Avis juridique important

|

32003H0311

Komission suositus, annettu 11 päivänä helmikuuta 2003, sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen yhteisestä sääntelyjärjestelmästä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/21/EY mukaisesti ennakkosääntelyn alaisiksi tulevista merkityksellisistä tuote- ja palvelumarkkinoista sähköisen viestinnän alalla (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (tiedoksiannettu numerolla K(2003) 497)

Virallinen lehti nro L 114 , 08/05/2003 s. 0045 - 0049

Komission suositus,annettu 11 päivänä helmikuuta 2003,sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen yhteisestä sääntelyjärjestelmästä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/21/EY mukaisesti ennakkosääntelyn alaisiksi tulevista merkityksellisistä tuote- ja palvelumarkkinoista sähköisen viestinnän alalla(tiedoksiannettu numerolla K(2003) 497)(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)(2003/311/EY)EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen yhteisestä sääntelyjärjestelmästä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/21/EY(1) ja erityisesti sen 15 artiklan,sekä katsoo seuraavaa:(1) Direktiivillä 2002/21/EY (jäljempänä "puitedirektiivi") luodaan sähköisen viestinnän alalle uudet oikeudelliset puitteet, joilla pyritään vastaamaan eri tekniikoiden lähentymiskehitykseen siten, että niitä sovelletaan kaikkiin sähköisen viestinnän verkkoihin ja palveluihin. Tavoitteena on vähitellen vähentää alakohtaisia ennakkovelvoitteita kilpailun kehittyessä markkinoilla.(2) Tämän suosituksen tarkoituksena on määritellä ne tuote- ja palvelumarkkinat, joilla ennakkosääntely voi olla perusteltua. Tässä ensimmäisessä suosituksessa on kuitenkin otettava huomioon siirtyminen vuoden 1998 sääntelyjärjestelmästä uuteen sääntelyjärjestelmään. Sähköisten viestintäverkkojen ja niiden liitännäistoimintojen käyttöoikeuksista ja yhteenliittämisestä annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2002/19/EY(2) (jäljempänä "käyttöoikeusdirektiivi") sekä yleispalvelusta ja käyttäjien oikeuksista sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen alalla annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2002/22/EY(3) (jäljempänä "yleispalveludirektiivi") yksilöidään jo joukko markkinoita, jotka kansallisten sääntelyviranomaisten on analysoitava tässä suosituksessa lueteltujen markkinoiden lisäksi. Puitedirektiivin mukaan on kansallisten sääntelyviranomaisten tehtävä määritellä merkitykselliset maantieteelliset markkinat alueellaan.(3) Vuoden 1998 sääntelyjärjestelmän nojalla useilla teletoiminnan osa-alueilla harjoitetaan ennakkosääntelyä. Nämä alat on rajattu kyseisissä direktiiveissä, mutta ne eivät aina ole "markkinoita" kilpailuoikeudellisessa ja käytännöllisessä merkityksessä. Puitedirektiivin liitteessä I on luettelo markkina-aloista, joiden on sisällyttävä ensimmäiseen suositukseen.(4) Kuten puitedirektiivin liitteen I otsikosta käy selvästi ilmi, kaikki liitteessä luetellut markkina-alat on sisällytettävä ensimmäiseen suositukseen, jotta kansalliset sääntelyviranomaiset voivat tarkastella uudelleen vuoden 1998 sääntelyjärjestelmän perusteella asetettuja nykyisin voimassa olevia velvoitteita.(5) Puitedirektiivin 15 artiklan 1 kohdassa edellytetään, että komissio määrittelee markkinat kilpailuoikeuden periaatteiden mukaisesti. Näin ollen komissio on määritellyt markkinat (jotka vastaavat puitedirektiivin liitteessä I lueteltuja markkina-aloja) kilpailuoikeuden periaatteiden mukaisesti.(6) Sähköisen viestinnän alalla on otettava huomioon ainakin kahdenlaiset merkitykselliset markkinat: loppukäyttäjille tarjottujen palvelujen tai tuotteiden markkinat (vähittäismarkkinat) ja sellaisten hyödykkeiden markkinat, joita operaattorit tarvitsevat palvelujen ja tuotteiden tarjoamiseen loppukäyttäjille (tukkumarkkinat). Näiden kahden markkinatyypin sisällä markkinoita voidaan jakaa pienempiin lohkoihin kysynnän ja tarjonnan ominaispiirteiden mukaan.(7) Markkinoiden määrittelyn ja yksilöimisen lähtökohtana on vähittäismarkkinoiden ominaispiirteiden selvittäminen tiettynä ajanjaksona ottaen huomioon kysynnän ja tarjonnan korvattavuus. Kun ensin on kuvattu ja määritelty vähittäismarkkinat, joilla on kyse loppukäyttäjiä koskevasta kysynnästä ja tarjonnasta, voidaan yksilöidä merkitykselliset tukkumarkkinat, joilla taas on kyse tuotteiden tai palvelujen kysynnästä ja tarjonnasta sellaisten kolmansien osapuolten suhteen, jotka haluavat tarjota palveluja tai tuotteita loppukäyttäjille.(8) Kilpailuoikeuden periaatteiden mukainen markkinoiden määrittely merkitsee sitä, että jotkut puitedirektiivin liitteessä I mainituista markkina-aloista koostuvat kysynnän ominaispiirteiden perusteella useista erillisistä markkinoista. Tämä koskee puhelinverkon kiinteässä sijaintipaikassa olevien liittymien vähittäistarjontaa ja kiinteään sijaintipaikkaan tarjottavia puhelupalveluja. Liitteessä I oleva markkina-ala, joka koskee kiinteiden yhteyksien tukkumyyntiä, on sekä kysynnän että tarjonnan ominaispiirteiden perusteella jaettu kaksiksi markkinoiksi eli kiinteiden yhteyksien paikallisosien tukkumarkkinoiksi ja kiinteiden yhteyksien runko-osien tukkumarkkinoiksi.(9) Määriteltäessä markkinoita kilpailuoikeuden periaatteiden mukaisesti olisi noudatettava kolmea perustetta. Ensimmäinen on se, että markkinoille tulolle on suuria ja pysyväisluonteisia rakenteellisia, oikeudellisia tai sääntelyllisiä esteitä. Sähköisen viestinnän markkinoiden dynaamisen luonteen ja toiminnan vuoksi on kuitenkin otettava huomioon myös mahdollisuudet poistaa esteet merkityksellisellä aikavälillä, kun suoritetaan ennakoivaa analyysiä, jossa määritellään merkitykselliset markkinat mahdollista ennakkosääntelyä varten. Näin ollen toisen perusteen läpäisevät ainoastaan ne markkinat, joiden rakenne ei ole omiaan johtamaan todelliseen kilpailuun merkityksellisellä aikavälillä. Tämän perusteen soveltaminen edellyttää markkinoille tulon esteen takana vallitsevan kilpailutilanteen tarkastelua. Kolmantena perusteena on se, että pelkän kilpailuoikeuden soveltaminen ei riittäisi korjaamaan kyseisiä markkinaongelmia.(10) Tämän suosituksen kannalta on merkitystä erityisesti kahdentyyppisillä markkinoille tulon esteillä: rakenteellisilla esteillä ja oikeudellisilla tai sääntelyllisillä esteillä.(11) Markkinoille tulon rakenteelliset esteet johtuvat markkinoille ominaisista kustannus- tai kysyntäolosuhteista, jotka luovat vakiintuneille operaattoreille ja uusille tulokkaille erilaiset toimintaedellytykset, mikä haittaa uusien tulokkaiden tuloa markkinoille tai estää sen. Suuret rakenteelliset esteet voivat vallita esimerkiksi silloin, kun markkinoille ovat ominaisia huomattavat mittakaavaedut ja/tai tuotevarioinnin edut ja suuret aloituskustannukset. Toistaiseksi tällaisia esteitä voidaan vielä todeta kiinteän verkon paikallisyhteyksien laajamittaisessa käytössä ja tarjonnassa. Tähän liittyvä rakenteellinen este voi olla myös se, että palvelun tarjoaminen edellyttää verkkoelementtiä, jota ei voida toisintaa teknisesti tai joka voidaan toisintaa vain niin suurin kustannuksin, että kilpailu käy kannattamattomaksi.(12) Oikeudelliset tai sääntelylliset esteet eivät perustu taloudellisiin tekijöihin vaan johtuvat lainsäädännöllisistä, hallinnollisista tai muista valtion toimenpiteistä, joilla on välitön vaikutus markkinoille tulon ehtoihin ja/tai operaattorien asemaan merkityksellisillä markkinoilla. Esimerkkejä tästä ovat oikeudelliset tai sääntelylliset esteet, jotka estävät markkinoille tulon rajoittamalla niiden yritysten lukumäärää, joille voidaan myöntää palvelujen tarjoamisen edellyttämien radiotaajuuksien käyttöoikeus. Muita esimerkkejä oikeudellisista tai sääntelyllisistä esteistä ovat hintavalvonta tai muut yrityksille asetetut hintoihin liittyvät rajoitukset, jotka vaikuttavat markkinoille tulon lisäksi myös yritysten markkina-asemaan.(13) Markkinoille tulon esteet voivat menettää merkitystään innovaatiovetoisilla markkinoilla, joille on ominaista jatkuva teknologinen kehitys. Tällaisilla markkinoilla yrityksen toimintaa rajoittaa usein markkinoilla vielä toimimattomien, mutta potentiaalisten kilpailijoiden innovaatioiden uhka. Tällaisilla innovaatiovetoisilla markkinoilla dynaamista tai pitkän aikavälin kilpailua voi kehittyä sellaisten yritysten välille, jotka eivät välttämättä vielä kilpaile nykyisillä "staattisilla" markkinoilla. Tässä suosituksessa ei määritellä markkinoita, joilla markkinoille tulon esteiden odotetaan poistuvan ennakoitavissa olevan ajanjakson aikana.(14) Vaikka markkinoita luonnehtisivatkin suuret markkinoille tulon esteet, muut rakenteelliset tekijät kyseisillä markkinoilla voivat merkitä sitä, että markkinat kehittyvät merkityksellisellä aikavälillä kohti todellista kilpailua. Tämä voi päteä esimerkiksi markkinoihin, joilla on rajallinen mutta riittävä määrä yrityksiä, joilla on keskenään erilaiset kustannusrakenteet ja joiden markkinakysynnässä vallitsee hintajousto. Markkinoilla voi myös olla liikakapasiteettia, joka antaisi kilpaileville yrityksille mahdollisuuden laajentaa tuotantoaan hyvin nopeasti vastauksena mahdolliseen hinnankorotukseen. Tällaisilla markkinoilla markkinaosuudet voivat muuttua ajan mittaan ja/tai hintojen voidaan havaita laskevan.(15) Yksilöitäessä markkinoita sellaisiksi, että niillä on perusteltua harjoittaa mahdollisesti ennakkosääntelyä, on otettava huomioon myös se, riittäisikö kilpailuoikeuden soveltaminen lieventämään tällaisia esteitä tai poistamaan ne tai palauttamaan todellisen kilpailun. Lisäksi uusiin ja kehittymässä oleviin markkinoihin, joilla markkinavoiman voidaan todeta vallitsevan aloittajan edun vuoksi, ei pitäisi periaatteessa soveltaa ennakkosääntelyä.(16) Kun tässä suosituksessa yksilöityjä markkinoita tarkastellaan säännöllisesti uudelleen, olisi käytettävä mainittua kolmea perustetta. Näitä perusteita olisi sovellettava kokonaisuutena, eli elleivät kaikki näistä perusteista täyty, markkinoita ei pidä yksilöidä suosituksessa. Näin ollen se, määritelläänkö mahdollinen ennakkosääntely suosituksen tulevissa versioissa edelleen perustelluksi tietyillä sähköisen viestinnän markkinoilla, riippuisi ensinnäkin suurten markkinoille tulon esteiden pysyvyydestä, toiseksi kilpailun dynaamisuutta mittaavasta perusteesta ja kolmanneksi siitä, voidaanko kilpailulainsäädännöllä (ennakkosääntelyä soveltamatta) puuttua edelleen vallitseviin markkinoiden ongelmiin. Tietyt markkinat voidaan myös poistaa suosituksesta, kunhan on näyttöä kestävästä ja todellisesta kilpailusta kyseisillä markkinoilla yhteisössä, eikä voimassa olevien sääntelyllisten velvoitteiden poistaminen vähennä kilpailua kyseisillä markkinoilla.(17) Tämän suosituksen liitteestä käy ilmi, miten suosituksessa luetellut markkinat liittyvät puitedirektiivin liitteessä I mainittuihin markkina-aloihin. Kun kansalliset sääntelyviranomaiset tarkastelevat uudelleen aiemmassa sääntelyjärjestelmässä asetettuja voimassa olevia velvoitteita päättääkseen, pidetäänkö ne voimassa, muutetaanko niitä vai poistetaanko ne, niiden olisi suoritettava analyysi tässä suosituksessa määriteltyjen markkinoiden perusteella, jotta vaatimus ennakkosääntelyn alaisten markkinoiden määrittelystä kilpailuoikeuden periaatteiden mukaisesti täyttyy. Nykyiset velvoitteet pysyvät voimassa, kunnes kansalliset sääntelyviranomaiset ovat suorittaneet ensimmäisen markkina-analyysin uuden sääntelyjärjestelmän tarpeisiin.(18) Markkinoiden määrittely tässä suosituksessa ei rajoita markkinoiden määrittelyä yksittäisissä kilpailuoikeudellisissa asioissa.(19) Eri puolilla yhteisöä käytetään erilaisia verkkorakenteita ja -tekniikoita, joten kansallisten sääntelyviranomaisten on joissain tapauksissa kilpailuoikeuden periaatteita noudattaen päätettävä tiettyjen suosituksessa yksilöityjen markkinoiden tarkoista rajauksista ja osatekijöistä. Kansalliset sääntelyviranomaiset voivat määritellä suosituksessa määritellyistä markkinoista poikkeavia markkinoita sillä edellytyksellä, että ne noudattavat puitedirektiivin 7 artiklaa. Koska ennakkosääntely tietyillä markkinoilla voisi vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan puitedirektiivin johdanto-osan 38 kappaleessa kuvatulla tavalla, komissio katsoo, että muiden kuin suosituksessa määriteltyjen markkinoiden määrittelyssä on todennäköisesti aina sovellettava asianmukaista puitedirektiivin 7 artiklassa säädettyä menettelyä. Sellainen markkinoiden ilmoittamatta jättäminen, joka vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan, voi johtaa yhteisön lainsäädännön rikkomisesta seuraavaan menettelyyn. Kansallisten sääntelyviranomaisten markkinamääritelmien olisi aina perustuttava kilpailuperiaatteisiin, jotka esitetään komission tiedonannossa merkityksellisten markkinoiden määritelmästä yhteisön kilpailuoikeuden kannalta(4), oltava johdonmukaisia markkina-analyysiä ja huomattavan markkinavoiman arviointia koskevien komission ohjeiden kanssa sekä täytettävä edellä kuvatut kolme perustetta. Jos kansalliset sääntelyviranomaiset katsovat, että kysyntä- ja tarjontarakenteiden perusteella voi olla tarpeen määritellä markkinat suosituksesta poikkeavalla tavalla, niiden olisi noudatettava asianmukaisia puitedirektiivin 6 ja 7 artiklassa säädettyjä menettelyjä.(20) Se, että tässä suosituksessa yksilöidään ne tuote- ja palvelumarkkinat, joilla ennakkosääntely voi olla perusteltua, ei merkitse, että tällainen sääntely on aina perusteltua tai että näillä markkinoilla välttämättä asetetaan uuden sääntelyjärjestelmän direktiivien mukaisia sääntelyllisiä velvoitteita. Sääntely ei ole perusteltua, jos kyseisillä markkinoilla vallitsee todellinen kilpailu. Sääntelyllisten velvoitteiden on oltava tarkoituksenmukaisia ja todetun ongelman luonteeseen perustuvia, kohtuullisia ja perusteltuja puitedirektiivissä asetettujen tavoitteiden saavuttamiseksi, ja ennen muuta niiden on tuotava käyttäjille mahdollisimman paljon hyötyjä, varmistettava, ettei kilpailu vääristy tai rajoitu, edistettävä tehokkaita infrastruktuuri-investointeja ja innovaatioita sekä kannustettava radiotaajuuksien ja numerovarojen tehokkaaseen käyttöön ja hallintaan.(21) Komissio tarkastelee viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2004 markkinakehityksen perusteella, onko tätä suositusta tarkistettava.(22) Tästä suosituksesta on järjestetty julkinen kuuleminen ja sitä laadittaessa on kuultu kansallisia sääntelyviranomaisia sekä kansallisia kilpailuviranomaisia,ON ANTANUT TÄMÄN SUOSITUKSEN:1. Kansallisille sääntelyviranomaisille suositellaan, että määritellessään merkityksellisiä markkinoita direktiivin 2002/21/EY 15 artiklan 3 kohdan mukaisesti ne tekevät analyysin liitteessä määritellyistä tuote- ja palvelumarkkinoista.2. Tämä suositus on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 11 päivänä helmikuuta 2003.Komission puolestaErkki LiikanenKomission jäsen(1) EYVL L 108, 24.4.2002, s. 33.(2) EYVL L 108, 24.4.2002, s. 7.(3) EYVL L 108, 24.4.2002, s. 51.(4) EYVL C 372, 9.12.1997, s. 5.LIITEVähittäismarkkinat1. Yksityisasiakkaille tarjottavat liittymät kiinteästä sijaintipaikasta yleiseen puhelinverkkoon.2. Muille kuin yksityisasiakkaille tarjottavat liittymät kiinteästä sijaintipaikasta yleiseen puhelinverkkoon.3. Yksityisasiakkaille kiinteään sijaintipaikkaan tarjottavat yleisesti saatavilla olevat paikallis- ja/tai kotimaanpuhelupalvelut.4. Yksityisasiakkaille kiinteään sijaintipaikkaan tarjottavat yleisesti saatavilla olevat ulkomaanpuhelupalvelut.5. Muille kuin yksityisasiakkaille kiinteään sijaintipaikkaan tarjottavat yleisesti saatavilla olevat paikallis- ja/tai kotimaanpuhelupalvelut.6. Muille kuin yksityisasiakkaille kiinteään sijaintipaikkaan tarjottavat yleisesti saatavilla olevat ulkomaanpuhelupalvelut.Nämä kuudet markkinat on määritelty yleispalveludirektiivin 17 artiklassa edellytettyä analyysiä varten.Nämä kuudet markkinat yhdessä vastaavat puitedirektiivin liitteessä I olevassa 1 kohdassa mainittua "yleisen puhelinverkon tietyssä sijaintipaikassa olevan liittymän ja sen käyttömahdollisuuden tarjontaa". Näistä markkinoista koostuvaan kokonaisuuteen viitataan myös yleispalveludirektiivin 19 artiklassa (operaattorin puhelukohtaisen valintamahdollisuuden tai operaattorin ennaltavalintamahdollisuuden mahdollisen edellyttämisen yhteydessä).7. Kiinteiden yhteyksien vähimmäisvalikoima (joka kattaa yleispalveludirektiivin 18 artiklassa ja liitteessä VII tarkoitetut määrätyn tyyppiset kiinteät yhteydet 2 Mbit/s kapasiteettiin asti).Näitä markkinoita tarkoitetaan puitedirektiivin liitteessä I olevassa 1 kohdassa yleispalveludirektiivin 16 artiklaan viitaten ("kiinteiden yhteyksien tarjonta loppukäyttäjille").Markkinat on analysoitava yleispalveludirektiivin 18 artiklan (kiinteiden yhteyksien vähimmäisvalikoiman tarjonnan sääntely) soveltamista varten.Tukkumarkkinat8. Puhelinliikenteen välittäminen kiinteästä sijaintipaikasta lähdeverkkona toimivassa yleisessä puhelinverkossa. Tässä suosituksessa lähdeverkkopalvelujen katsotaan kattavan paikallistason siirtopalvelut ja ne on rajattu niin, että rajaus on johdonmukainen sen suhteen, miten yleisen puhelinverkon kauttakulkupalvelut ja kohdeverkkopalvelut kiinteään sijaintipaikkaan on määritelty.Nämä markkinat vastaavat markkina-alaa, joka mainitaan puitedirektiivin liitteessä I olevassa 2 kohdassa direktiiviin 97/33/EY liittyen ("puhelinliikenteen välittäminen lähdeverkkona toimivassa yleisessä kiinteässä puhelinverkossa").9. Puhelinliikenteen välittäminen kohdeverkkona toimivassa yleisessä puhelinverkossa kiinteään sijaintipaikkaan.Tässä suosituksessa kohdeverkkopalvelujen katsotaan kattavan paikallistason siirtopalvelut ja ne on rajattu niin, että rajaus on johdonmukainen sen suhteen, miten yleisen puhelinverkon kauttakulkupalvelut ja kiinteässä sijaintipaikassa tarjottavat lähdeverkkopalvelut on määritelty.Nämä markkinat vastaavat markkina-alaa, joka mainitaan puitedirektiivin liitteessä I olevassa 2 kohdassa direktiiviin 97/33/EY liittyen ("puhelinliikenteen välittäminen kohdeverkkona toimivassa yleisessä kiinteässä puhelinverkossa").10. Kauttakulkupalvelut yleisessä kiinteässä puhelinverkossa.Tässä suosituksessa kauttakulkupalvelut on rajattu niin, että rajaus on johdonmukainen sen suhteen, miten yleisen puhelinverkon kiinteään sijaintipaikkaan tarjottavat kohdeverkkopalvelut ja lähdeverkkopalvelut on määritelty.Nämä markkinat vastaavat markkina-alaa, joka mainitaan puitedirektiivin liitteessä I olevassa 2 kohdassa direktiiviin 97/33/EY liittyen ("kauttakulkupalvelut yleisessä kiinteässä puhelinverkossa").11. Metallijohdinpohjaisten tilaajayhteyksien ja niiden osien eriytetyn käyttöoikeuden (ja rinnakkaiskäyttöoikeuden) tukkutarjonta laajakaista- ja puheensiirtopalvelujen tarjoamiseksi.Nämä markkinat vastaavat markkina-alaa, joka mainitaan puitedirektiivin liitteessä I olevassa 2 kohdassa direktiiveihin 97/33/EY ja 98/10/EY liittyen ("yleisen kiinteän puhelinverkon käyttöoikeus, mukaan luettuna tilaajayhteyksien eriytetty tarjonta") ja puitedirektiivin liitteessä I olevassa 3 kohdassa asetukseen (EY) N:o 2887/2000 liittyen.12. Tukkutason laajakaistayhteydet.Nämä markkinat kattavat bittivirtapohjaiset datapalvelut (ns. bitstream-palvelut), jotka mahdollistavat laajakaistadatan välittämisen molempiin suuntiin, sekä muut tukkupalvelut, joita tarjotaan muiden infrastruktuurien kautta jos ja kun niissä voidaan tarjota bitstream-palveluja vastaavat ominaisuudet. Nämä markkinat sisältävät puitedirektiivin liitteessä I olevassa 2 kohdassa mainitut markkinat ("verkon käyttöoikeudet ja käyttöoikeudet erityisehdoin"), mutta eivät tämän liitteen kohdissa 11 ja 18 mainittuja markkinoita.13. Kiinteiden yhteyksien paikallisosien tukkumarkkinat.14. Kiinteiden yhteyksien runko-osien tukkumarkkinat.Kohtien 13 ja 14 tukkumarkkinat vastaavat yhdessä markkinoita, jotka mainitaan puitedirektiivin liitteessä I olevassa 2 kohdassa direktiiveihin 97/33/EY ja 98/10/EY liittyen ("kiinteiden yhteyksien yhteenliittäminen") ja puitedirektiivin liitteessä I olevassa 2 kohdassa direktiiviin 92/44/ETY liittyen ("kiinteän siirtokapasiteetin tukkumyynti muille sähköisten viestintäverkkojen tai -palvelujen tarjoajille").15. Liittymät ja puhelinliikenteen välittäminen lähdeverkkona toimivassa yleisessä matkaviestintäverkossa, joihin viitataan (toisistaan erillään) puitedirektiivin liitteessä I olevassa 2 kohdassa direktiiveihin 97/33/EY ja 98/10/EY liittyen.16. Puheensiirto kohdeverkkona toimivassa yksittäisessä matkaviestintäverkossa.Nämä markkinat vastaavat markkina-alaa, joka mainitaan puitedirektiivin liitteessä I olevassa 2 kohdassa direktiiviin 97/33/EY liittyen ("puhelinliikenteen välittäminen kohdeverkkoina toimivissa yleisissä matkaviestintäverkoissa").17. Kansalliset tukkumarkkinat kansainvälisille verkkovierailupalveluille yleisessä matkaviestintäverkossa.Nämä markkinat vastaavat puitedirektiivin liitteessä I olevassa 4 kohdassa mainittua markkina-alaa.18. Televisio- ja radiotoiminnan lähetyspalvelut sisällön lähettämiseksi loppukäyttäjille.Huom.Kansallisilla sääntelyviranomaisilla on käyttöoikeusdirektiivin 6 artiklan 3 kohdan mukaisesti harkintavalta digitaalitelevisio- ja -radiopalvelujen ehdollisen pääsyn järjestelmien markkinoiden analyysin suhteen. Käyttöoikeusdirektiivin 6 artiklan 3 kohdan mukaan jäsenvaltiot voivat sallia, että niiden kansalliset sääntelyviranomaiet arvioivat digitaalitelevisio- ja -radiopalvelujen ehdollisen pääsyn järjestelmien markkinat uudelleen siirtotavasta riippumatta.


Tärkeä oikeudellinen huomautus

|

52007SC0292

Suositus: 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 9 artiklan 1 kohdan mukainen neuvoston lausunto Romanian lähentymisohjelmasta vuosiksi 2006–2009  /* SEK/2007/0292 lopull. */

	[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |Bryssel 7.3.2007SEK(2007) 292 lopullinenSuositus:7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/979 artiklan 1 kohdan mukainen NEUVOSTON LAUSUNTO Romanian lähentymisohjelmasta vuosiksi 2006–2009(komission esittämä)PERUSTELUT1. Yleistä taustaaHeinäkuun 1 päivänä 1998 voimaan tulleen vakaus- ja kasvusopimuksen tavoitteena on terve julkinen talous, johon pyrkimällä luodaan entistä paremmat edellytykset hintavakaudelle sekä vahvalle ja kestävälle kasvulle, jolla edistetään uusien työpaikkojen syntymistä. Kun sopimusta vuonna 2005 uudistettiin, todettiin, että sopimuksesta on ollut hyötyä kurinalaisen finanssipolitiikan varmistamisessa. Muutoksilla pyritäänkin lähinnä lisäämään sopimuksen vaikuttavuutta ja vahvistamaan sen talousteoreettista perustaa sekä turvaamaan julkisen talouden kestävyys pitkällä aikavälillä.Julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1466/97[1], joka on osa sopimusta, säädetään, että jäsenvaltioiden on toimitettava neuvostolle ja komissiolle vakaus- tai lähentymisohjelma, minkä jälkeen niiden on toimitettava tarkistettu ohjelma vuosittain (jäsenvaltiot, jotka ovat ottaneet käyttöön yhteisen rahan, toimittavat (tarkistetun) vakausohjelman, ja jäsenvaltiot, jotka eivät vielä ole ottaneet käyttöön yhteistä rahaa, toimittavat (tarkistetun) lähentymisohjelman).Romania liittyi Euroopan unioniin 1 päivänä tammikuuta 2007 ja toimitti ensimmäisen lähentymisohjelmansa 25 päivänä tammikuuta 2007. Asetuksen mukaisesti neuvosto antaa ohjelmasta lausunnon komission suosituksen perusteella ja talous- ja rahoituskomiteaa kuultuaan (ks. jäljempänä keskeiset kohdat, joita on arvioitu).2. TAUSTAA OHJELMAN ARVIOIMISEKSIJotta voitaisiin saada kuva siitä, millaisessa kehyksessä lähentymisohjelmassa esitettyä finanssipoliittista strategiaa arvioidaan, tässä jaksossa esitetään tiivistelmä talouden ja finanssipolitiikan kehityksestä kymmenen viime vuoden aikana.Romanian talouskasvu on ollut vahvaa viiden viime vuoden aikana, mutta maan BKT asukasta kohden (ostovoimakorjattuna) on edelleen alhainen eli 34 prosenttia EU-25:n keskiarvosta vuonna 2005. Romanialla on näin ollen vielä paljon kiinnikurottavaa ja kiinnikuromisprosessi onkin maan ehdottomasti tärkein keskipitkän ja pitkän aikavälin tavoite. Makrotalouden vakaus koheni vuosina 2001–2005, mitä näkyy inflaation jyrkkänä ja pysyvänä hidastumisena ja julkisen talouden vakautumisena. Sijoitustoiminnan lisääntymistä tuki suorien ulkomaisten nettosijoitusten huomattava kasvu, joka auttoi suuntaamaan tuotantoa teknologiavaltaisimmille aloille. Teollisuustuotannon rakenteessa ja viennissä suuntauduttiin korkeamman lisäarvon tuotteisiin, minkä ansiosta ulkoinen kilpailukyky säilyi yksikkötyökustannusten kasvusta huolimatta. Taloudellisen toiminnan huomattava elpyminen johti vain hienoiseen parannukseen työllisyysasteessa, joka on suhteellinen alhainen eli noin 58 prosenttia. Samaan aikaan maastamuutto ja väestön ikääntyminen on ollut huomattavaa. Henkilökohtaisessa tuloverossa otettiin käyttöön tasavero tammikuussa 2005, mikä on auttanut pienentämään epävirallisia työmarkkinoita, joiden osuus on kuitenkin edelleen hyvin suuri.Keskeiset kohdat, joita on arvioitu Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 1 kohdan (vakausohjelmat) ja 9 artiklan 1 kohdan (lähentymisohjelmat) nojalla on arvioitu seuraavat seikat: ovatko ohjelman taustalla olevat taloutta koskevat oletukset realistisia; mikä on jäsenvaltioiden esittämä keskipitkän aikavälin tavoite ja onko sopeutusura sopiva; ovatko sopeutusuran suhteen toteutettavat ja/tai ehdotetut toimenpiteet riittäviä keskipitkän aikavälin tavoitteen saavuttamiseksi suhdannekierron aikana; arvioitaessa keskipitkän aikavälin tavoitteeseen johtavaa sopeutusuraa: toteutetaanko sopeutustoimia enemmän taloudellisesti hyvinä aikoina (taloudellisesti huonoina aikoina sopeutustoimia voidaan toteuttaa vähemmän) ja – euroalueen ja ERM II -jäsenvaltioiden osalta – pyrkiikö jäsenvaltio vuosittain parantamaan suhdannetasoitettua rahoitusasemaansa ilman kertaluonteisia ja muita väliaikaisia toimenpiteitä 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen (viitearvo keskipitkän aikavälin tavoitteen saavuttamiseksi); määriteltäessä keskipitkän aikavälin tavoitteeseen johtavaa sopeutusuraa (jäsenvaltiot, jotka eivät ole vielä saavuttaneet tavoitettaan) tai sallittaessa väliaikainen poikkeama keskipitkän aikavälin tavoitteesta (jäsenvaltiot, jotka ovat saavuttaneet tavoitteensa): sellaisten huomattavien rakenneuudistusten toteuttaminen, jotka tuovat suoria pitkäaikaisia kustannussäästöjä (myös potentiaalista kasvua lisäämällä) ja joilla on sen vuoksi todennettavissa oleva vaikutus julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyteen (edellyttäen, että säilytetään riittävä varmuusmarginaali, jolla varmistetaan, ettei 3 prosentin viitearvo suhteessa BKT:hen ylity, ja edellyttäen, että julkisen talouden rahoitusaseman odotetaan palaavan takaisin keskipitkän aikavälin tavoitteeseen ohjelmakaudella); erityistä huomiota on kiinnitettävä eläkeuudistuksiin, joilla otetaan käyttöön monipilarinen järjestelmä, johon sisältyy pakollinen täysin rahastoiva pilari; vastaako jäsenvaltion talouspolitiikka talouspolitiikan laajoja suuntaviivoja. Ohjelmassa esitettyjen makrotaloudellisten oletusten realistisuutta arvioidaan komission yksiköiden syksyn 2006 talousennusteen perusteella ja soveltaen yhteisesti sovittuja menetelmiä, joita käytetään potentiaalisen tuotannon ja suhdannetasoitettujen rahoitusasemien arvioinnissa. Arvioitaessa, vastaako ohjelma talouspolitiikan laajoja suuntaviivoja, käytetään perustana vuosien 2005–2008 yhdennettyihin suuntaviivoihin sisältyviä julkista taloutta koskevia talouspolitiikan laajoja suuntaviivoja. Arviointi kattaa myös seuraavat: kuinka velkasuhde on kehittynyt ja miltä julkisen talouden kestävyys näyttää pitkällä aikavälillä. Näihin olisi vakaus- ja kasvusopimuksen täytäntöönpanon tehostamisesta 20 päivänä maaliskuuta 2005 annetun neuvoston selvityksen mukaan kiinnitettävä riittävästi huomiota julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnassa. Komission 12 päivänä lokakuuta 2006 antamassa tiedonannossa määritellään, kuinka pitkän aikavälin kestävyyttä olisi arvioitava[2]; onko noudatettu käytännesääntöjä[3], joissa muun muassa määrätään vakaus- ja lähentymisohjelmien yhteisestä rakenteesta ja tietotaulukoista. |-  Suositus:7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/979 artiklan 1 kohdan mukainen NEUVOSTON LAUSUNTO Romanian lähentymisohjelmasta vuosiksi 2006–2009EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97[4] ja erityisesti sen 9 artiklan 1 kohdan,ottaa huomioon komission suosituksen,on kuullut talous- ja rahoituskomiteaa,ON ANTANUT TÄMÄN LAUSUNNON:1.  Neuvosto tutki [27 päivänä maaliskuuta 2007] Romanian lähentymisohjelman, joka kattaa vuodet 2006–2009.2.  Romanian talouskasvu on ollut vahvaa viiden viime vuoden aikana, mutta maan BKT asukasta kohden (ostovoimakorjattuna) on edelleen alhainen eli 34 prosenttia EU-25:n keskiarvosta vuonna 2005. Romanialla on näin ollen vielä paljon kiinnikurottavaa ja kiinnikuromisprosessi onkin maan ehdottomasti tärkein keskipitkän ja pitkän aikavälin tavoite. Makrotalouden vakaus koheni vuosina 2001–2005, mitä näkyy inflaation jyrkkänä ja pysyvänä hidastumisena ja julkisen talouden vakautumisena. Keskimääräinen inflaatio oli 6,6 prosenttia vuonna 2006.3.  Ohjelman perustana olevan makrotalouden skenaarion mukaan kokonaistuotannon kasvu hidastuu asteittain vuoden 2006 huomattavasti potentiaalia korkeammasta 8 prosentista edelleen vahvaan 5,9 prosenttiin vuonna 2009. Saatavilla olevien tietojen perusteella tämä skenaario näyttää perustuvan realistisiin kasvuoletuksiin. Ohjelman inflaatioennusteet vaikuttavat varsin alhaisilta, sillä niissä oletetaan luotonannon ja yksityisen kulutuksen kasvun hidastuvan jatkuvasti, eivätkä nämä oletukset ehkä toteudukaan. Tosin kuin ohjelmassa, komission yksiköiden syksyn 2006 talousennusteessa ennustetaan ulkoisen vajeen syvenevän edelleen vuosina 2007 ja 2008 tuonnin ylittäessä edelleen viennin voimakkaan yksityisen kulutuksen ja sijoitusten vetämänä.4.  Komission yksiköiden syksyn 2006 talousennusteessa mainitun vuoden julkisen talouden alijäämäksi arvioitiin 1,4 prosenttia suhteessa BKT:hen, kun liittymistä valmistelevassa joulukuun 2005 talousohjelmassa tavoitteeksi oli asetettu 0,7 prosenttia suhteessa BKT:hen. Lähentymisohjelmassa alijäämä arvioidaan 2,3 prosentiksi suhteessa BKT:hen, mutta alustavat tiedot viittaavat tätäkin huonompaan toteutumaan. Alkuperäisestä tavoitteesta lipsuminen johtuu huomattavista lisämenoista, erityisesti juoksevista menoista, jotka osittain johtuvat käyttämättömien investointimenojen kohdentamisesta uudelleen ja ylittävät tulojen kasvun, joka sekin on ennakoitua suurempi.5.  Ohjelman pääasiallisena tavoitteena on jatkaa julkisen talouden vakauttamista, jotta keskipitkän aikavälin tavoitteena olevaan 0,9 prosentin rakenteellisen alijäämään suhteessa BKT:hen (eli suhdannetasoitettuun julkisen talouden rahoitusasemaan ilman kertaluonteisia ja muita väliaikaisia toimenpiteitä) päästäisiin vuonna 2011, toisin sanoen ohjelmakauden jo päätyttyä. Ohjelman tavoitteena on supistaa hieman julkisen talouden alijäämää vuoden 2006 2,3 prosentista 2 prosenttiin vuonna 2009 suhteessa BKT:hen, kun alijäämä on ensin kasvanut 2,7 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2007. Perusalijäämän odotetaan seuraavan samanlaista uraa ja olevan 1 prosenttia suhteessa BKT:hen ohjelmakauden lopussa.6.  Julkisen talouden hienoinen ja takapainotteinen sopeuttaminen perustuu siihen, että tulot suhteessa BKT:hen kasvavat hieman enemmän kuin menot suhteessa BKT:hen (lähes 4 prosenttiyksikköä verrattuna 3 ½ prosenttiyksikköön). Tulopuolella kasvu perustuu enimmäkseen veroihin (varsinkin vuonna 2007) ja ”muihin tuloihin” (oletettavasti kyseessä ovat EU:n maksamat varat). Menosuhteen kasvu johtuu suurelta osin julkisten investointien hyvin huomattavasta lisääntymisestä, sillä näiden investointien odotetaan enemmän kuin kaksinkertaistuvan prosenttiosuutena suhteessa BKT:hen, koska EU:n varojen käytön odotetaan lisääntyvän huomattavasti. Verrattuna liittymistä valmistelevaan joulukuun 2005 talousohjelmaan julkisen talouden tavoitteet ovat paljon vaatimattomampia, vaikka perustana olevat kasvuoletukset ovat samanlaiset.7.  Yhteisesti sovittujen menetelmien mukaisesti lasketun rakenteellisen alijäämän (eli suhdannetasoitetun julkisen talouden alijäämän ilman kertaluonteisia ja muita väliaikaisia toimenpiteitä) odotetaan kasvavan vuoden 2006 3 prosentin alijäämästä suhteessa BKT:hen noin 3 ½ prosentin alijäämään vuonna 2007 ennen kuin se supistuu 2 ¼ prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2009. Kuten edellä on mainittu, ohjelmassa asetetaan julkisen talouden rahoitusaseman keskipitkän aikavälin tavoitteeksi 0,9 prosentin rakenteellinen alijäämä suhteessa BKT:hen, joka on tarkoitus saavuttaa vuoteen 2011 mennessä eli ohjelmakauden jo päätyttyä. Koska keskipitkän aikavälin tavoite on vaadittua vähimmäistasoa (arvioitu 1 ¾ prosentin alijäämäksi suhteessa BKT:hen) vaativampi, sen saavuttamisella voitaneen turvata riittävä varmuusmarginaali liiallisen alijäämän välttämiseksi. Keskipitkän aikavälin tavoite vastaa riittävällä tavalla velkasuhdetta ja keskimääräistä potentiaalista tuotannon kasvua pitkällä aikavälillä.8.  Ohjelmassa esitettyihin julkista taloutta koskeviin ennusteisiin liittyvät riskit näyttävät olevan pitkälti tasapainossa vuonna 2007, mutta julkisen talouden toteutuma voi olla myöhempinä vuosina ennakoitua heikompi. Sekä menot että tulot saattavat osoittautua suunniteltua pienemmiksi vuonna 2007: menot sen vuoksi, että on epätodennäköistä saada julkisia investointeja koskevat suunnitelmat toteutettua, ja tulot sen vuoksi, että oletukset talouden toimeliaisuuteen perustuvista verotuloista vaikuttavat hyvin suotuisilta. Finanssipoliittista strategiaa vuodesta 2008 alkaen ei ole täsmennetty riittävästi, sillä monien menoerien kehitysura on epävakaa ja finanssipolitiikan kiristäminen vuonna 2009 jää näyttämättä toteen. Menopuolella on viime vuosina tapahtunut lipsumisia toistuvien talousarviomuutosten vuoksi, lisäksi vallitsee epävarmuutta niiden korvausten kokonaismäärästä, joita julkisyhteisöjen on tarkoitus maksaa kansalaisille kommunistivallan aikana kansallistettujen kiinteistöjen palauttamatta jättämisen vuoksi. On myös mahdollista, että maksamattomia velkoja, joita julkisilla yrityksillä on julkisyhteisöille, peruutetaan. Kaikki tämä viittaa menojen ylitysten riskiin siitäkin huolimatta, että investointipuolen menosuunnitelmista luultavasti jäädään. Lisäksi investointeihin osoitetut ylibudjetoidut varat saatetaan siirtää kulutukseen, kuten aikaisemmin on tehty, millä olisi negatiivisia seurauksia julkisten varojen käytön laatuun.9.  Kun tämä riskinarviointi otetaan huomioon, näyttää siltä, että ohjelmassa esitetty finanssipolitiikan viritys ei riitä varmistamaan, että keskipitkän aikavälin tavoite saavutetaan ohjelmakaudella, kuten ohjelmassakin todetaan. Se ei myöskään näytä olevan riittävä, jotta alijäämän 3 prosentin viitearvo suhteessa BKT:hen ei ylity talouden normaaleissa suhdannevaihteluissa missään vaiheessa ohjelmakautta. Ohjelmassa esitetty vauhti, jolla julkista taloutta sopeutetaan keskipitkän aikavälin tavoitteen saavuttamiseksi, on selkeästi riittämätön, ja sitä olisi kiristettävä huomattavasti, jotta se olisi vakaus- ja kasvusopimuksen mukainen. Vakaus- ja kasvusopimuksessa määrätään, että julkista taloutta olisi sopeutettava enemmän suhdannetilanteen ollessa hyvä ja sitä voidaan sopeuttaa vähemmän suhdannetilanteen ollessa huono. Rakenteellinen parannus on varsinkin suhdannetilanteen ollessa hyvä vähäinen ja kokonaisuudessaan takapainotteinen, sillä alijäämä kasvaa vuonna 2007 ja suunnitellun sopeutuksen tueksi ei eritoten vuonna 2009 esitetä toimenpiteitä.10.  Julkisen talouden bruttovelan arvioidaan olleen noin 13 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2006 eli merkittävästi alle perustamissopimuksessa asetetun 60 prosentin viitearvon. Ohjelmassa ennustetaan, että velkasuhde supistuu noin 1 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen ohjelmakaudella.11.  Koska ikääntymiseen liittyvistä menoista ei ole tehty pitkän aikavälin ennusteita yhteisten makrotaloudellisten oletusten perusteella (talouspoliittinen komitea (EPC) ja komissio), väestön ikääntymisen vaikutuksia Romaniassa ei ole mahdollista arvioida vertailukelpoiselta ja vakaalta perustalta, kuten nykyisin tehdään muiden jäsenvaltioiden osalta (joiden osalta tällaiset ennusteet ovat käytettävissä). Väestön ikääntymisellä voi kuitenkin olla huomattava vaikutus menoihin, kun otetaan huomioon nykyinen väestörakenne. Julkisen talouden alkuasetelma ja suuri rakenteellinen alijäämä eivät riitä velan vakaannuttamiseen, ja tällöin ei edes ole otettu huomioon väestön ikääntymisen vaikutuksia julkiseen talouteen pitkällä aikavälillä. Julkisen talouden rakenteellisen rahoitusaseman parantaminen keskipitkällä aikavälillä edesauttaisi julkisen talouden kestävyydelle aiheutuvien riskien hillitsemistä.12.  Ohjelmaan sisältyvä julkisen talouden strategia on osittain vuosien 2005–2008 yhdennettyihin suuntaviivoihin sisältyvien talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen mukainen. Julkisen talouden sopeuttaminen kohti keskipitkän aikavälin tavoitetta on erityisesti selkeästi riittämätöntä, ja sitä olisi tiukennettava huomattavasti ohjelmakaudella. Lisäksi ohjelmassa esitetty finanssipoliittinen strategia, varsinkin finanssipoliittisen virityksen keventäminen vuoteen 2007 saakka, aiheuttaa huolta nopean kasvun ja ulkoisen vajeen kestävyyden suhteen. Ulkoisen vajeen arvellaan olleen 10,3 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2006.13.  Vakaus- ja lähentymisohjelmia koskevissa käytännesäännöissä täsmennettyjen tietovaatimusten osalta voidaan todeta, että ohjelmasta puuttuu joitakin pakollisia ja vapaaehtoisia tietoja[5].Yleisenä päätelmänä voidaan todeta, että kasvunäkymien jatkuessa vahvoina ja ulkoisen vajeen syvetessä ohjelmassa suunnitellaan finanssipolitiikan myötäsyklistä keventämistä vuonna 2007 ja selkeästi riittämätöntä ja takapainotteista etenemistä kohti keskipitkän aikavälin tavoitetta, joka on tarkoitus saavuttaa vasta ohjelmakauden jo päätyttyä. Lisäksi julkisen talouden tavoitteiden saavuttamiseen liittyy riskejä vuodesta 2008 alkaen. Edellä olevan arvion perusteella Romaniaa kehotetaan:(i) hyödyntämään hyvää suhdannetilannetta kiristääkseen huomattavasti sopeutusvauhtia kohti keskipitkän aikavälin tavoitetta tiukentamalla julkisen talouden tavoitteita vuonna 2007 ja sen jälkeisinä vuosina;(ii) hillitsemään julkisten varojen käytön suunniteltua huomattavaa kasvua, tarkistamaan menokoostumusta kasvupotentiaalin lisäämiseksi ja parantamaan julkisten menojen suunnittelua ja toteutusta sitovalla keskipitkällä aikavälillä.Keskeisten makrotaloutta ja julkista taloutta koskevien ennusteiden vertailu 12005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |BKT:n määrä (% muutos) | LO tammikuu 2007 | 4,1 | 8,0 | 6,5 | 6,3 | 5,9 |KOM marraskuu 2006 | 4,1 | 7,2 | 5,8 | 5,6 | Tieto puuttuu |PEP joulukuu 2005 | 5,7 | 6,0 | 6,3 | 6,5 | Tieto puuttuu |YKHI-inflaatio (%) | LO tammikuu 2007 | 9,1 | 6,6 | 4,5 | 4,3 | 3,2 |KOM marraskuu 2006 | 9,1 | 6,8 | 5,1 | 4,6 | Tieto puuttuu |PEP joulukuu 2005 | 9,0 | 7,0 | 5,0 | 3,6 | Tieto puuttuu |Tuotantokuilu (% suhteessa potentiaaliseen BKT:hen) | LO tammikuu 20062 | 0,2 | 2,1 | 2,2 | 1,9 | 1,1 |KOM marraskuu 20066 | 0,4 | 1,9 | 1,5 | 1,0 | Tieto puuttuu |PEP joulukuu 2005 | Tieto puuttuu | Tieto puuttuu | Tieto puuttuu | Tieto puuttuu | Tieto puuttuu |Julkisen talouden rahoitusasema (% suhteessa BKT:hen) | LO tammikuu 2007 | -1,5 | -2,3 | -2,7 | -2,6 | -2,0 |KOM marraskuu 2006 | -1,5 | -1,4 | -2,6 | -2,6 | Tieto puuttuu |PEP joulukuu 2005 | -0,4 | -0,7 | -1,0 | -1,6 | Tieto puuttuu |Perusjäämä (% suhteessa BKT:hen) | LO tammikuu 2007 | -0,4 | -1,2 | -1,6 | -1,5 | -1,0 |KOM marraskuu 2006 | -0,3 | -0,4 | -1,7 | -1,7 | Tieto puuttuu |PEP joulukuu 2005 | 0,8 | 0,4 | 0,0 | -0,6 | Tieto puuttuu |Suhdannetasoitettu julkisen talouden rahoitusasema (% suhteessa BKT:hen) | LO tammikuu 20062 | -1,5 | -3,0 | -3,4 | -3,2 | -2,3 |KOM marraskuu 2006 | -1,6 | -2,0 | -3,1 | -2,9 | Tieto puuttuu |PEP joulukuu 2005 | Tieto puuttuu | Tieto puuttuu | Tieto puuttuu | Tieto puuttuu | Tieto puuttuu |Rakenteellinen rahoitusasema3 (% suhteessa BKT:hen) | LO tammikuu 20064 | -1,5 | -3,0 | -3,4 | -3,2 | -2,3 |KOM marraskuu 20065 | -1,6 | -2,0 | -3,1 | -2,9 | Tieto puuttuu |PEP joulukuu 2005 | Tieto puuttuu | Tieto puuttuu | Tieto puuttuu | Tieto puuttuu | Tieto puuttuu |Julkinen bruttovelka (% suhteessa BKT:hen) | LO tammikuu 2007 | 15,9 | 12,8 | 13,5 | 12,6 | 11,7 |KOM marraskuu 2006 | 15,9 | 13,7 | 13,9 | 14,4 | Tieto puuttuu |PEP joulukuu 2005 | 17,1 | 15,1 | 14,6 | 14,6 | Tieto puuttuu |Huom. 1 Eurostat ei ole vielä virallisesti arvioinut Romanian julkisen talouden tilinpidon laatua kokonaisuudessaan. Eurostat julkaisee ja validoi julkisen talouden rahoitusasemaan ja velkaan liittyvät numerotiedot pian 1 päivänä huhtikuuta 2007 esitettävän ilmoituksen jälkeen. 2 Ohjelmassa esitettyihin tietoihin perustuvat komission yksiköiden laskelmat. 3 (Edellisessä kohdassa tarkoitettu) suhdannetasoitettu rahoitusasema, jossa ei ole otettu huomioon kertaluonteisia eikä muita väliaikaisia toimenpiteitä. 4 Ohjelmaan ei sisälly kertaluonteisia eikä muita väliaikaisia toimenpiteitä. 5 Komission yksiköiden syksyn 2006 talousennusteeseen ei sisälly kertaluonteisia eikä muita väliaikaisia toimenpiteitä. 6 Perustuu ennusteisiin, joiden mukaan potentiaalinen kasvu on 5,6 prosenttia vuonna 2005, 5,7 prosenttia vuonna 2006, 6,1 prosenttia vuonna 2007 ja 6,2 prosenttia vuonna 2008. Lähde: Lähentymisohjelma (LO), liittymistä valmisteleva talousohjelma (PEP), komission yksiköiden syksyn 2006 talousennuste (KOM) ja komission yksiköiden laskelmat |[1] EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1, asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 1055/2005 (EUVL L 174, 7.7.2005, s. 1). Kaikki tässä tekstissä mainitut asiakirjat löytyvät seuraavilta verkkosivuilta:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[2] Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille – Julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyys EU:ssa , KOM(2006) 574, 12.10.2006, ja Euroopan komissio, talouden ja rahoituksen pääosasto (2006), The long-term sustainability of public finances in the European Union , European Economy nro 4/2006.[3] Vakaus- ja kasvusopimuksen täytäntöönpanoa koskevat vaatimukset sekä vakaus- ja lähentymisohjelmien muotoa ja sisältöä koskevat ohjeet , hyväksytty Ecofin-neuvostossa 11.10.2005.[4] EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1, asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 1055/2005 (EUVL L 174, 7.7.2005, s. 1). Tässä tekstissä mainitut asiakirjat löytyvät seuraavilta verkkosivuilta:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[5] Varsinkin virta–varanto-korjauserien alakomponentit sekä työvoiman, pääoman ja kokonaistuottavuuden vaikutukset BKT:n potentiaaliseen kasvuun puuttuvat.


Tärkeä oikeudellinen huomautus

|

52005SC0231

Suositus neuvoston lausunto 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 9 artiklan 3 kohdan mukainen Latvian tarkistetusta lähentymisohjelmasta vuosiksi 2004–2007  /* SEK/2005/0231 lopull. */

	[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |Bryssel 16.2.2005SEK(2005) 231 lopullinenSuositusNEUVOSTON LAUSUNTO7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 9 artiklan 3 kohdan mukainen Latvian tarkistetusta lähentymisohjelmasta vuosiksi 2004–2007(komission esittämä)  PERUSTELUTJulkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1466/97[1] säädetään, että jäsenvaltioiden, jotka eivät ole ottaneet yhteistä rahaa käyttöön, on toimitettava neuvostolle ja komissiolle lähentymisohjelmat. Asetuksen 9 artiklan mukaisesti neuvosto tutkii kunkin lähentymisohjelman komission ja perustamissopimuksen 114 artiklassa määrätyn komitean (talous- ja rahoituskomitea) arvioiden perusteella. Komission suosituksen perusteella ja talous- ja rahoituskomiteaa kuultuaan neuvoston on ohjelmaa tarkasteltuaan annettava siitä lausunto. Asetuksen mukaan jäsenvaltioiden on toimitettava vuosittain tarkistetut lähentymisohjelmat, jotka neuvosto voi tutkia samaa menettelyä noudattaen.Euroopan unioniin 1. toukokuuta 2004 liittyneet kymmenen maata eivät ole vielä ottaneet yhteistä rahaa käyttöön. Ne sitoutuivat toimittamaan lähentymisohjelmansa 15. toukokuuta 2004 mennessä ja ensimmäisen tarkistetun ohjelman vuoden 2004 lopulla.Latvia toimitti 14. toukokuuta 2004 ensimmäisen lähentymisohjelman, joka kattoi vuodet 2004–2007. Neuvosto antoi ohjelmasta lausunnon 5. heinäkuuta 2004. Latvia toimitti tarkistetun lähentymisohjelmansa 30. joulukuuta 2004. Komission yksiköt ovat suorittaneet tarkistetun ohjelman teknisen arvioinnin ottaen huomioon komission yksiköiden syksyn 2004 talousennusteet, käytännesäännöt[2], yhteisesti sovitut menetelmät potentiaalisen tuotannon arvioimiseksi, vuosien 2003–2005 talouspolitiikan laajoissa suuntaviivoissa annetut suositukset sekä periaatteet, jotka esitetään finanssipolitiikan koordinoinnin tehostamisesta 27. marraskuuta 2002 neuvostolle ja Euroopan parlamentille annetussa komission tiedonannossa[3]. Arvioinnin tuloksena voidaan todeta seuraavaa:-  Latvian hallitus hyväksyi 28. joulukuuta 2004 Latvian ensimmäisen tarkistetun lähentymisohjelman vuosiksi 2004–2007, ja ohjelma toimitettiin Euroopan komissiolle 30. joulukuuta 2004. Ohjelman pohjana ovat vuoden 2005 talousarviolakiin sisältyvät talousennusteet. Talousarviolaki annettiin 13. joulukuuta 2004 parlamentille, joka hyväksyi lain 20. joulukuuta. Tarkistettu ohjelma noudattaa yleisesti ottaen vakaus- ja lähentymisohjelmien sisältöä ja muotoa koskevia käytännesääntöjä. Julkisen talouden tuloja ja menoja koskevien tietojen luokittelua ESA95-standardien mukaisesti on kuitenkin parannettava.-  Tarkistetussa lähentymisohjelmassa arvioidaan BKT:n kasvavan 8,1 prosenttia vuonna 2004 ja 6,7 prosenttia vuonna 2005. Luvut perustuvat kotimaisen kysynnän, erityisesti investointien ja yksityisen kulutuksen voimakkaaseen kasvuun. Vuosia 2006 ja 2007 koskevat BKT:n kasvuennusteet ovat hieman alhaisemmat (6,5 prosenttia kumpanakin vuonna). Vienti on alkanut kasvaa voimakkaasti, mikä johtuu sekä maailmantalouden yleisestä piristymisestä että Euroopan unioniin liittymisen positiivisista vaikutuksista. Kasvaneen kotimaisen kysynnän aiheuttama tuonnin lisääntyminen on kuitenkin ollut viennin kasvua suurempaa. Nettoviennin välitön vaikutus kasvuun on todennäköisesti negatiivinen, eikä suuri vaihtotaseen alijäämä juurikaan pienene. Työttömyyden ennustetaan laskevan hyvin hitaasti huolimatta talouden toimeliaisuuden vahvasta kasvusta. Kaiken kaikkiaan makrotaloudellinen skenaario vaikuttaa tämänhetkisten tietojen perusteella realistiselta ja vastaa suurin piirtein komission yksiköiden arviointia ja syksyn 2004 talousennustetta.-  Jotta Latvian keskuspankin hintavakautta koskeva tavoite voitaisiin saavuttaa, valuutta (lati) on vuodesta 1994 alkaen ollut sidottu erityisnosto-oikeuteen tavanomaisella vaihteluvälillä (±1 prosentti). Latvian viranomaiset suunnittelevat maan liittymistä ERM II:een vuoden 2005 alkupuolella ja euron käyttöönottoa aikaisintaan 1. tammikuuta 2008. Osana tätä strategiaa lati sidottiin 1. tammikuuta 2005 erityisnosto-oikeuden sijasta markkinakurssilla euroon, ja sen tavanomainen vaihteluväli on edelleen ±1 prosentti. Muutoksen jälkeen paikallisen valuutan määräiset pankkienväliset kurssit ovat lähentyneet euroalueen tasoa. Pitkäaikaisten joukkovelkakirjojen tuotto vaihteli ½–1 prosenttiyksikköä euroalueeseen verrattuna vuonna 2004. Vuoteen 2003 saakka YKHI-inflaatio oli suhteellisen alhainen. Vuonna 2004 YKHI-inflaatio kuitenkin kiihtyi huomattavasti ja oli huipussaan (7,8 prosenttia) elokuussa, ennen kuin se hidastui hieman vuoden viimeisellä neljänneksellä. Vuoden keskiarvo oli 6,2 prosenttia. Latvian viranomaiset katsovat, että inflaation kehitys vuonna 2004 oli luonteeltaan tilapäistä, ja ennustavat KHI-inflaation hidastuvan 6,2 prosentista (vuonna 2004) 3,0 prosenttiin (vuonna 2006). Vuonna 2005 inflaatioon vaikuttavat edelleen valtion säätelemien hintojen nouseminen ja välillisen verotuksen yhdenmukaistamistoimet. Suotuisien perusvaikutusten ansiosta ja edellyttäen, että talouden ylikuumenemiselta vältytään, inflaation arvioidaan kuitenkin hidastuvan vähitellen. Tosin inflaatiovauhti on todennäköisesti hieman Latvian viranomaisten ennusteita nopeampi.-  Tarkistetun lähentymisohjelman tavoitteena on varmistaa, ettei julkisen talouden alijäämä ylitä yhtenäkään ohjelmavuonna viitearvoksi asetettua 3 prosenttia suhteessa BKT:hen ja että alijäämä supistuu vähitellen ohjelmassa arvioidusta 1,7 prosentista (vuonna 2004)[4] 1,4 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2007. EU:n tulonsiirtojen ja niihin liittyvien menojen vaikutuksesta menojen ja tulojen arvioidaan olevan huipussaan vuonna 2005, jolloin menojen ennustetaan olevan 39,3 prosenttia ja tulojen 37,7 prosenttia suhteessa BKT:hen. Sen jälkeen niiden arvioidaan vähenevän asteittain, kunnes vuonna 2007 menojen ennustetaan olevan 36,5 prosenttia ja tulojen 35,1 prosenttia suhteessa BKT:hen. Julkisen talouden sopeuttaminen perustuu keskipitkällä aikavälillä sekä tulo- että menosuhteen pienentämiseen. Perusjäämä kasvaa ohjelmakaudella, sillä kokonaismenot laskevat pienenevien perusmenojen ja jossakin määrin vähenevien korkomenojen ansiosta. Perusmenojen supistuminen johtuu pääasiassa tulonsiirtojen ja avustusten vähenemisestä. Perusmenojen vähetessä investoinnit puolestaan kasvavat. Tulot pienenevät lähinnä tuloverotusta koskevien veronalennusten takia, jotka keventävät jonkin verran verotusta. Vaikka ohjelmassa esitetty strategia vastaa periaatteessa toukokuussa 2004 esitettyä lähentymisohjelmaa, julkisen talouden alijäämää koskevia ennusteita on tarkistettu alaspäin edellisestä ohjelmasta, jossa alijäämän arvioitiin olevan noin 2 prosenttia kunakin ohjelmavuonna.-  Ohjelmassa esitettyjen julkista taloutta koskevien ennusteiden riskit näyttävät olevan pitkälti tasapainossa. Toisaalta talouden toimeliaisuuteen perustuvia verotuloja koskevat ennusteet vaikuttavat melko pessimistisiltä, ja tulot saattavat todellisuudessa olla ennakoitua paremmat. Itse asiassa Latvia on esittänyt viime vuosina maltillisia ennusteita ja ylittänyt toistuvasti julkisen talouden tavoitteet. Lisäksi budjettikurin osalta on olemassa erityinen menettely, joka saattaa helpottaa nopeaa sopeuttamista budjettivuoden aikana, jos julkisen talouden kehitys lähtee väärään suuntaan. Toisaalta EU:n maksamaan tukeen perustuvat menositoumukset huomioon ottaen alijäämätavoitteiden saavuttaminen riippuu siitä, toteutuuko EU:n rahoitus. Tiukkaa budjettikuria, EU:n osittain rahoittamien hankkeiden hallinnointi mukaan luettuna, saattaa olla vaikea noudattaa ottaen huomioon hallinnon heikkoudet.-  Tämän riskienarvioinnin perusteella ohjelman mukainen finanssipolitiikan viritys ei riitä varmistamaan, että koko ohjelmakauden ajan voidaan noudattaa vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimusta keskipitkällä aikavälillä lähellä tasapainoa olevasta tai ylijäämäisestä julkisen talouden rahoitusasemasta. Lisäksi vaikka ohjelmaan sisältyvä julkisen talouden vakauttamisstrategia on melko kunnianhimoinen, se ei ehkä riitä varmistamaan, ettei viitearvoksi asetettu 3 prosentin alijäämä suhteessa BKT:hen ylity normaaleissa suhdannevaihteluissa. Se riittää kuitenkin varmistamaan, että julkisen velan suhde BKT:hen pysyy hyvin alhaisena.-  Julkisen velan määrän arvioidaan vuonna 2004 olleen 14,2 prosenttia suhteessa BKT:hen eli selvästi alle perustamissopimuksessa asetetun 60 prosentin viitearvon. Velan hienoinen kasvaminen ohjelmakaudella (15 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2007) johtuu lähinnä alijäämistä, joiden vastapainona on tosin huomattava BKT:n nimelliskasvu.-  Ohjelmassa tarkastellaan lyhyesti hallituksen rakenneuudistusohjelmaa, jossa keskitytään liiketoimintaympäristöä, kilpailukykyä, energia- ja viestintäsektoreita ja koulutus- ja terveydenhuoltojärjestelmiä kehittäviin toimenpiteisiin, aktiiviseen työmarkkinapolitiikkaan sekä innovaatioiden ja tutkimuksen edistämiseen. Ohjelmassa myös kaavaillaan toimenpiteitä, joilla voidaan edelleen vahvistaa talousarvioprosessia monivuotisella talousarviokehyksellä ja lisätä nimellisten menokattojen avoimuutta ja luotettavuutta järjestelmällisillä arviointimekanismeilla. Uudistuksista useimmat ovat jo käynnissä tai lainlaadintavaiheessa, ja niiden voidaan kohtuudella odottaa parantavan Latvian talouden kasvuedellytyksiä, lisäävän tuottavuutta, tehostavan työnteon kannustimia, helpottavan uusien työpaikkojen luomista ja ehkäisevän veronkiertoa sekä parantavan budjettikuria eri alojen ministeriöissä ja paikallishallinnossa.-  Latvia näyttää olevan suhteellisen hyvässä asemassa tarkasteltaessa sen julkisen talouden pitkäaikaista kestävyyttä huolimatta väestön ikääntymisen aiheuttamista huomattavista julkisista menoista. Latvian suhteellisen matala velkasuhde, toteutetut eläkeuudistukset, kuten rahastointiperiaatteen käyttöönotto, ja varojen kertyminen rahastoivaan eläkejärjestelmään auttavat osaltaan rajoittamaan väestön ikääntymisen epäedullisia vaikutuksia julkiseen talouteen. Ohjelmassa esitetty strategia perustuu alijäämän hillitsemiseen keskipitkällä aikavälillä ja eläkeuudistuksen vaikutuksiin julkiseen talouteen. Terveydenhuollon ja pitkäaikaishoidon uudistuksista saattaa kuitenkin aiheutua huomattavia menoja. Pitkällä aikavälillä julkisen talouden kestävyys voi olla uhattuna. Latvian varsin alhainen veroaste helpottanee kuitenkin pitkällä aikavälillä mahdollisesti esiin tulevaa julkisen talouden kestävyyteen liittyvää kuilua.-  Ohjelmassa esitetty talouspolitiikka on kaiken kaikkiaan johdonmukaista talouspolitiikan laajojen maakohtaisten suuntaviivojen kanssa julkisen talouden alalla. Huomattavan vaihtotaseen alijäämän korjaamiseksi Latviaa kehotettiin supistamaan julkisen talouden alijäämää kestävällä ja uskottavalla tavalla monivuotisen strategian avulla. Ohjelmassa ennakoitu vaihtotaseen alijäämän supistuminen huomioon ottaen ennakoitua pienempi alijäämä vuonna 2004 sekä tarkistetussa ohjelmassa esitetty vakauttamisstrategia vastaavat talouspolitiikan laajoissa suuntaviivoissa esitettyä suositusta. Tämä arviointi riippuu kuitenkin ulkoisen tasapainon suotuisasta kehityksestä, ja sitä on näin ollen tarkistettava jatkossakin. Kuten neuvoston lausunnossa viime toukokuussa laaditusta lähentymisohjelmasta todetaan, julkisen talouden tilanteen arviointi riippuu myös taloudessa vallitsevista kysyntäpaineista, vaikka maan asemaa suhdannekierrossa onkin vaikea määritellä. Sen tähden arviointi riippuu myös siitä, onnistuuko talouspolitiikka vakauttamaan inflaation äskettäisestä huippuvauhdista takaisin kohtuulliselle tasolle.***Tämän arvion perusteella komissio on hyväksynyt oheisen suosituksen neuvoston lausunnoksi Latvian tarkistetusta lähentymisohjelmasta ja esittää sen edelleen neuvostolle.SuositusNEUVOSTON LAUSUNTO7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 9 artiklan 3 kohdan mukainen Latvian tarkistetusta lähentymisohjelmasta vuosiksi 2004–2007EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97[5] ja erityisesti sen 9 artiklan 3 kohdan,ottaa huomioon komission suosituksen,on kuullut talous- ja rahoituskomiteaa,ON ANTANUT SEURAAVAN LAUSUNNON:1.  Neuvosto tarkasteli 8 päivänä maaliskuuta 2005 Latvian tarkistettua lähentymisohjelmaa, joka kattaa vuodet 2004–2007. Ohjelma vastaa yleisesti ottaen tietovaatimuksia, jotka tarkistetuissa käytännesäännöissä asetetaan vakaus- ja lähentymisohjelmien sisällölle ja muodolle. Julkisen talouden tuloja ja menoja koskevien tietojen luokittelua ESA95-standardien mukaisesti on kuitenkin parannettava. Latviaa kehotetaankin noudattamaan käytännesääntöjen vaatimuksia täydellisesti.2.  Ohjelman perustana olevan makrotaloudellinen skenaarion mukaan kokonaistuotannon kasvu, jonka arvioidaan vuonna 2004 olleen 8,1 prosenttia, pysyy vahvana koko ohjelmakauden ajan ja on keskimäärin 6,6 prosenttia vuodessa. Skenaario näyttää käytettävissä olevien tietojen perusteella heijastavan realistisia kasvuoletuksia. Ohjelman inflaatioennusteet vaikuttavat hieman liian alhaisilta.3.  Tarkistetun lähentymisohjelman tavoitteena on varmistaa, ettei alijäämä ylitä yhtenäkään ohjelmavuonna viitearvoksi asetettua 3 prosenttia suhteessa BKT:hen. Julkisen talouden alijäämän ennustetaan supistuvan vähitellen 1,7 prosentista (vuonna 2004) 1,4 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2007. Vuonna 2005 sekä tulo- että menosuhde kasvavat huomattavasti EU:n laajentumisen johdosta. Sen jälkeen julkisen talouden sopeuttaminen perustuu keskipitkällä aikavälillä sekä tulo- että menosuhteen pienentämiseen. Perusmenojen supistuminen johtuu pääasiassa tulonsiirtojen ja avustusten vähenemisestä. Perusmenojen vähetessä investoinnit puolestaan kasvavat. Tulot pienenevät lähinnä tuloverotusta koskevien veronalennusten takia, jotka keventävät jonkin verran verotusta.4.  Ohjelmassa esitettyjen julkista taloutta koskevien ennusteiden riskit näyttävät olevan pitkälti tasapainossa. Toisaalta talouden toimeliaisuuteen perustuvia verotuloja koskevat ennusteet vaikuttavat melko pessimistisiltä, ja tulot saattavat todellisuudessa olla ennakoitua paremmat. Toisaalta taas EU:n maksamaan tukeen perustuvat menositoumukset huomioon ottaen alijäämätavoitteiden saavuttaminen riippuu siitä, toteutuuko EU:n rahoitus. Tiukkaa budjettikuria, EU:n osittain rahoittamien hankkeiden hallinnointi mukaan luettuna, saattaa olla vaikea noudattaa ottaen huomioon hallinnon heikkoudet.5.  Tämän riskienarvioinnin perusteella ohjelman mukainen finanssipolitiikan viritys ei riitä varmistamaan, että koko ohjelmakauden ajan voidaan noudattaa vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimusta keskipitkällä aikavälillä lähellä tasapainoa olevasta tai ylijäämäisestä julkisen talouden rahoitusasemasta. Se ei myöskään ehkä riitä varmistamaan, ettei viitearvoksi asetettu 3 prosentin alijäämä suhteessa BKT:hen ylity normaaleissa suhdannevaihteluissa. Se riittää kuitenkin varmistamaan, että julkisen velan suhde BKT:hen pysyy hyvin alhaisena.6.  Julkisen velan määrän arvioidaan vuonna 2004 olleen 14,2 prosenttia suhteessa BKT:hen eli selvästi alle perustamissopimuksessa asetetun 60 prosentin viitearvon. Velan hienoinen kasvaminen ohjelmakaudella (15 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2007) johtuu lähinnä alijäämistä, joiden vastapainona on tosin huomattava BKT:n nimelliskasvu.7.  Latvia näyttää olevan suhteellisen hyvässä asemassa tarkasteltaessa sen julkisen talouden pitkäaikaista kestävyyttä huolimatta väestön ikääntymisen aiheuttamista huomattavista julkisista menoista. Latvian suhteellisen matala velkasuhde, toteutetut eläkeuudistukset, kuten rahastointiperiaatteen käyttöönotto, ja varojen kertyminen rahastoivaan eläkejärjestelmään auttavat osaltaan rajoittamaan väestön ikääntymisen epäedullisia vaikutuksia julkiseen talouteen. Ohjelmassa esitetty strategia perustuu alijäämän hillitsemiseen keskipitkällä aikavälillä ja eläkeuudistuksen vaikutuksiin julkiseen talouteen. Terveydenhuollon ja pitkäaikaishoidon uudistuksista saattaa kuitenkin aiheutua huomattavia menoja. Pitkällä aikavälillä julkisen talouden kestävyys voi olla uhattuna. Latvian varsin alhainen veroaste helpottanee kuitenkin pitkällä aikavälillä mahdollisesti esiin tulevaa julkisen talouden kestävyyteen liittyvää kuilua.8.  Ohjelmassa esitetty talouspolitiikka on suurelta osin johdonmukaista talouspolitiikan laajojen maakohtaisten suuntaviivojen kanssa julkisen talouden alalla. Huomattavan vaihtotaseen alijäämän korjaamiseksi Latviaa kehotettiin supistamaan julkisen talouden alijäämää kestävällä ja uskottavalla tavalla monivuotisen strategian avulla. Ohjelmassa ennakoitu vaihtotaseen alijäämän supistuminen huomioon ottaen ennakoitua pienempi alijäämä vuonna 2004 sekä tarkistetussa ohjelmassa esitetty vakauttamisstrategia vastaavat talouspolitiikan laajoissa suuntaviivoissa esitettyä suositusta. Tämä arviointi riippuu kuitenkin ulkoisen tasapainon suotuisasta kehityksestä, ja sitä on näin ollen tarkistettava jatkossakin. Kuten neuvoston lausunnossa viime toukokuussa laaditusta lähentymisohjelmasta todetaan, julkisen talouden tilanteen arviointi riippuu myös taloudessa vallitsevista kysyntäpaineista, vaikka maan asemaa suhdannekierrossa onkin vaikea määritellä. Sen tähden arviointi riippuu myös siitä, onnistuuko talouspolitiikka vakauttamaan inflaation äskettäisestä huippuvauhdista takaisin kohtuulliselle tasolle.Keskeisten makrotaloutta ja julkista taloutta koskevien ennusteiden vertailu2004 | 2005 | 2006 | 2007 |BKT:n määrä (muutos, %) | CP 12/2004 | 8,1 | 6,7 | 6,5 | 6,5 |COM 10/2004 | 7,5 | 6,7 | 6,7 | - |CP 5/2004 | 6,7 | 6,7 | 6,5 | 6,5 |KHI-inflaatio1 (%) | CP 12/2004 | 6,2 | 4,3 | 3,0 | 3,0 |COM 10/2004 | 6,8 | 4,7 | 3,5 | - |CP 5/2004 | 4,5 | 3,7 | 3,0 | 3,0 |Julkisen talouden rahoitusasema (% suhteessa BKT:hen) | CP 12/2004 | -1,7 | -1,6 | -1,5 | -1,4 |COM 10/2004 | -2,0 | -2,8 | -2,9 | - |CP 5/2004 | -2,1 | -2,2 | -2,0 | -2,0 |Perusjäämä (% suhteessa BKT:hen) | CP 12/2004 | -0,9 | -0,9 | -0,8 | -0,7 |COM 10/2004 | -1,2 | -2,0 | -2,0 | - |CP 5/2004 | -1,2 | -1,3 | -1,2 | -1,2 |Julkisen talouden bruttovelka (% suhteessa BKT:hen) | CP 12/2004 | 14,2 | 14,5 | 14,8 | 15,0 |COM 10/2004 | 14,6 | 15,4 | 16,6 | - |CP 5/2004 | 16,2 | 16,8 | 17,3 | 17,7 |Huomautus: 1 Ohjelmassa esitetään ainoastaan KHI- eikä YKHI-inflaatiota koskevat ennusteet. 2 Komission yksiköiden laskelmat, jotka perustuvat ohjelmassa annettuihin tietoihin. Lähteet: Lähentymisohjelma (CP), komission yksiköiden syksyn 2004 talousennusteet (COM), komission yksiköiden laskelmat. |[1] EYVL L 209, 2.8.1997. Asiakirjat, joihin tässä tekstissä viitataan, ovat saatavilla Internetissä osoitteessa: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[2] Vakaus- ja lähentymisohjelmien sisältöä ja muotoa koskeva talous- ja rahoituskomitean tarkistettu lausunto, jonka Ecofin-neuvosto on hyväksynyt 10.7.2001.[3] KOM(2002) 668, 27.11.2002.[4] Keskushallinnon käteistilejä koskevien tuoreempien tietojen mukaan julkisen talouden alijäämä saattaa jäädä aiemmin ennakoitua pienemmäksi.[5] EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1. Asiakirjat, joihin tässä lausunnossa viitataan, on julkaistu seuraavilla Internet-sivuilla: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.


Euroopan parlamentin suositus 19. kesäkuuta 2007 Equitable Life Assurance Society -yhtiön kriisiä käsittelevän tutkintavaliokunnan kertomuksen johdosta


title: Neuvoston suositus, annettu 14 päivänä heinäkuuta 2015, Viron vuoden 2015 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Viron vuoden 2015 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto

text:
               18.8.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 272/39

         NEUVOSTON SUOSITUS,
   annettu 14 päivänä heinäkuuta 2015,
   Viron vuoden 2015 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Viron vuoden 2015 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto
   (2015/C 272/11)
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,
   ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 (1) ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan,
   ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,
   ottaa huomioon Euroopan parlamentin päätöslauselmat,
   ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
   ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,
   ottaa huomioon talous- ja rahoituskomitean lausunnon,
   ottaa huomioon sosiaalisen suojelun komitean lausunnon,
   ottaa huomioon talouspoliittisen komitean lausunnon,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Eurooppa-neuvosto hyväksyi 26 päivänä maaliskuuta 2010 Euroopan komission ehdotuksen, jolla käynnistetään uusi kasvu- ja työllisyysstrategia, Eurooppa 2020. Strategian lähtökohtana on tehostaa talouspolitiikan koordinointia, ja siinä keskitytään avainalueisiin, joilla tarvitaan toimia, jotta voidaan parantaa Euroopan mahdollisuuksia vauhdittaa kestävää kasvua ja lisätä kilpailukykyä.

               (2)

               Neuvosto antoi 14 päivänä heinäkuuta 2015 komission ehdotusten pohjalta suosituksen jäsenvaltioiden ja unionin talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista ja hyväksyi 21 päivänä lokakuuta 2010 päätöksen jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista (2). Yhdessä nämä muodostavat ns. yhdennetyt suuntaviivat, jotka jäsenvaltioita on kehotettu ottamaan huomioon kansallisessa talous- ja työllisyyspolitiikassaan.

               (3)

               Neuvosto esitti 8 päivänä heinäkuuta 2014 suosituksen (3) Viron vuoden 2014 kansallisesta uudistusohjelmasta ja lausunnon Viron vuoden 2014 tarkistetusta vakausohjelmasta. Komissio esitti 28 päivänä marraskuuta 2014 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 473/2013 (4) mukaisesti lausuntonsa Viron alustavasta talousarviosuunnitelmasta vuodeksi 2015.

               (4)

               Komissio hyväksyi 28 päivänä marraskuuta 2014 vuotuisen kasvuselvityksen, mikä aloitti vuoden 2015 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson. Komissio hyväksyi samana päivänä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011 (5) perusteella varoitusmekanismia koskevan kertomuksen, jossa Tanskan ei katsottu kuuluvan niihin jäsenvaltioihin, joista laadittaisiin perusteellinen tarkastelu.

               (5)

               Eurooppa-neuvosto hyväksyi 18 päivänä joulukuuta 2014 investointien edistämisen, rakenneuudistusten tehostamisen ja julkisen talouden vastuullisen ja kasvua edistävän vakauttamisen painopisteet.

               (6)

               Komissio julkaisi 26 päivänä helmikuuta 2015 Viroa koskevan vuoden 2015 maaraportin. Siinä arvioitiin Viron edistymistä 8 päivänä heinäkuuta 2014 hyväksyttyjen maakohtaisten suositusten noudattamisessa.

               (7)

               Viro ei toimittanut kansallista uudistusohjelmaa määräajassa.

               (8)

               Viroon sovelletaan vakaus- ja kasvusopimuksen ennalta ehkäisevää osiota. Uusi hallitus ei toimittanut vakausohjelmaa määräajassa. Komission kevään 2015 talousennusteen mukaan vuonna 2014 saavutettu julkisen sektorin ylijäämä heikentyy 0,2 prosentin alijäämäksi suhteessa BKT:hen vuonna 2015. Vuonna 2016 alijäämän ennustetaan olevan 0,1 prosenttia suhteessa BKT:hen. Julkinen velka oli 10,6 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2014, minkä jälkeen velan ennustetaan supistuvan asteittain niin, että se on alle 10 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2016. Komission kevään 2015 talousennusteen mukaan riskinä on, että keskipitkän aikavälin tavoitteesta poiketaan jonkin verran vuonna 2015, koska rakenteellisen rahoitusaseman ennustetaan poikkeavan keskipitkän aikavälin tavoitteesta 0,4 prosenttia suhteessa BKT:hen. Poikkeamasta on tulossa merkittävä vuonna 2016, jolloin vaaditaan 0,4 prosentin parannus suhteessa BKT:hen, mutta rakenteellisen rahoitusaseman ennustetaan käytännössä heikkenevän 0,3 prosenttia suhteessa BKT:hen. Tämän vuoksi vuosina 2015 ja 2016 tarvitaan lisätoimenpiteitä. Neuvosto katsoo vakausohjelmasta tekemänsä arvioinnin ja komission kevään 2015 talousennusteen perusteella olevan vaarana, että Viro ei noudata vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia.

               (9)

               Viron työllisyysaste oli 74,5 prosenttia työikäisestä väestöstä vuoden 2014 kolmannella neljänneksellä. Työttömyysaste supistui 7,6 prosenttiin eli alimmilleen vuoden 2009 jälkeen. Pitkäaikaistyöttömien osuus alittaa selvästi EU:n keskiarvon. Työvoiman väheneminen yhdistettynä työn alhaiseen tuottavuuteen on kuitenkin muodostamassa keskipitkän ja pitkän aikavälin haasteen. Työkykyä koskevan kunnianhimoisen uudistuksen toteutus on vasta alkuvaiheessa. Vaikka Viro on hyväksynyt useita verotukseen liittyviä toimenpiteitä, joilla pyritään lisäämään työmarkkinoille osallistumista, niitä ei ole erityisesti suunnattu pienituloisille. Sukupuolten välinen palkkaero kuuluu EU:n suurimpiin. Päivähoitopalvelujen puute vaikeuttaa nuorten vanhempien, varsinkin äitien, palaamista työmarkkinoille. Oppisopimuskoulutuksessa olevien opiskelijoiden osuus on myös pieni. Tekniikan ja tieteen aloilla tutkinnon suorittaneista henkilöistä on pulaa. Paikallisten sosiaaliviranomaisten palvelujen laatu vaihtelee.

               (10)

               Hallitus hyväksyi elinikäistä oppimista koskevan strategian vuoden 2014 alussa, ja sen täytäntöönpanoon liittyvät ohjelmat esitettiin maaliskuussa 2015. Ammatillisen koulutuksen opetussuunnitelmien uudistaminen on käynnissä, ja osallistuminen elinikäiseen oppimiseen on lisääntynyt. Parlamentti hyväksyi aikuiskoulutusta ja ammatinharjoittamista koskevat lait vuoden 2015 alussa. Ammatillisen ja oppisopimuskoulutuksen houkuttelevuuden lisäämisessä riittää edelleen haasteita. Tutkimus- ja innovaatiojärjestelmät ja yritysten, korkeakoulujen ja tutkimuslaitosten välinen yhteistyö ovat parantuneet. Tutkimus-, kehitys- ja innovaatiostrategian sekä yrittäjyys- ja kasvustrategian puitteissa tutkimukselle ja innovoinnille myönnettävä julkinen tuki vaikuttaa huonosti koordinoidulta. Tuki olisi keskitettävä muutamille älykkään erikoistumisen aloille. Korkea-asteen koulutus on erityisesti tieteen ja teknologian osalta mukautettava vastaamaan paremmin liike-elämän ja tutkimuslaitosten tarpeita. Investoinnit henkiseen omaisuuteen ovat vähäisiä, ja harvat yritykset tekevät yhteistyötä tutkimuslaitosten kanssa.

               (11)

               Komissio on eurooppalaisen ohjausjakson osana tehnyt kattavan analyysin Viron talouspolitiikasta ja julkaissut sen vuoden 2015 maaraportissa. Se on arvioinut myös jatkotoimenpiteet, joita on toteutettu Virolle viime vuosina annettujen suositusten noudattamiseksi. Se on ottanut huomioon ei vain niiden merkityksen Viron finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta vaan myös sen, ovatko ne EU:n sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska unionin yleistä talouden ohjausta on tarpeen vahvistaa antamalla EU:n tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin. Eurooppalaisen ohjausjakson yhteydessä annetut suositukset ilmenevät jäljempänä esitettävistä suosituksista 1–3.

               (12)

               Neuvosto on tutkinut vakausohjelman tämän arvioinnin perusteella, ja sen lausunto (6) ilmenee erityisesti jäljempänä esitettävästä suosituksesta 1.

               (13)

               Komissio on eurooppalaisen ohjausjakson osana analysoinut myös koko euroalueen talouspolitiikkaa. Neuvosto on antanut tämän analyysin perusteella erityisiä suosituksia jäsenvaltioille, joiden rahayksikkö on euro (7). Koska Viron rahayksikkö on euro, sen olisi myös varmistettava, että kyseiset suositukset pannaan täytäntöön täysimääräisesti ja oikea-aikaisesti,

         SUOSITTAA, että Viro toteuttaa vuosina 2015 ja 2016 toimia, joilla se:

               1.

               välttää poikkeamisen julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteesta vuosina 2015 ja 2016;

               2.

               lisää työmarkkinoille osallistumista, myös toteuttamalla työkykyä koskevan uudistuksen; parantaa työnteon kannustimia pienituloisille suunnatuilla toimenpiteillä; toteuttaa sukupuolten välistä palkkaeroa supistavia toimia; varmistaa korkealaatuiset sosiaalipalvelut ja päivähoitopalvelujen saatavuuden paikallistasolla;

               3.

               lisää osallistumista ammatilliseen koulutukseen ja parantaa sen soveltuvuutta työmarkkinoiden tarpeisiin erityisesti lisäämällä oppisopimuspaikkojen saatavuutta; keskittää tutkimukselle ja innovoinnille myönnettävän julkisen tuen muutamilla älykkään erikoistumisen aloilla tapahtuvalle koordinoidulle täytäntöönpanolle.

      Tehty Brysselissä 14 päivänä heinäkuuta 2015.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         P. GRAMEGNA

      (1)  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Pidetty voimassa jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista vuodelle 2014 6 päivänä toukokuuta 2014 annetulla neuvoston päätöksellä 2014/322/EU (EUVL L 165, 4.6.2014, s. 49).

      (3)  Neuvoston suositus, annettu 8 päivänä heinäkuuta 2014, Viron vuoden 2014 kansallisesta uudistusohjelmasta ja neuvoston lausunto Viron vuoden 2014 vakausohjelmasta (EUVL C 247, 29.7.2014, s. 25).

      (4)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 473/2013, annettu 21 päivänä toukokuuta 2013, alustavien talousarviosuunnitelmien seurantaa ja arviointia sekä euroalueen jäsenvaltioiden liiallisen alijäämän tilanteen korjaamisen varmistamista koskevista yhteisistä säännöksistä (EUVL L 140, 27.5.2013, s. 11).

      (5)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1176/2011, annettu 16 päivänä marraskuuta 2011, makrotalouden epätasapainon ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta (EYVL L 306, 23.11.2011, s. 25).

      (6)  Asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti.

      (7)  EUVL C 272, 18.8.2015, s. 98.