title: Neuvoston suositus Kreikalle, annettu 16 päivänä helmikuuta 2010 , talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen kanssa yhteensopimattoman Kreikan talouspolitiikan saattamiseksi suuntaviivojen mukaiseksi sekä talous- ja rahaliiton asianmukaisen toiminnan vaarantumisen riskin poistamiseksi

text:
               30.3.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 83/65

         NEUVOSTON SUOSITUS KREIKALLE,
   annettu 16 päivänä helmikuuta 2010,
   talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen kanssa yhteensopimattoman Kreikan talouspolitiikan saattamiseksi suuntaviivojen mukaiseksi sekä talous- ja rahaliiton asianmukaisen toiminnan vaarantumisen riskin poistamiseksi
   (2010/190/EU)
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 4 kohdan,
   ottaa huomioon komission suosituksen,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Makrotalouden ja julkisen talouden tilanne on heikentynyt Kreikassa huomattavasti viime vuonna, ja sen julkinen talous on mennyt laskusuhdanteen vuoksi paljon huonompaan suuntaan kuin oli osattu odottaa. Tämä kehitys johtuu paljolti pitkän aikavälin kansallisista tekijöistä, jotka ovat heikentäneet Kreikan talouden nettoluotonantoasemaa sekä lisänneet ja pitkittäneet ulkoista epätasapainoa, heijastaen samalla kilpailukyvyn huomattavaa heikkenemistä ja julkisen talouden rahoitusaseman selvää huononemista.

               (2)

               Finanssipolitiikan harjoittamisen, julkishallinnon tehokkuuden ja rakenneuudistusten puuttumisen (missä Kerikka suoriutuu indikaattorien mukaan huonosti kansainvälisiin viitearvoihin verrattuna) kannalta tarkasteltuna kansallinen politiikka on osaltaan heikentänyt talouden tilannetta ja finanssipoliittista kehitystä.

               (3)

               Nykytilanteessa Kreikan talouden pitkän aikavälin kestävyyteen kohdistuu suuria haasteita. Taloudellinen ja finanssipoliittinen tilanne voi aiheuttaa kielteisiä heijastusvaikutuksia muihin euroalueen maihin, kuten valtion joukkovelkakirjojen korkoeron kehitys joissain jäsenvaltioissa osoittaa. Nykyinen tilanne uhkaa lisäksi vaarantaa talous- ja rahaliiton asianmukaisen toiminnan.

               (4)

               Neuvosto ja komissio ovat toistuvasti useamman monenvälisen valvontajärjestelyn yhteydessä korostaneet Kreikan talouden pidemmän aikavälin rakenteellisia ongelmia. Näihin kuuluvat muun muassa julkisen talouden valvonta vakaus- ja kasvusopimuksen ja Lissabonin strategian luomassa kehyksessä, jossa talouspolitiikan laajat suuntaviivat (1) tarjoavat yleisen viitekehyksen unionin ja euroalueen rakenneuudistusta varten. Niihin kuuluvat jäsenvaltioille annettavat suositukset noudattaa niiden keskipitkän aikavälin finanssipoliittisia tavoitteita, toteuttaa tehokkaita toimia liiallisen alijäämän oikaisemiseksi nopeasti ja pyrkiä korjaamaan vaihtotaseen alijäämää toteuttamalla rakenneuudistuksia, parantamalla ulkoista kilpailukykyä ja edistämällä alijäämän korjaamista finanssipolitiikan avulla.

               (5)

               Ottaen huomioon Kreikan taloudessa syvällä istuvat rakenteelliset ongelmat, jotka liittyvät niin julkiseen talouteen kuin työ- ja tuotemarkkinoihin, neuvosto totesi 25 päivänä kesäkuuta 2009 antamassaan suosituksessaan (2), että Kreikan on ”ehdottomasti lisättävä panostustaan makrotalouden epätasapainon ja taloutensa rakenteellisten heikkouksien poistamiseen”, ja antoi Kreikalle maakohtaiset suositukset, joiden mukaan Kreikan olisi muun muassa jatkettava julkisen talouden vakauttamista, lisättävä ammatillisten palvelujen alalla käytävää kilpailua ja toteutettava T&K-investointeja lisääviä uudistuksia, tehostettava rakennerahastojen käyttöä, uudistettava julkishallintoa ja toteutettava monenlaisia työmarkkinatoimenpiteitä yhdennetyn joustoturvamallin puitteissa. Neuvosto suositti samalla, että Kreikka euroalueeseen kuuluvana varmistaisi julkisen talouden kestävyyden ja parantaisi julkisen talouden laatua, nykyaikaistaisi julkishallintoa ja noudattaisi unionin yhteisiä joustoturvaperiaatteita.

               (6)

               Kreikan talous- ja finanssipolitiikka ei ole talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen mukaisesti annettujen maakohtaisten suositusten eikä euroalueen muodostaville jäsenvaltioille jäsenvaltioiden ja yhteisön talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista 14 päivänä toukokuuta 2008 annetun neuvoston suositukseen sisältyvien suositusten mukaista.

               (7)

               Kreikka toimitti 15 päivänä tammikuuta 2010 vakausohjelmansa vuoden 2010 tarkistuksen, joka sisältää julkisen talouden tavoitteet vuoteen 2013 asti ja jota olisi tarkasteltava Kreikan parlamentin 23 päivänä joulukuuta 2009 hyväksymän vuoden 2010 talousarvion rinnalla. Neuvosto antoi 16 päivänä helmikuuta 2010 lausunnon Kreikan vakausohjelman vuoden 2010 tarkistuksesta julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 (3) 5 artiklan 3 kohdan mukaisesti. Neuvosto antoi myös 16 päivänä helmikuuta 2010 Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 126 artiklan 9 kohdan mukaisen päätöksen, jossa Kreikkaa vaaditaan toteuttamaan sellaisia alijäämää supistavia toimenpiteitä, joita pidetään tarpeellisina liiallisen alijäämän tilanteen korjaamiseksi, jäljempänä ’neuvoston 16 päivänä helmikuuta 2010 antama päätös’ (4).

               (8)

               Talouspolitiikan yhteensovittamisen asianmukainen toiminta euroalueella edellyttää, että SEUT-sopimuksen 121 artiklan nojalla käytössä olevia välineitä käytetään hyvissä ajoin. Komissio voi SEUT-sopimuksen 121 artiklan 4 kohdan mukaan antaa kyseiselle jäsenvaltiolle varoituksen ja suositella, että neuvosto antaa tuolle jäsenvaltiolle tarpeelliset suositukset. Tilanteen vakavuus huomioon ottaen ja johdonmukaisuuden varmistamiseksi neuvoston 16 päivänä helmikuuta 2010 antaman päätöksen kanssa on asianmukaista, että neuvosto antaa tarpeellisia suosituksia. Lisäksi neuvosto voi komission ehdotuksesta päättää julkistaa suosituksensa.

               (9)

               Vaikka makrotaloudelliset olosuhteet ovat vuonna 2009 heikentyneet voimakkaammin kuin viranomaiset olivat ennakoineet, julkinen talous on ennustettua jyrkemmän laskusuhdanteen vuoksi mennyt paljon huonompaan suuntaan kuin oli osattu odottaa. Heikentyminen johtuu paljolti Kreikan hallituksen noudattamasta finanssipolitiikasta. Julkisen talouden alijäämäksi arvioidaan tällä hetkellä 12,75 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2009, kun tammikuussa 2009 tarkistetussa vakausohjelmassa tavoitteeksi oli asetettu 3,75 prosenttia suhteessa BKT:hen.

               (10)

               Kreikan parlamentin 23 päivänä joulukuuta 2009 hyväksymässä vuoden 2010 talousarviossa vuoden 2010 alijäämätavoitteeksi asetettiin 9,1 prosenttia suhteessa BKT:hen. Kreikan viranomaiset ovat sittemmin ilmoittaneet aikomuksestaan nopeuttaa julkisen talouden sopeutusta jo vuonna 2010 ja asettaneet vuoden 2010 julkisen talouden tavoitteeksi 8,7 prosenttia suhteessa BKT:hen. Tammikuussa 2010 tarkistetussa vakausohjelmassa vuoden 2010 tarkistetuksi julkisen talouden tavoitteeksi vahvistettiin 8,7 prosenttia suhteessa BKT:hen.

               (11)

               Väestön ikääntymisestä julkisiin menoihin aiheutuvat pitkän aikavälin vaikutukset ovat selvästi unionin keskiarvoa merkittävämmät johtuen lähinnä eläkemenojen erittäin suuresta ennakoidusta kasvusta suhteessa BKT:hen tulevina vuosikymmeninä. Julkisen talouden kestävyyttä koskeneessa komission yksiköiden vuoden 2009 kertomuksessa osoitetaankin, että käytettävissä olevien indikaattorien mukaan julkisen talouden kestävyyteen kohdistuu erittäin suuria riskejä, joihin on julkisen talouden vakauttamisen ohella puututtava uudistamalla eläke- ja terveydenhuoltojärjestelmiä. Kreikan eläkejärjestelmässä on monenlaisia puutteita kuten sen kattavuuden hajanaisuus. Vaikka etuussuhde on Kreikassa yksi unionin korkeimmista – mikä puolestaan vaikuttaa kielteisesti työteon kannustimiin, kuten varsinkin ikääntyneiden työntekijöiden alhainen työllisyysaste osoittaa – köyhyysriski Kreikan vanhusten keskuudessa on yksi suurimmista. Ongelmaton ei ole myöskään varhaiseläkejärjestelmä, joka tarjoaa vaihtoehtoisia, mutta kalliita, eläkkeellejäämistapoja. Myös terveydenhuoltojärjestelmä kaipaa uudistusta eritoten tehokkuuden ja hallinnon huomattavaksi parantamiseksi, sillä talousarvio on niiden vuoksi ylittynyt toistuvasti. Työvoiman tarjonnan kasvattamista olisi tuettava työelämän uudistuksin, jotta maksupohjaa voidaan laajentaa.

               (12)

               Kreikan olisi saatava palautettua kilpailukykyään ja vähennettyä suuria ulkoisia epätasapainotekijöitä. Tässä tilanteessa Kreikan olisi talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen mukaisesti pyrittävä korjaamaan vaihtotaseen alijäämä ”toteuttamalla rakenteellisia uudistuksia ja edistämällä ulkoista kilpailukykyä sekä (…) korjaamaan sitä finanssipolitiikan avulla”. Sen vuoksi Kreikan viranomaisten olisi toteutettava pysyviä toimenpiteitä, joilla hillitään juoksevia perusmenoja, myös julkisen sektorin palkkakustannuksia, ja toteutettava kiireellisesti rakenneuudistuksia työ- ja tuotemarkkinoilla. Kreikan viranomaisten olisi erityisesti varmistettava, että julkisen talouden vakauttamistoimenpiteillä myös parannetaan julkisen talouden laatua osana kattavaa uudistusohjelmaa, ja samalla nopeasti toteutettava uusia toimia verohallinnon uudistamiseksi.

               (13)

               Erilaisten indikaattorien ja analyysien mukaan Kreikan hintakilpailukyky on heikentynyt voimakkaasti ja jatkuvasti kymmenen viime vuoden aikana. Tämä johtuu siitä, että palkat ovat kasvaneet paljon tuottavuutta nopeammin. Yksityissektorin palkkoihin suhteutettuna julkisen sektorin palkat ovat nousseet Kreikassa muita euroalueen talouksia nopeammin ja vaikuttaneet yleisiin palkkaneuvotteluihin, mikä osoittaa, että julkisella sektorilla on ratkaiseva merkitys pyrittäessä palauttamaan palkkamaltti. Lisäksi Kreikan kollektiivisen palkkaneuvottelujärjestelmän tietyt piirteet (esimerkiksi se, että neuvottelut käydään ”välimaastossa”) voivat selittää osaltaan palkkojen ja tuottavuuden kasvun epäsuhtaa ja edellyttää, että muutoksista sovitaan työmarkkinaosapuolten tasolla. Palkkaneuvottelujärjestelmän on vastaisuudessa tuettava palkkojen muutoksia, jotka vastaavat paremmin kilpailukykyä, tuottavuuden kasvua ja työmarkkinoiden olosuhteita.

               (14)

               Julkishallinto on ollut merkittävä este talouden tehostamiselle Kreikassa. Useimmissa julkista sektoria koskevissa kansainvälisissä vertailuissa Kreikka suoriutuu huonosti, ja monien ongelmien otaksutaan johtuvan riittämättömistä hallinnollisista valmiuksista ja tehottomuudesta. Viranomaiset ovat sitoutuneet parantamaan julkishallinnon toimintaa vähentämällä henkilöstöä, parantamalla henkilöstöhallintoa julkishallinnon yksiköissä, leikkaamalla kustannuksia, lisäämällä avoimuutta, parantamalla oikeusvarmuutta ja tehostamalla politiikkojen täytäntöönpanoa.

               (15)

               Kreikan liiketoimintaympäristössä ja tuotemarkkinoiden toiminnassa on edelleen huomattavasti parantamisen varaa. Yritykset joutuvat selviämään monimutkaisista, rasittavista ja pitkällisistä hallinnollisista menettelyistä. Ammatilliset palvelut ovat tiukasti säänneltyjä, ja kilpailun esteet ovat unionin suurimpia. Lisäksi verkkotoimialojen (esimerkiksi energia) vapauttaminen on jäänyt jälkeen unionin keskiarvosta, samoin markkinoiden avautuminen liikennealalla, erityisesti rautateillä. Näiden alojen uudistuksilla voitaisiin lisätä yksityissektorin investointeja ja työllisyyttä vähäisin julkiselle taloudelle aiheutuvin kustannuksin. Tuotemarkkinoiden uudistuksista voisi myös olla apua työmarkkinauudistusten toteuttamisessa kustannuspaineita alentamalla.

               (16)

               Kreikan työmarkkinoita on myös uudistettava joustoturvaa koskevien yleisten periaatteiden mukaisesti, kuten neuvosto toteaa työllisyyspolitiikkojen täytäntöönpanosta vuonna 2009 antamissaan suosituksissa. Nuoriin on tarpeen kiinnittää erityistä huomiota, sillä heillä on vaikeuksia päästä virallisen työn piiriin. Siirtymisiä työmarkkinoilla on tuettava muun muassa parantamalla koulutuspolitiikkoja, kehittämällä työvoiman taitoja ja tehostamalla aktiivisia työmarkkinapolitiikkoja myös Euroopan sosiaalirahaston tuella. On myös tarvetta helpottaa työsuhdeturvaa koskevaa lainsäädäntöä. Harjoitettavien politiikkojen olisi lisäksi kannustettava aktiivista työmarkkinoille osallistumista. Näiden suositusten täytäntöönpano on ensiarvoisen tärkeää Kreikan taloudelle. Sen vuoksi talouden alalla toteutettujen rakennetoimien työllisyysvaikutukset olisi otettava asianmukaisesti huomioon.

               (17)

               Unionin rakenne- ja koheesiorahastojen käytön jouduttamisella ja tehostamisella voi olla ratkaiseva merkitys pyrittäessä onnistuneesti palauttamaan kilpailukyky ja julkisen talouden kestävyys. Rahastojen varojen hyödyntäminen on jäänyt jälkeen muista jäsenvaltioista. Toimimalla yhteistyössä komission kanssa varojen hyödyntämisen ja toimenpideohjelmien suunnittelun parantamiseksi Kreikka pystyisi rahoittamaan keskeiset julkiset investoinnit, joilla tuetaan pitkän aikavälin kasvupotentiaalia samaan aikaan kun julkisen talouden vakauttamisessa olisi mahdollista edetä. Erityistä huomiota olisi kiinnitettävä toimenpideohjelmiin ”Hallinnonuudistus” ja ”Digitaalinen konvergenssi”, sillä niillä tuetaan julkishallinnon tärkeitä uudistuksia, jotka ovat keskeisiä tammikuussa 2010 tarkistetussa vakausohjelmassa hahmotellun uudistusstrategian kannalta. Esimerkiksi näihin toimintaohjelmiin sisältyvillä unionin rakennerahastovaroilla voitaisiin tukea julkishallintoa terveydenhuoltoalan uudistuksissa, julkisia työvoimapalveluja, elinikäistä oppimista ja laittoman työnteon torjuntaa sekä luoda tehokkaita sääntelyn valvontaan ja täytäntöönpanoon liittyviä valmiuksia.

               (18)

               Kreikan pankit näyttävän olevan suhteellisen vakaassa asemassa kannattavuuden ja vakavaraisuuden suhteen. Lisäksi alan häiriönsietokyky on varmistettu kattavalla stressitestauksella. Kreikan pankeilla on edelleen vain vähän järjestämättömiä lainoja (noin 7,2 % kaikista lainoista) ja lainoja on suhteellisen vähän suhteessa talletuksiin. Kreikan pankkialalla on kuitenkin ollut vaikeuksia saada rahoitusta tukkumarkkinoilta, ja se on näin ollen ollut huomattavan riippuvainen eurojärjestelmän luotonannosta. Vaikka Kreikan pankkijärjestelmä on yleisesti ottaen vakaa ja kärsinyt vähemmän kuin eräät muut jäsenvaltiot maailmanlaajuisesta finanssikriisistä, sen ei odoteta pysyvän immuunina Kreikan julkisen talouden vaikeuksille. Huolta aiheuttavat myös joidenkin Kreikan naapurimaiden taloudelliset ja rahoitukselliset ongelmat.

               (19)

               Kun otetaan huomioon maailmanlaajuisen talous- ja finanssikriisin vaikutus Kreikan talouteen, asiaan liittyvä riskien uudelleenhinnoittelu lisää velkarasitukseen kohdistuvaa painetta entisestään ja korottaa julkiseen velkaan liittyviä riskipreemioita,

         SUOSITTAA:

               1.

               Ottaen huomioon Kreikan julkisen talouden ja laajemmin koko talouden institutionaaliset heikkoudet Kreikan olisi mahdollisimman pian laadittava tammikuussa 2010 tarkistetussa vakausohjelmassa kaavailtua pitemmälle ulottuva rohkea ja kattava rakenneuudistuspaketti ja pantava se täytäntöön. Esitetyille uudistuksille olisi oltava selkeät ja yksityiskohtaiset aikataulut, joita olisi noudatettava nääiden täytöntöönpanon aikana. Ottaen huomioon, että on tärkeää varmistaa palkkaneuvottelujärjestelmän tehokkuus ja tarve yleiseen palkkamalttiin Kreikan olisi erityisesti

                           a)

                           alennettava julkisia palkkamenoja sen varmistamiseksi, että julkisen sektorin palkkapolitiikka ohjaa yksityissektorin palkanmuodostusta ja edistää yleistä palkkamalttia;

                           b)

                           virtaviivaistettava julkisen hallinnon suoraan työllistämien työntekijöiden palkkajärjestelmää ottamalla käyttöön yhdennetyt periaatteet palkkojen määrittelylle ja niiden suunnittelulle sekä yhdenmukaistamalla palkkataulukkoa; tätä palkkapolitiikkaa olisi sovellettava myös julkisten yritysten työntekijöiden korvaussääntöihin;

                           c)

                           parannettava palkanmuodostusjärjestelmän joustavuutta tukemalla hajautetumpia palkkaneuvotteluja (esimerkiksi välttämällä työehtosopimusten hallinnollinen laajentaminen yrityksiin, jotka eivät osallistu neuvotteluihin), myös siten, että erottaudutaan julkisen sektorin palkkakehityksestä; parannettava palkkaneuvottelulain täytäntöönpanoa poikkeuslausekkeen soveltamisen rajoittamiseksi.

               2.

               Kun otetaan huomioon eläkejärjestelmän uudistuksen kiireellisyys ja julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyteen liittyvät haasteet, Kreikan olisi

                           a)

                           toteutettava pikaisesti kattava eläkeuudistus, joka edistäisi osaltaan julkisen talouden kestävyyttä;

                           b)

                           varmistettava, että naisiin ja miehiin sovelletaan samaa lakisääteistä eläkeikää, ja otettava käyttöön lisäparametreja eläkkeen määrän ja lakimääräisen eläkeiän mukauttamiseksi automaattisesti taloudellisten ja väestötieteellisten taustatekijöiden muutosten perusteella;

                           c)

                           varmistettava, ettät työvoiman tarjonnan kasvattamista ja työllisyyttä tuetaan kattavin työelämän uudistuksin, jotta maksupohjaa voidaan laajentaa;

                           d)

                           mukautettava eläkkeiden myöntämismallia parantamalla suoritettujen maksujen ja saatujen etuuksien välistä yhteyttä ja indeksoimalla eläkkeet hintoihin tähänastisen harkinnanvaraisen indeksoinnin sijaan;

                           e)

                           nostettava keskimääräistä työmarkkinoiltapoistumisen ikää tiukentamalla varhaiseläkkeelle pääsemisen perusteita; supistettava huomattavasti varhaiseläkkeeseen oikeuttavien ammattien luetteloa, joka on nykyisin aivan liian pitkä;

                           f)

                           yksinkertaistettava hajanaista eläkejärjestelmää ja otettava käyttöön eläkkeellepääsyä, maksuja, oikeuksien kertymistä ja indeksointia koskeva yleisesti sitova lainsäädäntö;

                           g)

                           annettava tarvittavat säädökset jo vuonna 2010.

               3.

               Terveydenhuollon uudistuksissa olisi keskityttävä seuraaviin aloihin:

                           a)

                           terveydenhuoltojärjestelmän erittäin pirstoutuneen rakenteen ja sen hallinnon tarkistaminen;

                           b)

                           julkisten perusterveydenhuoltopalvelujen laadun ja tehokkuuden parantaminen;

                           c)

                           sairaalojen hallinto- ja kirjanpitomenettelyjen nykyaikaistaminen;

                           d)

                           hankintamenettelyjen parantaminen, myös tarkistamalla hankittavia lääkkeitä koskevaa luetteloa.

               4.

               Julkishallinnon tehokkuutta on parannettava. Tätä varten Kreikan olisi

                           a)

                           kehitettävä, hyväksyttävä ja toteutettava strateginen uudistus, jota tarvitaan avoimuuden huomattavaa lisäämistä varten ja Kreikan julkishallinnon tehokkuuden parantamiseksi; tämä on tarkoitus perustua julkisen hallinnon kokonaisrakenteen riippumattomaan ja funktionaaliseen tarkasteluun, jotta voidaan parantaa julkisen hallinnon tehokkuutta politiikan eri aloilla, erityisesti päätöksentekorakenteita, vastuun jakautumista instituutioiden välillä, keskeisten ministeriöiden sisäistä organisaatiota sekä täytäntöönpanon valvontaa ja sitä koskevaa tilivelvollisuutta samoin kuin henkilöstön määrän ja -hallinnon asianmukaisuutta; julkisen sektorin työllistävyyden nouseva suunta olisi käännettävä;

                           b)

                           vähentää kuntien ja paikallisneuvostojen lukumäärää huomattavien menosäästöjen aikaansaamiseksi;

                           c)

                           toteutettava toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että julkiset hankinnat tehdään kustannustehokkaalla, avoimella ja kilpailullisella tavalla.

               5.

               Jo vuonna 2010 etusijalle olisi asetettava myös tuotemarkkinoiden ja liiketoimintaympäristön toimivuuden parantaminen. Tätä varten Kreikan olisi

                           a)

                           saavutettava sääntelyn parantamista koskevassa suunnitelmassa vahvistetut tavoitteet yksinkertaistamalla yrityksen perustamista, toimilupia ja toimintaa koskevia menettelyjä; suoraviivaistamalla ja yksinkertaistamalla Kreikan sääntelyjärjestelmää perustamalla kuhunkin ministeriöön sääntelyn parantamiseen erikoistuneita yksiköitä, lujittamalla vaikutustenarviointien asemaa ja yleisellä tasolla nopeuttamalla hallinnollisen rasitteen vähentämiseen tähtäävän ohjelman toteuttamista;

                           b)

                           hyväksyttävä ja otettava käyttöön selkeä ja toimintapainotteinen kilpailupoliittinen kehys, priorisointia koskevien sääntöjen tarkastelu ja valvontakäytäntöjen uudistus mukaan luettuina; lujitettava Kreikan kilpailuviranomaisen asemaa ja valmiuksia;

                           c)

                           pantava palveludirektiivin säännöt täytäntöön pikaisesti ja kunnianhimoisesti;

                           d)

                           toteutettava tuloksellisia toimia asiantuntijapalvelujen alalla käytävän kilpailun lisäämiseksi;

                           e)

                           edistettävä ja valvottava liikenne- ja energia-alan sääntelyn purkamista erityisesti poistamalla hintarajoituksia ja markkinoille pääsyn esteitä maanteiden tavaraliikenteen alalla, panemalla ensimmäinen rautatiepaketti (5) täytäntöön kaikilta osin rautatieliikennealan markkinoiden avautumisen edistämiseksi ja nopeuttamalla sähköalan vapauttamista vakiintuneille toiminnanharjoittajille nykyisin varattujen toimintojen eriyttämisen avulla;

                           f)

                           lievennettävä vähittäiskaupan sääntelyä.

               6.

               Tuottavuuden ja työllisyyden kasvun tukemiseksi Kreikan olisi

                           a)

                           toteutettava välittömästi toimenpiteitä laittoman työteon torjumiseksi;

                           b)

                           tarkistettava työmarkkinoiden sääntelyä, työsuhdeturvaa koskeva lainsäädäntö mukaan lukien, työvoiman tarjonnan lisäämiseksi;

                           c)

                           tuettava työvoiman kysyntää tehostamalla työvoimakustannusten kohdennettua alentamista;

                           d)

                           uudistamalla koulutusjärjestelmää, jotta työvoiman osaamistasoa parannettaisiin työmarkkinoiden tarpeita vastaavaksi.

               7.

               Ottaen huomioon tarve parantaa tuottavuutta muun muassa julkisia investointeja koskevien ensisijaisten strategioiden avulla Kreikan olisi toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet EU:n rakennerahastovarojen hyödyntämisen nopeuttamiseksi ja tehostamiseksi. Tässä yhteydessä olisi kiinnitettävä erityistä huomiota toimenpideohjelmien ”Hallinnonuudistus” ja ”Digitaalinen konvergenssi” nopeaan ja tehokkaaseen toteuttamiseen, sillä niillä tuetaan julkishallinnon tärkeitä uudistuksia, mikä on keskeistä tammikuussa 2010 tarkistetussa vakausohjelmassa hahmotellun uudistusstrategian kannalta.

               8.

               Kreikkaa kehotetaan raportoimaan tämän suosituksen perusteella toteutetuista toimenpiteistä ja vakausohjelman tammikuun 2010 tarkistuksessa esitettyjen rakenteellisten toimenpiteiden toteutusaikataulusta 16 päivänä helmikuuta 2010 hyväksytyn neuvoston päätöksen 4 artiklan 2 kohdan mukaisesti neljännesvuosittain annettavissa kertomuksissa.

      Tämä suositus on osoitettu Helleenien tasavallalle.
      Tehty Brysselissä 16 päivänä helmikuuta 2010.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         E. SALGADO

      (1)  http://ec.europa.eu/economy_finance/structural_reforms/growth_jobs/guidelines/index_en.htm

      (2)  Neuvoston suositus 2009/531/EY, annettu 25 päivänä kesäkuuta 2009, jäsenvaltioiden ja yhteisön talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen tarkistamisesta ja jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikkojen täytäntöönpanosta (EUVL L 183, 15.7.2009, s. 1).

      (3)  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (4)  EYVL L 83, 30.3.2010, s. 13.

      (5)  Direktiivit 91/440/ETY (EYVL L 237, 24.8.1991, s. 25), 95/18/EY (EYVL L 143, 27.6.1995, s. 70) ja 2001/14/EY (EYVL L 75, 15.3.2001, s. 29).


Avis juridique important

|

31995H0111

95/111/EY: Neuvoston suositus, annettu 20 päivänä maaliskuuta 1995, Euroopan kehitysrahaston (1979) (viides EKR) toimenpiteiden toteuttamisesta komissiolle myönnettäväksi vastuuvapaudeksi varainhoitovuodelta 1993

Virallinen lehti nro L 080 , 08/04/1995 s. 0043 - 0043

NEUVOSTON SUOSITUS,annettu 20 päivänä maaliskuuta 1995,Euroopan kehitysrahaston (1979) (viides EKR) toimenpiteiden toteuttamisesta komissiolle myönnettäväksi vastuuvapaudeksi varainhoitovuodelta 1993 (95/111/EY) EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 206 artiklan,ottaa huomioon Loméssa 31 päivänä lokakuuta 1979 allekirjoitetun toisen AKT-ETY-yleissopimuksen,ottaa huomioon 16 päivänä joulukuuta 1980 tehdyn neuvoston päätöksen 80/1186/ETY merentakaisten maiden ja alueiden assosioinnista Euroopan talousyhteisöön (1),ottaa huomioon 20 päivänä marraskuuta 1979 allekirjoitetun sisäisen sopimuksen yhteisön tuen rahoituksesta ja hallinnasta (2) ja erityisesti sen 29 artiklan 3 kohdan,ottaa huomioon 17 päivänä maaliskuuta 1981 annetun, viidenteen Euroopan kehitysrahastoon (3) sovellettavan varainhoitoasetuksen ja erityisesti sen 66-70 artiklan,on tutkinut Euroopan kehitysrahaston (1979) (viides EKR) toimenpiteisiin liittyvät tulostilin ja taseen, jotka on päätetty 31 päivänä joulukuuta 1993, sekä tilintarkastustuomioistuimen kertomuksen varainhoitovuodelta 1993 (4) komission vastauksineen,sekä katsoo, ettäsisäisen sopimuksen 29 artiklan 3 kohdan nojalla Euroopan parlamentti antaa neuvoston suosituksesta komissiolle vastuuvapauden Euroopan kehitysrahaston (1979) (viides EKR) hallinnasta,komissio on toteuttanut Euroopan kehitysrahaston (1979) (viides EKR) toimenpiteet kokonaisuudessaan tyydyttävällä tavalla, jaSUOSITTELEE Euroopan parlamentille, että tämä myöntää komissiolle vastuuvapauden Euroopan kehitysrahaston (1979) (viides EKR) toimenpiteiden toteuttamisesta varainhoitovuodelta 1993.Tehty Brysselissä 20 päivänä maaliskuuta 1995.Neuvoston puolestaE. ALPHANDÉRYPuheenjohtaja(1) EYVL N:o L 361, 31.12.1980, s. 1(2) EYVL N:o L 347, 22.12.1980, s. 210(3) EYVL N:o L 101, 11.4.1981, s. 12(4) EYVL N:o C 327, 24.11.1994, s. 264-300 ja 421-435


Avis juridique important

|

32003H0120

Komission suositus annettu 20 päivänä helmikuuta 2003, väestön suojelemisesta ja sille suunnattavasta tiedotuksesta, kun on kyse tiettyjen luonnosta peräisin olevien elintarvikkeiden Tšernobylin ydinvoimalaonnettomuuden seurauksena edelleen sisältämän radioaktiivisen cesiumin aiheuttamasta altistuksesta (tiedoksiannettu numerolla K(2003) 510)

Virallinen lehti nro L 047 , 21/02/2003 s. 0053 - 0055

Komission suositusannettu 20 päivänä helmikuuta 2003,väestön suojelemisesta ja sille suunnattavasta tiedotuksesta, kun on kyse tiettyjen luonnosta peräisin olevien elintarvikkeiden Tsernobylin ydinvoimalaonnettomuuden seurauksena edelleen sisältämän radioaktiivisen cesiumin aiheuttamasta altistuksesta(tiedoksiannettu numerolla K(2003) 510)(2003/120/EY)EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 38 artiklan 1 kohdan ja 124 artiklan toisen luetelmakohdan,ottaa huomioon tieteellis-teknisen komitean perustamissopimuksen 31 artiklan mukaisesti nimeämän asiantuntijaryhmän lausunnon,sekä katsoo seuraavaa:(1) Tsernobylin ydinvoimalassa 26 päivänä huhtikuuta 1986 tapahtuneen onnettomuuden seurauksena ilmakehään pääsi huomattavia määriä radioaktiivisia aineita.(2) Tsernobylin ydinvoimalaonnettomuudesta peräisin olevan radioaktiivisen cesiumin laskeumat ovat vaikuttaneet lukuisiin kolmansiin maihin.(3) Laskeumat ovat huomattavassa määrin vaikuttaneet tiettyihin useiden jäsenvaltioiden ja Euroopan unioniin pyrkivien ehdokasmaiden alueisiin.(4) Kolmansista maista peräisin olevien maataloustuotteiden tuontiedellytyksistä Tsernobylin ydinvoimalaonnettomuuden jälkeen 22 päivänä maaliskuuta 1990 annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 737/90(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 616/2000(2), vahvistetaan kolmansista maista peräisin olevien ja ihmisravinnoksi tarkoitettujen maataloustuotteiden tuontia varten radioaktiivisen cesiumin enimmäistasot, joiden noudattamista jäsenvaltioiden on valvottava.(5) Kolmansista maista peräisin olevien maataloustuotteiden tuontiedellytyksistä Tsernobylin ydinvoimalaonnettomuuden jälkeen 30 päivänä toukokuuta 1986 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1707/86(3) hyväksymisen yhteydessä jäsenvaltiot sitoutuivat 12 päivänä toukokuuta 1986 antamassaan lausumassa soveltamaan samoja enimmäistasoja yhteisön sisäiseen kauppaan.(6) Yksityiskohtaisista säännöistä kolmansista maista peräisin olevien maataloustuotteiden tuontiedellytyksistä Tsernobylin ydinvoimalaonnettomuuden jälkeen annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 737/90 soveltamiseksi 27 päivänä heinäkuuta 1999 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 1661/1999(4) sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1608/2002(5) otetaan muun muassa käyttöön erityisedellytykset, joilla tiukennetaan joistakin kolmansista maista tuotavien viljelemättömien sienien valvontaa.(7) Jäsenvaltiot ovat soveltaneet ja soveltavat yhä edelleen tarvittaessa samantyyppisiä tarkastuksia ja edellytyksiä oman maatalousteollisuutensa elintarviketoimitusketjuja pitkin saatavien elintarvikkeiden saattamiseen markkinoille; tämä koskee erityisesti lampaiden ja porojen lihaa.(8) Jäsenvaltioiden alueilla paikan päällä toteutettavat toimenpiteet ovat peräisin perusnormien vahvistamisesta työntekijöiden ja väestön terveyden suojelemiseksi ionisoivasta säteilystä aiheutuvilta vaaroilta 13 päivänä toukokuuta 1996 annetusta neuvoston direktiivistä 96/29/Euratom(6) ja Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen 35 ja 36 artiklassa esitetyistä voimassa olevista oikeudellisista velvoitteista.(9) Täysin ja osittain luonnontilaiset ekosysteemit, kuten metsät ja metsäalueet, ovat yleensä luonnonvaraisen riistan, marjojen ja sienien luonnollista elinympäristöä, ja radioaktiivinen cesium säilyy yleensä tällaisessa ekosysteemissä siirtyen maaperän päällimmäisistä kerroksista (karike), bakteereihin, mikrofaunaan, mikroflooraan ja kasvillisuuteen ja takaisin. Lisäksi tällaisten ekosysteemien maaperä, joka koostuu enimmäkseen orgaanisesta aineesta, lisää tavallisesti radioaktiivisen cesiumin biologista saatavuutta.(10) Ihmisen ravinnoksi käyttämät metsän kasvit ovat syötäviä marjalajeja ja erityisesti metsämarjoja, kuten mustikoita, suomuuraimia, karpaloita, vadelmia, karhunvatukoita ja metsämansikoita. Metsämarjoissa ilmenevän radioaktiivisen cesiumin pitoisuuksien kehityssuuntaukset osoittavat, että cesiumpitoisuus on laskenut hitaasti tai pysynyt vakaana Tsernobylin onnettomuuden jälkeen erityisesti monivuotisissa lajeissa.(11) Monissa syötävissä metsäsienilajeissa (kantarelleissa, herkkutateissa, orakkaissa ja muissa tunnetuissa syötävissä sienissä) on edelleen yli 600 Bq/kg ylittäviä radioaktiivisen cesiumin pitoisuuksia, mihin on syynä metsämaaperän vaikutus radioaktiivisen cesiumin saatavuuteen. Mykoritsasienet, jotka elävät symbioosissa puiden kanssa ja joilla on syvälle ulottuva rihmasto (esimerkiksi Boletus edulis) kärsivät laskeumista paljon myöhemmin, ja niiden radioaktiivisen cesiumin pitoisuudet ovat nykyään hyvin suuret.(12) Radioaktiivisen cesiumin aiheuttama kontaminaatio koskee myös eläinlajeja, kuten luonnonvaraista riistaa ja lihaa syöviä järvikaloja, alueilla, joissa laskeumat ovat suurimmat. Erityisesti runsaasti cesiumia sisältävien lajien (jäkälän, sammaleiden ja erityisesti tiettyjen sienilajien) kuuluminen eläimen ruokavalioon lisää selkeästi näitä lajeja syövän luonnonvaraisen riistan cesiumpitoisuuksia.(13) Oletuksena on, että useat metsissä ja muissa täysin tai osittain luonnontilaisissa ekosysteemeissä elävistä ja kasvavista lajeista peräisin olevat tuotteet sisältävät edelleen Tsernobylin onnettomuudesta aiheutuvaa radioaktiivista cesiumia, koska kyseisen radionuklidin fysikaalinen puoliintumisaika on noin 30 vuotta, eikä näiden tuotteiden sisältämän radioaktiivisen cesiumin pitoisuuksissa tule näin ollen lähivuosikymmeninä olemaan huomattavia muutoksia.(14) Joidenkin jäsenvaltioiden komissiolle viime vuosina toimittamista tiedoista on käynyt ilmi, että radioaktiivista cesiumia on löydetty suurina pitoisuuksina luonnonvaraisesta riistasta, marjoista, sienistä ja lihaa syövistä järvikaloista.(15) Yli 600 Bq/kg radioaktiivista cesiumia sisältävän luonnonvaraisen riistan lihan esiintyvyys on hitaasti laskemassa villisikaa lukuun ottamatta, mutta huomattava määrä lukuisten jäsenvaltioiden ja ehdokasmaiden tietyiltä alueilta peräisin olevan luonnonvaraisen riistan lihasta ylittää edelleen edellä mainitut tasot.(16) Tietyillä alueilla Saksan liittotasavallassa villisian liha saattaa metsäkauriiseen tai saksanhirveen verrattuna sisältää kymmenkertaisen tai sitäkin suuremman määrän radioaktiivista cesiumia. Yli 600 Bq/kg radioaktiivista cesiumia sisältävien villisikojen määrä on noussut jatkuvasti vuodesta 1996 lähtien, ja niiden osuus oli noin 51 prosenttia vuonna 1999 huippuarvojen ylittäessä 10000 Bq/kg.(17) Voidaan olettaa, että lukuisissa muissakin jäsenvaltioissa ja ehdokasmaissa, joissa radioaktiivisen cesiumin laskeumat ovat samantyyppiset, on alueita, joilla luonnonvaraisen riistan ja erityisesti villisian lihan cesiumpitoisuudet ovat verrattavissa Saksan liittotasavallassa esiintyviin pitoisuuksiin.(18) Tuoreiden tietojen mukaan lihaa syövien järvikalojen sisältämät radioaktiivisen cesiumin pitoisuudet ovat edelleen korkeat pahimmilla laskeuma-alueilla: hauen huippuarvot ylittävät 10000 Bq/kg ja ahvenen 5000 Bq/kg.(19) Syötävät luonnonvaraiset tuotteet voidaan saattaa markkinoille muitakin kanavia kuin maatalousteollisuuden toimitusketjuja pitkin, jolloin kansalliset lakisääteiset valvonta- ja tarkastustoimet saatetaan kiertää.(20) Jäsenvaltiot ovat Tsernobylin onnettomuuden jälkeen tiedottaneet väestölleen tiettyjen elintarvikeluokkien syömisestä aiheutuvista terveysriskeistä, mutta yleinen tietoisuus siitä, että luonnosta kerätyt ja saadut elintarvikkeet sisältävät edelleen cesiumia, pyrkii kuitenkin vähitellen heikkenemään.(21) Vaikkakin luonnonvaraisten tuotteiden radioaktiivisen saastumisen vaikutukset väestön yleiseen terveydentilaan ovat hyvin vähäiset, ei voida väheksyä niiden terveysriskiä, jotka nauttivat suuria määriä tällaisia tuotteita saastuneilta alueilta, minkä vuoksi on välttämätöntä lisätä väestön tietoisuutta vaaroista.(22) Elintarvikelainsäädäntöä koskevista yleisistä periaatteista ja vaatimuksista, Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen perustamisesta sekä elintarvikkeiden turvallisuuteen liittyvistä menettelyistä 28 päivänä tammikuuta 2002 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 178/2002(7) on perustettu nopea tiedonvaihtojärjestelmä. On välttämätöntä käyttää tätä järjestelmää jäsenvaltioiden väliseen tietojen vaihtoon todetuista sallitut enimmäistasot ylittävistä tapauksista,SUOSITTELEE SEURAAVAA:1. Jäsenvaltioiden olisi kuluttajien terveyden suojelemiseksi toteutettava asianmukaisia toimia varmistaakseen, että asetuksen (ETY) N:o 737/90 3 artiklassa annettuja cesium-134:n ja cesium-137:n enimmäistasoja noudatetaan yhteisössä, kun saatetaan markkinoille luonnonvaraista riistaa, metsämarjoja ja -sieniä sekä järvissä eläviä lihansyöjäkaloja.2. Jäsenvaltioiden olisi tiedotettava terveysriskeistä väestölleen alueilla, joilla tällaiset tuotteet saattavat ylittää sallitut enimmäistasot.3. Jäsenvaltioiden olisi asetuksessa (EY) N:o 2002/178 säädetyn nopean hälytysjärjestelmän avulla ilmoitettava komissiolle ja toisilleen todetuista tapauksista, joissa yhteisön markkinoille on saatettu enimmäistason ylittäviä tuotteita.4. Jäsenvaltioiden olisi ilmoitettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille tämän suosituksen johdosta toteuttamistaan toimista.Tehty Brysselissä 20 päivänä helmikuuta 2003.Komission puolestaMargot WallströmKomission jäsen(1) EYVL L 82, 29.3.1990, s. 1.(2) EYVL L 75, 24.3.2000, s. 1.(3) EYVL L 146, 31.5.1986, s. 88.(4) EYVL L 197, 29.7.1999, s. 17.(5) EYVL L 243, 11.9.2002, s. 7.(6) EYVL L 159, 29.6.1996, s. 1.(7) EYVL L 31, 1.2.2002, s. 1.


title: Komission suositus, annettu 8 päivänä syyskuuta 2011 , EU:n laajuisen eCall-palvelun tukemisesta sähköisissä viestintäverkoissa hätänumeroon 112 perustuvien ajoneuvojen hätäpuhelujen ( eCalls ) välittämiseksi ETA:n kannalta merkityksellinen teksti

text:
               22.11.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 303/46

         KOMISSION SUOSITUS,
   annettu 8 päivänä syyskuuta 2011,
   EU:n laajuisen eCall-palvelun tukemisesta sähköisissä viestintäverkoissa hätänumeroon 112 perustuvien ajoneuvojen hätäpuhelujen (’eCalls’) välittämiseksi
   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
   (2011/750/EU)
   EUROOPAN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 292 artiklan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Yhtenäisen Euroopan hätänumeron käyttöön ottamisesta 26 päivänä heinäkuuta 1991 tehdyssä neuvoston päätöksessä 91/396/ETY (1) vaaditaan jäsenvaltioita huolehtimaan siitä, että numero 112 otetaan käyttöön yleisissä puhelinverkoissa yhtenäisenä eurooppalaisena hätänumerona.

               (2)

               Yleispalvelusta ja käyttäjien oikeuksista sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen alalla (yleispalveludirektiivi) 7 päivänä maaliskuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/22/EY (2) mukaan jäsenvaltioiden on varmistettava, että hätänumeroon 112 soitettuihin puheluihin vastataan ja puhelut välitetään asianmukaisesti ja että kaikki loppukäyttäjät voivat soittaa maksutta hätänumeroon 112.

               (3)

               Tieliikenteen älykkäiden liikennejärjestelmien käyttöönoton sekä tieliikenteen ja muiden liikennemuotojen rajapintojen puitteista 7 päivänä heinäkuuta 2010 annettuun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviin 2010/40/EU (3) sisältyy yhtenä ensisijaisena toimena yhteentoimivan EU:n laajuisen eCall-palvelun yhtenäinen tarjoaminen. Tällaisen yhdenmukaistetun palvelun käyttöönotto kaikissa ajoneuvoissa Euroopan unionissa voi merkittävästi vähentää liikennekuolemia ja lieventää onnettomuuksista aiheutuvien loukkaantumisten seurauksia.

               (4)

               Kaikkien jäsenvaltioiden kannalta on tärkeää kehittää yhteisiä teknisiä ratkaisuja ja käytäntöjä hätäpuhelupalvelujen tarjoamiselle. Yhteisiä teknisiä ratkaisuja tulisi kehittää eurooppalaisten standardointielinten kautta, jotta voidaan helpottaa eCall-palvelun käyttöönottoa, varmistaa palvelun yhteentoimivuus ja jatkuvuus EU:n laajuisesti ja alentaa EU:lle koituvia toteuttamiskustannuksia.

               (5)

               Euroopan laajuinen yhdenmukaistettu ratkaisu varmistaisi yhteentoimivuuden, kun äänipuhelu ja ajoneuvon eCall-järjestelmän tuottamat vähimmäistiedot välitetään hätäkeskukseen, mukaan lukien onnettomuuden tarkka paikka ja aika. Yhdenmukaistettu ratkaisu varmistaisi myös eCall-palvelun jatkuvuuden kaikissa Euroopan maissa. Euroopassa on runsaasti rajat ylittävää liikennettä, minkä vuoksi yhteinen tiedonsiirtoyhteyskäytäntö on käynyt yhä tarpeellisemmaksi tietojen ohjaamiseksi hätäkeskuksiin ja hätäpalveluihin siten, että vältetään väärinkäsitykset ja välitettyjen tietojen väärät tulkinnat.

               (6)

               EU:n laajuisen yhteentoimivan eCall-palvelun tehokas toteuttaminen edellyttää, että äänipuhelu sekä ajoneuvoon asennetun järjestelmän tuottamat vähimmäistiedot onnettomuudesta välitetään automaattisesti asianmukaiseen hätäkeskukseen, joka voi vastaanottaa ja käyttää annettuja sijaintitietoja.

               (7)

               Järjestelyt tietojen välittämiseksi matkaviestinverkko-operaattoreilta hätäkeskuksille tulisi kehittää avoimesti ja syrjimättömästi, ottaen tarvittaessa huomioon kustannusnäkökohdat.

               (8)

               Yhdenmukainen Euroopan laajuinen ratkaisu voi varmistaa yhteentoimivuuden myös kehittyneissä eCall-sovelluksissa, joilla voidaan antaa lisätietoja esimerkiksi törmäystunnistimen indikaattoriarvoista, kuljetettujen vaarallisen tavaroiden tyypistä tai ajoneuvossa olevien henkilöiden lukumäärästä.

               (9)

               Yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24 päivänä lokakuuta 1995 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 95/46/EY (4) ja henkilötietojen käsittelystä ja yksityisyyden suojasta sähköisen viestinnän alalla 12 päivänä heinäkuuta 2002 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2002/58/EY (5) (’sähköisen viestinnän tietosuojadirektiivissä’) vaaditaan yleisesti, että henkilöiden yksityisyyden suojaa ja tietosuojaa kunnioitetaan täydellisesti ja että tätä varten on toteutettava asianmukaiset tekniset ja organisatoriset toimenpiteet. Siinä kuitenkin sallitaan, että hätäpalvelut voivat käyttää sijaintitietoja ilman käyttäjän lupaa. Jäsenvaltioiden olisi erityisesti varmistettava, että käytössä on avoimia menettelyjä, joilla yleisen viestintäverkon ja/tai -palvelun tarjoaja voi ohittaa sijaintitietojen käsittelyä koskevan käyttäjän suostumuksen puuttumisen liittymäkohtaisesti, hätäpuheluja käsitteleville organisaatioille, jotka jäsenvaltiot ovat sellaisiksi tunnustaneet.

               (10)

               eCall-palvelun suunnittelussa noudatetaan 29 artiklan mukaisen tietosuojatyöryhmän tekemiä suosituksia, jotka sisältyvät 26 päivänä syyskuuta 2006 julkaistuun eCall-aloitteen vaikutuksia tietosuojaan ja yksityisyyteen koskevaan valmisteluasiakirjaan. Näiden suositusten mukaan eCall-laitteilla varustetut ajoneuvot eivät saisi olla jäljitettävissä normaalissa toimintatilassa, ja eCall-laitteen lähettämiin vähimmäistietoihin tulisi sisältyä hätäpuhelujen asianmukaisen käsittelyn edellyttämät vähimmäistiedot.

               (11)

               Tämä suositus jättää jäsenvaltioille mahdollisuuden suunnitella eCall-toimintavalmiusorganisaatio pelastusinfrastruktuureihinsa parhaiten soveltuvalla tavalla.

               (12)

               Euroopan unionin pelastuspalvelun alan toimintaohjelmaan sisältyvissä toimissa olisi pyrittävä yhdistämään pelastuspalvelutavoitteita unionin muuhun politiikkaan ja toimintaan sekä varmistamaan ohjelman yhdenmukaisuus unionin muiden toimien kanssa. Tämä oikeuttaa komission toteuttamaan toimia, joiden tarkoituksena on lisätä pelastuspalveluorganisaatioiden valmiusastetta jäsenvaltioissa parantamalla niiden kykyä toimia hätätapauksissa sekä parantamalla tekniikoita ja menetelmiä, jotka liittyvät hätätapausten hoitamiseen ja niiden jälkeen välittömästi toteutettaviin toimiin. Tähän voi sisältyä eCall-tietojen käsittely ja käyttö hätäkeskuksissa ja hätäpalveluissa.

               (13)

               Jotta eCall-palvelun toteuttaminen onnistuisi koko unionissa, on ratkaistava toteuttamista koskevia kysymyksiä ja koordinoitava uusien järjestelmien käyttöönoton aikatauluja. Komission helmikuussa 2009 perustama eurooppalainen eCall-täytäntöönpanofoorumi on julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuushanke, jonka puitteissa sidosryhmät ovat voineet keskustella ja sopia yhdenmukaistetun ja nopean toteutuksen periaatteista.

               (14)

               Tämän suosituksen tavoitteiden saavuttamiseksi jatkuva vuoropuhelu matkaviestinverkko-operaattoreiden, palveluntarjoajien ja viranomaisten, kuten hätäpalveluviranomaisten, välillä on olennaisen tärkeää.

               (15)

               Ratkaisumallien ja teknologioiden jatkuvan kehittymisen vuoksi jäsenvaltioita kannustetaan edistämään ja tukemaan palvelujen kehittämistä hätäavun antamiseksi esimerkiksi matkailijoille ja vaarallisten aineiden maantiekuljetusten harjoittajille, ja tukemaan yhteisten rajapintaeritelmien kehittämistä ja toteuttamista tällaisten palvelujen Euroopan laajuisen yhteentoimivuuden varmistamiseksi,

         ON ANTANUT TÄMÄN SUOSITUKSEN:

               1.

               Jäsenvaltioiden olisi sovellettava seuraavia yhdenmukaistettuja ehtoja ja periaatteita, kun hätäkeskuksiin tehdään hätäpuheluja joko manuaalisesti tai automaattisesti ajoneuvossa sijaitsevan telemaattisen päätelaitteen avulla käyttäen eurooppalaista hätänumeroa 112.

               2.

               Tässä suosituksessa tarkoitetaan

                           a)

                           ’hätäpalvelulla’ palvelua, jäsenvaltion sellaiseksi tunnustamana, joka antaa välitöntä ja pikaista apua tilanteissa, joissa on olemassa välitön hengen- tai loukkaantumisen vaara, vaara yksilön tai yleisön terveydelle tai turvallisuudelle, yksityiselle tai julkiselle omaisuudelle tai ympäristölle, rajoittumatta kuitenkaan näihin tilanteisiin;

                           b)

                           ’hätäkeskuksella’ fyysistä paikkaa, jossa hätäpuheluja otetaan ensimmäisenä vastaan viranomaisen vastuulla tai hallituksen hyväksymän yksityisen organisaation vastuulla; ’sopivin hätäkeskus’ on se, jonka viranomaiset ovat etukäteen määritelleet vastaamaan tietyltä alueelta tulevista tai tietyntyyppisistä hätäpuheluista (esim. eCall-puheluista);

                           c)

                           ’eCall-puhelulla’ ajoneuvosta numeroon 112 tulevaa hätäpuhelua, joka tehdään joko automaattisesti, kun ajoneuvoon asennetut anturit laukeavat, tai manuaalisesti ja joka lähettää langattomien matkaviestinverkkojen kautta standardoidut vähimmäistiedot ja avaa äänikanavan ajoneuvossa olevien henkilöiden ja sopivimman hätäkeskuksen välillä;

                           d)

                           ’hätäpalvelun luokka -arvolla’ matkaviestimestä lähtevissä hätäpuheluissa käytettävää 8-bittistä arvoa, joka ilmaisee hätäpuhelun tyypin (1-Poliisi, 2-Ambulanssi, 3-Palokunta, 4-Merivartiosto, 5-Vuoristopelastus, 6-Manuaalisesti avattu eCall, 7-Automaattisesti avattu eCall, 8-tyhjä), kuten standardin ETSI TS 124.008 taulukossa 10.5.135d esitetään;

                           e)

                           ’eCall-ilmaisimella’ tai ’eCall-lipulla’ eCall-puheluille standardin ETSI TS 124.008 mukaisesti annettua ’hätäpalvelun luokka -arvoa’ (eli 6-Manuaalisesti avattu eCall ja 7-Automaattisesti avattu eCall), jonka avulla voidaan erottaa toisistaan matkaviestimistä tulevat 112-puhelut ja ajoneuvoissa olevista päätelaitteista tulevat 112-puhelut sekä manuaalisesti ja automaattisesti käynnistetyt eCall-puhelut;

                           f)

                           ’vähimmäistiedoilla’ tietoja, jotka on lähetettävä hätäkeskukseen standardin EN 15722 mukaisesti; ja

                           g)

                           ’matkaviestinverkko-operaattorilla’ yleisen langattoman matkaviestinverkon tarjoajaa.

               3.

               Jäsenvaltioiden olisi laadittava eCall-puhelujen käsittelyä koskevat yksityiskohtaiset säännöt alueellaan toimiville yleisen matkaviestinverkon operaattoreille. Sääntöjen olisi oltava täysin direktiiveissä 95/46/EY ja 2002/58/EY vahvistettujen tietosuojasäännösten mukaisia. Niissä olisi myös määriteltävä sopivin hätäkeskus, johon eCall-puhelut voidaan ohjata.

               4.

               Jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että matkaviestinverkko-operaattorit ottavat käyttöön järjestelmän ’eCall-ilmaisimen’ käyttämiseksi verkoissaan. Tämä olisi toteutettava 31 päivään joulukuuta 2014 mennessä.

               5.

               Matkaviestinverkko-operaattoreiden olisi käsiteltävä eCall-puhelua samalla tavoin kuin mitä tahansa eurooppalaiseen hätänumeroon 112 tulevaa puhelua.

               6.

               Jäsenvaltioiden olisi vaadittava kansallisia viranomaisiaan raportoimaan komissiolle tämän suosituksen noudattamiseksi toteutetuista toimenpiteistä sekä siitä, missä määrin matkaviestinverkko-operaattorit ovat ottaneet käyttöön järjestelmän ’eCall-ilmaisimen’ käyttämiseksi verkoissaan, vuoden 2012 maaliskuun loppuun mennessä, jotta komissio voisi tehdä tilannekatsauksen ja ottaa siinä huomioon hätäkeskusten uudet vaatimukset.

      Tehty Brysselissä 8 päivänä syyskuuta 2011.

            Komission puolesta

         Neelie KROES

            Varapuheenjohtaja

      (1)  EYVL L 217, 6.8.1991, s. 31.

      (2)  EYVL L 108, 24.4.2002, s. 51.

      (3)  EUVL L 207, 6.8.2010, s. 1.

      (4)  EYVL L 281, 23.11.1995, s. 31.

      (5)  EYVL L 201, 31.7.2002, s. 37.


title: 2014/208/EU: Komission suositus, annettu 9 päivänä huhtikuuta 2014 , yritysten hallinnointi- ja ohjausjärjestelmää koskevan raportoinnin ( ”noudata tai selitä” ) laadusta  ETA:n kannalta merkityksellinen teksti

text:
               12.4.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 109/43

         KOMISSION SUOSITUS,
   annettu 9 päivänä huhtikuuta 2014,
   yritysten hallinnointi- ja ohjausjärjestelmää koskevan raportoinnin (”noudata tai selitä”) laadusta
   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
   (2014/208/EU)
   EUROOPAN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 292 artiklan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Tehokkaalla yritysten hallinnointi- ja ohjausjärjestelmien kehyksellä on yhteiskunnan kannalta ratkaiseva merkitys, koska hyvin johdetut yritykset ovat todennäköisesti muita kilpailukykyisempiä ja kestävämpiä pitkällä aikavälillä. Hyvä hallinnointi- ja ohjausjärjestelmä on ennen kaikkea asianomaisen yrityksen vastuulla, ja Euroopan laajuisilla ja kansallisilla säännöillä varmistetaan tiettyjen vaatimusten noudattaminen. Niihin kuuluvat lainsäädäntö ja ei-sitovat säädökset, nimittäin hallinnointi- ja ohjausjärjestelmiä koskevat kansalliset säännöstöt.

               (2)

               Yritysten hallinnointi- ja ohjausjärjestelmiä koskevien säännöstöjen tarkoituksena on vahvistaa julkisesti noteerattujen eurooppalaisten yhtiöiden hallinnointi- ja ohjausjärjestelmiä koskevat periaatteet, jotka perustuvat avoimuuteen, tilivelvollisuuteen ja pitkän aikavälin näkymiin. Säännöstöissä asetetaan yrityksille vaatimukset ja parhaat käytännöt, joita noudattamalla ne voivat parantaa suorituskykyään ja edistää siten kasvua, vakautta ja pitkän aikavälin investointeja.

               (3)

               Tietyntyyppisten yritysten vuositilinpäätöksistä, konsernitilinpäätöksistä ja niihin liittyvistä kertomuksista 26 päivänä kesäkuuta 2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2013/34/EU (1) mukaan yritysten on sisällytettävä toimintakertomukseensa hallinnointi- ja ohjausjärjestelmää koskeva selvitys, jos niiden siirtokelpoiset arvopaperit otetaan kaupankäynnin kohteeksi jonkin jäsenvaltion säännellyillä markkinoilla rahoitusvälineiden markkinoista 21 päivänä huhtikuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/39/EY (2) 4 artiklan 1 kohdan 14 alakohdan mukaisesti.

               (4)

               Hallinnointi- ja ohjausjärjestelmää koskevan selvityksen olisi sisällettävä olennaiset tiedot yrityksen hallinnointi- ja ohjausjärjestelyistä, kuten tiedot yrityksen noudattamasta hallinnointi- ja ohjausjärjestelmää koskevasta säännöstöstä (tai säännöstöistä), sisäisen valvonnan ja riskienhallinnan järjestelmistä, yhtiökokouksesta ja sen toimivalta-aloista, osakkeenomistajien oikeuksista sekä hallinto-, johto- ja valvontaelimistä ja niiden valiokunnista.

               (5)

               Korkealaatuinen tiedotus hallinnointi- ja ohjausjärjestelyistä antaa hyödyllistä tietoa sijoittajille ja helpottaa sijoituspäätösten tekemistä. Se myös lisää sijoittajien luottamusta yrityksiin, joihin ne sijoittavat. Avoimuus markkinoiden suuntaan voi lisäksi parantaa yleisemmin yritysten mainetta ja legitimiteettiä osakkeenomistajien ja koko yhteiskunnan näkökulmasta.

               (6)

               Direktiivin 2013/34/EU 20 artiklassa vahvistettu noudata tai selitä -periaate on keskeinen osa eurooppalaisia hallinnointi- ja ohjausjärjestelmiä. Periaatteen mukaan yritysten, jotka poikkeavat asiaankuuluvasta hallinnointi- ja ohjausjärjestelmää koskevasta säännöstöstä, on selitettävä hallinnointi- ja ohjausjärjestelmää koskevassa selvityksessä, mistä säännöstön kohdista ne poikkeavat ja minkä vuoksi.

               (7)

               Vaikka säännöstön täysimittainen noudattaminen voi antaa myönteisen signaalin markkinoille, se ei ole välttämättä aina paras toimintatapa yrityksen hallinnointi- ja ohjausjärjestelmän näkökulmasta. Tietystä säännöstön säännöstä poikkeaminen voi joissakin tapauksissa tehostaa yrityksen hallinnointia. Noudata tai selitä -toimintatapa on yritysten kannalta joustava, sillä ne voivat sovittaa hallinnointi- ja ohjausjärjestelmänsä oman kokonsa, omistusrakenteensa tai alansa erityispiirteiden mukaiseksi. Samalla sillä edistetään vastuullisuuden kulttuuria, kun yrityksiä kannustetaan kiinnittämään enemmän huomiota hallinnointi- ja ohjausjärjestelyihinsä.

               (8)

               Noudata tai selitä -periaatetta pidetään yleisesti yritysten, sijoittajien ja sääntelyviranomaisten keskuudessa asianmukaisena välineenä yritysten hallinnointi- ja ohjausjärjestelmissä. Kuten EU:n yritysten hallinnointi- ja ohjausjärjestelmää koskevasta kehyksestä vuonna 2011 annetussa vihreässä kirjassa (3) todetaan, periaatteen käytäntöön soveltamisessa näyttää olevan joitakin puutteita, jotka erityisesti liittyvät hallinnointi- ja ohjausjärjestelmiä koskevista säännöstöistä poikenneiden yritysten antamien selvitysten laatuun. Selvä enemmistö vihreään kirjaan vastanneista kannattikin sitä, että yrityksiä vaaditaan antamaan laadukkaampia selvityksiä poikkeamisista.

               (9)

               Komission keräämien tuoreempien tietojen mukaan yritykset ovat edistyneet asteittain selvitysten laadun parantamisessa. Monet jäsenvaltiot ovat esimerkiksi käynnistäneet keskusteluja tai antaneet ohjeita selvitysten laadusta. Parantamisen varaa on kuitenkin edelleen.

               (10)

               Euroopan parlamentti piti 29 päivänä maaliskuuta 2012 antamassaan päätöslauselmassa (4) noudata tai selitä -periaatetta hyödyllisenä välineenä yritysten hallinnointi- ja ohjausjärjestelmissä. Se kannatti erityisesti asiaankuuluvan säännöstön pakollista noudattamista yrityksissä ja säännöstöstä poikkeamisen asianmukaista selittämistä siten, että selityksessä kuvataan myös toteutettu vaihtoehtoinen toimenpide.

               (11)

               Eurooppalaista yhtiöoikeutta sekä yritysten hallinnointi- ja ohjausjärjestelmää koskevassa vuoden 2012 toimintasuunnitelmassa (5) korostetaan korkealaatuisten selvitysten olevan tärkeitä etenkin sijoittajien kannalta ja ilmoitetaan komission aloitteesta, jonka tarkoituksena on parantaa hallinnointi- ja ohjausjärjestelmiä koskevien raporttien ja erityisesti selvitysten laatua.

               (12)

               Tämän suosituksen tarkoituksena on tarjota yrityksille ohjeita ja tukea niitä hallinnointi- ja ohjausjärjestelmää koskevan raportoinnin laadun parantamisessa. Koska jäsenvaltioiden oikeusperinteissä ja oikeudellisissa toimintatavoissa on huomattavia eroja, näissä suosituksissa esitetään yleinen kehys, jota voidaan kehittää ja mukauttaa kunkin jäsenvaltion tarpeisiin.

               (13)

               Suositusta sovelletaan yrityksiin, joiden on toimitettava direktiivin 2013/34/EU 20 artiklassa tarkoitettu yhtiön hallinnointi- ja ohjausjärjestelmää koskeva selvitys ja selitettävä mahdolliset poikkeamiset hallinnointi- ja ohjausjärjestelmää koskevan säännöstön tai säännöstöjen suosituksista.

               (14)

               Suositus on tarkoitettu pääasiassa direktiivin 2013/34/EU 20 artiklassa tarkoitetuille julkisesti noteeratuille yhtiöille, mutta julkistettavan tiedon laadun parantamisesta voivat hyötyä myös muut yhteisöt, jotka laativat selvityksen hallinnointi- ja ohjausjärjestelmästään.

               (15)

               Hallinnointi- ja ohjausjärjestelmää koskevassa selvityksessä ilmoitettavien tietojen lisäksi yritysten on joissakin jäsenvaltioissa ilmoitettava myös, kuinka ne soveltavat säännöstön pääperiaatteita tai suosituksia. Avoimuuden lisäämiseksi kaikkia julkisesti noteerattuja eurooppalaisia yhtiöitä kehotetaan raportoimaan, kuinka ne ovat noudattaneet asiaankuuluvia säännöstöjä niillä osa-alueilla, jotka voivat olla osakkeenomistajien kannalta kaikkein tärkeimpiä. Tiedonsaannin helpottamiseksi yritysten pitäisi pyrkiä julkaisemaan tiedot myös internetissä.

               (16)

               Unionissa ei ole hyväksytty yhdenmukaista hallinnointi- ja ohjausjärjestelmää koskevaa raportointitapaa. Tiedot voidaan esittää yleiskuvauksessa tai sääntö säännöltä, kunhan osakkeenomistajat, sijoittajat ja muut sidosryhmät saavat riittävästi hyödyllisiä tietoja yrityksestä. Yritysten olisi vältettävä liian yleisiä kuvauksia, jotka eivät välttämättä kata osakkeenomistajien tärkeinä pitämiä seikkoja, mutta myös suppeita luetteloita, joiden informaatioarvo on vähäinen. Tiedot pitäisi myös esittää ytimekkäästi, jotta ne olisi helppo ymmärtää.

               (17)

               On erittäin tärkeää antaa asianmukaiset tiedot asiaankuuluvista säännöstöistä poikkeamisesta ja poikkeamisen syistä, jotta osakkeenomistajat pystyvät tekemään tietoon perustuvia päätöksiä eri yrityksistä. Näin vähennetään yritysjohdon ja osakkeenomistajien välistä tiedon epäsuhtaa, jolloin osakkeenomistajien valvontakustannukset pienenevät. Yritysten olisi ilmoitettava selkeästi, mistä säännöstön suosituksesta ne ovat poikenneet, ja selvittää kunkin poikkeamisen osalta seuraavat seikat: kuinka suosituksesta on poikettu, poikkeamisen syyt, kuinka päätös suosituksesta poikkeamiseksi on tehty, poikkeamisen aikataulu sekä toimenpiteet, joilla varmistetaan, että yrityksen toiminta on edelleen suosituksen ja säännöstön tavoitteiden mukaista.

               (18)

               Yritysten olisi näitä tietoja antaessaan vältettävä käyttämästä vakiomuotoisia ilmaisuja ja keskityttävä yrityksen suosituksesta poikkeamisen taustalla olevaan asiayhteyteen. Selvitykset olisi jäsenneltävä ja esitettävä helposti ymmärrettävässä ja helppokäyttöisessä muodossa. Näin osakkeenomistajien on helpompi käydä yrityksen kanssa rakentavaa vuoropuhelua.

               (19)

               Toimiva noudata tai selitä -toimintatapa edellyttää tehokasta valvontaa, jolla yrityksiä kannustetaan noudattamaan hallinnointi- ja ohjausjärjestelmän säännöstöä tai selittämään säännöstöstä poikkeamiset. Vuoden 2011 vihreässä kirjassa todetaan, että yritysten julkaisemiin hallinnointi- ja ohjausjärjestelmää koskeviin selvityksiin ei nähtävästi kohdisteta riittävää valvontaa ja että vain harvoilla jäsenvaltioilla on julkisia tai erityisiä viranomaisia, joiden tehtävänä on tarkistaa, ovatko yritykset antaneet kaikki vaaditut tiedot ja erityisesti perustelut.

               (20)

               Useat toimijat, kuten yritysten hallitukset ja hallintoneuvostot, tilintarkastajat ja osakkeenomistajat, osallistuvat yritysten julkistamien tietojen valvontaan. Hallituksilla, hallintoneuvostoilla ja osakkeenomistajilla on tärkeä tehtävä myös selvitysten laadun parantamisessa. Varsinkin osakkeenomistajien yritysten omistajina harjoittama aktiivisempi valvonta voi edistää hallinnointi- ja ohjauskäytäntöjen paranemista.

               (21)

               Jäsenvaltioita ja yritysten hallinnointi- ja ohjausjärjestelmiä koskevista säännöstöistä vastaavia elimiä kehotetaan pohtimaan myös, kuinka yritysten säännöstöistä poikkeamisesta antamien selvitysten laatuun voitaisiin kiinnittää tarkempaa huomiota maiden nykyisissä valvontajärjestelyissä. Lisäksi voitaisiin pohtia muita yritysten ja muiden osapuolten kannustimia, joilla saataisiin parannettua selvitysten ja yleisemmin hallinnointi- ja ohjausjärjestelmää koskevan raportoinnin laatua.

               (22)

               Suosituksen tehokkaiden jatkotoimien varmistamiseksi jäsenvaltioiden olisi saatettava suositus hallinnointi- ja ohjausjärjestelmiä koskevista kansallisista säännöstöistä vastaavien elinten, julkisesti noteerattujen yhtiöiden ja muiden asianomaisten osapuolten tietoon. Jäsenvaltioiden olisi myös ilmoitettava komissiolle tämän suosituksen mukaisesti toteuttamistaan toimenpiteistä,

         ON ANTANUT TÄMÄN SUOSITUKSEN:

      I OSA

      Yleiset säännökset

               1.

               Tämän suosituksen tarkoituksena on antaa ohjeistusta jäsenvaltioille, hallinnointi- ja ohjausjärjestelmiä koskevista kansallisista säännöstöistä vastaaville elimille, yrityksille ja muille asianomaisille osapuolille. Sillä pyritään parantamaan yritysten direktiivin 2013/34/EU 20 artiklan mukaisesti antamien hallinnointi- ja ohjausjärjestelmää koskevien selvitysten kokonaislaatua ja erityisesti niiden selvitysten laatua, joita yritykset antavat poiketessaan asiaankuuluvan hallinnointi- ja ohjausjärjestelmää koskevan säännöstön suosituksista.

               2.

               On suositeltavaa, että hallinnointi- ja ohjausjärjestelmiä koskevissa säännöstöissä erotetaan tarvittaessa toisistaan säännöstön osat, joista ei voida poiketa, osat, joita sovelletaan noudata tai selitä -periaatteen mukaisesti, ja osat, joita sovelletaan vapaaehtoisesti.

      II OSA

      Hallinnointi- ja ohjausjärjestelmää koskevien selvitysten laatu

               3.

               Direktiivin 2013/34/EU 20 artiklan 1 kohdassa edellytetään, että julkisesti noteeratut yhtiöt antavat hallinnointi- ja ohjausjärjestelmää koskevassa selvityksessään tietyt tiedot hallinnointi- ja ohjausjärjestelyistään.

               4.

               Avoimuuden lisäämiseksi osakkeenomistajia, sijoittajia ja muita sidosryhmiä varten ja 3 kohdassa mainittujen tietojen lisäksi yritysten olisi kuvailtava, kuinka ne ovat soveltaneet asiaankuuluvan hallinnointi- ja ohjausjärjestelmää koskevan säännöstön suosituksia osakkeenomistajien kannalta tärkeimmillä osa-alueilla.

               5.

               Edellä 3 ja 4 kohdassa tarkoitettujen tietojen olisi oltava riittävän selkeitä, tarkkoja ja kattavia, jotta osakkeenomistajat, sijoittajat ja muut sidosryhmät saisivat selkeän käsityksen yrityksen hallinnointitavasta. Niissä olisi lisäksi kuvailtava yrityksen erityispiirteet ja tilanne, kuten koko, yritysrakenne tai omistusrakenne tai muut asiaankuuluvat seikat.

               6.

               Osakkeenomistajien, sijoittajien ja muiden sidosryhmien tiedonsaannin helpottamiseksi yritysten olisi julkaistava 3 ja 4 kohdassa tarkoitetut tiedot rutiininomaisesti myös internetsivustollaan ja sisällytettävä toimintakertomukseensa viittaus tähän sivustoon, vaikka ne olisivat jo toimittaneet tiedot muilla direktiivissä 2013/34/EU mainituilla tavoilla.

      III OSA

      Säännöstöstä poikkeamisen johdosta esitettävien selvitysten laatu

               7.

               Direktiivin 2013/34/EU 20 artiklan 1 kohdassa edellytetään, että julkisesti noteeratut yhtiöt antavat niihin sovellettavan tai niiden vapaaehtoisesti sovellettavaksi valitseman säännöstön suosituksista poiketessaan selvityksen kyseisestä poikkeamisesta.

               8.

               Sovellettaessa 7 kohtaa yritysten olisi ilmoitettava selkeästi, mistä säännöstön suosituksista ne ovat poikenneet, ja niiden olisi jokaisen yksittäisestä suosituksesta poikkeamisen osalta

                           a)

                           selvitettävä, miten se on suosituksesta poikennut;

                           b)

                           kuvattava poikkeamisen syyt;

                           c)

                           kuvattava, miten suosituksesta poikkeamisesta on päätetty yrityksessä;

                           d)

                           selvitettävä, milloin yritys aikoo noudattaa kyseistä suositusta, jos poikkeaminen on väliaikaista;

                           e)

                           tarvittaessa kuvattava suosituksen noudattamisen sijasta toteutettu toimenpide ja selvitettävä, kuinka tällä toimenpiteellä saavutetaan kyseisen suosituksen tai koko säännöstön tavoite tai kuinka se edistää yrityksen asianmukaista hallinnointi- ja ohjausjärjestelmän toteuttamista.

               9.

               Edellä 8 kohdassa tarkoitettujen tietojen olisi oltava riittävän selkeitä, tarkkoja ja kattavia, jotta osakkeenomistajat, sijoittajat ja muut sidosryhmät pystyisivät arvioimaan tietystä suosituksesta poikkeamisen seuraukset.
               Niissä olisi myös kuvailtava yrityksen erityispiirteet ja tilanne, kuten koko, yritysrakenne tai omistusrakenne tai muut asiaankuuluvat seikat.

               10.

               Poikkeamisia koskevat selvitykset olisi esitettävä hallinnointi- ja ohjausjärjestelmää koskevassa selvityksessä selkeästi siten, että osakkeenomistajat, sijoittajat ja muut sidosryhmät voivat löytää ne helposti. Tässä voidaan esimerkiksi noudattaa asiaankuuluvan säännöstön suositusten järjestystä tai ryhmittää kaikki poikkeamisia koskevat selvitykset yhteen hallinnointi- ja ohjausjärjestelmää koskevan selvityksen osaan, kunhan menettelytapa selitetään selkeästi.

      IV OSA

      Loppusäännökset

               11.

               Jäsenvaltioiden nykyisissä valvontarakenteissa on toteutettava tehokasta valvontaa, jotta yrityksiä voidaan kannustaa noudattamaan hallinnointi- ja ohjausjärjestelmää koskevaa asiaankuuluvaa säännöstöä tai selvittämään paremmin siitä tehdyt poikkeamiset.

               12.

               Jäsenvaltioiden olisi saatettava tämä suositus hallinnointi- ja ohjausjärjestelmiä koskevista kansallisista säännöstöistä vastaavien elinten, julkisesti noteerattujen yhtiöiden ja muiden osapuolten tietoon. Jäsenvaltioita kehotetaan ilmoittamaan komissiolle tämän suosituksen johdosta toteutetuista toimenpiteistä viimeistään 13 päivänä huhtikuuta 2015, jotta komissio voi valvoa ja arvioida tilannetta.

               13.

               Tämä suositus on osoitettu jäsenvaltioille, hallinnointi- ja ohjausjärjestelmiä koskevista kansallisista säännöstöistä vastaaville elimille, julkisesti noteeratuille yhtiöille ja muille asianomaisille osapuolille.

      Tehty Brysselissä 9 päivänä huhtikuuta 2014.

            Komission puolesta

         Michel BARNIER

            Komission jäsen

      (1)  EUVL L 182, 29.6.2013, s. 19.

      (2)  EUVL L 145, 30.4.2004, s. 1.

      (3)  KOM(2011) 164, 5.4.2011.

      (4)  EU:n yritysten hallinnointi- ja ohjausjärjestelmää koskevasta kehyksestä 29 päivänä maaliskuuta 2012 annettu Euroopan parlamentin päätöslauselma, 2011/2181(INI).

      (5)  COM(2012) 740, 12.12.2012.


title: Neuvoston suositus, annettu 10 päivänä heinäkuuta 2012 , Kreikan vuoden 2012 kansallisesta uudistusohjelmasta

text:
               24.7.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 219/38

         NEUVOSTON SUOSITUS,
   annettu 10 päivänä heinäkuuta 2012,
   Kreikan vuoden 2012 kansallisesta uudistusohjelmasta
   2012/C 219/11
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,
   ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 (1) ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan,
   ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,
   ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
   ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,
   on kuullut talous- ja rahoituskomiteaa,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Eurooppa-neuvosto hyväksyi 26 päivänä maaliskuuta 2010 komission ehdotuksen käynnistää uusi työllisyys- ja kasvustrategia, Eurooppa 2020. Strategian lähtökohtana on tehostaa talouspolitiikan yhteensovittamista, ja siinä keskitytään avainalueisiin, joilla tarvitaan toimia Euroopalla kestävän kasvun vauhdittamiseen ja kilpailukyvyn parantamiseen olevien mahdollisuuksien lisäämiseksi.

               (2)

               Neuvosto antoi 13 päivänä heinäkuuta 2010 suosituksen jäsenvaltioiden ja unionin talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista (2010–2014) ja hyväksyi 21 päivänä lokakuuta 2010 päätöksen jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista (2). Yhdessä nämä muodostavat ns. yhdennetyt suuntaviivat. Jäsenvaltioita kehotettiin ottamaan yhdennetyt suuntaviivat huomioon kansallisessa talous- ja työllisyyspolitiikassaan.

               (3)

               Neuvosto antoi 12 päivänä heinäkuuta 2011 suosituksen (3) Kreikan vuoden 2011 kansallisesta uudistusohjelmasta.

               (4)

               Komissio hyväksyi 23 päivänä marraskuuta 2011 toisen vuotuisen kasvuselvityksen. Tästä alkoi toinen politiikan yhdennetyn etukäteiskoordinoinnin eurooppalainen ohjausjakso, jonka perusta on Eurooppa 2020 -strategiassa.

               (5)

               Euroopan parlamentti on asetuksen (EY) N:o 1466/97 mukaisesti osallistunut asianmukaisesti eurooppalaiseen ohjausjaksoon, ja se on 15 päivänä helmikuuta 2012 hyväksynyt päätöslauselman vuotuisen kasvuselvityksen 2012 työllisyys- ja sosiaalinäkökohdista sekä päätöslauselman osallistumisesta vuotuiseen kasvuselvitykseen 2012.

               (6)

               Eurooppa-neuvosto hyväksyi 2 päivänä maaliskuuta 2012 rahoitusvakauden turvaamisen, julkisen talouden vakauttamisen ja kasvun vauhdittamisen painopisteet. Se korosti, että on tarpeen jatkaa eriytettyä, kasvua edistävää julkisen talouden vakauttamista, palauttaa normaalit luotonannon edellytykset, edistää kasvua ja kilpailukykyä, puuttua työttömyyteen ja kriisin sosiaalisiin seurauksiin sekä nykyaikaistaa julkishallintoa.

               (7)

               Lisäksi Eurooppa-neuvosto kehotti 2 päivänä maaliskuuta 2012 Euro Plus -sopimukseen osallistuvia jäsenvaltioita esittämään sitoumuksensa niin ajoissa, että ne voidaan sisällyttää vakaus- tai lähentymisohjelmiin ja kansallisiin uudistusohjelmiin.

               (8)

               Kreikka toimitti 12 päivänä huhtikuuta 2012 vuoden 2012 kansallisen uudistusohjelmansa ja puutteelliset tiedot julkista taloutta koskevista suunnitelmistaan, koska keskipitkän aikavälin finanssipoliittista strategiaa päivitetään parhaillaan. Päivitys on tarkoitus saada päätökseen pikaisesti. Kreikan viranomaisia kehotetaan toimittamaan kaikki vakaus- ja kasvusopimuksen ennalta ehkäisevien säännösten mukaisesti edelletyt vakiotaulukot heti kun keskipitkän aikavälin finanssipoliittisen strategian päivitys on saatu päätökseen.

               (9)

               Euroryhmä sopi 21 päivänä helmikuuta 2012 toisesta Kreikan talouden sopeuttamisohjelmasta. Erityisiä talouspolitiittisia ehtoja koskevassa yhteisymmärryspöytäkirjassa esitettyjen talouspolitiikkojen täytäntöönpano vähentää osaltaan Kreikan julkista velkaa vuoteen 2020 mennessä 117 prosenttiin suhteessa BKT:hen. Euroryhmä sopi myös, että julkinen sektori rahoittaa ohjelmaa 130 miljardilla eurolla vuoteen 2014 saakka ensimmäisessä rahoitusohjelmassa sidottujen määrien lisäksi.

               (10)

               Erien vapauttaminen perustuu siihen, että noudatetaan määrällisiä tulosindikaattoreita ja annetaan myönteinen arvio edistymisestä niiden arviointiperusteiden noudattamisessa, jotka on asetettu 12 päivänä heinäkuuta 2011 annetussa neuvoston päätöksessä 2011/734/EU, joka on osoitettu Kreikalle julkisen talouden valvonnan syventämiseksi ja jolla vaaditaan Kreikkaa toteuttamaan alijäämää pienentäviä toimenpiteitä, joita pidetään tarpeellisina liiallisen alijäämän tilanteen korjaamiseksi (4) (sellaisena kuin se on muutettuna 8 päivänä marraskuuta 2011 (5) ja 13 päivänä maaliskuuta 2012 (6)) sekä erityisiä talouspoliittisia ehtoja koskevassa yhteisymmärryspöytäkirjassa, joka allekirjoitettiin 14 päivänä maaliskuuta 2012.

               (11)

               Euroopan rahoitusvakausvälineestä maksettiin Kreikalle uuden rahoitusohjelman ensimmäisen osan (14,5 miljardia euroa) ensimmäinen erä (5,9 miljardia euroa) 19 päivänä maaliskuuta 2012. Kreikka sai myös 1,6 miljardia euroa Kansainväliseltä valuuttarahastolta (IMF). Toukokuuhun 2012 mennessä Kreikka oli saanut 147,5 miljardia euroa virallista rahoitusta ensimmäisen ja toisen ohjelman mukaisesti.

               (12)

               Vuosina 2010 ja 2011 Kreikka edistyi osittain sopeutusohjelman kunnianhimoisten tavoitteiden täyttämisessä. Ohjelman täytäntöönpanoa vaikeuttivat useat tekijät: poliittinen epävakaus, yhteiskunnallinen levottomuus, hallinnollisiin valmiuksiin liittyvät kysymykset ja pohjimmiltaan taantuma, joka oli ollut paljon ennakoitua syvempi. Merkittäviä julkisen talouden tavoitteita ei saavutettu, mikä johti täydentävien vakauttamistoimenpiteiden toteuttamiseen vuosina 2010 ja 2011. Kreikka onnistui kuitenkin pienentämään merkittävästi julkisen talouden alijäämää vuonna 2009 vallinneesta 15,8 prosentista suhteessa BKT:hen 9,1 prosenttiin vuonna 2011.

               (13)

               Komissio antoi 18 päivänä huhtikuuta 2012 tiedonannon ”Kasvua Kreikkaan”, jossa korostetaan niitä myönteisiä vaikutuksia, joita talouden sopeuttamisohjelman täysimääräisellä ja tehokkaalla täytäntöönpanolla voi olla kasvun, investointien ja sosiaalisen kehityksen käynnistäjänä. Tiedonannossa muistutetaan, että Kreikka voi saada apua ja käytännön tukea unionin ja euroalueen jäsenyydestään. Siinä korostetaan, että talouden toisessa sopeuttamisohjelmassa esitettyjen uudistusten tarkoituksena on palauttaa Kreikan talous kasvu-uralle ja mahdollistaa työpaikkojen syntyminen sekä luoda oikeudenmukaisempi yhteiskunta. Siinä tuodaan esille, kuinka Kreikka saa käyttöönsä runsaasti taloudellista tukea, ja korostetaan Kreikan kumppaneiden, erityisesti komission, valmiutta esittää keinoja maksimoida alkuvaiheen toimenpiteistä saatava hyöty toimimalla ripeästi ja käyttämällä hyväksi EU:n tukea.

               (14)

               Talouskriisi ja sitä seuraavat julkisen talouden vakauttamistoimenpiteet ovat vaikuttaneet Kreikan kykyyn saavuttaa Eurooppa 2020 -tavoitteet, erityisesti ne, joilla sosiaalinen suunta. Rakenneuudistukset, varsinkin työmarkkinoilla, useiden alojen vapauttaminen ja lukuisat toimenpiteet liiketoimintaympäristön parantamiseksi edistävät kuitenkin osaltaan kilpailua, kiihdyttävät tuotantoa, lisäävät työllisyyttä ja vähentävät tuotantokustannuksia, mikä osaltaan edistää työllisyyden kasvua ja rajoittaa köyhyyttä ja sosiaalista syrjäytymistä keskipitkällä aikavälillä. Talouskriisistä huolimatta Kreikka on jatkanut toimia Eurooppa 2020 -ympäristötavoitteiden saavuttamiseksi.

               (15)

               Rakennerahastojen strateginen uudelleenohjelmointi on meneillään ja painopisteenä on nuorisotyöllisyyden ja (etenkin pienten ja keskisuurten, pk-yritysten) kilpailukyvyn tukeminen. Uusilla toimenpiteillä lujitetaan toimia työllisyyspassin sekä yleissivistävän ja ammatillisen koulutuksen osa-alueilla ja helpotetaan pk-yritysten rahoituksen saantia.

               (16)

               Kreikka on tehnyt useita sitoumuksia Euro Plus -sopimuksen nojalla. Nämä sitoumukset ja vuonna 2011 esitettyjen sitoumusten täytäntöönpano liittyvät työllisyyden edistämiseen, kilpailukyvyn ja julkisen talouden kestävyyden parantamiseen sekä rahoitusjärjestelmän vakauden vahvistamiseen,

         SUOSITTAA, että Kreikka
   toteuttaa toimenpiteet, jotka on vahvistettu päätöksessä 2011/734/EU, sellaisena kuin se on muutettuna 8 päivänä marraskuuta 2011 ja 13 päivänä maaliskuuta 2012, sekä erityisiä talouspoliittisia ehtoja koskevassa yhteisymmärryspöytäkirjassa, joka on allekirjoitettu 14 päivänä maaliskuuta 2012.

      Tehty Brysselissä 10 päivänä heinäkuuta 2012.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         V. SHIARLY

      (1)  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Pidetty voimassa vuodelle 2012 jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista 26 päivänä huhtikuuta 2012 annetulla neuvoston päätöksellä 2012/238/EU (EUVL L 119, 4.5.2012, s. 47).

      (3)  EUVL C 213, 20.7.2011, s. 12.

      (4)  EUVL L 296, 15.11.2011, s. 38.

      (5)  EUVL L 320, 3.12.2011, s. 28.

      (6)  EUVL L 113, 25.4.2012, s. 8.


title: Neuvoston suositus, annettu 9 päivänä heinäkuuta 2013 , Saksan vuoden 2013 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Saksan vuosien 2012–2017 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto

text:
               30.7.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 217/33

      NEUVOSTON SUOSITUS,
   annettu 9 päivänä heinäkuuta 2013,
   Saksan vuoden 2013 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Saksan vuosien 2012–2017 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto
   2013/C 217/09
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,
   ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 (1) ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan,
   ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,
   ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
   ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,
   ottaa huomioon talous- ja rahoituskomitean lausunnon,
   ottaa huomioon sosiaalisen suojelun komitean lausunnon,
   ottaa huomioon talouspoliittisen komitean lausunnon,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Eurooppa-neuvosto hyväksyi 26 päivänä maaliskuuta 2010 komission ehdotuksen, jolla käynnistetään uusi työllisyys- ja kasvustrategia, Eurooppa 2020. Strategian lähtökohtana on tehostaa talouspolitiikan koordinointia, ja siinä keskitytään avainalueisiin, joilla tarvitaan toimia, jotta voidaan parantaa Euroopan mahdollisuuksia kestävään kasvuun ja parantaa sen kilpailukykyä.

               (2)

               Neuvosto antoi 13 päivänä heinäkuuta 2010 suosituksen jäsenvaltioiden ja unionin talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista (2010–2014) ja hyväksyi 21 päivänä lokakuuta 2010 päätöksen jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista (2). Yhdessä nämä muodostavat ns. yhdennetyt suuntaviivat. Jäsenvaltioita kehotettiin ottamaan yhdennetyt suuntaviivat huomioon kansallisessa talous- ja työllisyyspolitiikassaan.

               (3)

               Jäsenvaltioiden valtion- ja hallitusten päämiehet hyväksyivät 29 päivänä kesäkuuta 2012 kasvu- ja työllisyyssopimuksen, joka toimii johdonmukaisina puitteina kansallisen, EU:n ja euroalueen tason toimille kaikkia mahdollisia keinoja, välineitä ja politiikkoja käyttäen. He päättivät toimista, jotka on toteutettava jäsenvaltioiden tasolla, ja ilmaisivat erityisesti täysimääräisen sitoutumisensa Eurooppa 2020 -strategian tavoitteiden saavuttamiseen ja maakohtaisten suositusten täytäntöönpanoon.

               (4)

               Neuvosto antoi 10 päivänä heinäkuuta 2012 suosituksen (3) Saksan vuoden 2012 kansallisesta uudistusohjelmasta ja lausunnon Saksan vuosien 2012–2016 vakausohjelmasta.

               (5)

               Komissio hyväksyi 28 päivänä marraskuuta 2012 vuotuisen kasvuselvityksen, mikä aloitti vuoden 2013 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson. Komissio hyväksyi niin ikään 28 päivänä marraskuuta 2012 makrotalouden epätasapainon ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta 16 päivänä marraskuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011 (4) perusteella toisen varoitusmekanismia koskevan kertomuksen, jossa se katsoi, että Saksa ei kuulu niihin jäsenvaltioihin, joista laadittaisiin perusteellinen tarkastelu.

               (6)

               Euroopan parlamentti on asetuksen (EY) N:o 1466/97 mukaisesti osallistunut asianmukaisesti eurooppalaiseen ohjausjaksoon, ja se on 7 päivänä helmikuuta 2013 hyväksynyt päätöslauselman vuotuisen kasvuselvityksen 2013 työllisyys- ja sosiaalinäkökohdista sekä päätöslauselman osallistumisesta vuotuiseen kasvuselvitykseen 2013.

               (7)

               Eurooppa-neuvosto hyväksyi 14 päivänä maaliskuuta 2013 rahoitusvakauden varmistamisen, julkisen talouden vakauttamisen ja kasvun vauhdittamisen painopisteet. Se korosti, että on tarpeen jatkaa eriytettyä, kasvua edistävää julkisen talouden vakauttamista, palauttaa normaalit luotonannon edellytykset, edistää kasvua ja kilpailukykyä, puuttua työttömyyteen ja kriisin sosiaalisiin seurauksiin sekä nykyaikaistaa julkishallintoa.

               (8)

               Saksa toimitti vuodeksi 2013 laaditun kansallisen uudistusohjelmansa 12 päivänä huhtikuuta 2013 sekä vuosia 2012–2017 koskevan vakausohjelmansa 17 päivänä huhtikuuta 2013. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon.

               (9)

               Neuvosto on asetuksen (EY) N:o 1466/97 mukaisen vakausohjelman arvioinnin perusteella sitä mieltä, että Saksan julkinen talous on ollut kokonaisuudessaan terve ja julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoite on saavutettu. Julkisen talouden kehitysarvioiden perustana oleva makrotalouden skenaario on uskottava. Vakausohjelmaan sisältyvät makrotaloudelliset kehitysarviot vastaavat yleisesti ottaen komission yksiköiden kevään 2013 talousennustetta talouskasvun vauhdin ja rakenteen osalta vuosina 2013 ja 2014 sekä komission arviota Saksan keskipitkän aikavälin potentiaalisesta kasvuvauhdista. Vakausohjelmassa kaavaillun julkisen talouden strategian tavoitteena on varmistaa, että julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoite saavutetaan jatkossakin. Vakausohjelmassa vahvistetaan aiempi keskipitkän aikavälin tavoite, joka on –0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen. Keskipitkän aikavälin tavoite vastaa asianmukaisesti vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia. Saksa saavutti rakenteellisen ylijäämän ja näin myös keskipitkän aikavälin tavoitteen vuonna 2012. Vakausohjelman mukaan (uudelleen laskettu) (5) rakenteellinen rahoitusasema pysyy positiivisena vuosina 2013 ja 2014. Tämä vastaa pääosin komission yksiköiden kevään 2013 talousennustetta ja mahdollistaa näin automaattisten vakauttajien vapaan toiminnan. Saksa noudatti myös menojen kasvulle asetettua vakaus- ja kasvusopimuksen viitearvoa vuonna 2012. Vakausohjelmaan sisältyvien tietojen perusteella julkisten menojen kasvuvauhti, josta on vähennetty tulopuolen päätösperäiset toimenpiteet, ylittäisi menojen kasvulle asetetun vertailuarvon vuonna 2013, mutta jäisi vertailuarvon alle vuonna 2014. Vakausohjelman mukaan bruttovelan suunnitellaan supistuvan 80½ prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2013 ja jatkavan laskuaan tämänkin jälkeen.
               Vuoden 2011 liiallisen alijäämän korjaamisen jälkeen Saksa on siirtymävaiheessa velkakriteerin noudattamisen osalta ja se on edistynyt riittävästi kriteerin noudattamisessa vuonna 2012. Jos vakausohjelma toteutetaan suunnitelmien mukaan, Saksa edistyy riittävästi velkakriteerin noudattamisessa myös vuonna 2013 ja velan supistamista koskeva viitearvo saavutetaan siirtymäkauden lopussa vuonna 2014. Yleisesti ottaen alijäämä- ja velkatavoitteet vaikuttavat realistisilta.

               (10)

               Saksa on pyrkinyt tehostamaan terveydenhuoltoon ja pitkäaikaishoitoon suunnattavien julkisten varojen käyttöä vain jossain määrin. Terveydenhuoltosektorin aikaisemmat uudistustoimet ja tämänvuotinen pitkäaikaishoidon uudistus vaikuttavat riittämättömiltä, jotta niiden avulla voitaisiin hillitä kustannusten tulevaa kasvua. Saksa näyttää etenevän asianmukaisesti koulutus- ja tutkimusmenoja koskevan kansallisen tavoitteen saavuttamisessa, mutta sen pitäisi harkita vieläkin määrätietoisempia jatkotavoitteita, jotta se saavuttaisi kaikkein innovatiivisimmat taloudet.

               (11)

               Saksa ei hyödynnä kasvua edistäviä tulonlähteitä riittävässä määrin. Alennetun alv-kannan (tällä hetkellä 7 prosenttia) soveltamista nykyisin melko monenlaisiin tavaroihin ja palveluihin voitaisiin rajoittaa ja alv-hallintoa tarkistaa pyrkien parantamaan tehokkuutta ja veronkantoa sekä torjumaan petoksia. Juoksevista kiinteistöveroista saatavat tulot ovat Saksassa erityisen alhaiset (0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2011, kun vastaava luku 27:n jäsenvaltion EU:ssa oli 1,3 prosenttia). Tämä saattaisi mahdollistaa kunnallisesta kiinteistöverosta (Grundsteuer) kertyvien tulojen lisäämisen erityisesti arvioimalla uudelleen veropohjaa.

               (12)

               Perustuslakiin sisällytettävän tasapainoisen talousarvion säännön (ns. velkajarru) toteuttamisessa on edistytty jonkin verran viimevuotisen suosituksen jälkeen. Useimpien osavaltioiden olisi kuitenkin vielä laadittava erityiset soveltamissäännöt, jotta voitaisiin varmistaa velkajarrun tehokas soveltaminen vuotuisessa talousarviomenettelyssä.

               (13)

               Finanssisektorilla on toteutettu merkittäviä sopeutustoimia, ja sääntely- ja valvontapuitteita on lujitettu. Komission valtiontukipäätöksillä on jatkettu pyrkimyksiä edistää Landesbank-pankkien uudelleenjärjestelyä. Vaikuttaa kuitenkin siltä, että pankkisektorin markkinalähtöiselle vakauttamiselle on edelleen ohjausjärjestelmään liittyviä esteitä, jotka vaikuttavat finanssisektorin yleiseen tehokkuuteen.

               (14)

               Saksa on toteuttanut vain jossain määrin toimia, joilla poistettaisiin kotitalouksien toisiin palkansaajiin kohdistuvat huomattavat pidäkkeet, ja kokoaikaisen päivähoidon ja kokopäiväkoulujen saatavuutta olisi lisättävä edelleen. Saksa on edennyt jonkin verran vähäosaisten henkilöiden koulutussaavutusten parantamisessa, mutta kaikkien osavaltioiden olisi jatkettava tavoitteellisia toimia sellaisen koulujärjestelmän luomiseksi, jossa kaikille tarjotaan yhtäläiset mahdollisuudet. Politiikkatoimet pienipalkkaisten työntekijöiden suuren verokiilan kaventamiseksi ovat toistaiseksi olleet vähäisiä. Toimia pitkäaikaistyöttömien työmarkkinoille integroimiseksi olisi vahvistettava. Saksan pitäisi toteuttaa lisää toimia pienistä palkoista perittävien korkeiden verojen ja sosiaaliturvamaksujen vähentämiseksi. Lisäpanostusta tarvitaan helpottamaan siirtymistä tietyntyyppisistä työsopimuksista, kuten minityöpaikoista, vakaampiin työsopimusmuotoihin. Näin voidaan välttää työmarkkinoiden segmentoitumista. Reaalipalkat ovat edelleen vuotta 2000 alhaisemmalla tasolla, mikä on edesauttanut työttömyysasteen rakenteellista supistumista 8 prosentista 5,5 prosenttiin. Reaalipalkat ovat nyt alkaneet nousta selvästi, mutta se ei ole vaikuttanut kielteisesti kilpailukykyyn. Samalla palkkaerot ovat kasvaneet.

               (15)

               Saksa pyrkii pitämään energiajärjestelmänsä uudistamisesta aiheutuvat taloudelliset kokonaiskustannukset mahdollisimman alhaisina. Tämä on johtanut eräisiin ensimmäisiin tuloksiin, mutta kokonaiskustannukset ovat jatkaneet kasvuaan ja jäljellä on edelleen merkittäviä riskejä ja mahdollisia tehottomuustekijöitä. Saksa toteuttaa merkittäviä toimia energiaverkkojen laajentamisen nopeuttamiseksi. Sen kansallista energiapolitiikkaa ei koordinoida riittävässä määrin naapurimaiden politiikkojen kanssa.

               (16)

               Palvelusektorin tilanne ei ole muuttunut merkittävällä tavalla vuodesta 2012, ja voimassa on edelleen tiettyihin ammatteihin pääsyä ja niiden harjoittamista koskevia rajoituksia. Saksan pitäisi panostaa enemmän palvelusektorinsa avaamiseen poistamalla perusteettomat rajoitukset ja markkinoille pääsyn esteet. Tämä johtaisi hintatason laskuun ja tekisi palveluista kohtuuhintaisempia, niin että pienituloisilla olisi varaa käyttää niitä. Monilla käsityöammattien sektoreilla, muun muassa rakennussektorilla, sovelletaan edelleen vaatimusta mestarintodistuksen (Meisterbrief) tai vastaavan ammattipätevyyden suorittamisesta edellytyksenä yritystoiminnan harjoittamiselle. Myös rakennussektorilla on rajoituksia, jotka koskevat kaupallista viestintää ja lupamenettelyjä. Moniin asiantuntijapalveluihin sovelletaan myös oikeudellista muotoa ja osakkuutta koskevia vaatimuksia. Saksa voisi arvioida, voitaisiinko samat yleisen edun mukaiset tavoitteet ehkä saavuttaa kevyemmän sääntelyn avulla. Lisäksi eri osavaltioissa sovellettavien sääntelyjärjestelmien moninaisuus viittaa siihen, että olisi jatkettava pyrkimyksiä kartoittaa vähiten raskas sääntelytapa ja laajentaa se koskemaan koko maata, mikä vähentäisi yritysten rasitteena olevaa byrokratiaa. Tosiasiallinen kilpailun taso rautatieliikenteen sektorilla on säilynyt alhaisena. Julkisten hankintojen alalla niiden sopimusten arvo on huomattavan alhainen, jotka Saksan viranomaiset ovat julkaisseet julkisia hankintoja koskevan unionin oikeuden nojalla. Lainsäädäntöprosessia, johon sisältyi kilpailunrajoitusten vastaisen lain tarkistaminen, ei ole vielä saatu päätökseen. Vähittäiskauppasektorilla kaavoitussäännökset rajoittavat merkittävästi uusien toimijoiden tuloa markkinoille.

               (17)

               Komissio on eurooppalaisen ohjausjakson osana analysoinut kattavasti Saksan talouspolitiikkaa. Se on arvioinut kansallisen uudistusohjelman ja vakausohjelman. Se on ottanut huomioon ei vain niiden merkityksen Saksan finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta vaan myös sen, ovatko ne EU:n sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska unionin yleistä talouden ohjausta on tarpeen tehostaa antamalla EU:n tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin. Eurooppalaisen ohjausjakson yhteydessä annetut komission suositukset on otettu huomioon jäljempänä esitettävissä suosituksissa 1–4.

               (18)

               Neuvosto on tutkinut vakausohjelman tämän arvioinnin perusteella, ja sen lausunto (6) ilmenee erityisesti jäljempänä esitettävästä suosituksesta 1.

               (19)

               Komissio on eurooppalaisen ohjausjakson osana myös analysoinut koko euroalueen talouspolitiikkaa. Neuvosto on antanut tämän perusteella erityisiä suosituksia euroalueen jäsenvaltioille, joiden rahayksikkö on euro (7). Koska Saksan rahayksikkö on euro, sen olisi myös varmistettava, että kyseiset suositukset pannaan täytäntöön täysimääräisesti ja oikea-aikaisesti,

         SUOSITTAA, että Saksa toteuttaa vuosina 2013–2014 toimia, joilla se

               1.

               säilyttää suunnitellusti julkisen talouden rahoitusaseman vakauden, jolla varmistetaan, että keskipitkän aikavälin tavoitetta noudatetaan ohjelmakauden aikana; noudattaa kasvua edistävää finanssipolitiikkaa lisäämällä toimia, joilla parannetaan julkisten varojen kustannustehokkuutta terveydenhuollon ja pitkäaikaishoidon alalla kehittämällä hoidon tarjonnan yhtenäistämistä ja painottamalla enemmän ennaltaehkäisyä, kuntoutusta ja itsenäistä asumista; parantaa verojärjestelmän tehokkuutta, erityisesti laajentamalla alv-pohjaa ja arvioimalla uudelleen kunnallisen kiinteistöveron veropohjaa; hyödyntää käytettävissä olevia mahdollisuuksia lisätä ja tehostaa koulutukseen ja tutkimukseen suunnattua, kasvua edistävää varainkäyttöä kaikilla hallinnon tasoilla; saattaa velkajarrun täytäntöönpanon päätökseen yhdenmukaisella tavalla kaikissa osavaltioissa ja huolehtii oikea-aikaisista ja asianmukaisista seurantamenettelyistä ja korjausmekanismeista;

               2.

               ylläpitää olosuhteita, jotka mahdollistavat kotimaista kysyntää tukevan palkkojen nousun; tämän toteuttamiseksi alentaa erityisesti pienipalkkaisten korkeita veroja ja sosiaaliturvamaksuja ja parantaa vähäosaisten henkilöiden koulutussaavutuksia; jatkaa asianmukaisia aktivointi- ja integrointitoimenpiteitä, erityisesti pitkäaikaistyöttömille suunnattuja toimenpiteitä; helpottaa siirtymistä minityöpaikkojen kaltaisesta epätyypillisestä työstä kestävämpiin työsuhteisiin; toteuttaa toimenpiteitä, joilla parannetaan työnteon kannustimia ja työntekijöiden, erityisesti kotitalouksien toisten tulonsaajien ja matalan taitotason työntekijöiden, työllistettävyyttä, pyrkien myös kohottamaan heidän tulotasoaan; poistaa tätä tarkoitusta varten kotitalouksien toisiin palkansaajiin kohdistuvat pidäkkeet ja lisää edelleen kokoaikaisen päivähoidon ja kokopäiväkoulujen saatavuutta;

               3.

               parantaa energiapolitiikkansa koordinointia naapurimaiden kanssa ja pitää energiajärjestelmän uudistamisen kokonaiskustannukset mahdollisimman vähäisinä, erityisesti tarkistamalla edelleen uusiutuvien energialähteiden tavoitteiden saavuttamiseen tähtäävien energiapoliittisten välineiden kustannusvaikuttavuutta ja vauhdittamalla edelleen kansallisten ja rajatylittävien sähkö- ja kaasuverkkojen laajentamista;

               4.

               toteuttaa toimenpiteitä kilpailun edistämiseksi edelleen palvelusektoreilla, muun muassa eräiden käsityöammattien, erityisesti rakennussektorin, ja asiantuntijapalvelujen alalla kasvun kotimaisten lähteiden kehittämiseksi; toteuttaa kiireellisesti toimia korottaakseen merkittävästi julkisten hankintasopimusten arvoa; vahvistaa ja toteuttaa ilmoitetun lainsäädäntöuudistuksen, jolla parannetaan kilpailulainsäädännön soveltamista kilpailunrajoituksiin; poistaa kaavoitusrajoitukset, jotka rajoittavat perusteettomasti uusien toimijoiden tuloa vähittäiskauppasektorille; toteuttaa uusia toimenpiteitä rautatieliikenteen markkinoilla vielä olevien kilpailuesteiden poistamiseksi; jatkaa pankkisektorin vakauttamistoimia, myös kehittämällä ohjausjärjestelmää.

      Tehty Brysselissä 9 päivänä heinäkuuta 2013.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         R. ŠADŽIUS

      (1)  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Pidetty voimassa vuodelle 2013 jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista 22 päivänä huhtikuuta 2013 annetulla neuvoston päätöksellä 2013/208/EU (EUVL L 118, 30.4.2013, s. 21).

      (3)  EUVL C 219, 24.7.2012, s. 35.

      (4)  EUVL L 306, 23.11.2011, s. 25.

      (5)  Suhdannetasoitettu rahoitusasema ilman kertaluonteisia ja muita väliaikaisia toimenpiteitä, komission yksiköiden uudelleenlaskemana ohjelman tietojen perusteella yhteisesti sovittuja menetelmiä käyttäen.

      (6)  Asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti.

      (7)  Katso tämän virallisen lehden sivu 97.


title: Neuvoston suositus, annettu 8 päivänä maaliskuuta 2005, Euroopan kehitysrahaston (yhdeksäs EKR) toimenpiteiden toteuttamisesta komissiolle myönnettäväksi vastuuvapaudeksi varainhoitovuodelta 2003

text:
               23.3.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 77/11

         NEUVOSTON SUOSITUS,
   annettu 8 päivänä maaliskuuta 2005,
   Euroopan kehitysrahaston (yhdeksäs EKR) toimenpiteiden toteuttamisesta komissiolle myönnettäväksi vastuuvapaudeksi varainhoitovuodelta 2003
   (2005/253/EY)
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
   ottaa huomioon Cotonoussa 23 päivänä kesäkuuta 2000 allekirjoitetun neljännen AKT–EY-kumppanuussopimuksen (1),
   ottaa huomioon sisäisen sopimuksen AKT–EY-kumppanuussopimuksen mukaisesta yhteisön tukien rahoituksesta ja hoidosta (2), jolla on muun muassa perustettu yhdeksäs Euroopan kehitysrahasto, jäljempänä ’yhdeksäs EKR’, ja erityisesti sen 32 artiklan 3 kohdan,
   ottaa huomioon 27 päivänä maaliskuuta 2003 annetun yhdeksänteen kehitysrahastoon sovellettavan varainhoitoasetuksen (3) ja erityisesti sen 96–103 artiklan,
   on tutkinut yhdeksännen EKR:n toimiin liittyvät tulostilin ja taseen, jotka on päätetty 31 päivänä joulukuuta 2003, sekä tilintarkastustuomioistuimen kertomuksen varainhoitovuodelta 2003 siihen liitettyine komission vastauksineen (4),
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Edellä mainitun sisäisen sopimuksen 32 artiklan 3 kohdan nojalla Euroopan parlamentti antaa neuvoston suosituksesta komissiolle vastuuvapauden yhdeksännen EKR:n varainhoidosta.

               (2)

               Komissio on pannut yhdeksännen EKR:n toimet täytäntöön varainhoitovuoden 2003 aikana kokonaisuudessaan tyydyttävällä tavalla,

         SUOSITTELEE
   Euroopan parlamentille, että tämä myöntää komissiolle vastuuvapauden yhdeksännen EKR:n toimien täytäntöönpanosta varainhoitovuodelta 2003.

      Tehty Brysselissä 8 päivänä maaliskuuta 2005.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         J.-C. JUNCKER

      (1)  EYVL L 317, 15.12.2000, s. 3.

      (2)  EYVL L 317, 15.12.2000, s. 355.

      (3)  EUVL L 83, 1.4.2003, s. 1.

      (4)  EUVL C 293, 30.11.2004, s. 315.