title: Komission suositus, annettu 24 päivänä heinäkuuta 2018, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 347/2013 liitteessä III olevassa 2 kohdan 5 alakohdassa tarkoitettujen suuntaviivojen antamiseksi yhtäläisen kohtelun ja avoimuuden arviointiperusteista, joita Sähkö-ENTSO ja Kaasu-ENTSO soveltavat laatiessaan kymmenvuotisia verkon kehittämissuunnitelmia

text:
               27.7.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 265/1

      KOMISSION SUOSITUS,
      annettu 24 päivänä heinäkuuta 2018,
      Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 347/2013 liitteessä III olevassa 2 kohdan 5 alakohdassa tarkoitettujen suuntaviivojen antamiseksi yhtäläisen kohtelun ja avoimuuden arviointiperusteista, joita Sähkö-ENTSO ja Kaasu-ENTSO soveltavat laatiessaan kymmenvuotisia verkon kehittämissuunnitelmia
      (2018/C 265/01)
      EUROOPAN KOMISSIO, joka
      ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 172 artiklan,
      ottaa huomioon Euroopan laajuisten energiainfrastruktuurien suuntaviivoista ja päätöksen N:o 1364/2006/EY kumoamisesta sekä asetusten (EY) N:o 713/2009, (EY) N:o 714/2009 ja (EY) N:o 715/2009 (1) muuttamisesta 17 päivänä huhtikuuta 2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 347/2013, jäljempänä ’TEN-E-asetus’, liitteessä III olevan 2 kohdan 5 alakohdan,
      sekä katsoo seuraavaa:

                  1)

                  Sähkö- ja kaasuverkon kymmenvuotiset verkon kehittämissuunnitelmat ovat ei-sitovia koko unionin kattavia asiakirjoja, jotka sähkön siirtoverkonhaltijoiden eurooppalainen verkosto, jäljempänä ’Sähkö-ENTSO’, ja kaasun siirtoverkonhaltijoiden eurooppalainen verkosto, jäljempänä ’Kaasu-ENTSO’ laativat ja julkaisevat kahden vuoden välein. Niiden tavoitteena on arvioida kaikkien lakisääteisten vaatimusten mukaisesti, miten kaikki asiaankuuluvat eurooppalaiset hankkeet parantavat osaltaan Euroopan sähkö- ja kaasujärjestelmiä.

                  2)

                  TEN-E-asetuksessa säädetään, että ehdolla olevat sähkö- ja kaasuhankkeet sisällytetään asianomaiseen kymmenvuotiseen verkon kehittämissuunnitelmaan ehtona sille, että niitä voidaan ehdottaa yhteistä etua koskevien hankkeiden unionin laajuisiin luetteloihin.

                  3)

                  TEN-E-asetuksessa säädetään, että Euroopan komissio antaa suuntaviivoja arviointiperusteista, joita Sähkö-ENTSOn ja Kaasu-ENTSOn on sovellettava laatiessaan kymmenvuotisia verkon kehittämissuunnitelmia, jotta voidaan varmistaa yhtäläinen kohtelu ja prosessin avoimuus.

                  4)

                  Komissio on laatinut tämän ei-sitovan ohjeistuksen keskeisistä periaatteista, joita olisi noudatettava, ja näkökohdista, joita olisi käsiteltävä Sähkö-ENTSOn ja Kaasu-ENTSOn hyväksymissä käytännön täytäntöönpanoasiakirjoissa, joita ne käyttävät laatiessaan kymmenvuotisia verkon kehittämissuunnitelmia,

            ON ANTANUT TÄMÄN SUOSITUKSEN:

                  1)

                  Sähkön siirtoverkonhaltijoiden eurooppalaisen verkoston (Sähkö-ENTSO) ja kaasun siirtoverkonhaltijoiden eurooppalaisen verkoston (Kaasu-ENTSO) olisi noudatettava tämän suosituksen liitteessä esitettyjä suuntaviivoja, jotka eivät ole oikeudellisesti sitovia. Kyseisten suuntaviivojen avulla pitäisi varmistaa yhtäläinen kohtelu ja prosessin avoimuus kymmenvuotisten verkon kehittämissuunnitelmien laatimisessa TEN-E-asetuksen (asetuksen (EU) N:o 347/2013) liitteessä III olevassa 2 kohdan 5 alakohdassa säädetyn mukaisesti.

                  2)

                  Tämä suositus julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

         Tehty Brysselissä 24 päivänä heinäkuuta 2018.

               Komission puolesta

            Miguel ARIAS CAÑETE

               Komission jäsen

         (1)  EUVL L 115, 25.4.2013, s. 39.

         LIITE
         1.   JOHDANTO

         1.1   Suuntaviivojen tavoite

         Komission suositus ”Suuntaviivat sähkön siirtoverkonhaltijoiden eurooppalaisen verkoston (Sähkö-ENTSO) ja kaasun siirtoverkonhaltijoiden eurooppalaisen verkoston (Kaasu-ENTSO) kymmenvuotisia verkon kehittämissuunnitelmia laatiessaan soveltamista yhtäläisen kohtelun ja avoimuuden arviointiperusteista”, jäljempänä ’suuntaviivat’, on jatkotoimi säännöksille, jotka sisältyvät Euroopan laajuisten energiainfrastruktuurien suuntaviivoista ja päätöksen N:o 1364/2006/EY kumoamisesta sekä asetusten (EY) N:o 713/2009, (EY) N:o 714/2009 ja (EY) N:o 715/2009 muuttamisesta 17 päivänä huhtikuuta 2013 annettuun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseen (EU) N:o 347/2013, jäljempänä ’TEN-E-asetus’ (1)

         Kymmenvuotiset verkon kehittämissuunnitelmat, jäljempänä ’verkon kehittämissuunnitelmat’, ovat kattavia ja ajantasaisia eurooppalaisia viiteasiakirjoja sähkön- ja kaasunsiirtoverkkojen kehittämistä varten. Näissä kahden vuoden välein julkaistavissa asiakirjoissa luodaan yleiskatsaus siirtoverkkojen laajentamissuunnitelmiin, joiden katsotaan olevan tarpeen sen varmistamiseksi, että siirtoverkot helpottavat EU:n energiapolitiikan tavoitteiden saavuttamista. Verkon kehittämissuunnitelmien pohjalta laaditaan yhteistä etua koskevien sähkö- ja kaasualan hankkeiden luettelo. Vain verkon kehittämissuunnitelmiin sisältyviä kaasu- ja sähköhankkeita voidaan ehdottaa yhteistä etua koskeviksi hankkeiksi, ja niiden arviointi perustuu merkittävässä määrin kehittämissuunnitelmissa tehtyihin hankekohtaisiin kustannus-hyötyanalyyseihin.
         Suuntaviivoissa selitetään verkon kehittämissuunnitelmien laadintaan ja hyväksymiseen sovellettava oikeudellinen kehys. Suuntaviivojen tarkoituksena on varmistaa oikeudenmukainen, tasapuolinen ja avoin menettely hankkeiden ottamiseksi kehittämissuunnitelmaan määrittämällä rakenne, sisältö ja periaatteet, joilla varmistetaan johdonmukaisuus kummankin verkon kehittämissuunnitelman välillä ja yhdenmukainen tulkinta kummankin ENTSOn soveltamista periaatteista ja säännöistä. Jotta voidaan varmistaa yhtäläinen kohtelu ja avoimuus, verkon kehittämissuunnitelmat tarjoavat yleiset puitteet Sähkö-ENTSOlle ja Kaasu-ENTSOlle hyväksyä käyttöönsä käytännön täytäntöönpanoasiakirjat sekä soveltaa ja tarkistaa niitä.
         Näiden suuntaviivojen laatimista edellytetään TEN-E-asetuksen liitteessä III olevan 2 kohdan 5 alakohdassa liittyen alueellisten luettelojen laatimiseen yhteistä etua koskevien hankkeiden yksilöimisen yhteydessä: ”Komissio antaa suuntaviivoja arviointiperusteista, joita Sähkö-ENTSOn ja Kaasu-ENTSOn on sovellettava laatiessaan 3 ja 4 alakohdassa tarkoitettuja kymmenvuotisia verkon kehittämissuunnitelmia, jotta voidaan varmistaa yhtäläinen kohtelu ja prosessin avoimuus.” Säännöksiä, jotka koskevat verkon kehittämissuunnitelmien laatimista suuntaviivojen mukaisesti, sovelletaan jokaiseen hankkeeseen, joka on ehdolla kehittämissuunnitelmaan – riippumatta siitä, aikooko hankkeen toteuttaja ehdottaa sitä yhteistä etua koskevaksi hankkeeksi seuraavassa valintaprosessissa.
         Nämä suuntaviivat eivät ole oikeudellisesti sitovia. Kaikissa tulevissa menetelmissä, välineissä ja määräajoissa, joita Sähkö-ENTSO ja Kaasu-ENTSO käyttävät verkon kehittämissuunnitelmien laadintaan liittyvissä prosesseissa, olisi noudatettava kaikilta osin Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusten (EY) N:o 714/2009 (2) ja (EY) N:o 715/2009 (3), TEN-E-asetuksen ja suuntaviivojen vaatimuksia.
         1.2   Vastaanottajat

         Suuntaviivat on osoitettu Sähkö-ENTSOlle ja Kaasu-ENTSOlle. ENTSOjen tämän asiakirjan mukaisesti soveltamat arviointiperusteet vaikuttavat

                     —

                     kaikkiin hankkeiden toteuttajiin, jotka aikovat kehittää sähkönsiirron infrastruktuurihankkeen, mikäli hanke sijaitsee kokonaan tai osittain ainakin yhdessä maassa, joka on edustettuna Sähkö-ENTSOssa, ja hanketta pidetään Euroopan kannalta merkittävänä (4); kaikkiin hankkeiden toteuttajiin, jotka aikovat kehittää sähkönvarastointihankkeita Euroopan unionissa ja noudattavat TEN-E-asetuksen liitteessä II vahvistettuja teknisiä rajoituksia, sekä kaikkiin laitteisiin tai laitteistoihin, joita tarvitaan järjestelmän turvallista, turvattua ja tehokasta käyttöä varten;

                     —

                     kaikkiin hankkeiden toteuttajiin, jotka aikovat kehittää Euroopan kannalta merkittävän kaasuinfrastruktuurihankkeen, esimerkkeinä kaasunsiirtoputket, maanalaiset varastot ja nesteytetyn maakaasun (LNG) tai paineistetun maakaasun (CNG) vastaanotto-, varastointi-, jälleenkaasutus- tai paineenvähennyslaitokset, sekä laitteisiin tai laitteistoihin, jotka ovat tarpeen järjestelmän turvallisen, turvatun ja tehokkaan toiminnan kannalta tai kaksisuuntaisen kapasiteetin mahdollistamiseksi.

               2.   KYMMENVUOTISET VERKON KEHITTÄMISSUUNNITELMAT

         2.1   Lakisääteiset vaatimukset

         Sähkö- ja kaasuverkon kymmenvuotisten verkonkehittämissuunnitelmien laatimisesta vastaavat Sähkö-ENTSO ja Kaasu-ENTSO 13. heinäkuuta 2009 annettujen asetusten (EY) N:o 714/2009 ja (EY) N:o 715/2009 kahdeksansien artiklojen mukaisesti. Ei-sitovat unionin laajuiset verkon kehittämissuunnitelmat hyväksytään ja julkaistaan kahden vuoden välein, ja niihin sisältyy integroidun verkon mallintaminen, skenaarioiden laatiminen, Euroopan tuotannon riittävyysnäkymät tai – tapauksen mukaan – Euroopan toimitusten riittävyysnäkymät sekä verkon häiriönkestävyyden arviointi.
         Verkon kehittämissuunnitelmat perustuvat kansallisiin investointisuunnitelmiin, niissä otetaan huomioon alueelliset investointisuunnitelmat ja tarvittaessa verkkosuunnittelun unioninlaajuiset näkökohdat ja niistä tehdään kustannus-hyötyanalyysi käyttämällä vahvistettuja menetelmiä TEN-E-asetuksen mukaisesti. Rajat ylittävien yhteenliitäntöjen osalta kehittämissuunnitelmat perustuvat myös verkon eri käyttäjien kohtuullisiin tarpeisiin, käsittävät pitkäaikaisia sitoumuksia investoijilta ja määrittelevät puuttuvat investoinnit erityisesti rajat ylittävän kapasiteetin osalta.
         Asetusten (EY) N:o 714/2009 ja (EY) N:o 715/2009 9 artiklan 2 kohdan ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 713/2009 (5) 6 artiklan 3 kohdan b alakohdan nojalla energia-alan sääntelyviranomaisten yhteistyövirasto, jäljempänä ’virasto’, antaa asianmukaisesti perustellut lausunnot verkon kehittämissuunnitelmien luonnoksista sekä suosituksia ENTSOille, jos se katsoo, ettei ehdotettu kehittämissuunnitelma edistä syrjimättömyyttä, toimivaa kilpailua, sisämarkkinoiden tehokasta ja varmaa toimintaa tai riittäväntasoista rajatylittävää yhteenliittämiskapasiteettia, johon on pääsy kolmansilla osapuolilla.
         ENTSOilla on oikeudellinen velvollisuus (6) kuulla laajasti sidosryhmiä verkon kehittämissuunnitelmien valmistelun aikana. Sidosryhmäkuulemiset on toteutettava varhaisessa vaiheessa ja avoimella tavalla, johon osallistuvat kaikki keskeiset markkinatoimijat, kansalliset sääntelyviranomaiset ja muut kansalliset viranomaiset sekä toimitus- ja tuotantoyritykset. Kuulemisissa on pyrittävä määrittämään päätöksentekoprosessin kaikkien asiaankuuluvien osapuolten näkemykset ja ehdotukset. Kaikki kuulemisiin liittyvät asiakirjat ja kokouspöytäkirjat julkistetaan.
         TEN-E-asetus, jonka mukaisesti yhteistä etua koskevat hankkeet määritellään, edellyttää ehdolla olevien sähkö- ja kaasuhankkeiden ottamista mukaan verkon kehittämissuunnitelmaan ehtona sille, että ne voidaan sisällyttää koko unionin kattaviin yhteistä etua koskevien hankkeiden luetteloihin (7).
         ENTSOilla on myös lakisääteinen velvollisuus varmistaa johdonmukaisuus ja yhteiset linjaukset kahden vuoden välein julkaistavien kaasun laatua koskevien pitkän aikavälin katsausten (Gas Quality Monitoring Outlook) ja samaan aikaan laadittavan kaasuverkon kehittämissuunnitelman välillä. Sidosryhmien kuulemisprosessia, jota käytetään verkon kehittämissuunnitelman laatimiseen, on laajennettava siten, että kaasun laatu on yksi sen aiheista.
         2.2   Periaatteet, joita ENTSOjen on noudatettava verkon kehittämissuunnitelmaa koskevassa prosessissa

         Jotta voidaan varmistaa yhtäläinen kohtelu ja avoimuus verkon kehittämissuunnitelmia koskevassa prosessissa ja viraston seurannan alaisuudessa asetusten (EY) N:o 714/2009 ja (EY) N:o 715/2009 9 artiklan mukaisesti, Sähkö-ENTSOn ja Kaasu-ENTSOn olisi

                     —

                     järjestettävä sähkö- ja kaasuverkon kehittämissuunnitelmiaan varten avoimet ja syrjimättömät menettelyt, jotta suunnitelmiin voidaan yksilöidä ja sisällyttää kaikki asiaankuuluvat eurooppalaiset sähkö- ja kaasualan infrastruktuurihankkeet riippumatta niiden toteuttajan asemasta (olipa kyseessä ENTSOn jäsen tai ei);

                     —

                     tiedotettava verkon kehittämissuunnitelmien prosesseista, kuultava sidosryhmiä kriittisissä päätöksenteon vaiheissa ja verkon kehittämissuunnitelmien luonnoksista sekä mahdollistettava sidosryhmien osallistuminen prosessiin. Jos tarpeen ja ENTSOjen pyynnöstä asiaankuuluvat sidosryhmäjärjestöt voivat tapauskohtaisesti osallistua prosessiin neuvoa-antavassa roolissa. Asiaankuuluville sidosryhmäjärjestöille voidaan myös tiedottaa säännöllisesti käynnissä olevista kehittämissuunnitelmien prosesseista;

                     —

                     varmistettava verkon kehittämissuunnitelmien prosesseissa käytettyjen lähde- ja tulostietojen avoimuus kustannus-hyötyanalyysin menetelmien mukaisesti siten, että esimerkiksi kaikki asianomaiset osapuolet voivat ymmärtää ENTSOjen tekemän arvioinnin;

                     —

                     varmistettava projektihakemuksesta aina kehittämissuunnitelman finalisointiin saakka, että hankkeiden toteuttajilla on tasapuolinen ja syrjimätön pääsy tietoihin, jotka koskevat kustannus-hyötyanalyysin menetelmien mukaisesti tehtyä arviointia niiden hankkeista.

               Johdonmukaisuuden varmistamiseksi verkon kehittämissuunnitelmien ja yhteistä etua koskevien hankkeiden valintaprosessin välillä ENTSOjen olisi kuultava ja informoitava säännöllisesti komissiota ja virastoa kehittämissuunnitelmien prosesseista, erityisesti hankkeiden arvioinnista ja sisällyttämisestä suunnitelmiin. Tällä tavoin ENTSOt voivat ottaa komission ja viraston suositukset huomioon hyvissä ajoin kehittämissuunnitelmien viimeistelyssä.
         3.   HANKKEIDEN ESITTÄMINEN VERKON KEHITTÄMISSUUNNITELMAAN

         Sähkö- ja kaasuverkon kehittämissuunnitelmiin otetaan kaikki merkitykselliset eurooppalaiset sähkö- ja kaasuverkon infrastruktuurihankkeet asetuksen (EU) N:o 347/2013 mukaisesti.
         Jotta voidaan varmistaa 1) oikeudenmukainen ja syrjimätön prosessi hankkeiden sisällyttämiseksi suunnitelmiin, 2) prosessin avoimuus ja 3) lähestymistapojen yleinen johdonmukaisuus, Sähkö-ENTSOn ja Kaasu-ENTSOn olisi kerättävä ja validoitava kaikki projektihakemukset ajoissa, jolloin

                     —

                     hankkeiden toteuttajilla olisi oltava riittävästi aikaa toimittaa projektihakemukset ja vaaditut tiedot, myös kaikki käytännöt yksityiskohdat, joilla on merkitystä hankkeiden sisällyttämiseksi verkon kehittämissuunnitelmiin. Hakuajan alkamis- ja päättymispäivä ilmoitetaan ENTSOjen verkkosivustoilla; samoja määräaikoja olisi sovellettava kaikkiin hankkeiden toteuttajiin koko prosessin ajan. Kaikkien hankkeen toteuttajien saatavilla olisi oltava samat tiedot koko prosessin ajan, ja jos yksittäinen hankkeen toteuttaja pyytää selvennyksiä tai lisätietoja, jotka koskevat prosessia yleensä, ENTSOjen olisi ilmoitettava tiedot myös kaikille muille hankkeiden toteuttajille, joille niillä voi olla merkitystä;

                     —

                     hakemusten tarkistukselle olisi varattava riittävästi aikaa, jotta voidaan varmistaa, että kaikki hakemukset sisältävät luotettavat tiedot muiden infrastruktuurihankkeiden kanssa vertailukelpoisella tavalla (esim. kehittämisvaihe ja käyttöönottovaihe) ja että hanketiedoista on molemminpuolinen ymmärrys Sähkö-ENTSOn tai Kaasu-ENTSOn ja kunkin hankkeen toteuttajan välillä;

                     —

                     verkon kehittämissuunnitelmiin ehdolla olevien hankkeiden luettelo olisi julkaistava asianomaisella ENTSOn verkkosivustolla kohtuullisessa ajassa, jotta voidaan varmistaa yksittäisten hankkeiden perustietojen läpinäkyvyys ja varhainen saatavuus;

                     —

                     olisi järjestettävä riittävän pitkä julkinen kuuleminen, jotta kaikki halukkaat voivat antaa palautetta kunkin kehittämissuunnitelman luonnoksesta.

               4.   ENTSOJEN KÄYTÄNNÖN TÄYTÄNTÖÖNPANOASIAKIRJAT

         Jotta voidaan varmistaa suuntaviivojen täytäntöönpano ja noudattaa edellä mainittuja periaatteita, Sähkö-ENTSOn ja Kaasu-ENTSOn tehtävänä on laatia käytännön täytäntöönpanoa varten erityiset asiakirjat opastukseksi hankkeiden toteuttajille menettelyvaiheista sekä tarvittavista tiedoista, jotka niiden on toimitettava hankkeensa sisällyttämiseksi verkon kehittämissuunnitelmaan.
         ENTSOn olisi laadittava ja hyväksyttävä nämä asiakirjat sidosryhmien kuulemisen jälkeen ja ottaen asianmukaisesti huomioon komission ja viraston suositukset.
         Seuraavissa verkon kehittämissuunnitelmaan liittyvissä menettelyissä ENTSO voi käynnistää käytännön asiakirjojen tarkistamisen ja päivittämisen komissiota ja virastoa kuultuaan tai komission pyynnöstä.
         Koska epäasianmukaisten projektihakemusten sisällyttäminen suunnitelmiin vaikuttaisi sähkö- ja kaasuverkkojen mallintamiseen, mikä saattaa vaarantaa verkon kehittämissuunnitelmien hyväksymisen ajoissa sekä asetuksen (EY) N:o 714/2009 johdanto-osan 9 kappaleessa ja asetuksen (EY) N:o 715/2009 johdanto-osan 18 kappaleessa tarkoitetun tavoitteen avoimuuden lisäämisestä unionin sähkö- ja kaasuverkkojen kehittämisessä, Sähkö-ENTSOn ja Kaasu-ENTSOn olisi määriteltävä käytännön täytäntöönpanoa koskevissa asiakirjoissaan kriteerit, joiden mukaisesti hankkeet sisällytetään kehittämissuunnitelmiin tai jätetään niistä pois. Kaikkien kehittämissuunnitelmaan hyväksyttävien hankkeiden olisi täytettävä nämä ENTSOjen käytännön täytäntöönpanoasiakirjoissa kuvatut hallinnolliset ja tekniset vaatimukset.
         Käytännön täytäntöönpanoasiakirjoissa olisi selostettava lyhyesti verkon kehittämissuunnitelman prosessit, muun muassa kuhunkin kehittämissuunnitelman vaiheeseen sovellettavat määräajat, niiden yhteys yhteistä etua koskevien hankkeiden valintaprosessiin sekä luettelo hallinnollisista ja teknisistä vaatimuksista, joiden on täytyttävä, jotta hankkeesta voi tulla osa verkon kehittämissuunnitelmaa. Nämä vaatimukset voidaan ryhmitellä eri luokkiin ja niitä voidaan soveltaa riippuen hankkeen toteuttajan tyypistä, kulloisellakin hankkeella toteutettavan infrastruktuurin tyypistä sekä hankkeen edistymisvaiheesta, samalla kun varmistetaan prosessin avoimuus ja yhtäläinen kohtelu kaikille asianomaisille hankkeen toteuttajille. Jos hanke oli jo sisällytetty edelliseen verkon kehittämissuunnitelmaan, hankkeen toteuttajan on virallisesti ehdotettava sitä uudelleen valmisteilla olevaan kehittämissuunnitelmaan. Jos tietty hanke sisältyi edelliseen kehittämissuunnitelmaan, uusi kehittämissuunnitelma voi kuitenkin mahdollistaa yksinkertaistetun hakumenettelyn, joka on kuvattava ENTSOn käytännön täytäntöönpanoasiakirjoissa.
         Lopullinen päätös hankkeen sisällyttämisestä verkon kehittämissuunnitelman hankeluetteloon kuuluu toimivaltaiselle ENTSOlle, ja kaikki hankkeen hylkäämiseen liittyvät päätökset olisi perusteltava asianmukaisesti.
         4.1   Hallinnolliset ja tekniset vaatimukset hankkeiden toteuttajille ja ehdolla oleville hankkeille

         Hallinnolliset ja tekniset vaatimukset olisi laadittava ottaen huomioon seuraavat näkökohdat:

                     —

                     Hankkeiden toteuttajien, jotka aikovat kehittää infrastruktuurihankkeen ja sisällyttää sen verkonkehittämissuunnitelmaan, olisi osoitettava uskottavasti, että niillä on taloudelliset voimavarat ja tekninen asiantuntemus toteuttaa kyseinen hanke yksin tai alihankkijoilla. Riippumatta eri luokista, joihin energiainfrastruktuurihankkeiden toteuttajat kuuluvat, hankkeiden sisällyttämisessä kehittämissuunnitelmaan olisi sovellettava hallinnollisia kriteerejä, joilla taataan oikeudenmukainen ja syrjimätön kohtelu kaikille hankkeiden toteuttajille ja varmistutaan samalla ehdolla olevien hankkeiden uskottavuudesta.

                     —

                     Riippuen hankkeen edistymisvaiheesta hankkeiden toteuttajien olisi osoitettava ehdolla olevan hankkeen uskottavuus ja esitettävä näyttö, jonka perusteella ENTSOt voivat arvioida hankkeen merkityksen Euroopan kannalta. Riippumatta eri luokista, joihin energiainfrastruktuurihankkeiden toteuttajat kuuluvat, verkon kehittämissuunnitelmiin ehdolla olevien hankkeiden olisi täytettävä tietyt tekniset vähimmäisvaatimukset, jotka esitetään yksityiskohtaisesti asianomaisessa ENTSOn käytännön täytäntöönpanoasiakirjassa. Näillä teknisillä vaatimuksilla ja – soveltuvin osin – vastaavilla kynnysarvoilla olisi pyrittävä varmistamaan, että hankkeilla on eurooppalaista merkitystä kaupalliselta tai toimitusvarmuuden kannalta.

                     —

                     Ehdolla olevien hankkeiden uskottavuuden osoittamiseksi hankkeiden toteuttajat olisi velvoitettava esittämään näyttö toimista, joihin on jo ryhdytty hankkeen panemiseksi alulle ja/tai toteutuksen käynnistämiseksi (esim. hankkeen valinta yhteistä etua koskevaksi hankkeeksi, hankkeen sisällyttäminen viimeiseen käytettävissä olevaan kansalliseen kehittämissuunnitelmaan, hankkeen piiriin kuuluvien maiden ministeriöiden tai sääntelyviranomaisten välillä allekirjoitetut sopimukset, esisoveltuvuustutkimusten/toteutettavuustutkimusten suorittaminen jne.). ENTSOjen olisi varmistettava, ettei yksittäisiin eri luokkiin kuuluviin hankkeiden toteuttajiin kohdistu kohtuuttomia vaatimuksia, kun hankkeiden toteuttajia vaaditaan osoittamaan, että niillä on taloudelliset voimavarat ja tekninen asiantuntemus toteuttaa hanke, tai esittämään näyttö hankkeen uskottavuudesta. Jos on perusteltua soveltaa erilaisia vaatimuksia, ENTSOjen olisi varmistettava, että vaadittava yksityiskohtaisuuden ja näytön taso on samanlainen tai vastaava kaikille hankkeiden toteuttajille.

               4.2   Tietojen käsittely

         4.2.1   Tietojen käyttö ja julkinen saatavuus

         Hankkeiden toteuttajien hakuvaiheessa toimittamia hallinnollisia asiakirjoja, joissa viitataan niiden oikeudelliseen asemaan, taloudellisiin voimavaroihin ja tekniseen asiantuntemukseen (ks. kohta 4.1), ENTSOjen olisi käytettävä ainoastaan varmistaakseen, että käytännön täytäntöönpanoasiakirjoissa määritellyt hallinnolliset vaatimukset täyttyvät. ENTSOjen olisi kohdeltava näitä asiakirjoja luottamuksellisina sisäisten sääntöjensä mukaisesti, elleivät ne ole jo julkisia.
         Hankkeiden toteuttajien toimittamat tekniset tiedot ja kustannus-hyötyanalyysin menetelmiä käyttäen arvioidut hankkeiden hyödyt ENTSOjen olisi julkistettava verkon kehittämissuunnitelman menettelyjen yhteydessä.
         ENTSOt julkistavat hankkeiden toteuttajilta saamansa kustannustiedot hankkeista, jotka sisällytetään verkon kehittämissuunnitelmiin. Poikkeuksia voidaan soveltaa, mikäli asianomaiset hankkeiden toteuttajat ilmoittavat tiedot luottamuksellisiksi. Tarvittaessa poikkeuksista mainitaan ENTSOjen käytännön täytäntöönpanoasiakirjoissa.
         Yhteistä etua koskevien hankkeiden valintaprosessissa TEN-E-asetuksella perustettujen alueellisten ryhmien olisi kuitenkin saatava käyttöönsä kaikki kustannustiedot, jotka hankkeiden toteuttajat toimittavat verkon kehittämissuunnitelmien yhteydessä.
         Sähkö-ENTSO ja Kaasu-ENTSO voivat julkaista yhdistetyt tai yleiset tulokset arvioinnista tai tällaisia tuloksia voidaan käyttää julkisissa tapahtumissa ENTSOjen käytännön täytäntöönpanoasiakirjojen ja sisäisten sääntöjen mukaisesti.
         4.2.2   Lähdetietojen korjaukset

         Jos hankkeesta annetut tiedot ja tekninen data eivät ole sopusoinnussa suuntaviivojen ja ENTSOjen käytännön täytäntöönpanoasiakirjojen kanssa, hankkeen toteuttajalle olisi annettava mahdollisuus ilmoittaa oikaistut tiedot asianomaiselle ENTSOlle käytännön täytäntöönpanoasiakirjoissa johdonmukaisuuden tarkastukselle asetetun määräajan kuluessa ja viimeistään verkon kehittämissuunnitelmaa koskevan julkisen kuulemisen päätyttyä.
         Tämän aikaikkunan tulisi olla selkeästi ennalta määritetty ajanjakso, jossa olisi jätettävä riittävä aika oikaistujen tietojen toimittamiselle sekä tarvittavalle tiedonvaihdolle tai selvennysten tekemiselle toimivaltaisen ENTSOn ja asianomaisen hankkeen toteuttajan välillä.
         Jos oikaistuissa tiedoissa on epäjohdonmukaisuuksia, Sähkö-ENTSOn tai Kaasu-ENTSOn olisi tapauksen mukaan keskusteltava ja päätettävä hankkeiden toteuttajien kanssa, sisällytetäänkö hanke verkonkehittämissuunnitelmaan hankeluetteloon. Kaikki Sähkö-ENTSOn ja Kaasu-ENTSOn päätökset hanketietojen oikaisuista olisi perusteltava ainakin ilmoittamalla syy pyydettyjen muutosten hyväksymiseen tai hylkäämiseen ja toimitettava asianomaisille hankkeiden toteuttajille, komissiolle ja virastolle. Jos epäjohdonmukaisuudet voivat vaikuttaa mahdollisuuteen sisällyttää hanke verkon kehittämissuunnitelmaan, ENTSOt voivat kuulla tästä komissiota ja virastoa ennen päätöksen tekemistä.
         Koska hankkeet kehittyvät jatkuvasti kehittämissuunnitelman julkaisemiseen asti, kehittämissuunnitelmissa olisi selvyyden vuoksi määriteltävä selkeästi hanketietojen voimassaoloaika.
         Hankkeista annettujen tietojen oikaisemiselle asetetut realistiset määräajat eivät saa vaarantaa verkon kehittämissuunnitelman yleistä aikataulua, ja ne olisi määritettävä selkeästi ENTSOjen käytännön täytäntöönpanoasiakirjoissa.
         4.2.3   Hankkeiden toteuttajien oikeus saada arviointitulokset ja tutustua verkon kehittämissuunnitelman tietoihin

         Tarvittaessa ja kustannus-hyötyanalyysin menetelmien mukaisesti ENTSOjen olisi toimitettava hankkeiden toteuttajille tulokset niiden hankkeiden arvioinnista hyvissä ajoin ennen verkon kehittämissuunnitelmien luonnoksista järjestettäviä kuulemisia. Hankkeen toteuttajille olisi pyynnöstä annettava mahdollisuus osallistua kahdenväliseen kokoukseen asianomaisen ENTSOn edustajien kanssa, jotta toteuttaja saisi paremman käsityksen hankkeensa arviointituloksista.
         Verkon kehittämissuunnitelman raportissa julkaistujen tulosten lisäksi jokaisella hankkeen toteuttajalla on oikeus saada yksityiskohtaisempaa tietoa hankkeestaan siltä osin kuin se on Sähkö-ENTSOn ja Kaasu-ENTSOn saatavilla arviointiprosessin puitteissa.
         Yhtäläisen kohtelun vuoksi toimivaltaisen ENTSOn olisi lisäksi niin pian kuin se on teknisesti mahdollista ja hyvissä ajoin ennen verkon kehittämissuunnitelman hyväksymistä annettava lähde- ja tulostiedot (ml. markkina- ja verkkomallinnuksen oletukset) pyynnöstä hankkeen toteuttajan saataville, jotta arvioinnista saisi yksityiskohtaisen käsityksen.
         4.2.4   Hankkeen toteuttajien oikeus pyytää hankkeen arvioinnin uudelleentarkastelua

         Jos hankkeen toteuttaja on toimivaltaisen ENTSOn kanssa eri mieltä kustannus-hyötyanalyysin menetelmillä tehdystä arvioinnista, sillä olisi oltava oikeus pyytää hankkeensa arvioinnin uudelleentarkastelua. Hankkeen toteuttajan olisi perusteltava ja dokumentoitava tällainen pyyntö asianmukaisesti.
         Uudelleentarkastelun aikana ENTSOjen olisi kuultava komissiota ja virastoa ja tarpeellisiksi katsotuissa tapauksissa ne voivat myös kuulla tapauskohtaisesti asiaankuuluvia sidosryhmiä hankkeen toteuttajien perusteluja tarkastellessaan. Lopullista päätöstä tehdessään toimivaltaisen ENTSOn olisi otettava ilmaistut näkemykset asianmukaisesti huomioon.
         Seuraavista osatekijöistä – joista katsotaan jo kuullun sidosryhmiä prosessin aikaisemmassa vaiheessa, sovitun ja päätetyn – ei enää keskustella uudelleentarkasteluvaiheessa: skenaario-oletukset ja -data, kustannus-hyötyanalyysin menetelmät ja prosessiin toimitetut hanketiedot.

            (1)  EUVL L 115, 25.4.2013, s. 39.

            (2)  EUVL L 211, 14.8.2009, s. 15.

            (3)  EUVL L 211, 14.8.2009, s. 36.

            (4)  Kuten asetuksissa (EY) N:o 714/2009 ja (EY) N:o 715/2009 todetaan, ”Verkon kehittämissuunnitelmiin olisi sisällytettävä toteuttamiskelpoiset sähkön- ja kaasunsiirtoverkot ja tarvittavat alueelliset yhteenliittämiset, jotka ovat merkityksellisiä kaupalliselta tai toimitusvarmuuden kannalta.”

            (5)  EUVL L 211, 14.8.2009, s. 1

            (6)  Asetusten (EY) N:o 714/2009 ja (EY) N:o 715/2009 10 artikla.

            (7)  TEN-E-asetuksen johdanto-osan 21 kappale ja liitteessä III olevan 2 kohdan 3 ja 4 alakohta.


title: Neuvoston suositus, annettu 13 päivänä heinäkuuta 2018, Viron vuoden 2018 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Viron vuoden 2018 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto

text:
               10.9.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 320/24

      NEUVOSTON SUOSITUS,
      annettu 13 päivänä heinäkuuta 2018,
      Viron vuoden 2018 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Viron vuoden 2018 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto
      (2018/C 320/06)
      EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
      ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,
      ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 (1) ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan,
      ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,
      ottaa huomioon Euroopan parlamentin päätöslauselmat,
      ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
      ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,
      ottaa huomioon talous- ja rahoituskomitean lausunnon,
      ottaa huomioon sosiaalisen suojelun komitean lausunnon,
      ottaa huomioon talouspoliittisen komitean lausunnon,
      sekä katsoo seuraavaa:

                  (1)

                  Komissio hyväksyi 22 päivänä marraskuuta 2017 vuotuisen kasvuselvityksen, mikä aloitti vuoden 2018 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson. Se otti huomioon Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission 17 päivänä marraskuuta 2017 antaman Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilaria koskevan julistuksen. Eurooppa-neuvosto vahvisti vuotuisen kasvuselvityksen ensisijaiset tavoitteet 22 päivänä maaliskuuta 2018. Komissio hyväksyi 22 päivänä marraskuuta 2017 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011 (2) perusteella varoitusmekanismia koskevan kertomuksen, jossa se katsoi, että Viro ei kuulu niihin jäsenvaltioihin, joista laadittaisiin perusteellinen tarkastelu. Samana päivänä komissio hyväksyi myös suosituksen neuvoston suositukseksi euroalueen talouspolitiikasta, jonka Eurooppa-neuvosto vahvisti 22 päivänä maaliskuuta 2018. Neuvosto hyväksyi 14 päivänä toukokuuta 2018 suosituksen euroalueen talouspolitiikasta (3), jäljempänä ’euroalueen suositus’.

                  (2)

                  Koska Viro kuuluu jäsenvaltioihin, joiden rahayksikkö on euro, ja koska taloudet ovat talous- ja rahaliitossa vahvasti yhteydessä toisiinsa, Viron olisi varmistettava, että jäljempänä esitettävistä suosituksista ja erityisesti suosituksesta 1 ilmenevä euroalueen suositus pannaan täytäntöön täysimääräisesti ja oikea-aikaisesti.

                  (3)

                  Viroa koskeva vuoden 2018 maaraportti julkaistiin 7 päivänä maaliskuuta 2018. Siinä arvioitiin Viron edistymistä neuvoston 11 päivänä heinäkuuta 2017 hyväksymien maakohtaisten suositusten (4) noudattamisessa, aiempina vuosina annettujen maakohtaisten suositusten noudattamisessa ja kansallisten Eurooppa 2020 -tavoitteidensa saavuttamisessa. Komissio katsoi analyysinsa perusteella, että Viron makrotaloudessa ei ole epätasapainoja.

                  (4)

                  Viro toimitti vuoden 2018 kansallisen uudistusohjelmansa ja vuoden 2018 vakausohjelmansa 26 päivänä huhtikuuta 2018. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon.

                  (5)

                  Kauden 2014–2020 Euroopan rakenne- ja investointirahastojen, jäljempänä ’ERI-rahastot’, ohjelmasuunnittelussa on otettu huomioon asiaankuuluvat maakohtaiset suositukset. Kuten Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1303/2013 (5) 23 artiklassa säädetään, komissio voi pyytää jäsenvaltiota tarkastelemaan uudelleen kumppanuussopimustaan ja asiaankuuluvia ohjelmiaan ja esittämään niihin muutoksia, kun tämä on tarpeen asiaankuuluvien neuvoston suositusten täytäntöönpanon tukemiseksi. Komissio on antanut tarkempaa tietoa kyseisen säännöksen hyödyntämisestä ohjeissa sellaisten toimenpiteiden soveltamiselle, joilla ERI-rahastojen vaikuttavuus kytketään talouden tehokkaaseen ohjaukseen ja hallintaan.

                  (6)

                  Viroon sovelletaan vakaus- ja kasvusopimuksen ennaltaehkäisevää osiota. Hallitus suunnittelee, että vuonna 2017 vallinnut julkisen talouden 0,3 prosentin alijäämä suhteessa BKT:hen vaihtuu 0,2 prosentin ylijäämäksi vuonna 2018, 0,5 prosentin ylijäämäksi vuonna 2019, ja sen jälkeen rahoitusasema lähenee tasapainoa. Sen julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoite on 0,5 prosentin rakenteellinen alijäämä suhteessa BKT:hen. Uudelleenlasketun (6) rakenteellisen alijäämän arvioidaan vuoden 2018 vakausohjelman perusteella olevan 0,8 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2018 ja 0,4 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2019, ja rahoitusaseman arvioidaan tämän jälkeen pysyvän hieman alijäämäisenä. Julkisen talouden velan arvioidaan pysyvän alle 9 prosentin suhteessa BKT:hen vuosina 2018 ja 2019 ja supistuvan 5,3 prosenttiin vuoteen 2022 mennessä. Näiden julkisen talouden kehitysarvioiden perustana oleva makrotalouden skenaario on suotuisa. Tuloja koskeviin oletuksiin kohdistuvat negatiiviset riskit liittyvät lähinnä joihinkin toimenpiteisiin, joita ei ole määritetty tarkasti. Tämä vaikuttaa ohjelmakauden kaikkiin vuosiin.

                  (7)

                  Virolle on suositettu pysymistä keskipitkän aikavälin tavoitteessa vuonna 2018. Tämä vastaa nettomääräisten julkisten perusmenojen (7) 6,1 prosentin nimellistä enimmäiskasvuvauhtia. Tällöin rakenteellisen rahoitusaseman sallittu heikkeneminen olisi 0,2 prosenttia suhteessa BKT:hen. Komission kevään 2018 talousennusteen mukaan on vaarana, että tästä vaatimuksesta poiketaan jonkin verran vuonna 2018. Kun otetaan huomioon, että Viron tuotantokuilun on arvioitu olevan 2,7 prosenttia suhteessa BKT:hen ja BKT:n kasvavan potentiaalista kasvuvauhtia hitaammin, vakaus- ja kasvusopimuksen mukaisen yhteisesti sovitun vaatimusten sopeutuskaavion perusteella nettomääräisten julkisten perusmenojen nimellinen kasvu vuonna 2019 ei saisi olla yli 4,1 prosenttia, mikä vastaisi 0,6 prosentin vuotuista rakenteellista sopeutusta suhteessa BKT:hen. Komission kevään 2018 talousennusteen mukaan on vaarana, että politiikan pysyessä muuttumattomana tästä vaatimuksesta poiketaan jonkin verran vuonna 2019 ja vuosina 2018 ja 2019 yhdessä tarkasteltuina. Kaiken kaikkiaan neuvosto katsoo, että Viron on oltava valmis toteuttamaan lisätoimenpiteitä, joilla varmistetaan vaatimusten noudattaminen vuosina 2018 ja 2019.

                  (8)

                  Riittävämmän sosiaalisen turvaverkon tarjoaminen ja sitä tukevan palvelutarjonnan parantaminen on edelleen Virolle suuri haaste. Viro käyttää sosiaaliseen suojeluun vähemmän rahaa (noin 16 prosenttia suhteessa BKT:hen) kuin unioni keskimäärin (noin 28 prosenttia suhteessa BKT:hen). Sosiaalisten tulonsiirtojen vaikutus köyhyyden vähentämiseen on paranemassa, mutta vaikutus on edelleen heikko ja alle unionin keskiarvon. Virossa on edelleen suuri köyhyysriski, joka koskee varsinkin vammaisia, työttömiä kotitalouksia ja ikääntyneitä, ja erityisesti yksin asuvia. Tuloerot (5,6 prosenttia) ovat vuonna 2016 edelleen unionin keskiarvoa (5,2 prosenttia vuonna 2016) suuremmat tilanteen viimeaikaisesta kohenemisesta huolimatta. Joitakin toimia on toteutettu riittävien perhe-etuuksien tarjoamiseksi suuremmille perheille, mikä on edelleen vähentänyt lasten suhteellista köyhyyttä. Vähimmäistoimeentuloetuuden määrää on korotettu, ja sen rinnalla on luotu kannustimia palata työelämään. Ensimmäinen askel, jolla tämän ryhmän erittäin suurta köyhyysriskiä vähennetään, on 115 euron avustus yksin asuville, joiden eläke on pieni. Myös vammaisten ja ei-vammaisten köyhyys- ja syrjäytymisriskin välinen ero (20,9 prosenttia vuonna 2016) oli unionin keskiarvoa (10,1 prosenttia) korkeampi. Pitkäaikaishoitopalvelujen rahoitus ei vastaa ikääntyvän väestön tarpeita. Käynnissä olevan hallinnonuudistuksen vaikutus palvelutarjonnan laatuun jää nähtäväksi.

                  (9)

                  Sukupuolten välinen palkkaero on edelleen unionin suurimpia (25,3 prosenttia), vaikka se onkin kaventumassa. Työn ja yksityiselämän yhteensovittamista edistetään viimeaikaisilla muutoksilla vanhempainlomaan ja etuusjärjestelmään. Muutoksilla on tarkoitus kannustaa naisia palaamaan töihin aikaisemmin ja siten pienentää sukupuolten välistä palkkaeroa. Muutokset toteutetaan vuosina 2018–2020. Vanhempainlomauudistuksen toista vaihetta koskeva ehdotus on parhaillaan käsiteltävänä. Jatkuva yhteistyö työmarkkinaosapuolten kanssa ja niiden valmiuksien vahvistaminen on alhaisen järjestäytymisasteen huomioon ottaen tärkeää tässä yhteydessä ja laajemminkin. Tasa-arvolain muutokset, joilla parannetaan palkkojen läpinäkyvyyttä, on vielä hyväksymättä, ja kun ne on hyväksytty, niitä sovelletaan ainoastaan julkisella sektorilla. Sukupuolten välisten palkkaerojen analysointiin tarkoitetun välineen ei odoteta valmistuvan ennen vuotta 2019.

                  (10)

                  Viron tuottavuuden hidas kasvu on sidoksissa sen vaatimattomiin tutkimus-, teknologia- ja innovointipanostuksiin. Vuonna 2016 alle 0,5 prosenttia Viron yrityksistä ilmoitti harjoittavansa tutkimustoimintaa, ja yritysten T&K–intensiteetti oli vain 0,7 prosenttia suhteessa BKT:hen – puolet unionin keskiarvosta, joka oli 1,3 prosenttia. Lisäksi useat innovointia mittaavat indikaattorit, kuten uusia tuotteita ja prosesseja luovat tai sisäistä innovointia harjoittavat pienet ja keskisuuret yritykset, ovat heikentyneet huomattavasti viime vuosina. Vaikka taloudessa onkin jonkin verran korkean lisäarvon ja osaamisvaltaista toimintaa, yritysten T&K–intensiteetti, tiedemaailman ja yritysten väliset yhteydet sekä yritysten innovointi- ja teknologiakapasiteetti ovat edelleen alhaiset. Julkisen sektorin tutkimus-, teknologia- ja innovointimenot ovat perinteisesti olleet unionin keskiarvon yläpuolella. Riittämätön priorisointi julkisessa tutkimuksessa on kuitenkin haaste. Viro on ottanut käyttöön useita toimenpiteitä, joilla edistetään talouden tutkimus- ja innovointitoimintaa, mutta haasteena on toimenpiteiden vaikutuksen maksimoiminen.

                  (11)

                  Komissio on vuoden 2018 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson osana tehnyt kattavan analyysin Viron talouspolitiikasta ja julkaissut sen vuoden 2018 maaraportissa. Se on arvioinut myös vuoden 2018 vakausohjelman, vuoden 2018 kansallisen uudistusohjelman ja jatkotoimenpiteet, joita on toteutettu Virolle viime vuosina annettujen suositusten noudattamiseksi. Komissio on ottanut huomioon ohjelmien ja jatkotoimenpiteiden merkityksen Viron finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta mutta myös sen, missä määrin ne ovat unionin sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska unionin yleistä talouden ohjausta on tarpeen vahvistaa antamalla unionin tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin.

                  (12)

                  Neuvosto on tutkinut vuoden 2018 vakausohjelman tämän arvioinnin perusteella, ja sen lausunto (8) ilmenee erityisesti jäljempänä esitettävästä suosituksesta 1,

            SUOSITTAA, että Viro toteuttaa vuosina 2018 ja 2019 toimia, joilla se

                  1.

                  varmistaa, että nettomääräisten julkisten perusmenojen nimellinen kasvu ei ole yli 4,1 prosenttia vuonna 2019, jolloin vuotuinen rakenteellinen sopeutus on 0,6 prosenttia suhteessa BKT:hen; parantaa sosiaalisen turvaverkon riittävyyttä, erityisesti ikääntyneiden ja vammaisten osalta; toteuttaa toimenpiteitä sukupuolten palkkaeron kaventamiseksi muun muassa lisäämällä palkkojen läpinäkyvyyttä yksityisellä sektorilla;

                  2.

                  edistää tutkimusta ja innovointia, erityisesti tarjoamalla toimivia kannustimia innovaatiopohjan laajentamiseksi.

         Tehty Brysselissä 13 päivänä heinäkuuta 2018.

               Neuvoston puolesta

               Puheenjohtaja

            H. LÖGER

         (1)  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

         (2)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1176/2011, annettu 16 päivänä marraskuuta 2011, makrotalouden epätasapainon ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta (EUVL L 306, 23.11.2011, s. 25).

         (3)  EUVL C 179, 25.5.2018, s. 1.

         (4)  EUVL C 261, 9.8.2017, s. 1.

         (5)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1303/2013, annettu 17 päivänä joulukuuta 2013, Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yhteisistä säännöksistä sekä Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yleisistä säännöksistä sekä neuvoston asetuksen (EY) N:o 1083/2006 kumoamisesta (EUVL L 347, 20.12.2013, s. 320).

         (6)  Komission yhteistä menetelmää noudattaen uudelleen laskema suhdannekorjattu rahoitusasema ilman kertaluonteisia ja väliaikaisia toimenpiteitä.

         (7)  Nettomääräisillä julkisilla perusmenoilla tarkoitetaan julkisten menojen kokonaismäärää ilman korkomenoja, ilman unionin ohjelmista aiheutuvia menoja, jotka korvataan täysin unionin varoista saatavilla tuloilla, ja ilman ei-päätösperäisiä työttömyysetuusmenojen muutoksia. Kansallisesti rahoitettu kiinteän pääoman bruttomuodostus jaetaan neljälle vuodelle. Päätösperäiset tulopuolen toimenpiteet ja lakisääteiset tulojen lisäykset otetaan huomioon. Meno- ja tulopuolen kertaluonteiset toimenpiteet kuittaavat toisensa.

         (8)  Asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti.


title: Komission suositus (EU) 2018/334, annettu 1 päivänä maaliskuuta 2018, toimenpiteistä laittoman verkkosisällön torjumiseksi

text:
               6.3.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 63/50

         KOMISSION SUOSITUS (EU) 2018/334,
   annettu 1 päivänä maaliskuuta 2018,
   toimenpiteistä laittoman verkkosisällön torjumiseksi
   EUROOPAN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 292 artiklan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Internet ja internetissä toimivat palveluntarjoajat edistävät merkittävästi innovointia, talouskasvua ja työpaikkojen luomista unionissa. Monilla näistä palveluntarjoajista on keskeinen rooli digitaalitaloudessa, sillä ne luovat yritysten ja kansalaisten välille yhteyden ja helpottavat julkista keskustelua sekä faktatiedon, mielipiteiden ja ajatusten levittämistä ja vastaanottamista. Joissakin tapauksissa kolmannet osapuolet kuitenkin väärinkäyttävät niiden palveluja harjoittamalla verkossa laitonta toimintaa, josta voidaan mainita esimerkkeinä terrorismiin liittyvän tiedon levitys, lasten seksuaalinen hyväksikäyttö, laiton vihapuhe tai kuluttajansuojalainsäädännön rikkominen. Tällainen toiminta voi heikentää käyttäjien luottamusta ja vahingoittaa palveluntarjoajien liiketoimintamalleja. Palveluntarjoajat saattavat joissakin tapauksissa jopa hyötyä tällaisesta toiminnasta, esimerkiksi sitä kautta, että tekijänoikeudella suojattua sisältöä on saatavilla ilman oikeudenhaltijoiden lupaa.

               (2)

               Laittomalla verkkosisällöllä on vakavia kielteisiä seurauksia sisällön käyttäjille, muille kansalaisille ja yrityksille ja koko yhteiskunnalle. Verkkopalvelujen tarjoajilla on keskeisen roolinsa ja tarjoamiinsa palveluihin liittyvien teknisten keinojen ja mahdollisuuksien vuoksi erityisiä yhteiskunnallisia velvollisuuksia torjua näiden palvelujen kautta levitettävää laitonta sisältöä.

               (3)

               Laittoman sisällön laajemman leviämisen ja haitan rajoittamiseksi nopea sisällön poistaminen tai siihen pääsyn estäminen on usein välttämätöntä. Siksi nämä velvollisuudet edellyttävät muun muassa, että kyseisten palveluntarjoajien olisi voitava tehdä nopeasti päätöksiä mahdollisista toimista, joita laittoman verkkosisällön suhteen toteutetaan. Nämä velvollisuudet edellyttävät myös sitä, että palveluntarjoajien olisi otettava käyttöön tulokselliset ja asianmukaiset suojatoimet erityisesti sen varmistamiseksi, että ne toimivat huolellisesti ja oikeasuhteisesti, ja sen estämiseksi, että poistetaan tahattomasti sisältöä, joka ei ole laitonta.

               (4)

               Monet verkkopalvelujen tarjoajat ovat tunnustaneet nämä velvollisuudet ja toimineet sen mukaisesti. Kollektiivisella tasolla on edistytty huomattavasti erilaisin vapaaehtoisin järjestelyin, joihin kuuluvat terroristisen verkkosisällön torjumiseen tarkoitettu EU:n internetfoorumi, verkossa levitettävän vihapuheen torjumista koskevat käytännesäännöt ja väärennettyjen tuotteiden verkkomyyntiä koskeva yhteisymmärryspöytäkirja. Sitoutumisesta ja edistymisestä huolimatta laiton verkkosisältö on edelleen vakava ongelma Euroopan unionissa.

               (5)

               Huolestuneena EU:ssa tehdyistä terrori-iskuista ja verkossa leviävästä terroristisesta propagandasta Eurooppa-neuvosto totesi 22. ja 23. heinäkuuta 2017 odottavansa, ”että toimiala (…) kehittää uutta teknologiaa ja välineistöä, jolla parannetaan terroritekoihin yllyttävän sisällön automaattista tunnistamista ja poistamista.” Euroopan parlamentti kehotti 15. kesäkuuta 2017 antamassaan päätöslauselmassa verkkoalustoja ”vahvistamaan toimia laittoman ja haitallisen sisällön torjumiseksi verkossa”. Jäsenvaltioiden ministerit ovat EU:n internetfoorumin puitteissa toistaneet yrityksille osoitetun kehotuksen ryhtyä ennakoivammin suojelemaan palvelujensa käyttäjiä terroristiselta sisällöltä. Neuvosto kehotti teollis- ja tekijänoikeuksien toteutumisesta 4. joulukuuta 2014 antamissaan päätelmissä komissiota harkitsemaan käytettävissä olevien välineiden käyttöä teollis- ja tekijänoikeuksien loukkaajien ja välittäjien roolin tunnistamiseen, jotta teollis- ja tekijänoikeuksien loukkauksia voitaisiin torjua.

               (6)

               Komissio antoi 28. syyskuuta 2017 tiedonannon (1), jossa on ohjeita verkkopalvelujen tarjoajien velvollisuuksista laittoman verkkosisällön suhteen. Komissio kertoi tiedonannossa arvioivansa lisätoimenpiteiden tarvetta muun muassa seuraamalla, miten vapaaehtoisten järjestelyjen pohjalta edistytään. Tämä suositus on jatkoa tuolle tiedonannolle, ja suositus on laadittu samalla tavoitetasolla tiedonannon täytäntöönpanemiseksi ottaen samalla asianmukaisesti huomioon vapaaehtoisten järjestelyjen avulla saavutetun merkittävän edistymisen ja siihen tukeutuen.

               (7)

               Tässä suosituksessa tunnustetaan, että on otettava huomioon erityispiirteet, joita erityyppisen laittoman verkkosisällön torjumiseen liittyy, ja niiden mahdollisesti edellyttämät toimet, kuten erityiset lainsäädäntötoimenpiteet. Komissio on tunnustanut erityisten lainsäädäntötoimenpiteiden tarpeen esimerkiksi antaessaan 25. toukokuuta 2016 ehdotuksen direktiivin 2010/13/EU muuttamisesta (2) vaihtuvien markkinarealiteettien vuoksi. Lisäksi se on antanut 14. syyskuuta 2016 ehdotuksen direktiiviksi tekijänoikeudesta digitaalisilla sisämarkkinoilla (3). Siinä tietyt palveluntarjoajat velvoitetaan toteuttamaan yhteistyössä oikeudenhaltijoiden kanssa toimenpiteitä, jotta varmistetaan oikeudenhaltijoiden kanssa niiden teosten ja muun aineiston käytöstä tehtyjen sopimusten toimivuus tai estetään niiden palveluissa sellaisten teosten ja muun aineiston saanti, jotka oikeudenhaltijat ovat yhteistyössä palveluntarjoajien kanssa nimenneet. Tämä suositus ei vaikuta näihin lainsäädäntötoimenpiteisiin ja ehdotuksiin.

               (8)

               Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2000/31/EY (4) säädetään vastuuvapautuksista, joita voidaan tietyin edellytyksin soveltaa tiettyihin verkkopalvelujen tarjoajiin, kuten direktiivin 14 artiklassa tarkoitettuihin sisällön säilyttämisestä (hosting) vastaaviin palveluntarjoajiin. Saadakseen vastuuvapauden säilytyspalvelun tarjoajan on toimittava viipymättä säilyttämiensä tietojen poistamiseksi tai niihin pääsyn estämiseksi heti saatuaan tosiasiallisen tiedon tällaisista seikoista ja, kun on kyse vahingonkorvausvaatimuksesta, saatuaan tiedon tosiasioista tai olosuhteista, joiden perusteella toiminnan tai tietojen laittomuus on ilmeistä. Palveluntarjoajat voivat saada tällaisen tiedon muun muassa niille tehdyistä laitonta sisältöä koskevista ilmoituksista. Direktiivi 2000/31/EY muodostaa näin perustan menettelyille, joita kehitetään laittoman sisällön poistamiseksi ja siihen pääsyn estämiseksi. Direktiivillä annetaan myös jäsenvaltioille mahdollisuus vaatia, että kyseiset palveluntarjoajat noudattavat huolellisuusvelvollisuutta suhteessa laittomaan sisältöön, jota ne saattavat säilyttää.

               (9)

               Toteuttaessaan toimenpiteitä laittoman verkkosisällön torjumiseksi jäsenvaltioiden on noudatettava direktiivissä 2000/31/EY säädettyä alkuperämaan periaatetta. Näin ollen ne eivät voi kyseisessä direktiivissä määriteltyyn yhteensovitettuun alaan kuuluvien syiden vuoksi rajoittaa toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneiden palvelujentarjoajien vapautta tarjota tietoyhteiskunnan palveluja. Tämä ei kuitenkaan rajoita mahdollisuutta poikkeuksiin tietyin direktiivissä säädetyin edellytyksin.

               (10)

               Lisäksi useat muut unionin oikeuteen kuuluvat säädökset tarjoavat oikeudellisen kehyksen tietyntyyppisen verkossa saatavilla olevan ja levitettävän laittoman sisällön torjumiselle. Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2011/93/EU (5) velvoittaa jäsenvaltiot toteuttamaan toimenpiteitä lapsipornografiaa sisältävien tai levittävien verkkosivujen poistamiseksi, ja jäsenvaltiot voivat estää pääsyn tällaisille sivuille tiettyjä suojatoimia noudattaen. Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä (EU) 2017/541 (6), joka on saatettava osaksi kansallista lainsäädäntöä 8. syyskuuta 2018 mennessä, on samanlaisia säännöksiä verkkosisällöstä, jossa yllytetään julkisesti terrorismirikokseen. Lisäksi direktiivissä (EU) 2017/541 vahvistetaan vähimmäissäännöt, jotka koskevat rikosten määritelmiä terrorismirikosten, terroristiryhmään liittyvien rikosten ja terroritoimintaan liittyvien rikosten alalla. Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/48/EY (7) nojalla toimivaltaisten oikeusviranomaisten on mahdollista määrätä kieltoja välittäjille, joiden palveluja kolmas osapuoli käyttää loukatakseen teollis- tai tekijänoikeutta.

               (11)

               Tätä taustaa vasten jotkin jäsenvaltiot ovat tiettyjen verkkopalvelujen tarjoajien toteuttamien vapaaehtoisten toimenpiteiden lisäksi ottaneet käyttöön ilmoitusmekanismeja (notice-and-action) koskevia sääntöjä direktiivin 2000/31/EY antamisen jälkeen. Muut jäsenvaltiot harkitsevat tällaisten sääntöjen käyttöönottoa. Näillä mekanismeilla pyritään yleensä helpottamaan ilmoittamista (notice) säilytyspalvelun tarjoajalle sisällöstä, jota ilmoittaja pitää laittomana. Ilmoituksen perusteella kyseinen palveluntarjoaja voi päättää, onko se samaa mieltä sisällön laittomuudesta ja haluaako se poistaa kyseisen sisällön tai estää pääsyn siihen (action). Tällaiset kansalliset säännöt poikkeavat toisistaan yhä enemmän. Tämän seurauksena palveluntarjoajiin voidaan soveltaa monia erilaisia lakisääteisiä vaatimuksia, joiden sisältö ja soveltamisala vaihtelee.

               (12)

               Jotta voitaisiin säilyttää tasapainoinen lähestymistapa, joka direktiivillä 2000/31/EY pyritään varmistamaan, on sisämarkkinoiden edun ja laittoman verkkosisällön torjunnan onnistumisen nimissä tarpeen laatia tietyt pääperiaatteet, joita jäsenvaltioiden ja palveluntarjoajien olisi toimissaan tältä osin noudatettava.

               (13)

               Näitä periaatteita laadittaessa ja sovellettaessa on noudatettava kaikilta osin perusoikeuksia, joita suojataan unionin oikeusjärjestyksessä ja erityisesti Euroopan unionin perusoikeuskirjassa. Laittoman verkkosisällön torjunnassa olisi oltava asianmukaiset ja vahvat suojatoimet, joilla kaikkien osapuolten perusoikeudet suojataan. Näitä oikeuksia ovat, tilanteesta riippuen, sananvapaus, johon kuuluu vapaus vastaanottaa ja jakaa tietoa, oikeus yksityiselämän kunnioittamiseen ja henkilötietojen suojaan sekä kyseisten palvelujen käyttäjien oikeus tehokkaaseen oikeussuojaan. Niitä voivat olla myös säilytyspalvelun tarjoajien elinkeinovapaus, johon kuuluu sopimusvapaus, sekä lapsen oikeudet ja oikeus omaisuuden suojaan, teollis- ja tekijänoikeudet mukaan lukien, oikeus ihmisarvoon ja tiettyjen muiden osapuolten oikeus syrjimättömyyteen. Kun säilytyspalvelun tarjoajat tekevät päätöksiä säilyttämänsä sisällön poistamiseksi tai siihen pääsyn estämiseksi, niiden olisi otettava asianmukaisesti huomioon perusoikeudet ja käyttäjien oikeutetut edut sekä keskeinen roolinsa julkisen keskustelun helpottajana ja faktatiedon, mielipiteiden ja ajatusten laillisessa jakamisessa.

               (14)

               Noudattaen horisontaalista lähestymistapaa, joka on direktiivin 2000/31/EY 14 artiklassa säädetyn vastuuta koskevan poikkeuksen taustalla, tätä suositusta olisi sovellettava kaikentyyppiseen sisältöön, joka ei ole unionin tai jäsenvaltioiden lainsäädännön mukaista, riippumatta kyseisen lainsäädännön täsmällisestä aiheesta tai luonteesta. Riittää, että otetaan huomioon niiden jäsenvaltioiden lainsäädäntö, joita kyseisen palvelun tarjoaminen koskee, eli erityisesti niiden jäsenvaltioiden, joiden alueelle säilytyspalvelun tarjoaja on sijoittautunut tai jossa palveluja tarjotaan. Lisäksi tämän suosituksen täytäntöönpanossa olisi otettava asianmukaisesti huomioon, kuinka vakavaa ja minkä tyyppistä haittaa laiton sisältö voi aiheuttaa. Tämä voi liittyä läheisesti siihen, miten nopeasti toimitaan, ja siihen, mitä säilytyspalvelujen tarjoajilta voidaan kohtuudella odottaa, kun otetaan huomioon teknologian kehitys ja mahdollinen käyttö. Lisäksi olisi otettava asianmukaisesti huomioon, että erityyppisten laittomien sisältöjen torjumiseen tarvitaan erilaisia toimia.

               (15)

               Säilytyspalvelun tarjoajien rooli on erityisen tärkeä laittoman verkkosisällön torjunnassa, koska ne säilyttävät käyttäjiensä tuottamia tietoja näiden pyynnöstä ja antavat muille käyttäjille pääsyn niihin, usein suuressa mittakaavassa. Siksi tämä suositus koskee ensisijaisesti säilytyspalvelujen tarjoajien toimintaa ja velvollisuuksia. Annettuja suosituksia voidaan kuitenkin tarvittaessa soveltuvin osin soveltaa myös suhteessa muihin verkkopalvelujen tarjoajiin. Koska tämän suosituksen tarkoituksena on käsitellä riskejä, jotka liittyvät unionin kuluttajiin vaikuttavaan laittomaan sisältöön, se koskee kaikkien säilytyspalvelun tarjoajien toimintaa, riippumatta siitä, ovatko ne sijoittautuneet unioniin vai kolmanteen maahan, kunhan niiden toiminta on suunnattu unionissa asuville kuluttajille.

               (16)

               Mekanismit, joilla voi tehdä säilytyspalvelun tarjoajille ilmoituksen laittomana pidetystä sisällöstä, ovat tärkeä keino laittoman verkkosisällön torjunnassa. Tällaisten mekanismien tarkoituksena on, että henkilön tai yhteisön, joka haluaa tehdä ilmoituksen, on helpompi tehdä se. Sen vuoksi mekanismien olisi oltava helposti kaikkien käyttäjien saatavilla ja helppoja käyttää. Säilytyspalvelun tarjoajien olisi kuitenkin oltava edelleen joustavia esimerkiksi käytettävän ilmoitusmuodon tai -tekniikan suhteen, jotta tehokkaat ratkaisut ovat mahdollisia eivätkä aiheuteta kyseisille palveluntarjoajille kohtuutonta rasitusta.

               (17)

               Unionin tuomioistuimen direktiivin 2000/31/EY 14 artiklaan liittyvän oikeuskäytännön mukaan laitonta sisältöä koskevien ilmoitusten olisi oltava riittävän täsmällisiä ja asianmukaisesti perusteltuja, jotta ilmoituksen vastaanottava säilytyspalvelun tarjoaja voi tehdä tietoon perustuvan ja huolellisen päätöksen ilmoituksen perusteella toteutettavista toimista. Näin ollen olisi varmistettava mahdollisuuksien mukaan, että tämä vaatimus täytetään. Sitä, johtaako tietty ilmoitus direktiivin 14 artiklassa tarkoitettuun tiedon saamiseen, on arvioitava ottaen huomioon kyseisen tapauksen erityispiirteet ja muistaen, että laittomasta sisällöstä voi saada tiedon myös muilla tavoin kuin ilmoituksista.

               (18)

               Säilytyspalvelun tarjoaja ei yleensä tarvitse ilmoituksen tekijän yhteystietoja voidakseen tehdä tietoon perustuvan ja huolellisen päätöksen vastaanottamansa laitonta sisältöä koskevan ilmoituksen perusteella toteutettavista jatkotoimista. Jos ilmoituksen tekeminen edellyttäisi yhteystietojen antamista, se voisi muodostua esteeksi ilmoittamiselle. Toisaalta yhteystiedot ovat tarpeen, jotta säilytyspalvelun tarjoaja voisi antaa palautetta. Näin ollen ilmoituksen tekijälle olisi annettava mahdollisuus antaa yhteystietonsa, mutta sitä ei pitäisi edellyttää.

               (19)

               Ilmoitusmekanismien (notice-and-action) läpinäkyvyyden ja täsmällisyyden lisäämiseksi ja muutoksenhaun mahdollistamiseksi säilytyspalvelun tarjoajien olisi – jos niillä on ilmoituksen tekijöiden ja/tai sisällön tarjoajien yhteystiedot – asianmukaisesti ja viivyttelemättä ilmoitettava kyseisille henkilöille näiden mekanismien yhteydessä toteutetuista toimista, ja erityisesti päätöksestä, jonka ne tekevät pyynnöstä poistaa sisältöä tai estää pääsy siihen. Annettavien tietojen olisi oltava oikeasuhteisia, eli niiden olisi vastattava sitä, mitä asianomaiset henkilöt ovat toimittaneet laitonta sisältöä koskevissa ilmoituksissaan tai vastustusilmoituksissaan, ja samalla mahdollistettava asianmukaiset ja eriytetyt ratkaisut ilman liiallista rasitusta palveluntarjoajille.

               (20)

               Jotta voidaan varmistaa läpinäkyvyys ja oikeudenmukaisuus ja välttää se, että poistetaan tahattomasti sisältöä, joka ei ole laitonta, sisällöntarjoajille olisi periaatteessa ilmoitettava päätöksestä poistaa niiden pyynnöstä säilytettyä sisältöä tai estää pääsy siihen ja annettava mahdollisuus riitauttaa päätös vastustusilmoituksella, jonka tarkoituksena on tarvittaessa päätöksen kumoaminen, riippumatta siitä, onko päätös tehty laitonta sisältöä koskevan ilmoituksen vai terroristista sisältöä koskevan ilmoituksen seurauksena tai säilytyspalvelun tarjoajan ennakoivien toimenpiteiden seurauksena.

               (21)

               Kyseessä olevan sisällön luonteen, vastustusilmoitusmenettelyn tarkoituksen ja säilyttämispalvelun tarjoajille aiheutuvan lisärasituksen vuoksi ei ole syytä suosittaa, että päätöksestä ja mahdollisuudesta riitauttaa päätös ilmoitetaan, jos on ilmeistä, että kyseinen sisältö on laitonta ja se liittyy ihmisten henkeä turvallisuutta uhkaaviin vakaviin rikoksiin, kuten direktiivissä (EU) 2017/541 ja direktiivissä 2011/93/EU tarkoitettuihin rikoksiin. Lisäksi eräissä tapauksissa voi olla perusteltua, että sisällöntarjoajalle ei yleiseen järjestykseen ja yleiseen turvallisuuteen liittyvistä syistä, ja erityisesti rikosten ennaltaehkäisyyn, tutkintaan, selvittämiseen ja syytteeseenpanoon liittyvistä syistä anneta suoraan tätä tietoa. Näin ollen säilytyspalvelun tarjoajien olisi pidättäydyttävä tästä, jos toimivaltainen viranomainen sitä pyytää yleiseen järjestykseen ja yleiseen turvallisuuteen liittyvistä syistä, niin pitkään kuin kyseinen viranomainen on sitä näiden syiden perusteella pyytänyt. Sikäli kuin tässä rajoitetaan oikeutta saada tieto henkilötietojen käsittelystä, olisi noudatettava Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) 2016/679 (8) säädettyjä ehtoja.

               (22)

               Ilmoitusmekanismit (notice-and-action) eivät saisi millään lailla vaikuttaa osapuolten oikeuteen panna sovellettavan lainsäädännön mukaisesti vireille oikeudenkäyntiä, joka koskee laittomaksi katsottua sisältöä tai säilytyspalvelun tarjoajan sen suhteen toteuttamia toimenpiteitä. Tuomioistuinten ulkopuoliset menettelyt riitojen ratkaisemiseksi voivat tässä yhteydessä olla merkittävä lisä tuomioistuinmenettelyille, erityisesti jos ne mahdollistavat tällaisten riitojen tuloksellisen, kohtuuhintaisen ja nopean ratkaisemisen. Siksi olisi kannustettava tuomioistuinten ulkopuolisiin menettelyihin edellyttäen, että ne täyttävät tietyt, erityisesti menettelyn oikeudenmukaisuutta koskevat normit, ja että osapuolten oikeus oikeudenkäyntiin säilyy ja vältetään väärinkäytökset.

               (23)

               Jotta voitaisiin paremmin arvioida ilmoitusmekanismien (notice-and-action) tuloksellisuutta ja säilytyspalvelun tarjoajien muita toimia laittomaksi katsotun sisällön suhteen ja varmistaa vastuuvelvollisuus, toiminnan olisi oltava suurelle yleisölle läpinäkyvää. Säilytyspalvelun tarjoajien olisi sen vuoksi julkaistava säännöllisesti näistä mekanismeista ja muista toimista raportteja, joiden olisi oltava riittävän kattavia ja yksityiskohtaisia, jotta ne antaisivat tilanteesta riittävän käsityksen. Niiden olisi myös tehtävä etukäteen selväksi palveluehdoissaan, mitkä ovat niiden toimintalinjat, jos niiden säilyttämää sisältöä, laiton sisältö mukaan lukien, poistetaan tai siihen pääsy estetään.

               (24)

               Ilmoitusmekanisemien (notice-and-action) lisäksi myös säilytyspalvelun tarjoajien vapaaehtoisesti ja joissakin tapauksissa automaattisesti toteuttamat oikeasuhteiset ja tarkkaan määritetyt ennakoivat toimenpiteet voivat olla tärkeä tekijä laittoman verkkosisällön torjunnassa, rajoittamatta kuitenkaan direktiivin 2000/31/EY 15 artiklan 1 kohdan soveltamista. Tällaisten ennakoivien toimenpiteiden yhteydessä olisi otettava huomioon sellaisten säilytyspalvelun tarjoajien tilanne, joilla on kokonsa tai toimintansa mittakaavan vuoksi vain rajallisesti resursseja ja asiantuntemusta, ja tarve luoda näiden toimenpiteiden rinnalle tulokselliset ja asianmukaiset suojatoimet.

               (25)

               Tällaisten ennakoivien toimenpiteiden toteuttaminen voi olla asianmukaista erityisesti silloin, kun sisällön laittomuus on jo todettu tai kun sisältö on tyypiltään sellaista, että sisällön kontekstin tarkastelu ei ole välttämätöntä. Se voi riippua myös suunniteltujen toimenpiteiden luonteesta, laajuudesta ja tarkoituksesta, sisältötyypistä, siitä, onko sisällöstä ilmoittanut lainvalvontaviranomainen tai Europol, ja siitä, onko sisällön suhteen jo toteutettu toimia siksi, että sitä pidetään laittomana sisältönä. Erityisesti lasten seksuaaliseen hyväksikäyttöön liittyvän materiaalin osalta säilytyspalvelun tarjoajien olisi toteutettava ennakoivia toimenpiteitä, joilla havaitaan ja estetään tällaisen materiaalin levittäminen, niiden sitoumusten mukaisesti, joita on tehty maailmanlaajuisen Global Alliance against Child Sexual Abuse Online -verkoston puitteissa.

               (26)

               Komissio on tässä yhteydessä esittänyt laittoman verkkosisällön torjunnasta 28. syyskuuta 2017 antamassaan tiedonannossa näkemyksenään, että tällaisten vapaaehtoisten ennakoivien toimenpiteiden toteuttaminen ei automaattisesti johda siihen, että kyseiseen säilytyspalvelun tarjoajaan ei voitaisi soveltaa direktiivin 2000/31/EY 14 artiklassa säädettyä, vastuuta koskevaa poikkeusta.

               (27)

               On tärkeää, että kaikkiin toimenpiteisiin laittoman verkkosisällön torjumiseksi liittyy tuloksellisia ja asianmukaisia suojatoimia, joilla pyritään varmistamaan, että säilytyspalvelun tarjoajat toimivat huolellisesti ja oikeasuhteisesti laatiessaan ja toteuttaessaan toimintalinjojaan suhteessa säilyttämäänsä sisältöön, laiton sisältö mukaan lukien. Tarkoituksena on erityisesti varmistaa, että käyttäjät voivat sovellettavaa lainsäädäntöä noudattaen vapaasti vastaanottaa ja välittää tietoa verkossa. Sovellettavassa lainsäädännössä esimerkiksi henkilötietojen suojaamiseksi säädettyjen suojatoimien lisäksi olisi luotava erityisiä suojatoimia – ihmisen suorittamat valvonta- ja tarkistustoimet –, joita olisi tarvittaessa sovellettava automaattisten keinojen yhteydessä tahattomien ja virheellisten päätösten välttämiseksi.

               (28)

               Toimivaltaisten viranomaisten ja säilytyspalvelun tarjoajien välinen sujuva, tuloksellinen ja asianmukainen yhteistyö laittoman verkkosisällön torjunnassa olisi varmistettava. Tällaisessa yhteistyössä voisi olla tarvittaessa hyötyä Europolin avusta, esimerkiksi kun torjutaan terrorismia, lasten seksuaalista hyväksikäyttöä ja riistoa, lapsipornografiaa ja lasten houkuttelua seksuaalisessa tarkoituksessa. Yhteistyön helpottamiseksi jäsenvaltioiden ja säilytyspalvelun tarjoajien olisi nimettävä yhteyspisteet, ja olisi vahvistettava menettelyt, joilla kyseisten viranomaisten tekemät laitonta sisältöä koskevat ilmoitukset käsitellään ensi tilassa ja asianmukaisessa määrin luottaen niiden paikkansapitävyyteen, ottaen huomioon viranomaisten erityisasiantuntemus ja velvollisuudet. Jotta voidaan torjua tuloksellisesti tiettyjä erityisen vakavia rikoksia, kuten direktiivissä (EU) 2017/541 ja direktiivissä 2011/93/EU tarkoitettuja rikoksia, joita saattaa tulla toimintaansa harjoittavien säilytyspalvelun tarjoajien tietoon, jäsenvaltioita olisi kannustettava käyttämään hyväkseen direktiivin 2000/31/EY 15 artiklan 2 kohdassa säädettyä mahdollisuutta asettaa lainsäädännössä raportointivelvollisuuksia sovellettava lainsäädäntöä ja erityisesti asetusta (EU) 2016/679 noudattaen.

               (29)

               Toimivaltaisten viranomaisten lisäksi myös yksittäisillä henkilöillä tai yhteisöillä, kuten kansalaisjärjestöillä ja toimialajärjestöillä, voi olla erityistä asiantuntemusta ja halua ottaa vapaaehtoisesti hoitaakseen tehtäviä, jotka liittyvät laittoman verkkosisällön torjuntaan. Tällaisten luotettavien ilmoittajien ja säilytyspalvelun tarjoajien väliseen yhteistyöhön olisi kannustettava muun muassa käsittelemällä myös niiden tekemät laitonta sisältöä koskevat ilmoitukset ensi tilassa ja asianmukaisessa määrin luottaen niiden paikkansapitävyyteen ottaen huomioon niiden tuoman lisäarvon ja sen, että ilmoituksia on toisinaan paljon. Luotettavien ilmoittajien erityisaseman vuoksi tämän yhteistyön tulisi olla kuitenkin avointa vain sellaisille henkilöille ja yhteisöille, jotka kunnioittavat Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 2 artiklassa mainittuja arvoja, joihin unioni perustuu, ja täyttävät tietyt asianmukaiset edellytykset, joiden olisi lisäksi oltava selkeitä ja objektiivisia ja julkisesti saatavilla.

               (30)

               Laittoman verkkosisällön torjunta edellyttää kokonaisvaltaista lähestymistapaa, koska tällainen sisältö usein siirtyy helposti säilytyspalvelun tarjoajalta toiselle ja pyrkii käyttämään hyväkseen ketjun heikoimpia lenkkejä. Siksi yhteistyö, johon sisältyy erityisesti vapaaehtoinen kokemusten, teknisten ratkaisujen ja parhaiden käytäntöjen jakaminen, on tärkeää. Tällainen yhteistyö on erityisen tärkeää niille säilytyspalvelun tarjoajille, joilla on kokonsa tai toimintansa mittakaavan vuoksi vain rajallisesti resursseja ja asiantuntemusta.

               (31)

               Terrorismissa on kyse kansalaisiin kohdistuvasta laittomasta ja summittaisesta väkivallasta ja pelottelusta. Terroristit tukeutuvat terroristisen propagandan levittämisessä yhä enemmän internetiin ja käyttävät usein kehittyneitä menetelmiä, joilla varmistetaan propagandan nopea leviäminen laajalle. Vaikka edistystä on tapahtunut, erityisesti EU:n internetfoorumin yhteydessä, terroristinen verkkosisältö edellyttää kiireellisesti nopeampaa ja tuloksellisempaa reagointia. Sen lisäksi EU:n internetfoorumiin osallistuvien säilytyspalvelun tarjoajien on tarpeen täyttää sitoumuksensa, jotka koskevat tuloksellista ja kattavaa raportointia.

               (32)

               Koska terroristisen verkkosisällön torjuntaan liittyy erityispiirteitä, suosituksia, jotka liittyvät yleisesti laittoman sisällön torjumiseen, olisi täydennettävä suosituksilla, jotka liittyvät erityisesti terroristisen verkkosisällön torjumiseen, EU:n internetfoorumin puitteissa tehdyn työn pohjalta ja sitä vahvistaen.

               (33)

               Terroristiseen sisältöön liittyy erityisen vakavia riskejä, ja säilytyspalvelun tarjoajilla on keskeinen rooli tällaisen sisällön leviämisessä. Siksi säilytyspalvelun tarjoajien olisi toteutettava kaikki kohtuulliset toimenpiteet, jotta ne eivät salli terroristista sisältöä ja, jos mahdollista, estettävä sen säilyttäminen. Tämä ei kuitenkaan rajoita niiden mahdollisuutta asettaa palveluehtonsa ja valvoa niiden noudattamista eikä tuloksellisten ja asianmukaisten suojatoimien tarvetta eikä myöskään direktiivin 2000/31/EY 14 artiklan soveltamista.

               (34)

               Näihin toimenpiteisiin pitäisi kuulua muun muassa yhteistyö toimivaltaisten viranomaisten ja Europolin kanssa, kun nämä ilmoittavat säilytyspalvelujen tarjoajille terroristisesta sisällöstä. Kun toimivaltaiset viranomaiset ja Europol tekevät tällaisen ilmoituksen, niiden olisi voitava pyytää terroristiseksi katsomansa sisällön poistamista tai siihen pääsyn estämistä viitaten sovellettavaan lainsäädäntöön tai kyseisen säilytyspalvelun tarjoajan palveluehtoihin. Nämä terroristista sisältöä koskevat ilmoitusmekanismit tulevat niiden mekanismien lisäksi, joilla esimerkiksi luotettavat ilmoittajat tekevät laitonta sisältöä koskevia ilmoituksia ja joita voidaan käyttää myös ilmoittamiseen terroristiseksi katsotusta sisällöstä.

               (35)

               Koska terroristinen sisältö on tavallisesti kaikkein haitallisinta ensimmäisen tunnin aikana siitä, kun se ilmestyy verkkoon, toimivaltaisten viranomaisten ja Europolin asiantuntemuksen ja velvollisuudet huomioon ottaen, niiden tekemiä ilmoituksia koskeva arviointi ja mahdolliset jatkotoimet olisi tavallisesti toteutettava tunnissa.

               (36)

               Jotta terroristinen sisältö voidaan havaita, tunnistaa ja poistaa tai estää pääsy siihen viipymättä ja varmistaa, että terroristinen sisältö ei ilmesty verkkoon uudelleen, näihin toimenpiteisiin terroristisen sisällön torjumiseksi olisi sisällytettävä myös oikeasuhteisia ja tarkkaan määritettyjä ennakoivia toimenpiteitä, myös automaattisin keinoin käytettäviä, rajoittamatta kuitenkaan direktiivin 2000/31/EY 15 artiklan 1 kohdan soveltamista. Tässä yhteydessä olisi otettava huomioon, että tällaiset toimenpiteet edellyttävät asianmukaisia ja tuloksellisia suojatoimia ja erityisesti tämän suosituksen II luvussa suositeltuja.

               (37)

               Yhteistyö sekä säilytyspalvelun tarjoajien välillä että niiden ja toimivaltaisten viranomaisten välillä on äärimmäisen tärkeää pyrittäessä torjumaan terroristista verkkosisältöä. Erityisesti tekniset välineet, jotka mahdollistavat sisällön automaattisen havaitsemisen, kuten avainsanatietokanta, voivat auttaa tavoitteen saavuttamisessa eli estää terroristisen sisällön leviämisen säilytyspalvelusta toiseen. Tällaiseen yhteistyöhön ja tällaisten teknisten välineiden kehittämiseen, ylläpitoon ja jakamiseen olisi kannustettava, tarvittaessa Europolin asiantuntemusta hyödyntäen. Nämä yhteistyöpyrkimykset ovat erityisen tärkeistä sikäli, että niillä voidaan auttaa säilytyspalvelun tarjoajia, joilla on kokonsa tai toimintansa mittakaavan vuoksi vain rajallisesti resursseja ja asiantuntemusta, vastaamaan terroristista sisältöä koskeviin ilmoituksiin tuloksellisesti ja nopeasti ja toteuttamaan suositeltuja ennakoivia toimenpiteitä.

               (38)

               Mahdollisimman monien säilytyspalvelun tarjoajien tulisi osallistua yhteistyöpyrkimyksiin ja kaikkien osallistuvien säilytyspalvelun tarjoajien olisi autettava optimoimaan ja maksimoimaan näiden välineiden käyttö. Osapuolia, tilanteesta riippuen Europol mukaan lukien, olisi myös kannustettava sopimaan työjärjestelyistä, sillä tällaiset järjestelyt voivat auttaa varmistamaan johdonmukaisen ja tuloksellisen lähestymistavan ja mahdollistaa kokemusten ja asiantuntemuksen vaihdon.

               (39)

               Jotta voidaan varmistaa, että luonnollisten henkilöiden perusoikeus suojeluun henkilötietojensa käsittelyssä ja henkilötietojen vapaa liikkuvuus toteutuvat, tämän suosituksen noudattamiseksi toteutettaviin toimenpiteisiin liittyvässä henkilötietojen käsittelyssä olisi kaikilta osin noudatettava tietosuojaa koskevia sääntöjä, erityisesti asetusta (EU) 2016/679 ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä (EU) 2016/680 (9), ja toimivaltaisten valvontaviranomaisten olisi sitä valvottava.

               (40)

               Tässä suosituksessa kunnioitetaan perusoikeuksia ja otetaan huomioon erityisesti perusoikeuskirjassa tunnustetut periaatteet. Erityisesti tässä suosituksessa pyritään varmistamaan, että perusoikeuskirjan 1, 7, 8, 10, 11, 16, 17, 21, 24 ja 47 artiklaa noudatetaan kaikilta osin.

               (41)

               Komissio aikoo seurata tiiviisti kaikkia toimia, joita suosituksen perusteella toteutetaan. Jäsenvaltioiden ja säilytyspalvelun tarjoajien olisi siksi oltava valmiita esittämään komissiolle sen pyynnöstä kaikki asiaan liittyvät tiedot, jotka niiden voidaan kohtuudella odottaa antavan tällaisen seurannan mahdollistamiseksi. Näin saatujen tietojen ja muiden saatavilla olevien tietojen, kuten vapaaehtoisiin järjestelyihin perustuvan raportoinnin, perusteella komissio arvioi, miten tämä suositus on vaikuttanut, ja määrittää, tarvitaanko lisätoimia, kuten sitovia unionin säädöksiä. Kun otetaan huomioon terroristisen verkkosisällön torjumisen erityispiirteet ja kiireellisyys, seuranta ja arviointi olisi toteutettava täsmällisten tietojen perusteella ja erityisen nopeasti eli kolmen kuukauden kuluessa tämän suosituksen julkaisemisesta, kun taas muun laittoman sisällön osalta on asianmukaista toteuttaa seuranta ja arviointi kuuden kuukauden kuluessa tämän suosituksen julkaisemisesta,

         ON ANTANUT TÄMÄN SUOSITUKSEN:

      I LUKU

      Tarkoitus ja terminologia

               1.

               Jäsenvaltioita ja säilytyspalvelun tarjoajia kannustetaan toteuttamaan sellaisen sisällöntarjoajien toimittaman sisällön osalta, jota säilytyspalvelun tarjoajat säilyttävät sisällöntarjoajien pyynnöstä, tuloksellisia, asianmukaisia ja oikeasuhteisia toimenpiteitä laittoman verkkosisällön torjumiseksi tässä suosituksessa esitettyjen periaatteiden mukaisesti ja noudattaen kaikilta osin perusoikeuskirjaa, erityisesti oikeutta sananvapauteen ja tiedonvälityksen vapauteen, ja muita sovellettavia unionin oikeuden säännöksiä, erityisesti henkilötietojen suojan, kilpailun ja sähköisen kaupankäynnin osalta.

               2.

               Tämä suositus perustuu edistymiseen, jota on saavutettu säilytyspalvelun tarjoajien ja muiden palveluntarjoajien sopimien vapaaehtoisten erityyppistä laitonta sisältöä koskevien järjestelyjen puitteissa, ja kokoaa tulokset yhteen. Terrorismin osalta suositus perustuu edistymiseen EU:n internetfoorumissa, jonka tulokset kootaan tässä yhteen.

               3.

               Tämä suositus ei vaikuta jäsenvaltioiden oikeuksiin ja velvollisuuksiin toteuttaa laittoman verkkosisällön osalta unionin oikeuden mukaisesti toimenpiteitä, kuten jäsenvaltioiden tuomioistuinten tai hallintoviranomaisten mahdollisuuteen vaatia oikeusjärjestyksensä mukaisesti säilytyspalvelun tarjoajia poistamaan laittoman sisällön tai estämään siihen pääsyn. Tämä suositus ei myöskään vaikuta direktiivin 2000/31/EY mukaiseen säilytyspalvelun tarjoajien asemaan eikä niiden mahdollisuuteen asettaa palveluehtonsa ja valvoa niiden noudattamista unionin ja jäsenvaltioiden lainsäädännön mukaisesti.

               4.

               Tässä suosituksessa tarkoitetaan

                           a)

                           ’säilytyspalvelun tarjoajalla’ yhteisöä, joka sijoittautumispaikastaan riippumatta tarjoaa unionissa asuville kuluttajille tietoyhteiskunnan palveluja, jotka koostuvat direktiivin 2000/31/EY 14 artiklassa tarkoitetusta palvelun vastaanottajan toimittamien tietojen säilyttämisestä tämän pyynnöstä;

                           b)

                           ’laittomalla sisällöllä’ mitä tahansa tietoa, joka ei ole unionin oikeuden tai kyseisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaista;

                           c)

                           ’käyttäjällä’ luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, joka on säilytyspalvelun tarjoajan tarjoamien palveluiden vastaanottaja;

                           d)

                           ’sisällöntarjoajalla’ käyttäjää, joka on toimittanut tiedot, joita säilytyspalvelun tarjoaja säilyttää tai on säilyttänyt hänen pyynnöstään;

                           e)

                           ’laitonta sisältöä koskevalla ilmoituksella’ ilmoituksen tekijän viestiä säilytyspalvelun tarjoajalle tämän säilyttämästä sisällöstä, jota ilmoituksen tekijä pitää laittomana sisältönä, ja jossa pyydetään, että säilytyspalvelun tarjoaja vapaaehtoisesti poistaa sisällön tai estää pääsyn siihen;

                           f)

                           ’ilmoituksen tekijällä’ yksittäistä henkilöä tai yhteisöä, joka on tehnyt laitonta sisältöä koskevan ilmoituksen säilytyspalvelun tarjoajalle;

                           g)

                           ’luotettavalla ilmoittajalla’ yksittäistä henkilöä tai yhteisöä, jolla säilytyspalvelun tarjoaja katsoo olevan erityistä asiantuntemusta ja velvollisuuksia laittoman verkkosisällön torjunnassa;

                           h)

                           ’terroristisella sisällöllä’ mitä tahansa tietoa, jonka levittämisessä on kyse direktiivissä (EU) 2017/541 tarkoitetuista rikoksista tai asianomaisen jäsenvaltion lainsäädännössä määritetyistä terrorismirikoksista, mukaan lukien unionin tai Yhdistyneiden kansakuntien laatimiin luetteloihin sisältyvien terroristiryhmien tai -yhteisöjen tuottaman tai niille kuuluvan tiedon levittäminen;

                           i)

                           ’lainvalvontaviranomaisilla’ toimivaltaisia viranomaisia, jotka jäsenvaltiot ovat nimenneet kansallisen lainsäädäntönsä mukaisesti suorittamaan lainvalvontatehtäviä rikosten ennalta estämistä, tutkimista, paljastamista tai rikoksiin liittyviä syytetoimia varten laittoman verkkosisällön torjumiseksi;

                           j)

                           ’toimivaltaisilla viranomaisilla’ toimivaltaisia viranomaisia, jotka jäsenvaltiot ovat nimenneet kansallisen lainsäädäntönsä mukaisesti suorittamaan tehtäviä, joihin kuuluu laittoman verkkosisällön torjunta, mukaan lukien lainvalvontaviranomaiset ja hallintoviranomaiset, joiden tehtävänä on tietyillä erityisaloilla sovellettavan lainsäädännön noudattamisen valvonta, riippumatta lainsäädännön luonteesta tai aiheesta;

                           k)

                           ’terroristista sisältöä koskevalla ilmoituksella’ toimivaltaisen viranomaisen tai Europolin viestiä säilytyspalvelun tarjoajalle tämän säilyttämästä sisällöstä, jota toimivaltainen viranomainen tai Europol pitää terroristisena sisältönä, ja jossa pyydetään, että säilytyspalvelun tarjoaja vapaaehtoisesti poistaa sisällön tai estää pääsyn siihen.

      II LUKU

      Kaikentyyppistä laitonta sisältöä koskevat yleiset suositukset

      Laitonta sisältöä koskevien ilmoitusten tekeminen ja käsittely

               5.

               Olisi säädettävä mekanismeista laitonta sisältöä koskevien ilmoitusten tekemiseksi. Mekanismien olisi oltava helposti saatavilla ja helppoja käyttää, ja ilmoituksia olisi voitava tehdä sähköisesti.

               6.

               Mekanismien olisi mahdollistettava riittävän täsmällisten ja asianmukaisesti perusteltujen ilmoitusten tekeminen ja kannustettava siihen, jotta asianomainen säilytyspalvelun tarjoaja voi tehdä tietoon perustuvan ja huolellisen päätöksen ilmoitetusta sisällöstä ja erityisesti siitä, onko kyseistä sisältöä pidettävä laittomana ja onko se poistettava tai estettävä pääsy siihen. Mekanismien olisi oltava sellaisia, että on helppo tehdä ilmoitus, jossa selvitetään syyt, joiden vuoksi ilmoituksen tekijä pitää sisältöä laittomana, ja kerrotaan selvästi, missä sisältö on.

               7.

               Ilmoituksen tekijöillä olisi oltava mahdollisuus antaa ilmoituksessa yhteystietonsa, mutta sitä ei pitäisi edellyttää. Jos ilmoituksen tekijä päättä antaa yhteystietonsa, anonyymiys olisi varmistettava suhteessa sisällöntarjoajaan.

               8.

               Jos ilmoituksen tekijän yhteystiedot ovat säilytyspalvelun tarjoajan tiedossa, sen olisi lähetettävä ilmoituksen tekijälle vahvistus ilmoituksen vastaanottamisesta ja tiedotettava tälle ilmoitettua sisältöä koskevasta päätöksestään oikeasuhteisella tavalla ilman aiheetonta viivytystä.

      Tiedottaminen sisällöntarjoajille ja vastustusilmoitukset

               9.

               Jos säilytyspalvelun tarjoaja päättää poistaa laittomana pitämäänsä sisältöä, jota se säilyttää, tai päättää estää pääsyn siihen ja sisällöntarjoajan yhteystiedot ovat säilytyspalvelun tarjoajan tiedossa, säilytyspalvelun tarjoajalle olisi ilman aiheetonta viivytystä tiedotettava oikeasuhteisella tavalla kyseisestä päätöksestä ja siihen johtaneista syistä sekä 11 kohdassa tarkoitetusta mahdollisuudesta riitauttaa päätös, riippumatta kyseisen sisällön havaitsemisessa, tunnistamisessa tai poistamisessa tai siihen pääsyn estämisessä käytetyistä keinoista.

               10.

               Jos on ilmeistä, että kyseinen sisältö on laitonta ja se liittyy ihmisten henkeä ja turvallisuutta uhkaaviin vakaviin rikoksiin, 9 kohtaa ei kuitenkaan pitäisi soveltaa. Säilytyspalvelun tarjoajat eivät myöskään saisi antaa kyseisessä kohdassa tarkoitettua tietoa, jos ja niin pitkään kuin toimivaltainen viranomainen sitä pyytää yleiseen järjestykseen ja yleiseen turvallisuuteen liittyvistä syistä ja erityisesti rikosten ennaltaehkäisyyn, tutkintaan, selvittämiseen ja syytteeseenpanoon liittyvistä syistä.

               11.

               Sisällön tarjoajille olisi annettava mahdollisuus riitauttaa 9 kohdassa tarkoitettu säilytyspalvelun tarjoajan päätös kohtuullisen ajan kuluessa toimittamalla säilytyspalvelun tarjoajalle vastustusilmoitus. Vastustusilmoituksen toimittamismekanismin olisi oltava helppo käyttää, ja vastustusilmoitus olisi voitava tehdä sähköisesti.

               12.

               Olisi varmistettava, että säilytyspalvelun tarjoajat ottavat vastaanottamansa vastustusilmoitukset asianmukaisesti huomioon. Jos vastustusilmoitus sisältää syitä, joiden vuoksi säilytyspalvelun tarjoajan olisi katsottava, että sisältöä, johon vastustusilmoitus liittyy, ei tulisi pitää laittomana, sen olisi ilman aiheetonta viivytystä peruttava päätöksensä poistaa kyseinen sisältö tai estää pääsy siihen. Tämä ei kuitenkaan rajoita sen mahdollisuutta asettaa palvelulleen käyttöehtoja ja valvoa niiden noudattamista unionin ja jäsenvaltioiden lainsäädännön mukaisesti.

               13.

               Jos vastustusilmoituksen tehneen sisällöntarjoajan ja ilmoituksen tekijän yhteystiedot ovat kyseisen säilytyspalvelun tarjoajan tiedossa, niille on ilman aiheetonta viivytystä tiedotettava päätöksestä, jonka säilytyspalvelun tarjoaja on tehnyt kyseisen sisällön osalta.

      Tuomioistuinten ulkopuoliset riitojenratkaisumenettelyt

               14.

               Jäsenvaltioita kannustetaan helpottamaan laittoman sisällön poistamista tai siihen pääsyn estämistä koskevien riitojen ratkaisemista tarvittaessa tuomioistuinten ulkopuolella. Kaikkien tällaisten tuomioistuinten ulkopuolisten riitojenratkaisumenettelyjen olisi oltava helposti saatavilla, tuloksellisia, läpinäkyviä ja puolueettomia, ja niissä olisi varmistettava, että ratkaisut ovat oikeudenmukaisia ja sovellettavan lainsäädännön mukaisia. Pyrkimykset ratkaista tällaisia riitoja tuomioistuimen ulkopuolella eivät saisi vaikuttaa osapuolten oikeuteen saattaa asia tuomioistuimen käsiteltäväksi.

               15.

               Jos asianomaisessa jäsenvaltiossa on käytettävissä tuomioistuinten ulkopuolisia riitojenratkaisumenettelyjä, säilytyspalvelun tarjoajia kannustetaan sallimaan niiden käyttö.

      Läpinäkyvyys

               16.

               Säilytyspalvelun tarjoajia olisi kannustettava julkaisemaan selkeä, helposti ymmärrettävä ja riittävän yksityiskohtainen selostus toimintatavoistaan, jotka koskevat niiden säilyttämän sisällön, ja myös laittomana pidetyn sisällön, poistamista tai siihen pääsyn estämistä.

               17.

               Säilytyspalvelun tarjoajia olisi kannustettava julkaisemaan säännöllisin väliajoin, mieluiten vähintään vuosittain, kertomus laittomana pidetyn sisällön poistamista ja siihen pääsyn estämistä koskevista toimistaan. Näihin kertomuksiin olisi sisällyttävä muun muassa tiedot poistetun sisällön määrästä ja tyypistä, vastaanotettujen ilmoitusten ja vastustusilmoitusten lukumäärästä sekä ajasta, jonka kuluessa toimenpiteet on toteutettu.

      Ennakoivat toimenpiteet

               18.

               Säilytyspalvelun tarjoajia olisi kannustettava toteuttamaan asianmukaisia, oikeasuhteisia ja tarkkaan määritettyjä ennakoivia toimenpiteitä laittoman sisällön suhteen. Tällaisiin ennakoiviin toimenpiteisiin voisi sisältyä automaattisten keinojen käyttö laittoman sisällön havaitsemiseksi ainoastaan silloin, kun se on asianmukaista ja oikeasuhteista ja toteutetaan tuloksellisia ja asianmukaisia, erityisesti 19 ja 20 kohdassa tarkoitettuja suojatoimia.

      Suojatoimet

               19.

               Jotta voidaan välttää sellaisen sisällön poistaminen, joka ei ole laitonta, käytössä olisi oltava tuloksellisia ja asianmukaisia suojatoimia, joilla varmistetaan, että säilytyspalvelun tarjoajat toimivat säilyttämänsä sisällön suhteen huolellisesti ja oikeasuhteisesti, erityisesti käsitellessään ilmoituksia ja vastustusilmoituksia ja päättäessään laittomana pidetyn sisällön mahdollisesta poistamista tai siihen pääsyn estämisestä. Tämä ei kuitenkaan rajoita säilytyspalvelun tarjoajan mahdollisuutta asettaa palveluehtojaan ja valvoa niiden noudattamista unionin ja jäsenvaltioiden lainsäädännön mukaisesti.

               20.

               Jos säilytyspalvelun tarjoajat käyttävät automaattisia keinoja säilyttämänsä sisällön suhteen, käytössä olisi oltava tuloksellisia ja asianmukaisia suojatoimia, joilla varmistetaan, että kyseistä sisältöä koskevat päätökset, ja erityisesti päätökset kyseisen sisällön poistamisesta tai siihen pääsyn estämisestä, ovat täsmällisiä ja perusteltuja. Tällaisiin suojatoimiin olisi kuuluttava erityisesti ihmisen suorittamia valvonta- ja tarkistustoimia, jos se on tarpeen, ja joka tapauksessa, jos tarvitaan yksityiskohtainen arviointi sen määrittämiseksi, onko sisältöä pidettävä laittomana.

      Suojelu väärinkäytöksiä vastaan

               21.

               Olisi toteutettava tuloksellisia ja asianmukaisia toimenpiteitä, joilla estetään ilmoitusten ja vastustusilmoitusten tekeminen tai niitä koskevien toimenpiteiden toteuttaminen vilpillisessä mielessä ja muut väärinkäytökset, jotka liittyvät tässä suosituksessa esitettyihin laittoman verkkosisällön torjumiseksi suositeltuihin toimenpiteisiin.

      Säilytyspalvelujen tarjoajien ja jäsenvaltioiden välinen yhteistyö

               22.

               Jäsenvaltioiden ja säilytyspalveluntarjoajien olisi nimettävä laittomaan verkkosisältöön liittyviä asioita käsittelevät yhteyspisteet.

               23.

               Toimivaltaisten viranomaisten tekemien ilmoitusten käsittelyä varten olisi oltava nopeutetut menettelyt.

               24.

               Jäsenvaltioita kannustetaan asettamaan säilytyspalvelun tarjoajille lakisääteinen velvoite ilmoittaa lainvalvontaviranomaisille rikosten ennalta estämistä, tutkimista, paljastamista tai rikoksiin liittyviä syytetoimia varten viipymättä todisteista, jotka koskevat väitettyjä ihmisten henkeä ja turvallisuutta uhkaavia vakavia rikoksia ja joita ne ovat saaneet poistaessaan laitonta sisältöä tai estäessään pääsyn siihen, noudattaen sovellettavia lakisääteisiä vaatimuksia, erityisesti henkilötietojen suojaa, asetus (EU) 2016/679 mukaan lukien.

      Säilytyspalvelujen tarjoajien ja luotettavien ilmoittajien välinen yhteistyö

               25.

               Säilytyspalvelun tarjoajia ja luotettavien ilmoittajia olisi kannustettava yhteistyöhön. Luotettavien ilmoittajien tekemien ilmoitusten käsittelyä varten olisi oltava nopeutetut menettelyt.

               26.

               Säilytyspalvelun tarjoajia olisi kannustettava julkaisemaan selkeät ja objektiiviset edellytykset, joilla ne määrittävät luotettavina ilmoittajina pitämänsä yksittäiset henkilöt tai yhteisöt.

               27.

               Näillä edellytyksillä olisi pyrittävä varmistamaan, että kyseisillä henkilöillä tai yhteisöillä on tarvittava asiantuntemus ja että ne toimivat luotettavina ilmoittajina huolellisesti ja objektiivisesti unionin perustana olevia arvoja kunnioittaen.

      Säilytyspalvelun tarjoajien välinen yhteistyö

               28.

               Säilytyspalvelun tarjoajien olisi tarvittaessa jaettava kokemuksia, teknisiä ratkaisuja ja parhaita käytäntöjä laittoman verkkosisällön torjumiseksi keskuudessaan ja erityisesti sellaisten säilytyspalvelun tarjoajien kanssa, joilla on kokonsa tai toimintansa mittakaavan vuoksi vain rajallisesti resursseja ja asiantuntemusta, sekä myös säilytyspalvelun tarjoajien välillä käynnissä olevan käytännesääntöjä, yhteisymmärryspöytäkirjoja ja muita vapaaehtoisia järjestelyjä koskevan yhteistyön puitteissa.

      III LUKU

      Terroristiseen sisältöön liittyvät suositukset

      Yleistä

               29.

               Tässä luvussa esitettyjä terroristista sisältöä koskevia suosituksia sovelletaan II luvussa esitettyjen yleisten suositusten lisäksi.

               30.

               Säilytyspalvelun tarjoajien olisi nimenomaisesti mainittava palveluehdoissaan, että ne eivät säilytä terroristista sisältöä.

               31.

               Säilytyspalvelun tarjoajien olisi toteutettava 32–40 kohdan mukaisesti toimenpiteitä, jotka koskevat erityisesti terroristista sisältöä koskevia ilmoituksia, ennakoivia toimenpiteitä ja yhteistyötä, jotta ne eivät varastoi terroristista sisältöä.

      Terroristista sisältöä koskevien ilmoitusten tekeminen ja käsittely

               32.

               Jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että niiden toimivaltaisilla viranomaisilla on valmius ja riittävät resurssit havaita ja tunnistaa terroristinen sisältö ja toimittaa kyseisille säilytyspalvelun tarjoajille asiasta ilmoitus, erityisesti internetsisältöä koskevia ilmoituksia tekevien kansallisten yksiköiden välityksellä ja yhteistyössä Europolin alaisen internetsisältöä koskevia ilmoituksia tekevän EU:n yksikön kanssa.

               33.

               Olisi säädettävä mekanismeista, joilla terroristista sisältöä koskevia ilmoituksia voidaan tehdä. Ilmoituksien ja erityisesti internetsisältöä koskevia ilmoituksia tekevien kansallisten yksiköiden ja Europolin alaisen internetsisältöä koskevia ilmoituksia tekevän EU:n yksikön tekemien ilmoituksien käsittelyä varten olisi säädettävä nopeutetuista menettelyistä.

               34.

               Säilytyspalvelun tarjoajien olisi ilman aiheetonta viivytystä lähetettävä vahvistus terroristista sisältöä koskevan ilmoituksen vastaanottamisesta ja ilmoitettava toimivaltaiselle viranomaiselle tai Europolille päätöksestään, jonka se on tehnyt ilmoitetusta sisällöstä, ja kerrottava, milloin sisältö on poistettu tai pääsy siihen estetty tai miksi on päätetty olla poistamatta tietoa tai estämättä pääsyä siihen.

               35.

               Säilytyspalvelun tarjoajien olisi arvioitava ja tarvittaessa poistettava ilmoituksessa määritetty sisältö tai estettävä siihen pääsy yleensä tunnin kuluessa siitä, kun ne ovat saaneet ilmoituksen.

      Ennakoivat toimenpiteet

               36.

               Säilytyspalvelun tarjoajien olisi toteutettava oikeasuhteisia ja tarkkaan määritettyjä ennakoivia toimenpiteitä, myös automaattisia keinoja käyttämällä, jotta terroristinen sisältö voidaan havaita, tunnistaa ja nopeasti poistaa tai estää pääsy siihen.

               37.

               Säilytyspalvelun tarjoajien olisi toteutettava oikeasuhteisia ja tarkkaan määritettyjä ennakoivia toimenpiteitä, myös automaattisia keinoja käyttämällä, jotta voidaan välittömästi estää se, että sisällöntarjoajat julkaisevat uudelleen sisältöä, joka on jo poistettu tai johon pääsy on jo estetty siksi, että sitä pidetään terroristisena sisältönä.

      Yhteistyö

               38.

               Jotta voidaan estää terroristisen sisällön leviäminen säilytyspalvelusta toiseen, säilytyspalvelun tarjoajia olisi kannustettava tekemään yhteistyötä jakamalla ja optimoimalla tuloksellisia, asianmukaisia ja oikeasuhteisia teknisiä välineitä, kuten välineitä, jotka mahdollistavat sisällön automaattisen havaitsemisen. Jos se on teknisesti mahdollista, kaikki esitysmuodot, joissa terroristista sisältöä levitetään, olisi otettava huomioon. Tällaiseen yhteistyöhön olisi otettava mukaan erityisesti sellaiset säilytyspalvelun tarjoajat, joilla on kokonsa tai toimintansa mittakaavan vuoksi rajallisesti resursseja ja asiantuntemusta.

               39.

               Säilytyspalvelun tarjoajia olisi kannustettava toteuttamaan tarvittavat toimenpiteet, joita 38 kohdassa tarkoitettujen välineiden moitteeton toiminta ja parantaminen edellyttää, erityisesti luomalla tunnisteita, jotka liittyvät terroristisena pidettävään sisältöön, ja hyödyntämällä näiden välineiden mahdollisuudet täysimääräisesti.

               40.

               Toimivaltaisten viranomaisten ja säilytyspalvelun tarjoajien olisi sovittava, tarvittaessa myös Europolin kanssa, työjärjestelyistä, jotka koskevat terroristiseen verkkosisältöön liittyviä asioita, muun muassa ymmärryksen lisäämiseksi terroristisesta toiminnasta verkossa, terroristista sisältöä koskevien ilmoitusmekanismien parantamiseksi, tarpeettoman päällekkäisen työn ehkäisemiseksi ja terrorismiin liittyvää rikostutkintaa koskevien lainvalvontaviranomaisten pyyntöjen helpottamiseksi.

      IV LUKU

      Tietojen antaminen komissiolle

               41.

               Jäsenvaltioiden olisi säännöllisin väliajoin, mieluiten kolmen kuukauden välein, raportoitava komissiolle toimivaltaisten viranomaistensa tekemistä terroristista sisältöä koskevista ilmoituksista ja päätöksistä, joita säilytyspalvelun tarjoajat ovat tehneet kyseisten ilmoitusten perusteella, sekä terroristisen sisällön torjuntaan liittyvästä yhteistyöstään säilytyspalvelun tarjoajien kanssa.

               42.

               Jotta tämän suosituksen noudattamista voidaan arvioida terroristisen sisällön osalta viimeistään kolmen kuukauden kuluttua suosituksen julkaisemisesta, säilytyspalvelun tarjoajien olisi toimitettava komissiolle sen pyynnöstä kaikki asiaankuuluvat tiedot tällaista seurantaa varten. Tällaista tietoa voi olla erityisesti tieto sellaisen sisällön määrästä, joka on poistettu tai johon pääsy on estetty joko terroristista sisältöä koskevien tai laitonta sisältöä koskevien ilmoitusten perusteella tai toteuttamalla ennakoivia toimia ja käyttämällä automaattisia keinoja. Siihen voi sisältyä myös vastaanotettujen terroristista sisältöä koskevien ilmoitusten määrä ja aika, jonka kuluessa on toteutettu toimenpiteitä, sekä sen sisällön määrä, jonka julkaiseminen tai uudelleenjulkaiseminen on estetty käyttämällä automaattista sisällön havaitsemista ja muita teknisiä välineitä.

               43.

               Jotta tämän suosituksen noudattamista voidaan arvioida muun laittoman sisällön kuin terroristisen sisällön osalta viimeistään kuuden kuukauden kuluttua suosituksen julkaisemisesta, jäsenvaltioiden ja säilytyspalvelun tarjoajien olisi toimitettava komissiolle sen pyynnöstä kaikki asiaankuuluvat tiedot tällaista seurantaa varten.

      Tehty Brysselissä 1 päivänä maaliskuuta 2018.

            Komission puolesta

         Andrus ANSIP

            Varapuheenjohtaja

      (1)  COM(2017) 555 final, 28. syyskuuta 2017.

      (2)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2010/13/EU, annettu 10 päivänä maaliskuuta 2010, audiovisuaalisten mediapalvelujen tarjoamista koskevien jäsenvaltioiden tiettyjen lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta (audiovisuaalisia mediapalveluja koskeva direktiivi) (EUVL L 95, 15.4.2010, s. 1) COM(2016) 287 final.

      (3)  COM(2016) 593 final, 14. syyskuuta 2016.

      (4)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/31/EY, annettu 8 päivänä kesäkuuta 2000, tietoyhteiskunnan palveluja, erityisesti sähköistä kaupankäyntiä, sisämarkkinoilla koskevista tietyistä oikeudellisista näkökohdista (direktiivi sähköisestä kaupankäynnistä) (EYVL L 178, 17.7.2000, s. 1).

      (5)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2011/93/EU, annettu 13 päivänä joulukuuta 2011, lasten seksuaalisen hyväksikäytön ja seksuaalisen riiston sekä lapsipornografian torjumisesta ja neuvoston puitepäätöksen 2004/68/YOS korvaamisesta (EUVL L 335, 17.12.2011, s. 1).

      (6)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EU) 2017/541, annettu 15 päivänä maaliskuuta 2017, terrorismin torjumisesta sekä neuvoston puitepäätöksen 2002/475/YOS korvaamisesta sekä neuvoston päätöksen 2005/671/YOS muuttamisesta (EUVL L 88, 31.3.2017, s. 6).

      (7)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/48/EY, annettu 29 päivänä huhtikuuta 2004, teollis- ja tekijänoikeuksien noudattamisen varmistamisesta (EUVL L 157, 30.4.2004, s. 45).

      (8)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2016/679, annettu 27 päivänä huhtikuuta 2016, luonnollisten henkilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä sekä näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta ja direktiivin 95/46/EY kumoamisesta (yleinen tietosuoja-asetus) (EUVL L 119, 4.5.2016, s. 1).

      (9)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EU) 2016/680, annettu 27 päivänä huhtikuuta 2016, luonnollisten henkilöiden suojelusta toimivaltaisten viranomaisten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä rikosten ennalta estämistä, tutkimista, paljastamista tai rikoksiin liittyviä syytetoimia tai rikosoikeudellisten seuraamusten täytäntöönpanoa varten sekä näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta ja neuvoston puitepäätöksen 2008/977/YOS kumoamisesta (EUVL L 119, 4.5.2016, s. 89).