  Komissio kuulee sidosryhmiä säännöllisesti mm. kauppasopimuksia käsittelevässä asiantuntijaryhmässä
                     9
                   ja kansalaisyhteiskunnan vuoropuheluverkostossa
                     10
                  .

               •Asiantuntijatiedon keruu ja käyttö

                  Ei sovelleta.

               •Vaikutustenarviointi

                  Tässä vaiheessa ei vaadita vaikutustenarviointia, koska sähköistä kaupankäyntiä koskevat WTO-neuvottelut perustuvat komission neuvostolta saamaan valtuutukseen, joka on edelleen voimassa (ks. 1 jakso). Neuvottelut eivät koske uutta politiikan alaa, vaan ne ovat jatkoa jo vuosia jatkuneille WTO-neuvotteluille.

               (a)Lisäksi on ratkaisevan tärkeää, että EU etenee nopeasti ja on mukana jo neuvottelujen varhaisessa vaiheessa.

               (b)Useammankeskisistä WTO-neuvotteluista mahdollisesti johtuvien uusien sääntöjen ja sitoumusten vaikutuksia ei voida määrittää etukäteen. Tämä johtuu ensinnäkin siitä, että osallistuvat WTO-jäsenet eivät vielä ole esittäneet neuvotteluja koskevia ehdotuksia. Toiseksi tällä hetkellä ei vielä tiedetä, mitkä jäsenet antava sitoumuksia kaikista tai joistakin uusista WTO-säännöistä ja -velvoitteista.

                  Vaikutustenarvioinnin tarpeellisuutta arvioidaan uudelleen WTO-neuvottelujen päätteeksi.

               •Sääntelyn toimivuus ja yksinkertaistaminen

                  Ei sovelleta.

               •Perusoikeudet

                  Aloite on täysin Euroopan unionin perusoikeuskirjan ja erityisesti sen henkilötietojen suojaa koskevan 8 artiklan mukainen.

               4.TALOUSARVIOVAIKUTUKSET

                  Aloitteella ei ole vaikutusta talousarvioon.

               5.LISÄTIEDOT

               •Toteuttamissuunnitelmat, seuranta, arviointi ja raportointijärjestelyt

                  Ei sovelleta.

               •Selittävät asiakirjat (direktiivien osalta)

                  Ei sovelleta.

               •Ehdotukseen sisältyvien säännösten yksityiskohtaiset selitykset

                  Ei sovelleta.

               Suositus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               Dohan kehityskierrosta koskevien neuvotteluohjeiden täydentämisestä sähköistä kaupankäyntiä koskevista säännöistä ja sitoumuksista käytävien useammankeskisten neuvottelujen osalta

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 207 artiklan 3 kohdan ja 4 kohdan ensimmäisen alakohdan yhdessä sen 218 artiklan 3 ja 4 kohdan kanssa,

               ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Maailman kauppajärjestön (WTO) yhdennessätoista ministerikokouksessa 70 WTO- jäsentä hyväksyi 13 päivänä joulukuuta 2017 yhteisen julistuksen sähköisestä kaupankäynnistä
                  11
                aloittaakseen sähköisen kaupankäynnin kauppaan liittyviä näkökohtia koskevien tulevien WTO-neuvottelujen selvitystyön.

               (2)Yhteensä 76 WTO-jäsentä vahvisti 25 päivänä tammikuuta 2019 aikomuksensa aloittaa WTO-neuvottelut sähköisen kaupankäynnin kauppaan liittyvistä näkökohdista
                  12
               .

               (3)Dohan kehityskierroksen yhteydessä neuvosto antoi valtuutuksen neuvottelujen aloittamiseen Maailman kauppajärjestössä ja antoi komissiolle ohjeet, jotka koskivat muun muassa palvelujen kauppaa, kaupan helpottamista ja kauppasääntöjen asteittaista vapauttamista.

               (4)Täydentävien neuvotteluohjeiden hyväksyminen on tarpeen, jotta unionin kanta voidaan rajata tarkemmin sähköisen kaupankäynnin kauppaan liittyviä näkökohtia koskevissa WTO-neuvotteluissa.

               (5)Kauppapoliittisen komitean olisi 218 artiklan 4 kohdan nojalla jatkettava nimettynä komiteana, jota on kuultava neuvottelujen aikana,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Täydennetään komissiolle annettuja Dohan kehityskierrosta koskevia neuvotteluohjeita liitteessä olevilla sähköisen kaupankäynnin säännöistä ja sitoumuksista käytäviä useammankeskisiä neuvotteluja koskevilla neuvotteluohjeilla.

               2 artikla

               Tämä päätös on osoitettu komissiolle.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)

                        WT/MIN(17)/60.

                     (2)

                        WT/L/1056.

                     (3)

                        Dohan kehityskierrosta koskevat valtuutukset vahvistetaan 25.10.1999–10.3.2008 annetuissa neuvoston päätelmissä.

                     (4)

                        Työohjelmassa, joka laadittiin 25. syyskuuta 1998, todetaan, että sähköisellä kaupankäynnillä tarkoitetaan tavaroiden tai palvelujen tuotantoa, jakelua, pitämistä kaupan, myyntiä tai toimittamista sähköisessä muodossa.

                     (5)

                        Tältä osin viitataan erityisesti 25. lokakuuta 1999, 21. marraskuuta 2001 ja 21. heinäkuuta 2003 annettuihin neuvoston päätelmiin (joissa määrätään nimenomaisesti, että Singaporen ja Dohan ministerikokouksissa annetut julistukset ja niihin liittyvät Dohassa hyväksytyt tekstit sekä neuvoston aiemmat päätelmät muodostavat perustan unionin toimille Dohan kehityskierrosta koskevissa neuvotteluissa), sekä 5. joulukuuta 2003, 6. lokakuuta 2004, 19. heinäkuuta 2005, 18. lokakuuta 2005, 21. marraskuuta 2005, 12. kesäkuuta 2006 ja 10. maaliskuuta 2008 annettuihin neuvoston päätelmiin.

                     (6)

                        Sähköistä kaupankäyntiä koskeva WTO:n työohjelma laadittiin vuonna 1998.

                     (7)

                        SEU-sopimuksen 21 artiklan 2 kohdan e alakohta

                     (8)

                  http://trade.ec.europa.eu/doclib/docs/2018/september/tradoc_157331.pdf

                     (9)

                  http://ec.europa.eu/trade/trade-policy-and-you/expert-groups/

                     (10)

                  http://trade.ec.europa.eu/civilsoc/meetdetails.cfm?meet=11531

                     (11)

                        WT/MIN(17)/60.

                     (12)

                        WT/L/1056.

    ---documentbreak---

               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 2.4.2019
            COM(2019) 165 final
            LIITE
            asiakirjaan
            Suositus neuvoston päätökseksi
            Dohan kehityskierrosta koskevien neuvotteluohjeiden täydentämisestä sähköistä kaupankäyntiä koskevista säännöistä ja sitoumuksista käytävien useammankeskisten neuvottelujen osalta

               LIITE

               1.SÄÄNTÖJEN JA SITOUMUSTEN LUONNE JA SOVELTAMISALA

               1.Neuvoston antaman Maailman kauppajärjestön (WTO) Dohan kehityskierrosta koskevan valtuutuksen perusteella useammankeskisten neuvottelujen tavoitteena olisi oltava sähköisen kaupankäynnin kauppaan liittyviä näkökohtia koskevien sääntöjen vahvistaminen WTO:ssa, jotta maailmanlaajuista sähköistä kaupankäyntiä voitaisiin parantaa ja yritysten (myös mikroyritysten ja pienten ja keskisuurten yritysten) toimintaa helpottaa erityisesti lisäämällä kuluttajien luottamusta verkkoympäristöön ja luomalla uusia mahdollisuuksia edistää osallistavaa ja kestävää kasvua ja kehitystä. Neuvotteluissa olisi myös pyrittävä vapauttamaan palvelujen ja tavaroiden kauppa tietyillä sellaisilla aloilla, jotka ovat suoraan merkityksellisiä sähköisen kaupankäynnin kannalta.

               2.Neuvottelut olisi käytävä ja saatava päätökseen ottamalla asianmukaisesti huomioon WTO-jäsenten oikeudet ja velvollisuudet, noudattamalla avoimuuden ja osallistavuuden periaatteita ja tukeutumalla voimassa oleviin WTO-sopimuksiin ja niissä määrättyihin poikkeuksiin.

               3.Neuvotteluissa olisi pyrittävä kehittämään korkeatasoisia sääntöjä ja sitoumuksia ja saamaan mukaan mahdollisimman monta WTO-jäsentä. Neuvotteluissa olisi otettava huomioon WTO-jäsenten ainutlaatuiset mahdollisuudet ja haasteet, jotka liittyvät sähköiseen kaupankäyntiin. Sen vuoksi sääntöjen ja sitoumusten olisi oltava riittävän joustavia.

               4.EU:n sopimissa säännöissä ja sitoumuksissa olisi otettava huomioon voimassa olevissa WTO-sopimuksissa määrätty suosituimmuuskohteluvelvoite, elleivät WTO-jäsenet voi toisin sopia.

               2.SÄÄNTÖJEN JA SITOUMUSTEN EHDOTETTU SISÄLTÖ

               5.Neuvotteluissa olisi kehitettävä uusia WTO-sääntöjä sähköisen kaupankäynnin kauppaan liittyvistä näkökohdista. Niillä olisi pyrittävä parantamaan maailmanlaajuisen sähköisen kaupankäynnin edellytyksiä EU:n yritysten ja kuluttajien eduksi sekä lisäämään mikro- ja pk-yritysten sekä kehitysmaiden ja vähiten kehittyneiden maiden osallistumista globaaleihin arvoketjuihin.

               6.Neuvottelut käydään avoimella ja osallistavalla tavalla. Sen vuoksi niissä voidaan käsitellä kaikkia sellaisia sähköiseen kaupankäynnin kauppaan liittyviä näkökohtia, joita osallistuvat jäsenet ovat ehdottaneet. Kun otetaan huomioon sähköisen kaupankäynnin monialaisuus, neuvotteluissa voidaan käsitellä mm. seuraavia kysymyksiä:

               –sähköisten maksutapahtumien (esim. sähköiset allekirjoitukset ja muut luottamuspalvelut sekä sähköinen todentaminen) helpottaminen;

               –sähköisistä siirroista ja siirretystä sisällöstä kannettavat tullit;

               –kuluttajien luottamus (esim. sähköinen kuluttajansuoja, ei-toivottu sähköinen viestintä ja oikeussuojakeinot);

               –telepalvelujen sääntelyä koskevat säännöt, joilla varmistetaan televiestintäalan tasapuoliset toimintaedellytykset ja tehokas kilpailu;

               –rajat ylittävät tietovirrat, datan säilytyspaikkaa koskevat vaatimukset ja henkilötietojen suoja;

               –yritysten luottamus (esim. lähdekoodin suojaaminen, pakollinen teknologian siirto);

               –sähköisen kaupankäynnin parempi saatavuus (esim. pääsy internetiin, verkkopalveluihin ja julkisen sektorin tuottamaan dataan tai verkossa toimivien välittäjien vastuu ja pääsy niihin);

               –sähköisen kaupankäynnin kannalta merkitykselliset kaupan helpottamista koskevat toimenpiteet (esim. paperiton kauppa) ottaen asianmukaisesti huomioon kaupan helpottamisesta tehty WTO-sopimus;

               –teollis- ja tekijänoikeuksien, myös liikesalaisuuksien, sähköiseen kaupankäyntiin liittyvät näkökohdat;

               –kehitykseen liittyvät kysymykset;

               –avoimuus; ja

               –yhteistyö (esim. osallistuvien jäsenten ja kuluttajansuojaviranomaisten välillä).

               7.Euroopan unioni voi neuvotteluohjeiden mukaisesti osallistua neuvotteluihin myös muista osallistuvien jäsenten ehdottamista sähköisen kaupankäynnin kauppaan liittyvistä näkökohdista.

               8.Neuvotteluissa olisi pyrittävä menemään WTO-jäsenten nykyisiä sitoumuksia pidemmälle ja vapauttamaan asteittain myös palvelujen ja tavaroiden kauppaa siten, että markkinoille pääsyn esteitä poistetaan ja kansallista kohtelua rajoitetaan tietyillä sellaisilla aloilla, joilla sähköisen kaupankäynnin harjoittaminen on suoraan mahdollista. Tällaisia aloja ovat erityisesti televiestintäpalvelut sekä tietokonepalvelut ja niihin liittyvät palvelut.

               9.Kaikkien Euroopan unionin hyväksymien sääntöjen tai sitoumusten olisi oltava EU:n säädöskehyksen mukaisia.

               10.Euroopan unioni ei varsinkaan hyväksy sellaisia sääntöjä tai sitoumuksia, jotka voisivat vaikuttaa sen kyberturvallisuutta koskevaan säädöskehykseen ja etenkin yhteiseen korkeatasoiseen verkko- ja tietojärjestelmien turvallisuuteen Euroopan unionissa.

               11.Euroopan unioni ei myöskään hyväksy sellaisia sääntöjä tai sitoumuksia, jotka voisivat vaikuttaa sen henkilötietojen suojaa koskevaan oikeuskehykseen. Rajat ylittävien tietovirtojen osalta (datan säilytyspaikkaa koskevat vaatimukset ja henkilötietojen suoja) Euroopan unioni noudattaa kahdenvälisissä kauppa- ja investointisopimuksissa vahvistettua horisontaalista lähestymistapaa.

               12.Lisäksi Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden on oltava mahdollista säilyttää valmiutensa määritellä ja toteuttaa kulttuuri- ja audiovisuaalipolitiikkaa kulttuurisen monimuotoisuutensa säilyttämiseksi ja kehittää näitä valmiuksia edelleen. Euroopan unioni ei hyväksy audiovisuaalisia palveluja koskevia sääntöjä tai sitoumuksia. Euroopan unioni ei anna sitoumuksia julkista valtaa käytettäessä suoritettavista palveluista tai toteutettavista toimista.

               13.Sääntöjen ja sitoumusten ei tulisi estää Euroopan unionia, sen jäsenvaltioita sekä niiden kansallisia, alueellisia ja paikallisia viranomaisia sääntelemästä taloudellista toimintaa yleisen edun nimissä, saavuttaakseen lainmukaisia yleiseen järjestykseen liittyviä tavoitteita, joilla pyritään mm. suojelemaan ja edistämään kansanterveyttä, sosiaalipalveluja, julkista opetusta, turvallisuutta, ympäristöä, julkista moraalia, sosiaalista suojelua, kuluttajansuojaa, yksityisyyden ja henkilötietojen suojaa sekä kulttuurista monimuotoisuutta. Julkisten palvelujen olisi pysyttävä korkeatasoisina Euroopan unionissa Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti yleishyödyllisiä palveluja koskevan pöytäkirjan N:o 26 mukaisesti. Tältä osin olisi otettava huomioon Euroopan unionin tämän alan varaumat, mukaan lukien GATS-sopimuksessa määrätyt varaumat.


               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 13.9.2019
            COM(2019) 417 final
            Suositus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            luvan antamisesta neuvottelujen aloittamiseen Euroopan unionin ja Kap Verden tasavallan välisen sopimuksen tekemiseksi Kap Verden tasavallan ja Euroopan unionin kansalaisille lyhytaikaista oleskelua varten myönnettävien viisumien myöntämisen helpottamista koskevan Euroopan unionin ja Kap Verden tasavallan välisen sopimuksen muuttamisesta

               PERUSTELUT

               1.SUOSITUKSEN TAUSTA

                  Kap Verdellä ja Euroopan unionilla on ollut yli 35 vuoden ajan läheiset ja hyvin rakentavat suhteet, jotka perustuvat ennen kaikkea merkittävään ja jatkuvaan kehitysyhteistyöhön. Marraskuusta 2007 lähtien EU:n ja Kap Verden suhteita on säännellyt EU:n ja Kap Verden erityiskumppanuus. Se on Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioiden ryhmässä (AKT-valtioiden ryhmä) ainutlaatuinen esimerkki kunnianhimoisesta välineestä, jolla lujitetaan kahdenvälisiä suhteita. Erityiskumppanuuden yhtenä tavoitteena on lisätä liikkuvuutta ja ihmisten välisiä yhteyksiä EU:n ja Kap Verden kansalaisten välillä sekä lisätä yhteistyötä laittoman maahanmuuton torjunnassa. Tämän kumppanuuden puitteissa Kap Verde solmi vuonna 2008 ensimmäisenä Afrikan maana liikkuvuuskumppanuuden EU:n kanssa. Liikkuvuuskumppanuuden tavoitteina on lujittaa yhteistyötä EU:n kanssa muuttoliikkeen, rajaturvallisuuden, laittoman muuttoliikkeen ja ihmiskaupan alalla.

                  Erityiskumppanuudella pohjustettiin Kap Verden tasavallan ja Euroopan unionin kansalaisille lyhytaikaista oleskelua varten myönnettävien viisumien myöntämisen helpottamista koskevan Euroopan unionin ja Kap Verden tasavallan sopimuksen
                     1
                  , jäljempänä ’sopimus’, neuvottelemista ja tekemistä. Sopimuksen kanssa samaan aikaan hyväksyttiin Euroopan unionin ja Kap Verden tasavallan välinen sopimus luvattomasti maassa oleskelevien henkilöiden takaisinottamisesta
                     2
                  . Molemmat sopimukset tulivat voimaan 1. joulukuuta 2014.

                  Helmikuun 2. päivänä 2020 aletaan soveltaa viisumisäännöstön muuttamisesta 20. kesäkuuta 2019 annettua asetusta (EU) 2019/1155
                     3
                  . Ristiriitatilanteessa sopimus, joka on unionin kansainvälinen sopimus, olisi ensisijainen unionin johdettuun oikeuteen nähden, joten sen soveltamista jatkettaisiin. Viisumisäännöstöä sovelletaan kuitenkin myös sellaisiin kysymyksiin, joita sopimuksessa ei käsitellä. Sen vuoksi jotkin tarkistetun viisumisäännöstön säännöksistä vaikuttavat menettelyihin viisumien myöntämiseksi Kap Verden kansalaisille.

                  Tarkistetussa viisumisäännöstössä muun muassa otetaan käyttöön yhdenmukaistettu käytäntö toistuvaisviisumien myöntämiseen säännöllisesti matkustaville henkilöille, joilla on moitteeton viisumihistoria, määräajaksi, joka pitenee asteittain vuodesta viiteen vuoteen. Lisäksi siinä säädetään mahdollisuudesta jättää viisumimaksu perimättä vähintään 6-vuotiailta mutta alle 18-vuotiailta lapsilta. Siinä myös nostetaan viisumimaksun yleinen taso 60 eurosta 80 euroon ja otetaan käyttöön mahdollisuus keskeyttää – neuvoston täytäntöönpanopäätöksellä – joitakin kolmannen maan kansalaisiin (ja/tai näistä muodostuviin hakijaryhmiin) sovellettavia viisumihelpotuksia siinä tapauksessa, että takaisinottamista koskevan yhteistyön taso kyseisen maan kanssa katsotaan riittämättömäksi. Tällaisia helpotuksia ovat muun muassa viisumimaksun perimättä jättäminen, toistuvaisviisumien voimassaoloaika ja vaadittavien liiteasiakirjojen määrän vähentäminen.

                  Poiketen vastaavista viisumihelpotussopimuksista, joita EU on tehnyt muiden kolmansien maiden kanssa, Kap Verden kanssa tehtyyn sopimukseen ei sisälly säännöstä viisumimaksun alentamisesta eikä siinä määrätä niiden liiteasiakirjojen yhtenäisestä luettelosta, jotka hakijan on esitettävä matkan tarkoituksen perustelemiseksi. Sopimuksessa ei myöskään sallita joidenkin tai kaikkien sen määräysten soveltamisen keskeyttämistä siinä tapauksessa, että takaisinottamista koskeva yhteistyö on riittämätöntä.

                  Tämän kehityksen valossa Euroopan komissio katsoo, että Kap Verden kanssa tehtyä sopimusta on aiheellista mukauttaa.

                  Kap Verden EU:n kansalaisiin soveltama viisumipolitiikka

                  Kap Verde ei ole 1. tammikuuta 2019 alkaen vaatinut EU:n kansalaisilta viisumia heidän matkustaessaan Kap Verden alueelle (enintään 30 päivää kestävää oleskelua varten).

               EU:n kansalaiset voivat hyötyä sopimuksen mukaisista viisumihelpotuksista sellaisen oleskelun osalta, joka kestää yli 30 päivää ja enintään 90 päivää 180 päivän jakson aikana.

                  Jos Kap Verde alkaisi taas vaatia EU:n kansalaisilta viisumia, sopimuksen määräyksiä sovellettaisiin vastavuoroisuuden pohjalta kaikilta osin EU:n kansalaisiin.

               •Yhdenmukaisuus muiden alaa koskevien politiikkojen säännösten kanssa

                  Kuten edellisessä jaksossa todetaan, muutetun sopimuksen neuvottelemisen ja tekemisen pääasiallisena tavoitteena on yhdenmukaistaa Kap Verden kansalaisille myönnetyt helpotukset viisumisäännöstön tarkistettujen säännösten kanssa.

               2.OIKEUSPERUSTA, TOISSIJAISUUSPERIAATE JA SUHTEELLISUUSPERIAATE

               •Oikeusperusta

                  Tämän suosituksen oikeusperusta on Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT-sopimus) 218 artiklan 3 ja 4 artikla.

                  Muutetun sopimuksen kohde olisi osa unionin yhteistä viisumipolitiikkaa, joka koskee lyhytaikaista oleskelua (enintään 90 päivää minkä tahansa 180 päivän jakson aikana). Sen vuoksi voidaan olettaa, että sopimuksen allekirjoittamista ja tekemistä koskevien päätösten aineellinen oikeusperusta on SEUT-sopimuksen 77 artiklan 2 kohdan a alakohta.

               •Toissijaisuusperiaate (jaetun toimivallan osalta)

                  Unioni on jo käyttänyt toimivaltaansa tällä alalla ja vakiinnuttanut sitä koskevat säännöt hyväksymällä viisumisäännöstön, jossa määritellään lyhytaikaista oleskelua varten myönnettäviä viisumeita koskevat menettelyt ja edellytykset, jotka sitovat kaikkia niitä Euroopan unionin jäsenvaltioita, jotka panevat Schengenin säännöstöä täytäntöön.

               3.JÄLKIARVIOINTIEN, SIDOSRYHMIEN KUULEMISTEN JA VAIKUTUSTENARVIOINTIEN TULOKSET

                  Sopimuksen täytäntöönpanoa valvomaan perustettu sekakomitea kutsuttiin koolle kolmesti (5. lokakuuta 2015, 19. lokakuuta 2016 ja 27. marraskuuta 2017), ja se pani merkille yleisesti ottaen onnistuneen täytäntöönpanon, mutta totesi, että viisumihakemusten käsittelyn tietyissä näkökohdissa voisi olla vielä parantamisen varaa. Sekakomitea suositteli erityisesti, että molemmat osapuolet ottaisivat käyttöön tehostettuja tiedotustoimia, joilla viisuminhakijoille voitaisiin tiedottaa asianmukaisesti ja kattavasti Schengen-viisumin hakemista ja myöntämistä koskevista edellytyksistä ja mahdollisuuksista.

               Jäsenvaltioiden konsulaateissa Kap Verdessä jätettyjen viisumihakemusten määrä on kasvanut tasaisesti sopimuksen voimaantulon jälkeen. Vuonna 2014 jätettiin 14 694 viisumihakemusta. Vuonna 2018 vastaava luku oli 20 158 (+ 37,2 %). Myös myönnettyjen viisumien määrä on noussut, vaikkakin hitaammin, 11 370 viisumista (vuonna 2014) 13 343 viisumiin (vuonna 2018) (+ 17,3 %). Viisumihakemusten hylkäämisprosentti oli 33,5 vuonna 2018.

                  Ne jäsenvaltiot, jotka myöntävät viisumeita Kap Verdessä (eli Espanja ja Portugali, joista jälkimmäinen edustaa 19:ää jäsenvaltiota yhteisessä viisumikeskuksessa Praiassa), tapaavat säännöllisesti paikallisen Schengen-yhteistyöryhmän puitteissa Praiassa. Kokousten puheenjohtajana toimii EU:n edustusto Kap Verdessä.

                  Schengen-yhteistyöryhmä oli yhtä mieltä sopimuksen yleisesti hyvästä täytäntöönpanosta ja viisumisäännöstön sovellettavista säännöksistä. Se kuitenkin havaitsi Kap Verden kansalaisten jättämien viisumihakemusten käsittelyssä useita ongelmia, jotka liittyivät esimerkiksi asiakirjatodisteisiin, joilla perustellaan matkan tarkoitus ja/tai kuuluminen johonkin nykyisessä sopimuksessa yksilöidyistä hakijaryhmistä, joille myönnetään helpotuksia.

                  Neuvoston viisumityöryhmä keskusteli sopimuksen täytäntöönpanon tilanteesta viidesti (26. lokakuuta 2015, 27. lokakuuta 2016, 11. joulukuuta 2017, 20. toukokuuta 2019 ja 10. heinäkuuta 2019). Viimeisimmässä kokouksessa komissio ilmoitti jäsenvaltioille tunnustelevista keskusteluista, joita se oli käynyt Kap Verden viranomaisten kanssa sopimuksen ja sen soveltamisalan mahdollisesta muuttamisesta.

               4.TALOUSARVIOVAIKUTUKSET

                  Suunnitellulla muutetulla sopimuksella ei ole vaikutuksia EU:n talousarvioon.

               5.LISÄTIEDOT

               •Neuvotteluohjeet

               Viisumimaksu ja vapautus viisumimaksusta

               Muissa viisumihelpotussopimuksissa, jotka EU on tehnyt kolmansien maiden kanssa, yleinen viisumimaksu on 35 euroa. Tämä summa sisältyi aiempiin neuvotteluohjeisiin, mutta samalla otettiin huomioon viisumisäännöstön mukainen 60 euron viisumimaksu. Kap Verden kanssa tehdyssä sopimuksessa ei ole määräystä yleisen viisumimaksun alentamisesta.

               Koska viisumimaksu nousee viisumisäännöstön tarkistamisen myötä 60 eurosta 80 euroon, korotettua maksua sovelletaan myös kapverdeläisiin hakijoihin.

               Näin ollen ehdotetaan, että viisumimaksua alennetaan kapverdeläisten hakijoiden osalta samoin kuin sitä on alennettu kaikkien muiden sellaisten kolmansien maiden kansalaisten osalta, jotka ovat tehneet viisumihelpotussopimuksen EU:n kanssa. Alennetun maksun olisi kuitenkin oltava oikeasuhteinen tarkistettuun viisumimaksuun nähden. Näin ollen ehdotetaan, että alennetun maksun suuruudeksi vahvistetaan puolet osapuolten kansallisen lainsäädännön (EU:n tapauksessa viisumisäännöstön) mukaisesta määrästä. Tämä toimintatapa mahdollistaisi sen, että EU voi mukauttaa maksun suuruutta olosuhteiden muuttumisen perusteella.

               Sellaisten uusien hakijaryhmien lisäämistä sopimukseen, joilta ei pitäisi periä viisumimaksua, olisi harkittava neuvottelujen aikana.

               Pitkään voimassa olevat toistuvaisviisumit

               Muutossopimuksessa on otettava huomioon tarkistetulla viisumisäännöstöllä käyttöön otetut muutokset, jotka koskevat pitkään voimassa olevia toistuvaisviisumeita.

               Tällä hetkellä voimassa olevan sopimuksen mukaan viisi vuotta voimassa olevia toistuvaisviisumeja voidaan myöntää vain rajatulle määrälle säännöllisesti matkustavien hakijoiden ryhmiä (esim. kansallisten ja alueellisten hallitusten jäsenet, virallisten valtuuskuntien pysyvät jäsenet, liikemiehet, läheiset perheenjäsenet). Lisäksi siinä määrätään toistuvaisviisumien ”porrastuksesta”, jonka mukaan muille säännöllisesti matkustavien henkilöiden ryhmille myönnettävien viisumien voimassaoloa pidennetään asteittain.

               Tarkistetussa viisumisäännöstössä (24 artiklan 2 kohta) säädetään kuitenkin sellaisesta erilaisesta toistuvaisviisumien saamista koskevasta ”porrastusjärjestelmästä”, joka ei rajoitu tiettyihin ryhmiin.

               Näin ollen ehdotetaan, että muutetussa sopimuksessa noudatetaan samankaltaista lähestymistapaa eli ”porrastusta”, jota sovellettaisiin kaikkiin sellaisiin hakijoihin, jotka eivät kuulu niihin ryhmiin, joille jo voidaan myöntää viisivuotinen toistuvaisviisumi nykyisen sopimuksen 5 artiklan 1 kohdan mukaisesti.

               Lisäksi muutossopimuksella olisi vähennettävä sellaisten viisumien määrää, joiden laillinen käyttö on edellytys toistuvaisviisumin saamiselle, ja/tai pidennettävä viitejaksoja, joiden aikana olisi hankittava tietty määrä viisumeita ja käytettävä niitä laillisesti.

               Luettelo liiteasiakirjoista matkan tarkoituksen perustelemiseksi / majoituksen todistamiseksi

               Nykyisissä viisumihelpotussopimuksissa, jotka EU on tehnyt kolmansien maiden kanssa, määrätään helpotuksista, joilla vähennetään matkan tarkoituksen osoittamiseksi vaadittujen liiteasiakirjojen määrä yleensä yhteen asiakirjaan kutakin hakijaryhmää kohden. Kap Verden kanssa tehdyssä sopimuksessa ei sen sijaan ole tällaista määräystä.

               Muutossopimuksella olisi vahvistettava luettelo liiteasiakirjoista, jotka hakijan on toimitettava matkan tarkoituksen perustelemiseksi. Vaadittujen asiakirjatodisteiden määrä olisi vähennettävä yleensä yhteen liiteasiakirjaan ryhmää kohden. Näin voitaisiin yksinkertaistaa hakumenettelyä ja helpottaa niiden hakijoiden tunnistamista, jotka kuuluvat johonkin sopimuksessa vahvistetuista ryhmistä.

               Lisäksi viisumisäännöstössä säädetään tietyistä horisontaalisista helpotuksista, jotka koskevat säännöllisesti matkustavilta henkilöiltä vaadittavia liiteasiakirjoja. Viisumisäännöstön 14 artiklan 6 kohdan mukaan tiettyjen liiteasiakirjojen vaatimuksesta voidaan poiketa ”siinä tapauksessa, että hakijan luotettavuus ja rehellisyys, erityisesti aiempien viisumien laillinen käyttö, on niiden tiedossa, jos on varmaa, että hakija täyttää Schengenin rajasäännöstön 6 artiklan 1 kohdan vaatimukset jäsenvaltioiden ulkorajojen ylittämisajankohtana”.

               Muutetussa sopimuksessa olisi tämän periaatteen perusteella oltava määräys, jonka mukaan henkilö, joka on saanut ensimmäisen pitkään (vuoden, kaksi tai kolme vuotta) voimassa olevan toistuvaisviisumin eli päässyt ”portaikon” toiselle portaalle, olisi periaatteessa vapautettava vaatimuksesta esittää asiakirjoja, joilla todistetaan majoitus ja/tai varat kyseisen majoituksen maksamiseksi.

               Viisumivapaus EU:n kulkuluvan haltijoille

               Muutetulla sopimuksella olisi vapautettava viisumipakosta sellaiset henkilöt, joilla on EU:n kulkulupa, joka myönnetään tietyille unionin toimielinten henkilöstön jäsenille neuvoston asetuksen (EU) N:o 1417/2013 mukaisesti.

               Soveltamisen keskeyttäminen siksi, että takaisinottamista koskevan sopimuksen täytäntöönpano on puutteellista

               Sopimuksessa esitetään kattava luettelo perusteista keskeyttää sopimuksen soveltaminen muun muassa yleiseen järjestykseen, kansallisen turvallisuuden suojaamiseen tai kansanterveyden suojelemiseen liittyvistä syistä.

               Takaisinottamista koskeva yhteistyö kytketään tarkistetussa viisumisäännöstössä viisumihelpotuksiin. Yhdenmukaisuuden varmistamiseksi muutossopimuksessa olisi laajennettava soveltamisen keskeyttämisen perusteita siten, että niihin sisältyy EU:n mahdollisuus keskeyttää sopimuksen soveltaminen kokonaan tai osittain siinä tapauksessa, että EU:n ja Kap Verden välillä tehdyn takaisinottamista koskevan sopimuksen täytäntöönpano on puutteellista tai laittoman muuttoliikkeen torjunnan alalla tehtävä yhteistyö on riittämätöntä.

               6.PÄÄTELMÄT

                  Edellä esitetyn perusteella komissio suosittelee, että neuvosto antaisi luvan aloittaa neuvottelut EU:n ja Kap Verden tasavallan välisestä sopimuksesta tällä hetkellä voimassa olevan Kap Verden tasavallan ja EU:n kansalaisille lyhytaikaista oleskelua varten myönnettävien viisumien myöntämisen helpottamista koskevan Euroopan unionin ja Kap Verden tasavallan sopimuksen muuttamisesta.

               Suositus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               luvan antamisesta neuvottelujen aloittamiseen Euroopan unionin ja Kap Verden tasavallan välisen sopimuksen tekemiseksi Kap Verden tasavallan ja Euroopan unionin kansalaisille lyhytaikaista oleskelua varten myönnettävien viisumien myöntämisen helpottamista koskevan Euroopan unionin ja Kap Verden tasavallan välisen sopimuksen muuttamisesta

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 218 artiklan 3 ja 4 kohdan,

               ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,

               sekä katsoo, että olisi aloitettava neuvottelut sopimuksen tekemiseksi Kap Verden tasavallan kanssa Kap Verden tasavallan ja Euroopan unionin kansalaisille lyhytaikaista oleskelua varten myönnettävien viisumien myöntämisen helpottamista koskevan Euroopan unionin ja Kap Verden tasavallan välisen sopimuksen muuttamisesta,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Komissiolle annetaan lupa neuvotella unionin puolesta Kap Verden tasavallan kanssa kansainvälinen sopimus Kap Verden tasavallan ja Euroopan unionin kansalaisille lyhytaikaista oleskelua varten myönnettävien viisumien myöntämisen helpottamista koskevan Euroopan unionin ja Kap Verden tasavallan välisen sopimuksen muuttamisesta.

               2 artikla

               Neuvotteluohjeet esitetään tämän päätöksen liitteenä.

               3 artikla

               Neuvottelut käydään neuvoston viisumityöryhmää kuullen.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)

                        EUVL L 282, 24.10.2013, s. 3-12

                     (2)

                        EUVL L 282, 24.10.2013, s. 15-34.

                     (3)

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2019/1155, annettu 20 päivänä kesäkuuta 2019, yhteisön viisumisäännöstön laatimisesta annetun asetuksen (EY) N:o 810/2009 (viisumisäännöstö) muuttamisesta, EUVL L 188, 12.7.2019, s. 25.

    ---documentbreak---

               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 13.9.2019
            COM(2019) 417 final
            LIITE
            asiakirjaan
            Suositus NEUVOSTON PÄÄTÖKSEKSI
            luvan antamisesta neuvottelujen aloittamiseen Euroopan unionin ja Kap Verden tasavallan välisen sopimuksen tekemiseksi Kap Verden tasavallan ja Euroopan unionin kansalaisille lyhytaikaista oleskelua varten myönnettävien viisumien myöntämisen helpottamista koskevan Euroopan unionin ja Kap Verden tasavallan välisen sopimuksen muuttamisesta

               LIITE

               Neuvotteluohjeet

               Komission olisi neuvotteluissa pyrittävä saavuttamaan jäljempänä tarkemmin eritellyt tavoitteet.

               1.Sopimuksen tarkoitus ja soveltamisala

               Sopimuksen tarkoituksena on muuttaa nykyistä Euroopan unionin ja Kap Verden tasavallan välistä sopimusta Kap Verden tasavallan ja Euroopan unionin kansalaisille lyhytaikaista oleskelua varten myönnettävien viisumien myöntämisen helpottamisesta
                  1
               , jäljempänä ’nykyinen sopimus’. Nykyinen sopimus tuli voimaan 1. joulukuuta 2014, ja sitä sovelletaan viisumien myöntämiseen Kap Verden tasavallan, jäljempänä ’Kap Verde’, kansalaisille sellaista Schengen-alueella oleskelua varten, jonka on tarkoitus kestää enintään 90 päivää minkä tahansa 180 päivän jakson aikana.

               Kap Verde ei ole 1. tammikuuta 2019 alkaen vaatinut EU:n kansalaisilta viisumia heidän matkustaessaan Kap Verden alueelle enintään 30 päivää kestävää oleskelua varten. EU:n kansalaiset voivat periaatteessa hyötyä sopimuksen mukaisista viisumihelpotuksista sellaisen oleskelun osalta, joka kestää yli 30 päivää ja enintään 90 päivää minkä tahansa 180 päivän jakson aikana.

               Myös muutossopimusta sovellettaisiin vastavuoroisuuden pohjalta kaikilta osin, jos Kap Verde päättäisi alkaa taas vaatia EU:n kansalaisilta viisumia.

               Muutossopimuksessa olisi vahvistettava selkeät ja yksiselitteiset, oikeudellisesti sitovat oikeudet ja velvoitteet, jotta helpotetaan viisumien haku- ja myöntämismenettelyjä Kap Verden kansalaisten kannalta ottaen samalla huomioon tarkistetun viisumisäännöstön
                  2
                säännöt.

               2.Erityiskysymykset

               Muutossopimuksessa olisi otettava huomioon nykyinen sopimus, unionin aiemmat viisumihelpotussopimukset kolmansien maiden kanssa sekä Kap Verden erityistilanne ensimmäisenä sellaisena kolmantena maana, joka ei sijaitse EU:n naapurialueella ja jonka kanssa EU on tehnyt viisumihelpotussopimuksen ja samaan aikaan myös takaisinottamista koskevan sopimuksen.

               Lisäksi tarkistetussa viisumisäännöstössä, joka tuli voimaan 2. elokuuta 2019 ja jota aletaan soveltaa 2. helmikuuta 2020, vahvistetaan useita muutoksia viisumien myöntämismenettelyjä koskeviin yleisiin sääntöihin. Tarkistetut säännöt olisi otettava huomioon myös sen varmistamiseksi, että Kap Verdelle muutossopimuksessa tarjotut helpotukset ovat edelleen laajempia kuin tarkistetun viisumisäännöstön yleisten sääntöjen mukaiset helpotukset.

               2.1.Viisumimaksu

               Muutossopimuksessa olisi vahvistettava viisumihakemusten käsittelymaksuksi puolet osapuolten kansallisen lainsäädännön mukaisesta määrästä.

               Lisäksi viisumimaksusta pitäisi nykyisen sopimuksen 5 artiklan 1 kohdassa määriteltyjen ryhmien ohella vapauttaa myös alle 18-vuotiaat hakijat. Lisäksi maksusta vapauttamista voitaisiin harkita muiden hakijaryhmien, kuten EU:n kansalaisten lähisukulaisten, osalta.

               2.2.
                     Pitkään voimassa olevat toistuvaisviisumit

               Nykyisen sopimuksen 4 artiklan 1 kohdassa vahvistettuja sääntöjä, jotka koskevat viisivuotisten toistuvaisviisumien myöntämistä tietyille hakijaryhmille, olisi sovellettava edelleen.

               Lisäksi muutossopimuksessa olisi määriteltävä säännöt, jotka koskevat toistuvaisviisumien myöntämistä kaikille muille hakijoille, pitäen perustana tarkistetun viisumisäännöstön 24 artiklan säännöksiä.

               Tarkistetun viisumisäännöstön 24 artiklan 2 kohdassa vahvistetaan viisumien myöntämistä koskeva yleinen ”porrastusjärjestelmä”, jota sovelletaan kaikkiin hakijoihin matkan tarkoituksesta riippumatta. Muutossopimuksessa olisi vahvistettava samankaltainen järjestelmä.

               Muutossopimuksella olisi helpotettava toistuvaisviisumien myöntämistä vähentämällä edellytyksenä olevaa aiemmin saatujen ja laillisesti käytettyjen viisumien määrää ja/tai pidentämällä viitejaksoja, joiden aikana olisi saatava tietty määrä viisumeita ja käytettävä niitä laillisesti. ”Porrastusjärjestelmä” voisi olla esimerkiksi seuraava:

               –hakijan, joka on edeltävien 24 kuukauden aikana saanut yhden tai kaksi viisumia ja käyttänyt niitä laillisesti, pitäisi seuraavaa viisumia hakiessaan saada toistuvaisviisumi, joka on voimassa yhden vuoden;

               –hakijalle, joka on käyttänyt laillisesti yhtä yksivuotista toistuvaisviisumia edeltävien 30 tai 36 kuukauden aikana, pitäisi myöntää toistuvaisviisumi, joka on voimassa pidempään (esimerkiksi kaksi tai kolme vuotta);

               –hakijalle, joka on käyttänyt laillisesti yhtä kaksi- tai kolmevuotista toistuvaisviisumia edeltävien 42 tai 48 kuukauden aikana, pitäisi myöntää toistuvaisviisumi, joka on voimassa pidempään (esimerkiksi kolme tai enintään viisi vuotta).

               2.3.
                     Liiteasiakirjat

               Muutetussa sopimuksessa olisi määrättävä helpotuksista, jotka koskevat viisumia haettaessa toimitettavia liiteasiakirjoja.

               Niiden asiakirjatodisteiden määrä, joilla todistetaan hakijan matkan tarkoitus, olisi vähennettävä yleensä yhteen liiteasiakirjaan muutossopimuksen kattamaa ryhmää kohden.

               Hakijat, jotka ovat jo saaneet (vähintään vuoden voimassa olleen) toistuvaisviisumin ja käyttäneet sitä laillisesti, olisi periaatteessa vapautettava vaatimuksesta esittää majoitusta tai majoituksen maksamiseksi tarvittavia varoja koskevia liiteasiakirjoja.

               2.4.
                     Viisumivapaus EU:n kulkuluvan haltijoille

               Muutossopimuksella olisi vapautettava viisumipakosta sellaiset henkilöt, joilla on EU:n kulkulupa, joka myönnetään tietyille unionin toimielinten henkilöstön jäsenille neuvoston asetuksen (EU) N:o 1417/2013 mukaisesti.

               2.5.
                     Soveltamisen keskeyttämistä koskeva lauseke

               Muutossopimuksella olisi muutettava nykyisen sopimuksen loppulausekkeita siten, että osapuolille annetaan mahdollisuus keskeyttää sopimuksen soveltaminen kokonaan tai osittain mistä tahansa syystä ja nimenomaisesti siinä tapauksessa, että Kap Verden takaisinottamisen alalla tekemää yhteistyötä pidettäisiin riittämättömänä.

                     (1)

                        EUVL L 282, 24.10.2013, s. 3.

                     (2)

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2019/1155, annettu 20 päivänä kesäkuuta 2019, yhteisön viisumisäännöstön laatimisesta annetun asetuksen (EY) N:o 810/2009 (viisumisäännöstö) muuttamisesta, EUVL L 188, 12.7.2019, s. 25.


               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 15.11.2019
            COM(2019) 595 final
            Suositus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            luvan antamisesta aloittaa neuvottelut vuoden 1992 kansainvälisen sokerisopimuksen muuttamiseksi

               PERUSTELUT

               Käsillä oleva suositus koskee päätöstä, jolla komissiolle annetaan lupa osallistua unionin puolesta kansainvälisen sokerisopimuksen (jäljempänä ’sopimus’) osittaista uudelleentarkastelua koskeviin neuvotteluihin, jotka kansainvälinen sokerineuvosto (jäljempänä ’ISC’) päätti käynnistää Yhdistyneiden Kansakuntien kauppa- ja kehityskonferenssin (UNCTAD) ohjauksessa. ISC:n 19. heinäkuuta 2019 tekemän päätöksen mukaisesti kyseisissä neuvotteluissa käsitellään hallinnollista talousarviota ja jäsenmaksuja sekä pieniä muutoksia kansainvälisen sokerijärjestön (jäljempänä ’järjestö’) tavoitteisiin ja työohjelmaan.

               1.SUOSITUKSEN TAUSTA

               •Vuoden 1992 kansainvälisen sokerisopimuksen uudistaminen

               Euroopan unioni on kansainvälisen sokerisopimuksen, jäljempänä ’sopimus’, osapuoli.

               Sopimuksen tarkoituksena on varmistaa tiiviimpi kansainvälinen yhteistyö sokeriin suoraan tai välillisesti liittyvissä asioissa maailmassa ja toimia sokerista käytävien hallitustenvälisten neuvottelujen foorumina, jotta parannettaisiin maailman sokeritaloutta, helpotettaisiin kauppaa keräämällä ja jakamalla tietoa maailman sokerimarkkinoista ja muista makeutusaineista ja edistettäisiin sokerin lisääntynyttä kysyntää erityisesti muuta kuin sen perinteistä käyttöä varten. Sopimus tuli voimaan 1. tammikuuta 1993 kolmivuotiseksi kaudeksi, joka päättyi 31. joulukuuta 1995. Sopimuksen voimassaoloa on sittemmin jatkettu säännöllisin väliajoin kahdella vuodella. Viimeksi sitä jatkettiin ISC:n päätöksellä heinäkuussa 2019. Sopimus on voimassa 31. joulukuuta 2021 saakka.

               Sopimuksen 8 artiklan mukaan ISC on elin, joka vastaa kaikkien niiden tehtävien hoitamisesta, jotka ovat tarpeen sopimuksen määräysten soveltamiseksi. Sopimuksen 13 artiklassa määrätään, että ISC tekee kaikki päätöksensä periaatteessa yksimielisesti, jollei sopimuksessa toisin määrätä. Jollei yksimielisyyttä saavuteta, päätökset tehdään yksinkertaisella ääntenenemmistöllä, jollei sopimuksessa vaadita määräenemmistöä.

               Sopimuksen 25 artiklan mukaan järjestön jäsenillä on yhteensä 2 000 ääntä. Jokaisella järjestön jäsenellä on tietty äänimäärä, jota tarkistetaan vuosittain sopimuksessa ennakolta määrättyjen perusteiden mukaisesti.

               Sopimus, ja erityisesti jäsenten keskinäinen äänten jakautuminen, joka osaltaan määrää jäsenten maksuosuuden suuruuden, ei enää vastaa todellista tilannetta maailman sokerimarkkinoilla. Tällä hetkellä unioni on selvästi suurin järjestön rahoittaja. Vuodesta 2015 lähtien järjestössä on keskusteltu työryhmätasolla mahdollisuuksista tarkistaa äänten jakautumista.

               Vuonna 2017 komissio sai neuvostolta toimeksiannon aloittaa ISC:ssä sopimuksen muiden osapuolten kanssa neuvottelut sopimuksen uudistamiseksi. Tarkoituksena oli puuttua erityisesti järjestön jäsenten välisiin eroihin vaikutusvallassa, äänimäärässä ja maksuosuuksissa sekä suhteellisessa asemassa, joka jäsenillä on sokerin maailmanmarkkinoilla. Toimeksianto on voimassa 31. joulukuuta 2019 saakka. Toimeksiannon perusteella komissio on tehnyt aloitteen neuvotteluihin osallistumiseksi järjestön jäsenmaiden kanssa ja esittänyt konkreettisia muutosehdotuksia sopimuksen 25 artiklaan hallinnollisen talousarvion hyväksymisen ja maksuosuuksien vahvistamisen osalta.

               ISC päätti 55. istunnossaan, joka järjestettiin 19 päivänä heinäkuuta 2019, avata neuvottelut ennen seuraavaa kokoustaan (marraskuu 2019) UNCTADin ohjauksessa. Neuvotteluissa on kyse sopimuksen osittaisesta tarkistamisesta. Painopisteinä ovat I ja VII luku, erityisesti hallinnollinen talousarvio ja jäsenten maksuosuudet. Jäsenet ovat esittäneet käsiteltäviksi myös muita pienempiä muutoksia, mukaan lukien IX ja X luku. ISC:n päätöksen mukaisesti tämä prosessi on saatettava päätökseen ennen 31. joulukuuta 2021. Tämä tarkoittaa sitä, että sopimuksen suunniteltu uudistaminen koskee äänten jakautumisen ja jäsenten maksuosuuden (VII luku) ohella myös seuraavia:

               (1)järjestön päämäärät (I luku), erityisesti etanolin huomioon ottamiseksi,

               (2)laajempi näkemys tiedotus- ja tutkimustoiminnasta (IX luku), erityisesti etanolin huomioon ottamiseksi,

               (3)laajempi näkemys tutkimuksesta ja kehityksestä (X luku).

               Sopimuksen 1 artiklassa esitettyjä järjestön päämääriä ei ole tarkoitus muuttaa siinäkään tapauksessa, että etanoli otetaan huomioon.

               Järjestön uudistaminen on selkeästi unionin etujen mukaista: sen myötä voidaan ottaa huomioon käytännöt, joita unioni noudattaa muissa kansainvälisissä tuotelautakunnissa, ja kehitys, jota maailman sokerimarkkinoilla on tapahtunut vuodesta 1992. Uudistamisen odotetaan vähintäänkin lisäävän avoimuutta jäsenten äänestysvelvollisuuksien ja maksuosuuksien suhteen. Äänten jakautumista järjestössä olisi voitava mitata indikaattoreilla, joita ovat muun muassa ”kauppa”, ”kulutus”, ”tuotanto” ja ”maksukyky”. Maksukykyindikaattoria käytetään Yhdistyneissä kansakunnissa, jotta voidaan ottaa huomioon sokeriin liittyvä kehitysnäkökulma. Tämän indikaattorin avulla suurempi osa taloudellisesta vastuusta voidaan osoittaa jäsenille, jotka myös kykenevät paremmin osallistumaan järjestön talousarvion rahoittamiseen. Etanolin ottaminen virallisesti huomioon järjestön tavoitteissa ja työohjelmassa on linjassa unionin tavoitteen eli sopimuksen uudistamisen kanssa ja mukauttaa sopimuksen sisältöä olemassa olevan käytännön mukaiseksi.

               •Yhdenmukaisuus kansainvälisissä perushyödykelautakunnissa sovellettavan käytännön kanssa

                  Kansainvälisissä perushyödykelautakunnissa, kuten kansainvälisessä viljaneuvostossa (IGC) ja kansainvälisessä oliivineuvostossa (IOC), unioni on neuvotellut sellaisesta äänioikeuksien jakautumisesta ja selkeistä vuosittaisista päivitysmekanismeista, joissa otetaan huomioon unionin suhteellinen painoarvo oliiviöljy-, oliivi- ja viljamarkkinoilla. IGC:ssä indikaattoreita ovat ”kauppa”, ”kulutus” ja ”tuotanto”. Tämä on ristiriidassa järjestön nykykäytännön kanssa: sopimuksen nojalla ei ole (vuodesta 1992 lähtien) voinut tehdä mukautuksia, jotka kuvastaisivat jäsenten aseman muutoksia maailman sokeritaloudessa. Lisäksi äänioikeuksien jakautumista ei nykyään voida laskea etukäteen jäsenten kesken, vaan laskennan on perustuttava avoimuuteen. Tämän ehdotuksen kohteena olevan sopimuksen osittaisen uudelleentarkastelun yhteydessä olisi pyrittävä saattamaan järjestön käytännöt niiden käytäntöjen mukaisiksi, joita sovelletaan muissa kansainvälisissä perushyödykelautakunnissa.

               •Yhdenmukaisuus unionin muiden politiikkojen kanssa

                  Sokeri on arkaluonteinen tuote unionin yhteisen kauppapolitiikan ja yhteisen maatalouspolitiikan kannalta. Unionin käymissä kansainvälisissä kauppaneuvotteluissa sokeri on keskeisellä sijalla, ja komissio seuraa tarkkaan sekä sen tuotantoa että kauppaa. Sokeri on myös tärkeä hyödyke monissa kehitysmaissa, ja sokerin kehitysnäkökulmalla on suurta merkitystä yhteiselle kauppapolitiikalle. Järjestö on puolueeton foorumi, jolla voidaan keskustella sokeriin liittyvistä kysymyksistä laajassa jäsenpaneelissa. Maailman sokerimarkkinoilla tapahtuvan kehityksen seuraaminen edistää markkinoiden hallintamahdollisuuksia yhteisen maatalouspolitiikan alalla.

               2.OIKEUSPERUSTA, TOISSIJAISUUSPERIAATE JA SUHTEELLISUUSPERIAATE

               •Oikeusperusta

                  Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) 218 artiklan 3 kohdassa määrätään luvan antamisesta neuvottelujen aloittamiseksi ja – suunnitellun sopimuksen alasta riippuen – unionin neuvottelijan tai neuvotteluryhmän johtajan nimeämisestä. SEUT-sopimuksen 218 artiklan 4 kohdassa määrätään, että neuvosto voi antaa neuvottelijalle ohjeita ja nimetä erityiskomitean, jota on kuultava neuvottelujen aikana.

               •Soveltaminen käsiteltävänä olevassa asiassa

               Suunnitellulla neuvottelutoimeksiannolla pyritään antamaan neuvottelijoille unionin puolesta keinot saavuttaa päämäärät, jotka esitetään kohdan 1 ensimmäisessä luetelmakohdassa.

                  Ehdotetun päätöksen menettelyllinen oikeusperusta on näin ollen SEUT-sopimuksen 218 artiklan 3 ja 4 kohta.

               •Päätelmät

               Ehdotetun päätöksen oikeusperustan olisi oltava SEUT-sopimuksen 218 artiklan 3 ja 4 kohta.

               ·Toissijaisuusperiaate (jaetun toimivallan osalta)

               Unioni on sopimuksen osapuoli, ja sitä edustaa ISC:ssä komissio. Jäsenvaltiot eivät ole sopimuksen erillinen osapuoli. Unionin neuvottelut sopimuksen osittaisesta uudelleentarkastelusta kuuluvat unionin yksinomaiseen toimivaltaan.

               ·Suhteellisuusperiaate

                  On unionin etujen mukaista muuttaa sopimusta sellaisen äänten jakautumisen aikaan saamiseksi, joka vastaa järjestön jäsenten suhteellista merkitystä sokerin maailmanmarkkinoilla, ja ottaa huomioon myös muita kysymyksiä, jotta sopimusta voidaan uudistaa. EU:n osallistuminen järjestöön hyödyttää sekä unionia että järjestön muita jäsenmaita, mutta se tulee EU:lle liian kalliiksi, koska EU:n suhteelliseen merkitykseen tehdyt muutokset eivät näy pienempänä äänimääränä ja sitä kautta pienempänä maksuosuutena. Lisäksi järjestön sellaisten muiden jäsenten maksuosuudet, jotka ovat lisänneet läsnäoloaan sokerin maailmanmarkkinoilla, eivät ole nousseet vastaavasti. Sopimuksen uudistaminen ja sopimuksen soveltamisalan laajentaminen eivät johtaisi kustannusten nousuun. Niiden odotetaan lisäävän kiinnostusta järjestöä kohtaan: mahdollisesti järjestö saa uusia jäseniä ja sen työn merkityksellisyys kasvaa.

               3.JÄLKIARVIOINTIEN, SIDOSRYHMIEN KUULEMISTEN JA VAIKUTUSTENARVIOINTIEN TULOKSET

               •Sidosryhmien kuuleminen

                  Unioni on järjestön jäsen, ja tätä jäsenyyttä ovat vuodesta 1992 lähtien kannattaneet yleisesti EU:n sokeriala ja useimmat jäsenvaltiot. Koska kyseessä on yksinomaan unionin jäsenyyden jatkaminen – tosin sellaisin säännöin, jotka on saatettu muiden sellaisten kansainvälisten perushyödykelautakuntien sääntöjen mukaisiksi, joissa EU on jäsenenä – sidosryhmien kuulemista ei pidetä välttämättömänä. EU:n suhteellisen painoarvon väheneminen EU:n sokerin maailmanmarkkinoilla olisi viime kädessä näyttävä EU:n järjestölle suorittamien maksuosuuksien maltillisena vähenemisenä.

               •Vaikutustenarviointi

               Täysimääräinen vaikutustenarviointi ei ole tarpeen, koska toimenpiteellä ei todennäköisesti ole merkittäviä taloudellisia, sosiaalisia tai ympäristöön liittyviä vaikutuksia. Sopimuksen muuttaminen onnistuneesti merkitsisi sitä, että unionin maksuosuus järjestön talousarviota varten pienenisi. Avoimempi ja oikeudenmukaisempi äänten jakautuminen voi myös auttaa houkuttelemaan järjestöön uusia jäseniä, mikä puolestaan vähentäisi kustannuksia lisää.

                  Vaikka kohtuullinen ja oikeudenmukainen EU:n maksuosuus järjestön talousarviota varten on varmastikin sopimuksen muuttamisen painavin syy, uudistaminen on tarpeen myös muista kuin budjettisyistä. Yksi tärkeimmistä lähtökohdista järjestön uudistamiseksi on järjestön jäsenten tarve osallistua järjestön hallinnolliseen talousarvioon painoarvonsa mukaisesti. Tämän odotetaan myös lisäävän jäsenten aktiivisuutta järjestön toiminnassa.

               4.TALOUSARVIOVAIKUTUKSET

                  Neuvottelujen aloittamisen ei katsota vaikuttavan talousarvioon.

               Suositus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               luvan antamisesta aloittaa neuvottelut vuoden 1992 kansainvälisen sokerisopimuksen muuttamiseksi

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 218 artiklan 3 ja 4 kohdan,

               ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Unioni on osapuolena vuoden 1992 kansainvälisessä sokerisopimuksessa
                  1
               , jäljempänä ’sopimus’, ja jäsenenä kansainvälisessä sokerijärjestössä, jäljempänä ’järjestö’.

               (2)Unioni on vuodesta 1995 lähtien hyväksynyt sopimuksen voimassaolon jatkamisen kaksivuotiskausilla. Saatuaan neuvostolta siihen luvan
                  2
                komissio esitti 19 päivänä heinäkuuta 2019 pidetyssä kansainvälisen sokerineuvoston 55. istunnossa kantansa sen puolesta, että sopimuksen voimassaoloa jatketaan uudella kaksivuotiskaudella, joka päättyy 31 päivänä joulukuuta 2021.

               (3)Sopimuksen 8 artiklan nojalla kansainvälinen sokerineuvosto, jäljempänä ’ISC’, hoitaa tai huolehtii kaikkien niiden tehtävien hoitamisesta, jotka ovat tarpeen sopimuksen määräysten soveltamiseksi. Sopimuksen 13 artiklan nojalla ISC tekee päätöksensä periaatteessa yksimielisesti. Jollei yksimielisyyttä saavuteta, päätökset tehdään yksinkertaisella ääntenenemmistöllä, jollei sopimuksessa vaadita määräenemmistöä.

               (4)Sopimuksen 25 artiklan mukaan järjestön jäsenillä on yhteensä 2 000 ääntä. Jokaisella järjestön jäsenellä on tietty äänimäärä, joka tarkistetaan vuosittain sopimuksessa määrättyjen perusteiden mukaisesti.

               (5)On unionin etujen mukaista osallistua kansainväliseen sokerialaa koskevaan sopimukseen, kun otetaan huomioon kyseisen alan merkitys useille jäsenvaltioille ja Euroopan sokerialan taloudelle.

               (6)Sopimuksen institutionaalinen kehys ja erityisesti järjestön jäsenten keskinäinen äänten jakautuminen, joka myös määrittää jäsenten järjestölle suorittaman maksuosuuden, eivät kuitenkaan enää vastaa todellista tilannetta maailman sokerimarkkinoilla.

               (7)Järjestölle suoritettavia maksuosuuksia koskevien sopimuksen sääntöjen mukaan unionin maksuosuus on vuodesta 1992 lähtien pysynyt samana, vaikka sokerin maailmanmarkkinat, ja erityisesti unionin suhteellinen asema niillä, ovat sittemmin muuttuneet huomattavasti. Tämän tuloksena unioni on viime vuosina vastannut suhteettoman suuresta osuudesta järjestön talousarviokustannuksia ja kantanut suhteettoman suuren osuuden järjestön talousarviovastuusta.

               (8)Neuvoston päätöksellä (EU) 2017/2242
                  3
                komissio sai neuvostolta toimeksiannon aloittaa neuvottelut sopimuksen muiden osapuolten kanssa ISC:ssä sopimuksen uudistamiseksi; tarkoituksena oli erityisesti puuttua järjestön jäsenten välisiin eroihin äänimäärässä ja maksuosuuksissa sekä suhteellisessa asemassa, joka jäsenillä on sokerin maailmanmarkkinoilla. Tämä toimeksianto on voimassa 31 päivään joulukuuta 2019 saakka.

               (9)Neuvoston päätöksellä (EU) 2017/2242 saamansa toimeksiannon perusteella komissio osallistui neuvotteluihin järjestön jäsenmaiden kanssa ja esitti konkreettisia muutosehdotuksia sopimuksen 25 artiklaan hallinnollisen talousarvion hyväksymisen ja maksuosuuksien vahvistamisen osalta. ISC päätti 55. istunnossaan, joka järjestettiin 19 päivänä heinäkuuta 2019, avata neuvottelut sopimuksen osittaisesta uudelleentarkastelusta ennen seuraavaa kokoustaan (marraskuu 2019) Yhdistyneiden Kansakuntien kauppa- ja kehityskonferenssin (UNCTAD) ohjauksessa. Useiden järjestön jäsenmaiden pyyntöjen perusteella ISC päätti, että sen lisäksi, että tarkastellaan uudelleen sopimuksen 25 artiklaa, kuten unioni oli ehdottanut, myös muista sopimuksen aihealueista olisi käytävä virallisia neuvotteluja. Nämä muut aihealueet koskevat etenkin järjestön tavoitteita ja työn painopisteitä.

               (10)ISC:n 19 päivänä heinäkuuta 2019 antaman päätöksen mukaisesti nämä neuvottelut on saatettava päätökseen viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2021. Tämä määräaika tarkoittaa sitä, ettei neuvotteluja ole määrä saattaa päätökseen ennen päätöksellä (EU) 2017/2242 saadun toimeksiannon voimassaolon päättymistä. Siksi neuvostolta tarvitaan uusi toimeksianto, joka kattaa pidennetyn määräajan ja neuvottelujen laajuuden.

               (11)Kaikki näissä neuvotteluissa sovitut muutokset olisi hyväksyttävä sopimuksen 44 artiklassa määrätyn menettelyn mukaisesti. Kyseisen artiklan mukaan ISC voi määräenemmistöllä antaa järjestön jäsenille suosituksen sopimuksen muuttamisesta. Unionin, joka on ISC:n jäsen sopimuksen 7 artiklan mukaisesti, olisi voitava osallistua neuvotteluihin sopimuksen institutionaalisen kehyksen muuttamiseksi.

               (12)Siksi on aiheellista, että komissiolle annetaan lupa osallistua neuvotteluihin ISC:ssä sopimuksen muuttamiseksi, että annetaan neuvotteluohjeet ja että komissio voi neuvotteluita käydessään kuulla päätöksellä (EU) 2017/2242 nimettyä erityiskomiteaa,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Annetaan komissiolle lupa neuvotella unionin puolesta vuoden 1992 kansainvälisen sokerisopimuksen muuttamisesta.

               2 artikla

               Neuvotteluohjeet ovat tämän päätöksen liitteenä.

               3 artikla

               Neuvottelut käydään perushyödyketyöryhmää kuullen.

               4 artikla

               Tätä päätöstä sovelletaan 31 päivään joulukuuta 2021.

               5 artikla

               Tämä päätös on osoitettu komissiolle.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)

                        Neuvoston päätös 92/580/ETY, tehty 13 päivänä marraskuuta 1992, vuoden 1992 kansainvälisen sokerisopimuksen allekirjoittamisesta ja tekemisestä (EYVL L 379, 23.12.1992, s. 15).

                     (2)

                        Neuvoston päätös (EU) 2019/1251, annettu 15 päivänä heinäkuuta 2019, kansainvälisessä sokerineuvostossa Euroopan unionin puolesta otettavasta kannasta vuoden 1992 kansainvälisen sokerisopimuksen voimassaolon jatkamiseen (EUVL L 195, 23.7.2019, s. 18).

                     (3)

                        Neuvoston päätös (EU) 2017/2242, annettu 30 päivänä marraskuuta 2017, luvan antamisesta aloittaa neuvottelut vuoden 1992 kansainvälisen sokerisopimuksen muuttamiseksi (EUVL L 322, 7.12.2017, s. 29).

    ---documentbreak---

               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 15.11.2019
            COM(2019) 595 final
            LIITE
            asiakirjaan
            SuositusNEUVOSTON PÄÄTÖKSEKSI
            luvan antamisesta aloittaa neuvottelut vuoden 1992 kansainvälisen sokerisopimuksen muuttamiseksi

               LIITE

               Ohjeet vuoden 1992 kansainvälisen sokerisopimuksen muuttamista koskevia neuvotteluja varten.

               Komissiolla on lupa osallistua neuvotteluihin, jotka kansainvälinen sokerineuvosto päätti avata kansainvälisen sokerisopimuksen muuttamiseksi kansainvälisen sokerijärjestön hallinnollisen talousarvion, maksuosuuksien, tavoitteiden ja työohjelman osalta. Komissio osallistuu näihin neuvotteluihin, jotta voidaan uudistaa kansainvälistä sokerisopimusta ja erityisesti puuttua kansainvälisen sokerijärjestön jäsenten välisiin nykyisiin eroihin yhtäältä äänten jakautumisessa ja maksuosuuksissa sekä toisaalta suhteellisessa asemassa, joka jäsenillä on sokerin maailmanmarkkinoilla; tässä yhteydessä otetaan huomioon sokerin maailmanmarkkinoilla tapahtunut kehitys.


               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 4.6.2019
            COM(2019) 248 final
            Suositus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            komission valtuuttamisesta aloittamaan Euroopan unionin puolesta neuvottelut kestävää kalastusta koskevan kumppanuussopimuksen ja pöytäkirjan tekemiseksi Mauritanian islamilaisen tasavallan kanssa
            {SWD(2019) 195 final} - {SWD(2019) 196 final}

               PERUSTELUT

               1.SUOSITUKSEN TAUSTA

               •Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet

               Komissio esittää, että Mauritanian islamilaisen tasavallan kanssa neuvotellaan uusi kestävää kalastusta koskeva kumppanuussopimus ja uusi pöytäkirja, jotka vastaavat unionin laivaston tarpeita ja ovat yhteisestä kalastuspolitiikasta annetun asetuksen (EU) N:o 1380/2013 ja yhteisen kalastuspolitiikan (YKP) ulkoista ulottuvuutta koskevasta komission tiedonannosta 19. maaliskuuta 2012 annettujen neuvoston päätelmien mukaisia.

               •Yhdenmukaisuus muiden alaa koskevien politiikkojen säännösten kanssa

                  Nykyinen Euroopan unionin ja Mauritanian välinen kalastuskumppanuussopimus
                     1
                   allekirjoitettiin 4. elokuuta 2008
                     2
                  . Nyt ehdotetaan uuden kestävää kalastusta koskevan kumppanuussopimuksen neuvottelemista, jotta sopimukseen voitaisiin sisällyttää joitakin asetuksen (EU) N:o 1380/2013
                     3
                   säännöksiä, jotka eivät kuulu nykyiseen kalastuskumppanuussopimukseen. Kalastuskumppanuussopimuksen nykyistä pöytäkirjaa
                     4
                  , joka on voimassa neljä vuotta, alettiin soveltaa 16. marraskuuta 2015
                     5
                  , ja sen voimassaolo päättyy 15. marraskuuta 2019. Pöytäkirjaa on muutettu komission päätöksellä (EU) 2017/451
                     6
                   ja komission päätöksellä (EU) 2017/1373
                     7
                  . Siinä vahvistetaan unionin laivaston kalastusmahdollisuudet ja unionin ja alusten omistajien niistä suorittama taloudellinen korvaus.

                  EU:n Mauritanialle suorittama vuotuinen taloudellinen korvaus on 61 625 000 euroa
                     8
                  , josta 4 125 000 euroa osoitetaan alakohtaiseen tukeen.

               Mauritanian kanssa tehdyssä kalastuskumppanuussopimuksessa jaetaan pohjakalalajien ja pelagisten lajien sekä tonnikalan ja laajasti vaeltavien lajien kalastusmahdollisuudet kymmentä
                  9
                jäsenvaltiota (Saksa, Irlanti, Espanja, Ranska, Italia, Latvia, Liettua, Alankomaat, Puola ja Portugali) edustaville EU:n aluksille. Euroopan unionilla on Atlantin valtamerellä läntisen Afrikan alueella jo hyvin kehittynyt kahdenvälisten kestävää kalastusta koskevien kumppanuussopimusten verkosto, jonka muodostavat Marokon, Senegalin, Gambian, Guinea-Bissaun, Liberian ja Norsunluurannikon kanssa tehdyt sopimukset.

                  Kestävää kalastusta koskevilla kumppanuussopimuksilla tuetaan yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteiden edistämistä kansainvälisellä tasolla ja varmistetaan, että unionin vesien ulkopuolella harjoitettava unionin kalastustoiminta perustuu samoihin periaatteisiin ja vaatimuksiin kuin unionin oikeuden nojalla sovelletaan. Tämän lisäksi kestävää kalastusta koskevilla kumppanuussopimuksilla edistetään tieteellistä yhteistyötä EU:n ja sen kumppanin välillä, lisätään avoimuutta ja kestävyyttä kalavarojen parempaa hoitoa varten ja kannustetaan hallinnointia tukemalla kansallisten ja ulkomaisten laivastojen toiminnan seurantaa, valvontaa ja tarkkailua ja rahoittamalla laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen (LIS-kalastus) torjuntaa. Kestävää kalastusta koskevat kumppanuussopimukset tukevat paikallisen kalastuselinkeinon kestävää kehitystä ja edistävät myös kasvua ja ihmisarvoista työtä merialalla. Kestävää kalastusta koskevat kumppanuussopimukset vahvistavat Euroopan unionin asemaa kansainvälisissä ja alueellisissa kalastusjärjestöissä, Mauritanian tapauksessa erityisesti Kansainvälisessä Atlantin tonnikalojen suojelukomissiossa (ICCAT)
                     10
                   sekä Itäisen Keski-Atlantin kalastuskomiteassa (CECAF)
                     11
                  .

               •Yhdenmukaisuus unionin muiden politiikkojen kanssa

                  Uudesta sopimuksesta ja pöytäkirjasta Mauritanian kanssa käytävät neuvottelut ovat Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren (AKT) maita koskevan EU:n ulkoisen toiminnan ja erityisesti demokratian periaatteiden ja ihmisoikeuksien kunnioittamiseen liittyvien unionin tavoitteiden mukaiset.

               2.SUOSITUKSEEN LIITTYVÄT OIKEUDELLISET NÄKÖKOHDAT

               •Oikeusperusta

                  Päätöksen oikeusperusta on Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT-sopimus) 218 artikla, joka sisältyy sopimuksen viidennen osan (unionin ulkoinen toiminta) V osastoon (kansainväliset sopimukset) ja jossa määrätään EU:n ja kolmansien maiden välisten sopimusten neuvottelemisessa ja tekemisessä noudatettavasta menettelystä.

               •Toissijaisuusperiaate (jaetun toimivallan osalta)

                  Ei sovelleta, yksinomainen toimivalta.

               •Suhteellisuusperiaate

                  Päätös on oikeassa suhteessa tavoitteeseen.

               •Toimintatavan valinta

                  Toimintatapa on SEUT-sopimuksen 218 artiklan 3 kohdan ja 218 artiklan 4 kohdan mukainen.

               3.JÄLKIARVIOINTIEN, SIDOSRYHMIEN KUULEMISTEN JA VAIKUTUSTENARVIOINTIEN TULOKSET

               •Jälkiarvioinnit/toimivuustarkastukset

                  Komissio toteutti vuosina 2018–2019 Mauritanian kanssa tehdyn kalastuskumppanuussopimuksen nykyisen pöytäkirjan jälkiarvioinnin sekä sen mahdollista uusimista koskevan ennakkoarvioinnin. Arvioinnin päätelmät esitetään erillisessä valmisteluasiakirjassa.

                  Arvioinnissa pääteltiin, että EU:n kalastussektori on erittäin kiinnostunut kalastamaan Mauritanian alueella ja että uuden pöytäkirjan avulla voitaisiin tehostaa seurantaa, valvontaa ja tarkkailua ja parantaa kalastuksen hallintaa kyseisellä alueella.

                  Mauritanian lainkäyttövaltaan kuuluvan kalastusalueen laajuus huomioon ottaen on tärkeää, että EU:lla on edelleen käytössään väline, jonka avulla se voi tehdä kyseisen merkittävän toimijan kanssa tiivistä alakohtaista yhteistyötä valtamerten hallinnoinnissa aluetasoa alemmalla tasolla. EU:n kalastusaluksille, muun muassa Kanariansaarten kaltaisilla syrjäisimmillä alueilla toimiville pohjakalalajeja ja pelagisia lajeja pyytäville aluksille, nuottaa käyttäville tonnikala-aluksille ja pintasiima-aluksille, tämä merkitsee, että niillä on edelleen pääsy tärkeälle kalastusalueelle toteuttamaan hyödyntämisstrategioita monivuotisen kansainvälisen oikeudellisen kehyksen puitteissa.

                  Mauritanian viranomaisten tavoitteena on puolestaan ylläpitää suhteita EU:n kanssa valtamerten hallinnoinnin tehostamiseksi hyödyntämällä alakohtaisen tuen tarjoamia monivuotisia rahoitusmahdollisuuksia.

               •Sidosryhmien kuuleminen

                  Arvioinnin yhteydessä kuultiin jäsenvaltioita, kalastusalan edustajia, kansainvälisiä kansalaisyhteiskuntaa edustavia järjestöjä sekä Mauritanian kalastusviranomaisia ja kansalaisyhteiskuntaa. Kuulemisia on järjestetty myös aavanmeren ja pitkän matkan laivastojen neuvoa-antavan toimikunnan puitteissa ja erityisesti sen 27. maaliskuuta 2019 pidetyn kokouksen yhteydessä.

               •Asiantuntijatiedon keruu ja käyttö

                  Ei sovelleta

               •Vaikutustenarviointi

                  Ei sovelleta

               •Sääntelyn toimivuus ja yksinkertaistaminen

                  Ei sovelleta

               •Perusoikeudet

                  Ehdotetuissa päätöksen liitteenä olevissa neuvotteluohjeissa suositetaan, että annetaan valtuutus aloittaa neuvottelut ja sisällytetään mukaan lauseke ihmisoikeuksien ja demokratian periaatteiden loukkaamisesta aiheutuvista seuraamuksista.

               4.TALOUSARVIOVAIKUTUKSET

               Uuden pöytäkirjan talousarviovaikutuksiin kuuluu Mauritanian islamilaiselle tasavallalle suoritettava taloudellinen korvaus. Sitä vastaavat talousarviomäärärahat (maksusitoumus- ja maksumäärärahat) on otettava vuosittain kestävää kalastusta koskevien kumppanuussopimusten budjettikohtaan (11 03 01) monivuotisen rahoituskehyksen rahoitussuunnitelman mukaisesti. Maksusitoumusten ja maksujen vuotuiset määrät vahvistetaan vuotuisessa talousarviomenettelyssä, mukaan lukien varaus pöytäkirjoille, jotka eivät ole tulleet voimaan vuoden alussa.
                  12

               5.LISÄTIEDOT

               •Täytäntöönpanosuunnitelmat, seuranta, arviointi ja raportointijärjestelyt

                  Neuvottelut on tarkoitus aloittaa vuoden 2019 toisella neljänneksellä.

               •Ehdotukseen sisältyvien säännösten yksityiskohtaiset selitykset

                  Komissio suosittaa, että

                  - neuvosto valtuuttaa komission aloittamaan ja käymään neuvottelut uuden kestävää kalastusta koskevan kumppanuussopimuksen ja pöytäkirjan tekemiseksi Mauritanian islamilaisen tasavallan kanssa;

                  - komissio nimetään EU:n neuvottelijaksi tässä asiassa;

                  - komissio käy neuvottelut erityiskomiteaa kuullen Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen mukaisesti;

                  - neuvosto hyväksyy tämän suosituksen liitteenä olevat neuvotteluohjeet.

               Suositus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               komission valtuuttamisesta aloittamaan Euroopan unionin puolesta neuvottelut kestävää kalastusta koskevan kumppanuussopimuksen ja pöytäkirjan tekemiseksi Mauritanian islamilaisen tasavallan kanssa

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 218 artiklan 3 ja 4 kohdan,

               ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,

               sekä katsoo, että olisi aloitettava neuvottelut uuden kestävää kalastusta koskevan kumppanuussopimuksen ja pöytäkirjan tekemiseksi Mauritanian islamilaisen tasavallan kanssa,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Valtuutetaan komissio aloittamaan neuvottelut Mauritanian kanssa uuden kestävää kalastusta koskevan kumppanuussopimuksen ja pöytäkirjan tekemiseksi.

               2 artikla

               Neuvottelut käydään neuvoston ulkoisen kalastuspolitiikan työryhmää kuullen ja tämän päätöksen liitteessä esitettyjen neuvotteluohjeiden mukaisesti.

               3 artikla

               Tämä päätös on osoitettu komissiolle.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)

                        EUVL L 343, 8.12.2006, s. 4.

                     (2)

                  https://www.consilium.europa.eu/fi/documents-publications/treaties-agreements/agreement/?id=2006111&DocLanguage=en

                     (3)

                        Asetus (EU) N:o 1380/2013, VI osa, II osasto.

                     (4)

                        EUVL L 315, 1.12.2015, s. 3.

                     (5)

                  https://www.consilium.europa.eu/fi/documents-publications/treaties-agreements/agreement/?id=2015063&DocLanguage=en

                     (6)

                        EUVL L 69, 15.3.2017, s. 34.

                     (7)

                        EUVL L 193, 25.7.2017, s. 4.

                     (8)

                        Pöytäkirjan kahtena viimeisenä voimassaolovuonna. Kahtena edellisenä vuonna korvaus oli 59 125 000 euroa. Ks. pöytäkirjan, sellaisena kuin se on muutettuna 14. maaliskuuta 2017 annetulla komission päätöksellä (EU) 2017/451, 2 artiklan 1 kohta ja 3 artiklan 1 kohta (EUVL L 69, 15.3.2017, s. 34).

                     (9)

                        Yhdistyneellä kuningaskunnalla oli kalastuskumppanuussopimuksen nykyiseen pöytäkirjaan perustuvia kalastusmahdollisuuksia vuoteen 2019 asti.

                     (10)

                  http://www.fao.org/fishery/rfb/iccat/en
                  , ICCAT on kansainvälisen oikeuden nojalla perustettu elin, jonka tehtävänä on laajasti vaeltavien lajien säilyttäminen ja hoito alueella.

                     (11)

                  http://www.fao.org/fishery/rfb/cecaf/en
                  , pohjakalalajien ja pelagisten lajien osalta.

                     (12)

                        Luku 40 (varaus 40 02 41) monivuotisesta rahoituskehyksestä tehdyn toimielinten välisen sopimuksen (2013/C 373/01) mukaisesti.

    ---documentbreak---

               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 4.6.2019
            COM(2019) 248 final
            LIITE
            asiakirjaan
            Suositus
            neuvoston päätökseksi  komission valtuuttamisesta aloittamaan Euroopan unionin puolesta neuvottelut kestävää kalastusta koskevan kumppanuussopimuksen ja pöytäkirjan tekemiseksi Mauritanian islamilaisen tasavallan kanssa
            {SWD(2019) 195 final} - {SWD(2019) 196 final}

               LIITE

               Neuvotteluohjeet

               –Neuvottelujen tavoitteena on kestävää kalastusta koskevan kumppanuussopimuksen ja pöytäkirjan tekeminen Euroopan unionin ja Mauritanian islamilaisen tasavallan välillä yhteisestä kalastuspolitiikasta annetun asetuksen (EU) N:o 1380/2013 ja yhteisen kalastuspolitiikan ulkoisesta ulottuvuudesta 13. heinäkuuta 2011 annetusta komission tiedonannosta 19. maaliskuuta 2012 annettujen neuvoston päätelmien mukaisesti.

               –Kestävää kalastusta koskevassa kumppanuussopimuksessa olisi sen vuoksi määriteltävä yleiset puitteet, periaatteet ja tavoitteet, jotka muodostavat pohjan kumppanuudelle Mauritanian islamilaisen tasavallan kanssa. Sen tulisi sisältää lauseke, jolla kumotaan Euroopan yhteisön ja Mauritanian islamilaisen tasavallan voimassa oleva kalastuskumppanuussopimus
                  1
               .

               –Jotta tällä uudella sopimuksella ja pöytäkirjalla voitaisiin edistää kestävää ja vastuullista kalastusta varmistaen samalla EU:n ja Mauritanian islamilaisen tasavallan molemminpuoliset hyödyt, komission neuvottelutavoitteiden olisi perustuttava seuraavaan:

               ·Varmistetaan EU:n laivaston aluksille pääsy Mauritanian islamilaisen tasavallan kalastusalueelle sekä tarvittavat luvat kyseisellä alueella harjoitettavaa kalastusta varten ja näin muun muassa kehitetään EU:n toimijoiden käytettävissä olevien kestävää kalastusta koskevien kumppanuussopimusten verkostoa Länsi-Afrikassa.

               ·Otetaan huomioon paras käytettävissä oleva tieteellinen tieto sekä asiaa koskevat alueellisten kalastuksenhoitojärjestöjen hyväksymät hoitosuunnitelmat, jotta pystytään varmistamaan kalastustoimien ekologinen kestävyys ja edistämään valtamerten hallinnointia kansainvälisessä mittakaavassa. Kalastustoiminta olisi kohdistettava yksinomaan käytettävissä oleviin kalavaroihin ottaen huomioon paikallisen laivaston kalastuskapasiteetti ja kiinnittäen samalla erityistä huomiota siihen, että kyseessä ovat laajasti vaeltavat kalakannat.

               ·Pyritään saamaan EU:n laivastojen käyttöön kohtuullinen ja niiden etujen mukainen osuus ylijäämäisistä kalavaroista silloin, kun nämä kalavarat kiinnostavat myös muita ulkomaisia laivastoja, sekä varmistamaan samojen teknisten edellytysten soveltaminen kaikkiin ulkomaisiin laivastoihin.

               ·Varmistetaan, että oikeus kalavarojen käyttöön liittyy EU:n laivaston aiempaan ja odotettavissa olevaan tulevaan toimintaan alueella, ottaen huomioon tuoreimmat ja parhaat käytettävissä olevat tieteelliset arviot ja EU:n syrjäisimpien alueiden edut.

               ·Käynnistetään vuoropuhelu alakohtaisen politiikan tehostamiseksi. Tällöin tavoitteena on erityisesti kannustaa toteuttamaan vastuullisen kalastuksen politiikkaa asianomaisen maan kehitystavoitteiden mukaisesti erityisesti kalastuksen hallinnan, laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen torjunnan, kalastustoiminnan valvonnan, seurannan ja tarkkailun sekä tieteellisen tiedon tuottamisen osalta. Edistetään taloudellista toimintaa ja puututaan muun muassa Mauritaniasta tapahtuvan laittoman muuton syihin.

               ·Varmistetaan, että pöytäkirja edistää kasvua ja ihmisarvoista työtä merialalla Kansainvälisen työjärjestön (ILO) asiaa koskevien yleissopimusten mukaisesti.

               ·Sisällytetään pöytäkirjaan lauseke seuraamuksista, joita sovelletaan, jos ihmisoikeuksia ja demokratian periaatteita loukataan.

               –Pöytäkirjassa olisi erityisesti määriteltävä

               ·Euroopan unionin aluksille myönnettävät kalastusmahdollisuudet kalastusluokittain,

               ·taloudellinen korvaus ja sen maksamisen edellytykset ja

               ·alakohtaisen tuen täytäntöönpanomekanismit.

               –Jos Euroopan unionin ja Mauritanian islamilaisen tasavallan välistä uutta kestävää kalastusta koskevaa kumppanuussopimusta ja pöytäkirjaa koskevat neuvottelut kestävät odotettua pidempään ja jotta kalastustoiminta ei tällöin keskeytyisi pitkäksi aikaa, komissiolla olisi oltava mahdollisuus sopia Mauritanian islamilaisen tasavallan kanssa nykyisen sopimuksen ja pöytäkirjan voimassaolon jatkamisesta enintään yhdeksi vuodeksi samalla, kun se pyrkii pääsemään sopuun uudesta kestävää kalastusta koskevasta kumppanuussopimuksesta ja pöytäkirjasta edellä mainittujen tavoitteiden mukaisesti.

                     (1)

                        EUVL L 343, 8.12.2006, s. 4.


               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 5.6.2019
            COM(2019) 539 final
            Suositus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            sen toteamisesta, että Unkari ei ole toteuttanut 4 päivänä joulukuuta 2018 annetun neuvoston suosituksen mukaisia tuloksellisia toimia
            {SWD(2019) 534 final}

               Suositus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               sen toteamisesta, että Unkari ei ole toteuttanut 4 päivänä joulukuuta 2018 annetun neuvoston suosituksen mukaisia tuloksellisia toimia

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

               ottaa huomioon neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97
                  1
                ja erityisesti sen 10 artiklan 2 kohdan neljännen alakohdan,

               ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Neuvosto totesi 22 päivänä kesäkuuta 2018 Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 121 artiklan 4 kohdan nojalla, että Unkarin oli havaittu poikenneen merkittävästi julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteeseen (–1,5 prosenttia suhteessa BKT:hen) tähtäävältä sopeutusuralta. Tämän havaitun merkittävän poikkeaman johdosta neuvosto antoi 22 päivänä kesäkuuta 2018 Unkarille suosituksen
                  2
                tarvittavien toimenpiteiden toteuttamisesta sen varmistamiseksi, että nettomääräisten julkisten perusmenojen
                  3
                nimelliskasvu on enintään 2,8 prosenttia vuonna 2018. Tämä vastaisi 1,0 prosentin vuotuista rakenteellista sopeutusta suhteessa BKT:hen.

               (2)Neuvosto totesi 4 päivänä joulukuuta 2018, että Unkari ei ollut toteuttanut tuloksellisia toimia 22 päivänä kesäkuuta 2018 annetun neuvoston suosituksen johdosta. Tästä syystä neuvosto antoi 4 päivänä joulukuuta 2018 Unkarille tarkistetun suosituksen, jossa kehotettiin toteuttamaan tarvittavat toimet sen varmistamiseksi, että nettomääräisten julkisten perusmenojen nimellinen kasvu on enintään 3,3 prosenttia vuonna 2019. Tällöin vuotuinen rakenteellinen sopeutus olisi 1,0 prosenttia suhteessa BKT:hen.
                  4
                Neuvosto suositti lisäksi, että Unkari käyttää mahdolliset satunnaistulot alijäämänsä supistamiseen ja että julkisen talouden rakenteellisen rahoitusaseman pysyvä paraneminen olisi varmistettava julkisen talouden vakauttamistoimenpiteillä kasvua edistävällä tavalla. Neuvosto vahvisti, että Unkarin on viimeistään 15 päivänä huhtikuuta 2019 raportoitava neuvostolle toimista, jotka se on toteuttanut suosituksen pohjalta.

               (3)Komissio teki 20 päivänä maaliskuuta 2019 tehostettuun valvontaan kuuluvan valvontakäynnin Unkariin paikalla tapahtuvaa valvontaa varten neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 11 artiklan 2 kohdan nojalla. Komissio toimitti alustavat havaintonsa Unkarin viranomaisille kommentteja varten ja raportoi havainnoistaan tämän jälkeen neuvostolle 5 päivänä kesäkuuta 2019. Tämän jälkeen havainnot julkistettiin. Komission kertomuksessa todettiin, ettei Unkarin viranomaisten aikomuksena ole noudattaa 4 päivänä joulukuuta 2018 annettua neuvoston suositusta. Viranomaiset vahvistivat valvontakäynnin aikana, että niiden julkisen talouden tavoite vuonna 2019 on edelleen heinäkuussa 2018 hyväksyttyyn vuoden 2019 talousarvioon kirjattu 1,8 prosentin alijäämä, vaikka makrotalouden skenaario olikin suotuisampi ja julkisen talouden toteutuma odotettua parempi vuonna 2018.

               (4)Unkarin viranomaiset toimittivat 15 päivänä huhtikuuta 2019 kertomuksen toimista, jotka on toteutettu neuvoston 4 päivänä joulukuuta 2018 antaman suosituksen johdosta. Viranomaiset toistivat siinä, että niiden vuoden 2019 tavoite oli edelleen 1,8 prosentin alijäämä, mikä merkitsisi, että alijäämä supistuu vuoden 2018 toteutumaan verrattuna 0,4 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen. Kertomus ei sisällä minkäänlaista suunnitelmaa julkisen talouden sopeuttamiseksi neuvoston suosituksen mukaisesti. Lisäksi kertomuksessa on lueteltu useita julkiseen talouteen vaikuttavia talousohjelmia, jotka jäävät suurelta osin kvantifioimatta. Kertomus ei myöskään sisällä julkisen talouden kehitysarvioita vuodeksi 2019. Tämän vuoksi kertomus ei vastaa neuvoston raportointivaatimusta. Rakenteellisen alijäämän koheneminen jää huomattavasti neuvoston suosituksessa vaaditusta.

               (5)Komission 7 päivänä toukokuuta 2019 julkaiseman kevään 2019 talousennusteen mukaan nettomääräisten perusmenojen kasvun ennustetaan olevan 6,5 prosenttia vuonna 2019, mikä on selvästi enemmän kuin suositeltu 3,3 prosenttia. Rakenteellisen rahoitusaseman on määrä kohentua 0,4 prosenttia suhteessa BKT:hen verrattuna vuoteen 2018 eli suositettua 1,0 prosentin sopeutusta vähemmän. Näin ollen molemmat indikaattorit viittaavat siihen, että suositetusta sopeutuksesta poiketaan. Ero menojen kasvulle asetettuun vertailuarvoon on 1,2 prosenttia suhteessa BKT:hen. Rakenteellisen rahoitusaseman kohdalla ero on hieman pienempi, 0,6 prosenttia suhteessa BKT:hen. Myös tietyt tulovajeet vaikuttavat negatiivisesti rakenteelliseen rahoitusasemaan. Menojen kasvulle asetettuun vertailuarvoon vaikuttaa voimakkaan negatiivisesti sen laskennassa käytetty BKT:n keskipitkän aikavälin potentiaalinen kasvu, joka on finanssikriisin jäljiltä hyvin vähäistä. Menojen kasvulle asetetun vertailuarvon perustana oleva BKT-deflaattori ei myöskään näytä asianmukaisesti vastaavan kasvaneita kustannuspaineita, jotka vaikuttavat valtion menoihin. Kun näiden tekijöiden vaikutus korjataan, menojen kasvun vertailuarvo näyttää ilmentävän julkisen talouden sopeutusta asianmukaisesti, mutta se viittaa edelleen poikkeamaan suositetusta sopeutuksesta.

               (6)Komission julkaistua syksyn 2018 talousennusteen, johon neuvoston 4 päivänä joulukuuta 2018 antama suositus perustuu, viranomaiset ovat ilmoittaneet uusista elvyttävistä menopuolen toimenpiteistä. Lisäksi julkisen sektorin palkkojen kasvettua vuonna 2018 odotettua nopeammin syksyn 2018 jälkeen on ilmoitettu joidenkin työntekijäryhmien uusista palkankorotuksista. Vuoden 2019 menoennusteita ovat kasvattaneet myös kasvaneet talousarviovaraukset, jotka hallitus on ilmoittanut aikovansa käyttää kokonaan vuoden loppuun mennessä. Tästä syystä on odotettavissa, että poikkeama menojen kasvulle asetetusta vertailuarvosta on huomattavasti suurempi kuin syksyllä 2018 tehdyssä arvioinnissa havaittu poikkeama.

               (7)Tämä johtaa päätelmään, että Unkarin toimet neuvoston 4 päivänä joulukuuta 2018 antaman suosituksen johdosta ovat olleet riittämättömiä. Julkisen talouden sopeutustoimet eivät riitä varmistamaan, että nettomääräisten julkisten perusmenojen nimelliskasvu on enintään 3,3 prosenttia vuonna 2019, mikä vastaisi 1,0 prosentin vuotuista rakenteellista sopeutusta suhteessa BKT:hen,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Unkari ei ole toteuttanut tuloksellisia toimia 4 päivänä joulukuuta 2018 annetun neuvoston suosituksen johdosta.

               2 artikla

               Tämä päätös on osoitettu Unkarille.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)

                        EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        EUVL C 223, 27.6.2018, s. 1.

                     (3)

                        Nettomääräisillä julkisilla perusmenoilla tarkoitetaan julkisten menojen kokonaismäärää ilman korkomenoja, ilman unionin ohjelmista aiheutuvia menoja, jotka korvataan täysin unionin varoista saatavilla tuloilla, ja ilman ei-päätösperäisiä työttömyysetuusmenojen muutoksia. Kansallisesti rahoitettu kiinteän pääoman bruttomuodostus jaetaan neljälle vuodelle. Päätösperäiset tulopuolen toimenpiteet ja lakisääteiset tulojen lisäykset otetaan huomioon. Meno- ja tulopuolen kertaluonteiset toimenpiteet kuittaavat toisensa.

                     (4)

                        EUVL C 460, 21.12.2018, s. 4.