title: RECOMMANDATION DE LA COMMISSION AU CONSEIL concernant l'approbation d'un accord de coopération dans le domaine des utilisations pacifiques de l'énergie nucléaire entre la Communauté européenne de l'énergie atomique (Euratom) et le gouvernement de l'Australie

text:
   FI
FI    FI
 ---pagebreak---                   EUROOPAN KOMISSIO
                                               Bryssel 2.3.2011
                                               SEK(2011) 243 lopullinen
                     KOMISSION SUOSITUS NEUVOSTOLLE
       Euroopan atomienergiayhteisön (Euratom) ja Australian hallituksen välisen
   ydinenergian rauhanomaista käyttöä koskevan yhteistyösopimuksen hyväksymisestä
FI                                                                                FI
 ---pagebreak---                             KOMISSION SUOSITUS NEUVOSTOLLE
           Euroopan atomienergiayhteisön (Euratom) ja Australian hallituksen välisen
      ydinenergian rauhanomaista käyttöä koskevan yhteistyösopimuksen hyväksymisestä
   A.        PERUSTELUT
   1.        JOHDANTO
   Euratomin ja Australian välisen nykyisen sopimuksen voimassaolo päättyy vuoden 2012
   alkupuolella. Koska Australia on yksi tärkeimmistä uraanin toimittajista EU:n
   ydinvoimaloille, sopimusta on syytä jatkaa, jotta alan suhteille voidaan luoda vakaa
   oikeudellinen kehys.
   Nykyisen sopimuksen soveltamisala rajoittuu ydinaineiden siirtoon Australiasta Euroopan
   atomienergiayhteisöön. Neuvostolta saatujen neuvotteluohjeiden mukaisesti komissio on
   laajentanut sopimuksen soveltamisalaa siten, että siihen sisältyvät ydinaineiden, ydinteknisten
   laitteiden ja ydinteknologian siirrot.
   Jotkin EU-jäsenvaltiot ovat tehneet kahdenvälisiä sopimuksia Australian kanssa, mutta
   Euratomin kanssa tehtävä sopimus takaa kaikkien jäsenvaltioiden ja niiden
   toiminnanharjoittajien tasapuolisen kohtelun ja vähentää tarvetta solmia lukuisia
   kahdenvälisiä sopimuksia Australian ja yksittäisten EU-jäsenvaltioiden välillä.
   Sopimuksessa määrätään laaja-alaisesta yhteistyöstä ydinenergian rauhanomaisen käytön
   alalla ja luodaan yleiset puitteet poliittiselle, tekniselle ja teollisuusyhteistyölle. Se tarjoaa
   sopimuspuolten (Australian hallituksen ja yhteisön) viranomaisille ja teollisuuden toimijoille
   oikeudellisen kehyksen, joka helpottaa yhteistyötä tällä alalla.
   2.        SOPIMUKSEN MERKITYS
   Euratomin intressi sopimuksen allekirjoittamiseen perustuu siihen, että Australia on yksi sen
   tärkeimmistä luonnonuraanin toimittajista. Ydinalan kaupan edistäminen tukee
   energiatoimitusten varmuuteen ja energialähteiden monipuolistamiseen liittyvää yhteisön
   politiikkaa. Sopimuksen merkitys liittyy pääasiassa kaupallisiin tarpeisiin. Australia on
   maailman kolmanneksi suurin uraanintuottaja, jonka tuotantokapasiteetti on noin 8 000
   uraanitonnia vuodessa (19 % koko maailman uraanintuotannosta). Australian uraanivarat ovat
   maailman suurimmat ja muodostavat 23 prosenttia koko maailman uraanivaroista. Tuotanto ja
   vienti on keskimäärin 10 000 tonnia uraanioksidia (8 500 uraanitonnia) vuodessa.
   Australian uraania myydään pelkästään sähköntuotantoa varten, ja tämä on varmistettu
   valvontatoimilla. Australia on ydinsulkusopimuksen osapuoli ydinaseettomana valtiona. Sen
   ydinsulkusopimuksen mukainen ydinmateriaalivalvontasopimus tuli voimaan 1974, ja
   Australia oli ensimmäinen maa, joka saattoi voimaan ydinmateriaalivalvontasopimukseen
   liittyvän lisäpöytäkirjan (vuonna 1998). Näiden kansainvälisten järjestelyjen lisäksi Australia
   vaatii, että asiakasmaat ovat tehneet ydinalan yhteistyösopimuksen Australian kanssa.
FI                                                  2                                                 FI
 ---pagebreak---    Nyt käsiteltävän sopimuksen tekeminen vahvistaa jälleen Australian, yhteisön ja Euroopan
   unionin jäsenvaltioiden hallitusten sitoutumisen ydinmateriaalivalvonnan, vientivalvonnan ja
   turvajärjestelyjen lujittamiseen ja tiukkaan soveltamiseen.
   3.         SOPIMUKSEN PÄÄPERIAATTEET
   Sopimuksen tavoitteena on ydinenergian rauhanomaista käyttöä koskeva yhteistyö Euratomin
   ja Australian välillä. Yhteistyön piiriin (III artikla) kuuluvat pääasiassa ydinturvallisuus,
   ydinaineiden toimittaminen, teknologian siirto, laitteiden siirto, säteilysuojelu,
   ydinmateriaalivalvonta ja radioisotooppien käyttö. Sopimus pohjautuu vuonna 1981 tehtyyn
   sopimukseen, joka kattaa ainoastaan ydinaineiden siirron Australiasta Euratomiin. Uudistettua
   sopimusta sovelletaan molemman suuntaisiin siirtoihin.
   Sopimuksella ajanmukaistetaan vanhentuneet määräykset ja yhdistetään mahdollisuuksien
   mukaan pääteksti sekä liitteet ja sopimukseen liitetty kirjeenvaihto yhdeksi kokonaisuudeksi.
   Nykyiset määräykset ydinaseiden leviämisen estämisestä, ydinmateriaalivalvonnasta,
   turvajärjestelyistä, siirroista ja uudelleensiirroista sekä neuvottelemisesta ja hallinnollisista
   järjestelyistä, luottamuksellisuudesta ja erimielisyyksien ratkaisemisesta säilytetään sellaisina
   kuin ne on esitetty nykyisessä sopimuksessa ja Australian hallituksen ja Euroopan
   atomienergiayhteisön välisessä kirjeenvaihdossa.
   Uuteen sopimukseen sisältyy myös asianomaisten Euratomin jäsenvaltioiden ja Australian
   hallituksen tärkeinä pitämiä uusia määräyksiä, joilla molemmat osapuolet haluavat laajentaa
   sopimuksen soveltamisalaa ja joissa otetaan huomioon viimeaikaiset kehitysvaiheet, kuten
   yhteisön laajentuminen.
   Sopimuksessa määritellään sen soveltamisalaan kuuluvat aineet (IV artikla) eli erilaiset
   ydinaineet ja muut kuin ydinaineet ja kuvataan ydinaineiden, muiden kuin ydinaineiden ja
   laitteiden kauppaa koskevat yksityiskohtaiset säännöt (VI artikla). Sopimus sisältää
   määräykset, joissa määritellään ydinmateriaalien siirtoihin sovellettavat vaatimukset sekä
   ristiriitatilanteiden ratkaisutapa. Sopimuksessa painotetaan, että ydinaineita on käytettävä
   rauhanomaisiin tarkoituksiin ja ydinmateriaalivalvontasopimusten mukaisesti (yhteisössä
   sovelletaan Euratomin ydinmateriaalivalvontaa Euratomin perustamissopimuksen sekä
   IAEA:n ydinmateriaalivalvontasopimusten ja niiden lisäpöytäkirjojen1 mukaisesti).
   Ydinaineiden siirroissa olisi noudatettava ydinaineiden turvajärjestelyjä koskevista toimista
   tehdyn kansainvälisen yleissopimuksen2 määräyksiä.
   Sopimuksessa toistetaan periaatteet, jotka koskevat ydinaineiden vapaata liikkuvuutta
   yhteisön alueella. Teollis- ja tekijänoikeuksiin liittyviä kysymyksiä (IX artikla) käsitellään
   yksityiskohtaisesti, samoin kuin tietojenvaihtoa (X artikla). Sopimuksen sujuvan
   täytäntöönpanon varmistamiseksi siihen on sisällytetty erityinen neuvottelu- ja
   välimiesmenettelyä koskeva artikla (XV artikla) siltä varalta, että sopimuksen asianmukainen
   soveltaminen herättää kysymyksiä. Sopimus tehdään aluksi 30 vuodeksi, eli se on kestoltaan
   sama kuin vuoden 1981 sopimus (XVIII artikla).
   1
             INFCIRC/540.
   2
             INFCIRC/274/Rev.l.
FI                                                  3                                                FI
 ---pagebreak---    B.        SUOSITUS
   Komissio katsoo, että Euroopan atomienergiayhteisön ja Australian hallituksen välinen
   ydinenergian rauhanomaista käyttöä koskeva yhteistyösopimus, jonka hyväksymistä komissio
   ehdottaa,
   – on neuvoston 9. kesäkuuta 2010 antamien neuvotteluohjeiden mukainen,
   – täyttää sopimuksen yksinkertaistamista, ajantasaistamista ja laajentamista koskevat
      tavoitteet,
   – vahvistaa sopimuspuolten selkeän sitoutumisen ydinaseiden leviämisen estämiseen ja
      ydinturvallisuuden korkean tason takaamiseen ydinenergian rauhanomaisen ja turvallisen
      käytön varmistamiseksi,
   – vastaa energian toimitusvarmuuteen liittyvää yhteisön politiikkaa,
   – lujittaa entisestään EU:n ja Australian erittäin hyviä suhteita energiapoliittisen yhteistyön
      alalla.
   Näin ollen komissio suosittaa, että neuvosto Euroopan atomienergiayhteisön
   perustamissopimuksen 101 artiklan toisen kohdan mukaisesti hyväksyy liitteenä olevan
   Euroopan atomienergiayhteisön ja Australian hallituksen välisen ydinenergian rauhanomaista
   käyttöä koskevan yhteistyösopimuksen.
FI                                                4                                                FI
 ---pagebreak---                                                LIITE
                                AUSTRALIAN HALLITUKSEN JA
             EUROOPAN ATOMIENERGIAYHTEISÖN (EURATOM) VÄLINEN
                YDINENERGIAN RAUHANOMAISTA KÄYTTÖÄ KOSKEVA
                                     YHTEISTYÖSOPIMUS
   Australian hallitus ja Euroopan atomienergiayhteisö (Euratom), jäljempänä ’yhteisö’, jotka
   HALUAVAT tiivistää yhteistyötään ydinenergian rauhanomaisen käytön alalla;
   OTTAVAT HUOMIOON, että Brysselissä 21 päivänä syyskuuta 1981 tehty Australian
   hallituksen ja Euroopan atomienergiayhteisön välinen sopimus ydinaineiden siirroista
   Australiasta Euroopan atomienergiayhteisöön on soveltamisalaltaan rajallinen, ja sen
   voimassaolo päättyy vuonna 2012;
   VAHVISTAVAT Australian hallituksen, yhteisön ja sen jäsenvaltioiden hallitusten vahvan
   sitoutumisen ydinaseiden leviämisen estämiseen, mukaan lukien niiden asiaa koskevien
   ydinmateriaali- ja vientivalvontajärjestelmien lujittaminen ja tehokas soveltaminen, joiden
   mukaisesti Australian ja yhteisön välinen ydinenergian rauhanomaista käyttöä koskeva
   yhteistyö toteutetaan;
   VAHVISTAVAT Australian hallituksen, yhteisön ja sen jäsenvaltioiden hallitusten tuen
   Kansainvälisen atomienergiajärjestön, jäljempänä ’IAEA’, tavoitteille ja sen
   ydinmateriaalivalvontajärjestelmälle;
   VAHVISTAVAT Australian hallituksen, yhteisön ja sen jäsenvaltioiden vahvan sitoutumisen
   ydinaineiden turvajärjestelyjä koskevista toimista tehtyyn kansainväliseen yleissopimukseen,
   joka tehtiin New Yorkissa ja Wienissä 3 päivänä maaliskuuta 1980 ja joka tuli voimaan
   yleisesti 8 päivänä helmikuuta 1987 ja Australian osalta 22 päivänä lokakuuta 1987;
   KATSOVAT, että Australia ja kaikki yhteisön jäsenvaltiot ovat Washingtonissa, Lontoossa ja
   Moskovassa 1 päivänä heinäkuuta 1968 tehdyn ja 5 päivänä maaliskuuta 1970 voimaan
   tulleen     ydinaseiden    leviämisen    estämistä    koskevan     sopimuksen,    jäljempänä
   ’ydinsulkusopimus’, sopimuspuolia;
   TOTEAVAT, että ydinmateriaalivalvontaa harjoitetaan kaikissa yhteisön jäsenvaltioissa sekä
   Euroopan       atomienergiayhteisön     perustamissopimuksen,       jäljempänä    ’Euratomin
   perustamissopimus’, että yhteisön, sen jäsenvaltioiden ja IAEA:n välillä tehtyjen
   ydinmateriaalivalvontaa koskevien sopimusten nojalla;
   TOTEAVAT, että Australian hallitus ja kaikkien yhteisön jäsenvaltioiden hallitukset
   osallistuvat ydinalan viejämaiden ryhmään;
   TOTEAVAT, että Australian hallituksen ja yhteisön kunkin jäsenvaltion hallituksen ydinalan
   viejämaiden ryhmässä antamat sitoumukset olisi otettava huomioon;
FI                                               5                                              FI
 ---pagebreak---    TUNNUSTAVAT periaatteen, jonka mukaan ydinaineet, ydintekniset laitteet, muut kuin
   ydinaineet ja ydinteknologia saavat liikkua vapaasti yhteisössä;
   OVAT YHTÄ MIELTÄ siitä, että sopimuksen olisi oltava Maailman kauppajärjestön
   sopimuksista johtuvien Euroopan unionin ja Australian hallituksen kansainvälisten
   velvoitteiden mukainen;
   TOISTAVAT Australian hallituksen ja yhteisön jäsenvaltioiden hallitusten sitoutumisen
   ydinenergian rauhanomaista käyttöä koskeviin kahdenvälisiin sopimuksiin;
   OVAT SOPINEET SEURAAVAA:
                                                  I artikla
                                                Määritelmät
   Ellei toisin määrätä, tässä sopimuksessa tarkoitetaan
   1.        ’sivutuotteella’ erityisiä halkeamiskelpoisia aineita, jotka saadaan tämän sopimuksen
             mukaisesti siirretyistä ydinaineista yhdessä tai useammassa prosessissa, joiden ei
             välttämättä tarvitse olla peräkkäisiä;
   2.        ’toimivaltaisella viranomaisella’
             –      Australian hallituksen osalta Australian ydinmateriaalivalvonta-                 ja
                    ydinsulkuvirastoa (Australian Safeguards and Non-Proliferation Office);
             –      yhteisön osalta Euroopan komissiota,
             tai muuta viranomaista, jonka asianomainen sopimuspuoli voi milloin tahansa
             ilmoittaa kirjallisesti toiselle sopimuspuolelle.
   3.        ’laitteilla’ IAEA:n asiakirjan INFCIRC/254/Rev.9/Part 1 liitteessä B olevassa 1, 3, 4,
             5, 6 ja 7 kohdassa lueteltuja laitteita;
   4.        ’teollis- ja tekijänoikeuksilla’ maailman henkisen omaisuuden järjestön
             perustamisesta Tukholmassa 14 päivänä heinäkuuta 1967 tehdyn ja 28 päivänä
             syyskuuta 1979 muutetun yleissopimuksen 2 artiklan mukaista henkistä omaisuutta.
             Sillä voidaan tarkoittaa myös muuta sopimuspuolten yhteisesti sopimaa asiaa;
   5.        ’sotilaallisella tarkoituksella’ ydinenergian välittömiä sotilaallisia sovelluksia, niihin
             kuitenkaan rajoittumatta, esimerkiksi ydinaseita tai muita ydinräjähteitä (mukaan
             lukien tutkimus ja kehittäminen tai tritiumin valmistus tällaisissa ydinaseissa tai
             muissa ydinräjähteissä käyttöä varten), sotilaallista ydinkäyttövoimaa, ammuksia
             (mukaan lukien köyhdytettyä uraania sisältävät ammukset), sotilaallisia
             ydinrakettimoottoreita tai sotilaallisia ydinreaktoreita, mutta sillä ei tarkoiteta
             välillisiä käyttötarkoituksia, esimerkiksi sotilastukikohdan sähköistämistä
             siviilivoimaverkosta tai diagnostiikassa tarvittavien radioisotooppien tuottamista
             sotilassairaalassa;
FI                                                    6                                                 FI
 ---pagebreak---    6.       ’muilla kuin ydinaineilla’
            –     deuteriumia ja raskasta vettä (deuteriumoksidia) ja muita deuteriumyhdisteitä,
                  joiden deuterium-vety-isotooppisuhde ylittää arvon 1:5000 ja jotka on
                  tarkoitettu käytettäviksi ydinreaktorissa, siten kuin ne on määritelty IAEA:n
                  asiakirjan INFCIRC/254/Rev.9/Part 1 (Guidelines for Nuclear Transfers)
                  liitteessä B olevassa 1.1 kohdassa,
            –     reaktoriluokan grafiittia eli IAEA:n asiakirjan INFCIRC/254/Rev.9/Part 1
                  (Guidelines for Nuclear Transfers) liitteessä B olevassa 1.1 kohdassa
                  määriteltyä, ydinreaktorissa käytettäväksi tarkoitettua grafiittia, jonka
                  puhtaustaso on vähemmän kuin 5 miljoonasosaa booriekvivalenttia ja jonka
                  tiheys on suurempi kuin 1,50 g/cm3;
   7.       ’ydinaineilla’ kaikkia lähtöaineita tai erityisiä halkeamiskelpoisia aineita sellaisina
            kuin ne määritellään Yhdistyneiden kansakuntien päämajassa 23 päivänä lokakuuta
            1956 tehdyn ja 29 päivänä heinäkuuta 1957 voimaan tulleen IAEA:n perussäännön,
            jäljempänä ’IAEA:n perussääntö’, XX artiklassa. IAEA:n hallintoneuvoston IAEA:n
            perussäännön XX artiklan nojalla tekemät päätökset, jotka muuttavat ”lähtöaineina”
            tai ”erityisinä halkeamiskelpoisina aineina” pidettyjen aineiden luetteloa, tulevat
            tämän sopimuksen mukaisesti voimaan vasta, kun molemmat sopimuspuolet ovat
            ilmoittaneet toisilleen kirjallisesti muutoksen hyväksymisestä;
   8.       ’sopimuspuolilla’ Australian hallitusta ja yhteisöä;
            ’yhteisöllä’ tarkoitetaan
            –     Euratomin perustamissopimuksella perustettua oikeushenkilöä ja
            –     alueita, joihin Euratomin perustamissopimusta sovelletaan;
   9.       ’henkilöllä’ ketä tahansa luonnollista henkilöä tai mitä tahansa yritystä tai muuta
            yksikköä, johon sovelletaan sopimuspuolten lainkäyttövaltaan kuuluvalla alueella
            voimassaolevaa lainsäädäntöä, mutta ei itse sopimuspuolia;
   10.      ’teknologialla’ IAEA:n asiakirjan INFCIRC/254/Rev.9/Part 1 (Guidelines for
            Nuclear Transfers) liitteessä A määriteltyä teknologiaa.
                                                 II artikla
                                                  Tavoite
   Tämän sopimuksen tavoitteena on tarjota puitteet ydinenergian rauhanomaista käyttöä
   koskevalle sopimuspuolten väliselle yhteistyölle molemminpuolisen edun ja
   vastavuoroisuuden pohjalta mutta kuitenkaan rajoittamatta kummankaan sopimuspuolen
   toimivaltaa.
FI                                                   7                                              FI
 ---pagebreak---                                           III artikla
                                        Yhteistyöalat
   1. Ydinaineita, laitteita, muita kuin ydinaineita tai sivutuotteena tuotettuja ydinaineita
      saa käyttää ainoastaan rauhanomaisiin tarkoituksiin eikä niitä saa käyttää mihinkään
      sotilaallisiin tarkoituksiin.
   2. Tämän sopimuksen mukaiseen sopimuspuolten väliseen yhteistyöhön voivat sisältyä
      muun muassa seuraavat:
      a)    ydinaineiden, muiden kuin ydinaineiden ja laitteiden toimitus;
      b)    teknologian siirto, mukaan lukien tämän artiklan kannalta merkityksellisten
            tietojen toimittaminen sillä edellytyksellä, että yksittäiset yhteisön jäsenvaltiot
            ovat ilmaisseet halukkuutensa ottaa tällaiset siirrot sopimuksen piiriin;
      c)    sellaisten laitteiden siirto, jotka sopimuspuolet ovat nimenneet laitteiksi, jotka
            on suunniteltu tai rakennettu tai joita käytetään toiselta sopimuspuolelta
            saatujen tietojen pohjalta tai tällaisia tietoja käyttäen ja jotka kuuluvat
            jommankumman sopimuspuolen lainkäyttövaltaan nimeämishetkellä;
      d)    laitteiden ja välineiden hankinta;
      e)    laitteiden ja laitosten käyttömahdollisuus;
      f)    käytetyn polttoaineen ja radioaktiivisen jätteen huolto;
      g)    ydinturvallisuus ja säteilysuojelu;
      h)    ydinmateriaalivalvonta ja ydinaineiden ja -laitosten turvaaminen;
      i)    radioisotooppien      ja   säteilyn   käyttö maataloudessa,     teollisuudessa   ja
            lääketieteessä;
      j)    uraanivarojen geologinen ja geofyysinen tutkimus, kehittäminen, tuotanto,
            jatkojalostus ja käyttö;
      k)    rikosoikeudellinen ydinmateriaalitutkimus;
      l)    ydinenergian rauhanomaisen käytön sääntelyyn liittyvät näkökohdat; ja
      m)    muut tämän sopimuksen kohteeseen liittyvät alat siltä osin kuin ne kuuluvat
            sopimuspuolten kyseisten alojen ohjelmiin.
   3. Yhteistyö käsittää ydinalan tutkimukseen ja kehittämiseen liittyvät toimet, jotka ovat
      kummankin sopimuspuolen edun mukaisia, sopimuspuolten sopimien täydentävien
      määräysten mukaisesti.
   4. Tämän artiklan 2 kohdassa tarkoitettu yhteistyö voidaan toteuttaa seuraavissa
      muodoissa:
      a)    symposiumien ja seminaarien järjestäminen;
FI                                              8                                               FI
 ---pagebreak---       b)     yhteisten hankkeiden järjestäminen ja yhteisyritysten perustaminen;
      c)     kahdenvälisten työryhmien perustaminen yhteisten hankkeiden toteuttamista
             varten;
      d)     ydinpolttoainekiertoon liittyvien palvelujen tarjonta, mukaan lukien uraanin
             konversio ja isotooppirikastus;
      e)     ydinpolttoainekiertoon liittyvä kauppa ja kaupallinen yhteistyö;
      f)     teollisuuslaitteiden ja -teknologian siirto; ja
      g)     muut sopimuspuolten kirjallisesti sopimat yhteistyömuodot.
   5. Tämän artiklan 2 kohdassa lueteltuja erityisaloja koskeva yhteistyö voidaan
      tarvittaessa toteuttaa sopimalla järjestelyistä sellaisen Australian oikeushenkilön ja
      sellaisen yhteisön oikeushenkilön välillä, joiden asianomainen toimivaltainen
      viranomainen ilmoittaa toiselle toimivaltaiselle viranomaiselle olevan valtuutettuja
      toteuttamaan tällainen yhteistyö. Tällaisiin järjestelyihin on sisällyttävä teollis- ja
      tekijänoikeuksien suojaa koskevia määräyksiä, jos tällaisia oikeuksia on olemassa tai
      syntyy.
                                          IV artikla
                 Sopimuksen soveltamisalaan kuuluvat aineet ja laitteet
   1. Tätä sopimusta sovelletaan seuraaviin aineisiin ja laitteisiin:
      a)     Sopimuspuolten tai niiden henkilöiden välillä joko suoraan tai kolmannen
             maan kautta siirretyt ydinaineet, muut kuin ydinaineet ja laitteet.
             Tätä sopimusta sovelletaan tällaisiin ydinaineisiin, muihin kuin ydinaineisiin ja
             laitteisiin siitä lähtien, kun ne saapuvat vastaanottavan sopimuspuolen
             lainkäyttövallan alueelle. Lähettävän sopimuspuolen on ilmoitettava
             vastaanottavalle sopimuspuolelle kirjallisesti aiotusta siirrosta, ja
             vastaanottavan sopimuspuolen on vahvistettava kirjallisesti, että kyseessä
             oleviin aineisiin tai laitteisiin sovelletaan tätä sopimusta. Jos ehdotettu
             vastaanottaja on muu kuin vastaanottava sopimuspuoli, sen on oltava
             vastaanottavan sopimuspuolen alueelliseen lainkäyttövaltaan kuuluva
             valtuutettu henkilö.
      b)     Kaikki        kemiallisilla      tai       fysikaalisilla    prosesseilla       tai
             isotooppierotusmenetelmällä tuotetut ydinaineet, paitsi että näin tuotetusta
             ydinaineesta katsotaan kuuluvan tämän sopimuksen soveltamisalaan ainoastaan
             sama suhteellinen osuus kuin sen valmistukseen käytetyn, tämän sopimuksen
             soveltamisalaan kuuluvan ydinaineen määrällä oli kyseiseen tarkoitukseen
             käytetyn ydinaineen kokonaismäärästä.
      c)     Kaikki neutronisäteilytyksellä tuotetut ydinaineasteet, paitsi että näin tuotetusta
             ydinaineesta katsotaan kuuluvan tämän sopimuksen soveltamisalaan ainoastaan
             sama suhteellinen osuus kuin sen valmistuksessa käytetyllä, tämän sopimuksen
             soveltamisalaan kuuluvalla ydinaineen määrällä oli sen valmistuksesta.
FI                                            9                                                  FI
 ---pagebreak---         d)      Ydinaineet, jotka on tuotettu tai joita on käsitelty tai joita käytetään
                i) laitteissa, joissa tämän sopimuksen soveltamisalaan kuuluva muu kuin
                ydinaine vastaa pääasiassa tai kokonaan kyseisen ydinaineen tuotannosta,
                käsittelystä tai käytöstä ja
                ii) laitteissa, joissa tämän sopimuksen soveltamisalaan kuuluva laite3 vastaa
                kokonaan kyseisen ydinaineen tuotannosta, käsittelystä tai käytöstä ja
                iii) laitteissa, jotka lähettävä sopimuspuoli on vastaanottavaa sopimuspuolta
                kuultuaan nimennyt laitteiksi3, jotka on suunniteltu, rakennettu tai valmistettu
                tai joita käytetään tämän sopimuksen nojalla siirretyn teknologian pohjalta tai
                tällaista teknologiaa käyttäen.
        e)      Ydinaineet, joihin on sovellettu Brysselissä 21 päivänä syyskuuta 1981 tehtyä
                sopimusta            ydinaineiden            siirroista          Australiasta           Euroopan
                atomienergiayhteisöön.
        f)      Ydinaineet, jotka on siirretty yhteisön jäsenvaltioista Australiaan
                kahdenvälisten sopimusten mukaisesti ja joista on ilmoitettu yhteisölle tämän
                sopimuksen tullessa voimaan.
        g)      Malmeista tai konsentraateista (muista kuin uraanimalmikonsentraateista)
                ydinteknisiä tarkoituksia varten talteen otetut ydinaineet, joita siirretään
                sopimuspuolten välillä joko suoraan tai kolmannen maan kautta, kun siirtävä
                sopimuspuoli on ilmoittanut tällaisen talteenoton olevan merkityksellinen
                tämän sopimuksen kannalta4.
   2.   Tämän sopimuksen määräyksiä sovelletaan tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin
        ydinaineisiin, muihin kuin ydinaineisiin ja laitteisiin, kunnes hallinnollisessa
        järjestelyssä määrättyjen menettelyjen mukaisesti määritetään, että:
        a)      tällaiset aineet ja laitteet on siirretty uudelleen vastaanottavan sopimuspuolen
                lainkäyttövallan ulkopuolelle tämän sopimuksen VII artiklan 5 ja 6 kohdan
                mukaisesti;
        b)      ydinainetta ei voida enää käyttää missään VII artiklan 1 kohdassa tarkoitetun
                valvonnan kannalta merkityksellisessä ydinenergia-alan toiminnassa tai sitä ei
                voida käytännössä saada talteen. Sen määrittämiseksi, milloin tämän
                sopimuksen soveltamisalaan kuuluvia ydinaineita ei voida enää käyttää tai
                milloin niitä ei voida käytännössä saada talteen ja muuntaa sellaisiksi, että niitä
                voitaisiin käyttää missään turvavalvonnan kannalta merkityksellisessä ydinalan
                toiminnassa, sopimuspuolet hyväksyvät määrityksen, jonka IAEA tekee
                sovellettavassa ydinmateriaalivalvontasopimuksessa, jonka sopimuspuoli
                IAEA on, olevien ydinmateriaalivalvonnan päättämistä koskevien määräysten
                mukaisesti;
   3
      Tämän artiklan soveltamiseksi laitteilla tarkoitetaan IAEA:n asiakirjan INFCIRC/254/Rev.9/Part 1
      liitteessä B olevassa 1.1, 3, 4, 5, 6 ja 7 kohdassa mainittuja laitteita, mutta ei niiden osakokoonpanoja.
   4
      Jos tällaiset ydinaineet eivät täytä kaikkia VII artiklassa asetettuja vaatimuksia, niitä ei saa käyttää
      ennen kuin sopimuspuolet ovat kuulleet toisiaan ja päättäneet sovellettavista turvavalvontatoimista ja
      turvajärjestelyistä.
FI                                                     10                                                        FI
 ---pagebreak---              c)     laitteita ja muita kuin ydinaineita ei voida enää käyttää ydinenergia-alan
                    tarkoituksiin; tai
             d)     sopimuspuolet päättävät yhdessä, että aineisiin tai laitteisiin ei enää sovelleta
                    tätä sopimusta.
   3.        Tätä sopimusta sovelletaan teknologian siirtoihin sellaisten yhteisön jäsenvaltioiden
             osalta, jotka ovat kirjallisesti ilmaisseet Euroopan komissiolle halukkuutensa ottaa
             tällaiset siirrot sopimuksen piiriin. Ennen kutakin siirtoa siitä on tehtävä
             ennakkoilmoitus asianomaisen jäsenvaltion / asianomaisten jäsenvaltioiden ja
             Euroopan komission sekä Australian hallituksen välillä.
                                                 V artikla
                                              Rikastaminen
   Ennen kuin mitään tämän sopimuksen soveltamisalaan kuuluvaa ydinainetta rikastetaan yli
   kaksikymmentäprosenttiseksi (20 %) isotoopin U-235 suhteen, molemmilta sopimuspuolilta
   on saatava kirjallinen suostumus ja asiasta on ilmoitettava IAEA:lle. Suostumuksessa on
   esitettävä ehdot, joiden mukaisesti yli kaksikymmenprosenttiseksi rikastettua uraania saa
   käyttää. Sopimuspuolet voivat sopia tämän määräyksen täytäntöönpanoa helpottavasta
   järjestelystä.
                                                VI artikla
                    Ydinaineiden, muiden kuin ydinaineiden ja laitteiden kauppa
   1.        Yhteistyötoimiin liittyvät ydinaineiden, muiden kuin ydinaineiden ja laitteiden siirrot
             on tehtävä yhteisön, yhteisön jäsenvaltioiden ja Australian ydinenergian
             rauhanomaista käyttöä koskevien kansainvälisten sitoumusten mukaisesti, jotka
             luetellaan VII artiklassa.
   2.        Sopimuspuolten on mahdollisuuksien mukaan avustettava toisiaan, kun joko
             sopimuspuoli taikka yhteisöön sijoittautunut henkilö tai Australian hallituksen
             lainkäyttövaltaan kuuluva henkilö hankkii ydinaineita, muita kuin ydinaineita tai
             laitteita.
   3.        Tämän sopimuksen mukaisen yhteistyön jatkuminen riippuu siitä, että sopimuspuolet
             soveltavat molempia tyydyttävällä tavalla yhteisön Euratomin perustamissopimuksen
             mukaisesti perustamaa ydinmateriaalivalvontajärjestelmää sekä Australian
             hallituksen perustamaa ydinaineiden, muiden kuin ydinaineiden ja laitteiden
             valvontajärjestelmää.
   4.        Tämän sopimuksen määräyksiä ei saa käyttää estämään ydinaineiden, muiden kuin
             ydinaineiden, laitteiden ja teknologian vapaata liikkumista yhteisön alueella.
   5.        Ydinaineiden siirrot ja niihin liittyvien palvelujen tarjonta on toteutettava
             kohtuullisin kaupallisin ehdoin. Tämän kohdan täytäntöönpano ei rajoita Euratomin
             perustamissopimuksen ja siitä johdetun lainsäädännön eikä Australian lakien ja
             määräysten soveltamista.
FI                                                  11                                                FI
 ---pagebreak---    6. Sen lisäksi mitä VII artiklan 5 ja 6 kohdassa määrätään, tämän sopimuksen
      soveltamisalaan kuuluvien aineiden ja laitteiden tai teknologian uudelleensiirrot
      sopimuspuolten lainkäyttövallan ulkopuolelle voidaan tehdä ainoastaan yhteisön
      yksittäisten jäsenvaltioiden hallitusten ja Australian hallituksen ydinalan viejämaiden
      ryhmässä tekemien sitoumusten puitteissa. Kaikkien tämän sopimuksen
      soveltamisalaan kuuluvien aineiden ja laitteiden uudelleensiirtoihin sovelletaan
      erityisesti IAEA:n asiakirjassa INFCIRC/254/Rev.9/Part 1 esitettyjä yleisohjeita
      ydinaineiden siirroista.
                                          VII artikla
                    Sopimuksen soveltamisalaan kuuluvat ydinaineet
   1. Tämän sopimuksen soveltamisalaan kuuluviin ydinaineisiin sovelletaan seuraavia
      ehtoja:
      a)     yhteisössä          Euratomin           ydinmateriaalivalvontaa        Euratomin
             perustamissopimuksen mukaisesti ja IAEA:n ydinmateriaalivalvontaa
             seuraavien ydinmateriaalivalvontasopimusten mukaisesti, sellaisina kuin ne
             ovat tarkistettuina ja korvattuina, sekä ydinsulkusopimuksen mukaisesti:
             i)    Brysselissä 5 päivänä huhtikuuta 1973 tehty ja 21 päivänä helmikuuta
                   1977 voimaan tullut yhteisön ydinaseettomien jäsenvaltioiden, Euroopan
                   atomienergiayhteisön ja Kansainvälisen atomienergiajärjestön välinen
                   sopimus (julkaistu IAEA:n asiakirjana INFCIRC/193);
             ii)   heinäkuussa 1978 tehty ja 12 päivänä syyskuuta 1981 voimaan tullut
                   Ranskan,       Euroopan       atomienergiayhteisön     ja   Kansainvälisen
                   atomienergiajärjestön välinen sopimus (julkaistu IAEA:n asiakirjana
                   INFCIRC/290);
             iii)   Wienissä 6 päivänä syyskuuta 1976 tehty ja 14 päivänä elokuuta 1978
                   voimaan tullut Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen
                   kuningaskunnan, Euroopan atomienergiayhteisön ja Kansainvälisen
                   atomienergiajärjestön       välinen     sopimus    ydinmateriaalivalvonnan
                   soveltamisesta Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneessä
                   kuningaskunnassa ydinaseiden leviämisen estämistä koskevan
                   sopimuksen yhteydessä (julkaistu IAEA:n asiakirjana INFCIRC/263);
             iv)   lisäpöytäkirjat, jotka tehtiin 22 päivänä syyskuuta 1998 IAEA:n
                   asiakirjan INFCIRC/540 (korjattu) (Strengthened Safeguards System,
                   Part II) perusteella ja jotka tulivat voimaan 30 päivänä huhtikuuta 2004;
      b)     Australiassa IAEA:n ydinmateriaalivalvontaa noudattaen 10 päivänä
             heinäkuuta 1974 voimaan tullutta Australian ja Kansainvälisen
             atomienergiajärjestön        välistä      sopimusta      ydinmateriaalivalvonnan
             soveltamisesta ydinaseiden leviämisen estämistä koskevan sopimuksen
             yhteydessä (IAEA:n asiakirja INFCIRC/217); täydennettynä Wienissä 23
             päivänä syyskuuta 1997 tehdyllä ja 12 päivänä joulukuuta 1998 voimaan
             tulleella lisäpöytäkirjalla Australian ja Kansainvälisen atomienergiajärjestön
             väliseen sopimukseen ydinmateriaalivalvonnan soveltamisesta ydinaseiden
FI                                             12                                             FI
 ---pagebreak---              leviämisen estämistä koskevan sopimuksen yhteydessä (julkaistu IAEA:n
             asiakirjana INFCIRC/217/Add.1).
   2. Jos jonkin tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitetun IAEA:n kanssa tehdyn sopimuksen
      soveltaminen keskeytetään tai sopimus irtisanotaan yhteisössä tai Australiassa mistä
      tahansa syystä, asianomaisen sopimuspuolen on tehtävä IAEA:n kanssa sopimus,
      joka vaikutuksiltaan ja soveltamisalaltaan vastaa tämän artiklan 1 kohdan a tai b
      alakohdassa tarkoitettuja ydinmateriaalivalvontasopimuksia, tai, jos tämä ei ole
      mahdollista,
      a)     yhteisön on, siltä osin kuin asia sitä koskee, sovellettava Euratomin
             valvontajärjestelmään perustuvaa ydinmateriaalivalvontaa, joka vaikutuksiltaan
             ja soveltamisalaltaan vastaa tämän artiklan 1 kohdan a alakohdassa
             tarkoitettuja ydinmateriaalivalvontasopimuksia, tai jos tämä ei ole mahdollista,
      b)     sopimuspuolten on ydinmateriaalivalvonnan soveltamiseksi sovittava
             järjestelyistä, jotka vaikutuksiltaan ja soveltamisalaltaan vastaavat tämän
             artiklan      1     kohdan       a    tai     b      alakohdassa      mainittuja
             ydinmateriaalivalvontasopimuksia.
   3. Ydinaineita koskevat turvajärjestelyt on aina toteutettava siten, että ne täyttävät
      vähintään IAEA:n asiakirjan INFCIRC/254/Rev.9/Part 1 (Guidelines for Nuclear
      Transfers) liitteessä C esitetyt perusteet; kyseisen asiakirjan lisäksi yhteisön
      jäsenvaltiot, Euroopan komissio (tapauksen mukaan) ja Australia noudattavat
      ydinaineiden turvajärjestelyjen yhteydessä ydinaineiden turvajärjestelyjä koskevista
      toimista 3 päivänä maaliskuuta 1980 tehdystä yleissopimuksesta, mukaan lukien sen
      kunkin sopimuspuolen osalta voimassa olevat muutokset, johtuvia velvoitteitaan sekä
      IAEA:n asiakirjan INFCICR/225/Rev.4 (korjattu) (Physical Protection of Nuclear
      Material) suosituksia. Kuljetuksiin sovelletaan ydinaineiden turvajärjestelyjä
      koskevista toimista 3 päivänä maaliskuuta 1980 tehdyn kansainvälisen
      yleissopimuksen, mukaan lukien sen kunkin sopimuspuolen osalta voimassa olevat
      muutokset, määräyksiä sekä radioaktiivisten materiaalien turvallista kuljetusta
      koskevia IAEA:n sääntöjä (Regulations for the Safe Transport of Radioactive
      Materials, IAEA Safety Standards Series No. TS-R-1).
   4. Ydinturvallisuuteen ja ydinjätehuoltoon sovelletaan Wienissä 17 päivänä kesäkuuta
      1994 tehtyä ja 24 päivänä lokakuuta 1996 voimaan tullutta ydinturvallisuutta
      koskevaa yleissopimusta (IAEA:n asiakirja INFCIRC/449), Wienissä 5 päivänä
      syyskuuta 1997 tehtyä ja 18 päivänä kesäkuuta 2001 voimaan tullutta käytetyn
      polttoaineen ja radioaktiivisen jätteen huollon turvallisuutta koskevaa yleissopimusta
      (IAEA:n asiakirja INFCIRC/546), Wienissä 26 päivänä syyskuuta 1986 tehtyä ja 26
      päivänä helmikuuta 1987 voimaan tullutta yleissopimusta avunannosta
      ydinonnettomuuden tai säteilyhätätilan yhteydessä (IAEA:n asiakirja INFCIRC/336)
      ja Wienissä 26 päivänä syyskuuta 1986 tehtyä ja 27 päivänä lokakuuta 1986 voimaan
      tullutta yleissopimusta ydinonnettomuuden pikaisesta ilmoittamisesta (IAEA:n
      asiakirja INFCIRC/335).
   5. Tämän sopimuksen soveltamisalaan kuuluvia ydinaineita ei saa siirtää
      vastaanottavan sopimuspuolen alueellisen lainkäyttövallan ulkopuolelle ilman
      lähettävän sopimuspuolen etukäteen kirjallisesti antamaa suostumusta tämän artiklan
      6 kohdassa tarkoitettuja tapauksia lukuun ottamatta.
FI                                           13                                               FI
 ---pagebreak---    6.       Tämän sopimuksen tullessa voimaan sopimuspuolten on toimitettava toisilleen
            luettelot niistä kolmansista maista, joihin toisen sopimuspuolen tämän artiklan
            5 kohdan mukaisesti tekemät uudelleensiirrot ovat hyväksyttyjä. Kunkin
            sopimuspuolen on ilmoitettava toiselle sopimuspuolelle muutoksista kolmansien
            maiden luettelossaan.
                                               VIII artikla
                                             Jälleenkäsittely
   Sopimuspuolet hyväksyvät tämän sopimuksen soveltamisalaan kuuluvia ydinaineita sisältävän
   ydinpolttoaineen jälleenkäsittelyn sillä edellytyksellä, että jälleenkäsittely tapahtuu liitteessä
   A vahvistettujen ehtojen mukaisesti.
                                                IX artikla
                                       Teollis- ja tekijänoikeudet
   Sopimuspuolet varmistavat tämän sopimuksen soveltamisalaan kuuluvassa yhteistyössä
   luoduille teollis- ja tekijänoikeuksille ja siirretylle teknologialle riittävän ja tehokkaan suojan
   sopimuspuolten välisten dokumentoitujen järjestelyjen ja asiaa koskevien kansainvälisten
   sopimusten ja Australiassa ja Euroopan unionissa, yhteisössä ja niiden jäsenvaltioissa
   voimassa olevan lainsäädännön mukaisesti.
                                                 X artikla
                                             Tietojenvaihto
   1.       a)     Sopimuspuolet voivat asettaa toistensa sekä yhteisöön sijoittautuneiden tai
            Australian hallituksen lainkäyttövaltaan kuuluvien henkilöiden saataville hallussaan
            olevat tiedot, jotka koskevat tämän sopimuksen soveltamisalaan kuuluvia asioita.
            b)     Tämän sopimuksen soveltamisalaan ei kuulu sellaisten miltä tahansa
                   kolmannelta osapuolelta saatujen tietojen luovuttaminen, jotka on saatu ehdoin,
                   jotka estävät tällaisen luovuttamisen.
            c)     Tiedot, joilla toimittava sopimuspuoli katsoo olevan kaupallista arvoa,
                   toimitetaan ainoastaan sopimuspuolten määrittelemin ehdoin.
   2.       a)     Sopimuspuolet edistävät ja helpottavat tietojenvaihtoa Australian hallituksen
            lainkäyttövaltaan kuuluvien henkilöiden ja yhteisöön sijoittautuneiden henkilöiden
            välillä tämän sopimuksen soveltamisalaan kuuluvissa asioissa.
            b)     Tällaisten henkilöiden omistamia tietoja saa toimittaa ainoastaan näiden
                   henkilöiden luvalla ja niiden määrittelemin ehdoin.
   3.       Sopimuspuolet toteuttavat kaikki aiheelliset varotoimet tämän sopimuksen johdosta
            saatujen tietojen luottamuksellisuuden säilyttämiseksi.
FI                                                   14                                                FI
 ---pagebreak---                                          XI artikla
                                 Sopimuksen soveltaminen
   1. Tämän sopimuksen määräyksiä sovelletaan vilpittömässä mielessä siten, että
      vältetään estämästä, viivyttämästä tai aiheettomasti häiritsemästä Australian ja
      yhteisön ydinenergia-alan toimintoja, ja ydinenergia-alan toimintojen taloudellisen ja
      turvallisen suorittamisen edellyttämän varovaisen johtamiskäytännön mukaisesti.
   2. Tämän sopimuksen määräyksiä ei saa käyttää kaupallisten tai teollisten etujen
      hankkimiseen, kummankaan sopimuspuolen tai valtuutettujen henkilöiden
      kaupallisiin tai teollisiin etuihin puuttumiseen kansallisesti eikä kansainvälisesti,
      kummankaan sopimuspuolen tai yhteisön jäsenvaltioiden hallitusten ydinpolitiikkaan
      puuttumiseen, ydinenergian rauhanomaisen ja räjähteet poissulkevan käytön
      edistämisen estämiseen eikä sellaisten aineiden tai laitteiden, joihin sovelletaan tai on
      ilmoitettu jatkossa sovellettavan tätä sopimusta, liikkumisen estämiseen
      sopimuspuolten lainkäyttövaltaan kuuluvilla alueilla tai Australian hallituksen ja
      yhteisön välillä.
   3. Tämän sopimuksen soveltamisalaan kuuluvien ydinaineiden kirjanpito perustuu
      periaatteeseen siitä, että ydinaineet ovat korvattavissa toisillaan, sekä suhteellisuuden
      ja ydinaineiden vastaavuuden periaatteisiin, jotka on vahvistettu tämän sopimuksen
      XII artiklan mukaisissa hallinnollisissa järjestelyissä.
   4. Tämän sopimuksen I, IV, VI ja VII artiklassa tarkoitettujen IAEA:n INFCIRC-
      asiakirjojen muutoksia sovelletaan tämän sopimuksen nojalla vasta sitten kun
      molemmat sopimuspuolet ovat ilmoittaneet toisilleen kirjallisesti diplomaattiteitse
      hyväksyvänsä tällaisen muutoksen.
                                        XII artikla
                                  Hallinnolliset järjestelyt
   1. Sopimuspuolten toimivaltaiset viranomaiset sopivat hallinnollisista järjestelyistä,
      joilla varmistetaan tämän sopimuksen määräysten tehokas täytäntöönpano.
   2. Tämän artiklan 1 kohdan mukaisesti vahvistettua hallinnollista järjestelyä voidaan
      muuttaa toimivaltaisten viranomaisten kirjallisella sopimuksella.
                                        XIII artikla
                                 Sovellettava lainsäädäntö
   1. Tässä sopimuksessa määrätyn yhteistyön on oltava Australiassa ja Euroopan
      unionissa voimassa olevien lakien ja määräysten sekä sopimuspuolten tekemien
      kansainvälisten sopimusten mukaista. Yhteisön osalta sovellettavaan lainsäädäntöön
      kuuluu Euratomin perustamissopimus ja siihen perustuva johdettu oikeus.
   2. Kumpikin sopimuspuoli on vastuussa toiselle sen varmistamisesta, että tämän
      sopimukset määräykset hyväksyvät ja niitä noudattavat Australiassa kaikki sen
      valtionyritykset ja kaikki sen lainkäyttövaltaan kuuluvat henkilöt ja yhteisössä kaikki
FI                                           15                                                 FI
 ---pagebreak---       yhteisöön sijoittautuneet henkilöt, joille on annettu valtuutus tämän sopimuksen
      mukaisesti.
                                         XIV artikla
                                 Määräysten rikkominen
   1. Jos jompikumpi sopimuspuoli tai yhteisön jäsenvaltio rikkoo tämän sopimuksen
      keskeisiä määräyksiä, toinen sopimuspuoli voi ilmoittamalla asiasta kirjallisesti
      keskeyttää tai lopettaa osittain tai kokonaan tähän sopimukseen perustuvan
      yhteistyön.
   2. Ennen kuin kumpikaan sopimuspuoli ryhtyy asiassa toimiin, sopimuspuolten on
      neuvoteltava päästäkseen yhteisymmärrykseen siitä, tarvitaanko korjaavia
      toimenpiteitä, ja jos tarvitaan, mitä korjaavia toimenpiteitä on toteutettava ja millä
      aikataululla.
   3. Tämän artiklan 1 kohdan mukaisiin toimiin saa ryhtyä ainoastaan, jos sovittuja
      toimenpiteitä ei ole toteutettu sopimuspuolten sopiman ajan kuluessa tai, jos
      ratkaisua ei ole löydetty, kohtuullisen ajan kuluttua. Tällaisissa tapauksissa
      lähettävällä sopimuspuolella on oikeus vaatia tämän sopimuksen soveltamisalaan
      kuuluvien ydinaineiden palauttamista.
   4. Jos yhteisön jokin ydinaseeton jäsenvaltio tai Australia laukaisee ydinräjähteen,
      sovelletaan edellä olevia määräyksiä.
                                         XV artikla
                             Neuvottelu- ja välimiesmenettely
   1. Sopimuspuolten edustajat tapaavat kumman tahansa sopimuspuolen pyynnöstä
      tarpeen mukaan neuvotellakseen tämän sopimuksen soveltamista koskevista
      kysymyksistä, valvoakseen sopimuksen toimivuutta ja keskustellakseen sopimusta
      täydentävistä yhteistyöjärjestelyistä. Neuvottelut voidaan toteuttaa myös
      kirjeenvaihtona. Sopimuspuolten on erityisesti kuultava toisiaan ennen tämän
      sopimuksen soveltamisalaan kuuluvien ydinaineiden kannalta merkityksellisten
      uusien rikastus- tai jälleenkäsittelyhankkeiden aloittamista.
   2. Kaikki tämän sopimuksen tulkintaa tai soveltamista koskevat erimielisyydet, joita ei
      voida ratkaista neuvottelemalla tai muulla sopimuspuolten välisellä menettelyllä,
      annetaan jommankumman sopimuspuolen pyynnöstä kolmesta välimiehestä
      koostuvan välitystuomioistuimen käsiteltäväksi. Kumpikin sopimuspuoli nimeää
      yhden välimiehen, ja näin nimetyt kaksi välimiestä valitsevat kolmannen, joka ei ole
      kummankaan sopimuspuolen kansalainen ja toimii välitystuomioistuimen
      puheenjohtajana. Jos 30 päivän kuluessa välimiespyynnöstä jompikumpi
      sopimuspuolista ei ole nimennyt välimiestä, toinen sopimuspuoli voi pyytää
      Kansainvälisen tuomioistuimen presidenttiä nimeämään välimiehen sopimuspuolelle,
      joka ei ole nimennyt välimiestä. Jos kolmatta välimiestä ei ole valittu 30 päivän
      kuluessa molempien sopimuspuolten välimiesten nimittämisestä, kumpi tahansa
      sopimuspuoli voi pyytää Kansainvälisen tuomioistuimen presidenttiä nimeämään
      kolmannen välimiehen. Päätösvaltaisuus saavutetaan tuomioistuimen jäsenten
      enemmistöllä, ja kaikki päätökset tehdään kaikkien välitystuomioistuimen jäsenten
FI                                           16                                              FI
 ---pagebreak---            äänten enemmistöllä. Tuomioistuin määrää noudatettavasta välimiesmenettelystä.
           Tuomioistuimen päätökset ovat molempia sopimuspuolia velvoittavia, ja niiden on
           pantava päätökset täytäntöön. Välimiehille maksettava korvaus määritetään samoin
           perustein kuin Kansainvälisen tuomioistuimen ad hoc -tuomareiden korvaus.
   3.      Riitojen ratkaisussa käytetään tämän sopimuksen englanninkielistä versiota.
                                              XVI artikla
                                      Täydentävät määräykset
   Kaikkien Australian ja yhteisön jäsenvaltioiden välisten voimassa olevien kahdenvälisten
   ydinalan yhteistyösopimusten määräyksiä pidetään tätä sopimusta täydentävinä, ja tämän
   sopimuksen määräykset voivat soveltuvin osin korvata ne.
                                             XVII artikla
                                              Muutokset
   1.      Sopimuspuolet voivat kumman tahansa sopimuspuolen pyynnöstä neuvotella tähän
           sopimukseen            mahdollisesti      tehtävistä    muutoksista,       erityisesti
           ydinmateriaalivalvonnan alalla tapahtuneen kansainvälisen kehityksen huomioon
           ottamiseksi.
   2.      Tätä sopimusta voidaan muuttaa, jos sopimuspuolet niin sopivat.
   3.      Muutos tulee voimaan päivänä, jonka sopimuspuolet vahvistavat diplomaattinoottien
           vaihdolla.
   4.      Tämän sopimuksen liite on erottamaton osa sopimusta, ja sitä voidaan muuttaa tämän
           artiklan mukaisesti.
                                            XVIII artikla
                                   Voimaantulo ja voimassaoloaika
   1.      Tämä sopimus tulee voimaan päivänä, jona kumpikin sopimuspuoli on ilmoittanut
           kirjallisesti, että sopimuksen voimaansaattamisen edellyttämät sisäiset menettelyt on
           saatettu päätökseen.
   2.      Tämä sopimus on aluksi voimassa 30 vuotta. Tämän jälkeen sopimuksen
           voimassaolo jatkuu ilman eri toimenpiteitä kymmenen vuotta kerrallaan, jollei
           jompikumpi sopimuspuoli ilmoita toiselle sopimuspuolelle viimeistään kuusi
           kuukautta ennen tällaisen jatketun voimassaoloajan päättymistä aikomuksestaan
           sanoa sopimus irti.
   3.      Riippumatta tämän sopimuksen tai siihen perustuvan yhteistyön mistä syystä tahansa
           johtuvasta keskeyttämisestä, lakkauttamisesta tai päättymisestä, III, IV, V, VI, VII,
           VIII, IX, X, XI, XII ja XIII artiklassa määrätyt velvoitteet ovat edelleen voimassa
           niin kauan kuin mikä tahansa näiden artiklojen soveltamisalaan kuuluva ydinaine,
           muu kuin ydinaine tai laite on toisen sopimuspuolen alueella tai sen tuomiovallan tai
           valvonnan alaisena missä tahansa tai niin kauan, kunnes IV artiklan mukaisesti on
FI                                                17                                              FI
 ---pagebreak---              yhteisesti määritetty, ettei tällaista ydinainetta voida enää käyttää tai sitä ei voida
             käytännössä saada talteen ja muuntaa sellaiseksi, että sitä voitaisiin käyttää missään
             turvavalvonnan kannalta merkityksellisessä ydinalan toiminnassa.
   4.        Tämä sopimus korvaa
             a)    Brysselissä 21 päivänä syyskuuta 1981 tehdyn Australian hallituksen ja
                   Euroopan atomienergiayhteisön välisen sopimuksen ydinaineiden siirroista
                   Australiasta Euroopan atomienergiayhteisöön;
             b)    Brysselissä 8 päivänä syyskuuta 1993 päivätyn noottienvaihdon, joka
                   muodostaa         kansainvälisten       velvoitteiden       vaihtoa     koskevan
                   täytäntöönpanojärjestelyn 21 päivänä syyskuuta 1981 tehdylle Australian
                   hallituksen ja Euroopan atomienergiayhteisön (Euratom) väliselle sopimukselle
                   ydinaineiden siirroista;
             c)    Brysselissä 8 päivänä syyskuuta 1993 päivätyn noottienvaihdon, joka
                   muodostaa plutoniumin siirtoja koskevan täytäntöönpanojärjestelyn 21 päivänä
                   syyskuuta      1981     tehdylle     Australian     hallituksen    ja   Euroopan
                   atomienergiayhteisön (Euratom) väliselle sopimukselle ydinaineiden siirroista;
                   ja
             d)    noottienvaihdon, joka muodostaa Australian hallituksen ja Euroopan
                   atomienergiayhteisön (Euratom) välisen täytäntöönpanojärjestelyn plutoniumin
                   siirroista, jotka toteutetaan 21 päivänä syyskuuta 1981 tehdyn Australian
                   hallituksen ja Euratomin välisen sopimuksen ydinaineiden siirroista
                   Australiasta Euratomiin ja sen saatekirjeen N:o 2 sekä 8 päivänä syyskuuta
                   1993 tehdyn plutoniumin siirtoja koskevan täytäntöönpanojärjestelyn
                   mukaisesti.
   Tehty …ssa … päivänä …kuuta … kahtena kappaleena bulgarian, englannin, espanjan,
   hollannin, italian, kreikan, latvian, liettuan, maltan, portugalin, puolan, ranskan, romanian,
   ruotsin, saksan, slovakin, sloveenin, suomen, tanskan, tšekin, unkarin ja viron kielellä, ja
   jokainen teksti on yhtä todistusvoimainen.
   TÄMÄN VAKUUDEKSI alla mainitut asianmukaisesti valtuutetut edustajat ovat
   allekirjoittaneet tämän sopimuksen.
   Euroopan atomienergiajärjestön puolesta               Australian hallituksen puolesta
   [allekirjoitus]                                       [allekirjoitus]
FI                                                   18                                              FI
 ---pagebreak---                                                   LIITE A
                                         JÄLLEENKÄSITTELY
   Ottaen huomioon, että sopimuksen VIII artiklan mukaan tämän sopimuksen soveltamisalaan
   kuuluvia ydinaineita saa jälleenkäsitellä ainoastaan tässä liitteessä vahvistetuin ehdoin,
   sopimuspuolet, jotka
   tunnustavat, että plutoniumin erotus, varastointi, kuljetus ja käyttö vaativat erityisiä
   toimenpiteitä ydinaseiden leviämisvaaran vähentämiseksi;
   tunnustavat jälleenkäsittelyn merkityksen energiavarojen tehokkaassa käytössä, käytettyyn
   polttoaineeseen sisältyvien aineiden huollossa tai muussa rauhanomaisessa ja ydinräjähteet
   poissulkevassa käytössä, tutkimus mukaan lukien;
   toivovat, että tässä liitteessä sovittuja ehtoja sovelletaan ennakoitavasti ja käytännönläheisesti,
   ottaen huomioon sekä sopimuspuolten päättäväisyys edistää ydinaseiden leviämisen estämistä
   koskevaa tavoitetta että sopimuspuolten ydinpolttoainekierto-ohjelmien pitkän aikavälin
   tarpeet;
   antavat edelleen tukensa kansainvälisen ydinmateriaalivalvonnan ja muiden jälleenkäsittelyyn
   ja plutoniumiin liittyvien toimenpiteiden kehittämiselle, mukaan lukien toimet, joilla
   edistetään leviämisen estämistä ja tehokkaita turvajärjestelyjä;
   ovat sopineet seuraavaa:
                                                  1 artikla
   Tämän sopimuksen soveltamisalaan kuuluvia ydinaineita voidaan jälleenkäsitellä seuraavin
   edellytyksin:
            a)     jälleenkäsittely suoritetaan energiavarojen käyttämiseksi tai käytettyyn
                   polttoaineeseen sisältyvien aineiden huoltoa varten toimivaltaisten
                   viranomaisten neuvotteluissa yhteisesti määritellyn ydinpolttoainekierto-
                   ohjelman mukaisesti;
            b)     tällaisia toimintoja suunnittelevan sopimuspuolen on toimitettava kuvaus
                   ehdotetusta ydinpolttoainekierto-ohjelmasta, mukaan lukien yksityiskohtaiset
                   tiedot jälleenkäsittelyn ja plutoniumin varastoinnin, käytön ja kuljetuksen
                   kannalta merkityksellisestä poliittisesta, oikeudellisesta ja sääntelykehyksestä;
            c)     talteen otettu plutonium on varastoitava ja sitä on käytettävä edellä
                   a alakohdassa tarkoitetun ydinpolttoainekierto-ohjelman mukaisesti; ja
            d)     talteen otetun plutoniumin jälleenkäsittely ja käyttö muihin rauhanomaisiin ja
                   ydinräjähteet poissulkeviin tarkoituksiin, tutkimus mukaan lukien, voi tapahtua
                   ainoastaan sopimuspuolten yhteisesti määrittelemin ehdoin, joista on sovittu
                   kirjallisesti tämän liitteen 2 artiklan mukaisissa neuvotteluissa.
FI                                                    19                                               FI
 ---pagebreak---                                                2 artikla
   Sopimuspuolten väliset neuvottelut aloitetaan 40 päivän kuluessa toisen sopimuspuolen
   esittämän pyynnön vastaanottamisesta:
           a)    tämän liitteen määräysten toimivuuden tarkastelemiseksi;
           b)    tämän liitteen 1 artiklassa tarkoitetun ydinpolttoainekierto-ohjelman muutosten
                 tarkastelemiseksi;
           c)    kansainvälistä ydinmateriaalivalvontaa ja muita valvontatekniikoita koskevien
                 parannusten tarkastelemiseksi, mukaan lukien jälleenkäsittelyyn ja
                 plutoniumiin liittyvien uusien ja yleisesti hyväksyttyjen kansainvälisten
                 järjestelyjen käyttöönottaminen; tai
           d)    sellaisten ehdotusten tarkastelemiseksi, jotka koskevat talteen otetun
                 plutoniumin jälleenkäsittelyä, käyttöä, varastointia ja kuljetusta muihin
                 rauhanomaisiin ja ydinräjähteet poissulkeviin tarkoituksiin, tutkimus mukaan
                 lukien.
FI                                                20                                             FI


Avis juridique important

|

32001H0310

Komission suositus, annettu 4 päivänä huhtikuuta 2001, kuluttajariitojen sovitteluun osallistuvia tuomioistuinten ulkopuolisia elimiä koskevista periaatteista (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (tiedoksiannettu numerolla K(2001) 1016)

Virallinen lehti nro L 109 , 19/04/2001 s. 0056 - 0061

Komission suositus,annettu 4 päivänä huhtikuuta 2001,kuluttajariitojen sovitteluun osallistuvia tuomioistuinten ulkopuolisia elimiä koskevista periaatteista(tiedoksiannettu numerolla K(2001) 1016)(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)(2001/310/EY)EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 211 artiklan,sekä katsoo seuraavaa:(1) Korkeatasoisen kuluttajasuojan varmistamiseksi ja kuluttajien luottamuksen parantamiseksi yhteisön olisi taattava, että kuluttajilla on käytössään yksinkertaiset ja tehokkaat oikeussuojakeinot, ja sen olisi kannustettava ja helpotettava kuluttajariitojen ratkaisua niiden varhaisessa vaiheessa.(2) Uudenlaisten kaupallisten käytäntöjen, kuten sähköisen kaupankäynnin, jatkuva kehittyminen ja maiden rajat ylittävien liiketapahtumien odotettavissa oleva lisääntyminen edellyttävät, että kuluttajien luottamuksen synnyttämiseen on kiinnitettävä erityishuomiota varsinkin takaamalla mahdollisuus hyödyntää käytännöllisiä, tehokkaita ja edullisia oikeussuojakeinoja, myös sähköisesti. Feirassa 19.-20. kesäkuuta 2000 kokoontunut Eurooppa-neuvosto sopi eEurope-toimintasuunnitelmasta, jossa tunnustettiin, että sähköinen kaupankäynti voi saavuttaa täyden potentiaalinsa vain, jos kuluttajien luottamusta saadaan lisättyä edistämällä vaihtoehtoisten riidanratkaisumenettelyiden saatavuutta kuluttajaryhmien, elinkeinonharjoittajien ja jäsenvaltioiden yhteistoimin.(3) Komissio antoi 30. maaliskuuta 1998 suosituksen 98/257/EY(1) tuomioistuinten ulkopuolisiin kuluttajariitoja ratkaiseviin elimiin sovellettavista periaatteista. Suosituksen soveltamisala oli kuitenkin rajoitettu menettelyihin, jotka - siitä riippumatta, miksi niitä kutsutaan - johtavat riidan sopimiseen ratkaisua ehdottavan tai ratkaisun määräävän kolmannen osapuolen aktiivisen osallistumisen kautta. Suositus ei koske menettelyitä, joissa pyritään vain saattamaan osapuolet yhteen ja saamaan nämä etsimään sovintoratkaisua.(4) Kuluttajariitoja tuomioistuinten ulkopuolella ratkaisevien kansallisten elinten yhteisön laajuisesta verkosta 25. toukokuuta 2000 annetussa neuvoston päätöslauselmassa(2) todetaan, että suosituksen 98/257/EY soveltamisalan ulkopuolelle jäävillä tuomioistuinten ulkopuolisilla elimillä on oma merkityksensa kuluttajan kannalta, ja kehotetaan komissiota laatimaan tiiviissä yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa yhteisiä kriteereitä näiden elinten arvioimiseksi. Kriteereillä olisi muun muassa varmistettava elinten toiminnan laatu, oikeudenmukaisuus ja tehokkuus. Päätöslauselmissa todettiin erityisesti, että jäsenvaltioiden on sovellettava kyseisiä kriteerejä suosituksen soveltamisalan ulkopuolelle jäävien elinten tai menettelyiden sisällyttämiseksi verkkoon, johon viitataan komission valmisteluasiakirjassa tuomioistuinten ulkopuolisten elinten eurooppalaisen verkon (EEJ-verkon) perustamisesta(3).(5) Tietoyhteiskunnan palveluja, erityisesti sähköistä kaupankäyntiä, sisämarkkinoilla koskevista tietyistä oikeudellisista näkökohdista 8. kesäkuuta 2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/31/EY(4) 17 artiklan mukaisesti jäsenvaltioiden on varmistettava, ettei niiden lainsäädännössä estetä kansallisen lainsäädännön mukaisten tuomioistuinten ulkopuolisten riidanratkaisumenettelyjen käyttöä.(6) Sähköinen kaupankäynti helpottaa eri maissa sijaitsevien elinkeinoharjoittajien ja kuluttajien välistä liiketoimintaa. Tällainen liiketoiminta on yleensä taloudelliselta arvoltaan vähäistä, minkä vuoksi siihen liittyvät riidat olisi voitava ratkaista yksinkertaisesti, nopeasti ja edullisesti. Uudella teknologialla voidaan edistää sähköisten riidanratkaisumenettelyiden kehittämistä ja tarjota mekanismi, jolla voidaan tehokkaasti ratkaista riidat oikeuspaikasta riippumatta niin, ettei osapuolten tarvitse tavata henkilökohtaisesti. Tämän vuoksi sitä olisi tuettava periaatteilla, joilla taataan johdonmukaiset ja luotettavat standardit, jotka lisäävät kaikkien käyttäjien luottamusta.(7) Neuvoston 29. toukokuuta 2000 hyväksymissä päätelmissä(5) kehotettiin komissiota laatimaan vihreä kirja siviili- ja kauppaoikeuden mukaisista vaihtoehtoisista riidanratkaisumenettelyistä. Tarkoituksena on tarkastella nykyistä tilannetta ja käynnistää laajat kuulemiset.(8) Euroopan parlamentti on antanut lausunnon(6) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi tuomioistuinten toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeudellisissa asioissa. Lausunnossaan se kehotti hyödyntämään laajasti tuomioistuimen ulkopuolisia kuluttajariitojen ratkaisumenettelyitä erityisesti tapauksissa, joissa osapuolten kotipaikka on eri jäsenvaltioissa. Tavoitteena on pienentää kustannuksia ja lyhentää käsittelyaikaa tuomioistuinkäsittelyyn verrattuna. Kyseisen asetuksen hyväksymistä koskevassa lausunnossaan neuvosto ja komissio painottivat, että yleensä on kuluttajan ja yritysten etujen mukaista pyrkiä sovintoratkaisuun ennen tuomioistuimeen turvautumista. Lausunnossa myös tuotiin jälleen esiin, että on tärkeää jatkaa vaihtoehtoisten riidanratkaisumenettelyiden kehittämistä Euroopan yhteisön tasolla.(9) Tässä suosituksessa annettavat periaatteet eivät vaikuta komission suositukseen 98/257/EY sisältyviin periaatteisiin, joita olisi noudatettava kaikissa tuomioistuinten ulkopuolisissa riidanratkaisumenettelyissä, jotka - riippumatta siitä, miksi niitä kutsutaan - johtavat riidan sopimiseen tavallisesti joko sitovaa tai ei sitovaa virallista ratkaisua ehdottavan tai ratkaisun määräävän kolmannen osapuolen aktiivisen osallistumisen kautta. Näitä periaatteiksi vahvistettuja kriteereitä olisi noudatettava kaikissa muissa menettelyissä - riippumatta siitä, miksi niitä kutsutaan - joihin osallistuu kolmas osapuoli, joka avustaa kuluttajariidan ratkaisussa saattamalla osapuolet yhteen ja saamalla nämä etsimään sovintoratkaisua esimerkiksi esittämällä epäviralllisesti vaihtoehtoisia ratkaisumalleja. Periaatteita sovelletaan ainoastaan sellaisiin kuluttajariitojen ratkaisumenettelyihin, joiden tarkoituksena on tarjota vaihtoehto riidan käsittelylle tuomioistuimessa. Näin ollen järjestelyt, jotka hoidetaan suoraan elinkeinonharjoittajan ja kuluttajan välillä tai joista elinkeinonharjoittaja vastaa taikka joissa kolmas osapuoli hoitaa tällaiset palvelut elinkeinonharjoittajan lukuun, eivät kuulu näihin menettelyihin, koska ne ovat osa tavanomaisia osapuolten välisiä keskusteluja, jotka käydään ennen sellaisen kiistan syntyä, jonka ratkaisemiseen tarvitaan kolmantena osapuolena toimiva elin tai tuomioistuin.(10) Riidanratkaisumenettelyiden puolueettomuus on taattava sen varmistamiseksi, että kaikki osapuolet luottavat niiden oikeudenmukaisuuteen. Riippumatta siitä, vastaako riidan ratkaisemisesta yksittäinen henkilö vai ryhmä, on toteutettava asianmukaisia toimenpiteitä, joilla taataan näiden puolueettomuus ja varmistetaan, että riidan osapuolille annetaan ratkaisijoiden puolueettomuuden ja pätevyyden osoittavat tiedot, joiden perusteella osapuolet voivat tehdä perustellun päätöksen osallistumisestaan menettelyyn.(11) Jotta molemmat osapuolet saisivat tarvitsemansa tiedot, menettelyn avoimuus on taattava. Myöhempien epäselvyyksien tai väärinkäsitysten välttämiseksi olisi menettelystä vastaavan elimen kirjattava osapuolten sopima ratkaisu ja asetettava se osapuolten käyttöön.(12) Jotta vahvistettaisiin menettelyiden tehokkuutta maiden rajat ylittävien riita-asioiden ratkaisussa, niiden on oltava helposti molempien osapuolten saavutettavissa ja käytettävissä näiden kotipaikasta riippumatta. Erityisesti olisi kannustettava tämän helpottamiseksi tarkoitettujen sähköisten välineiden käyttöä.(13) Mikäli halutaan, että tällaisista menettelyistä tulee todellinen vaihtoehto riitojen tuomioistuinkäsittelylle, niiden avulla olisi pyrittävä ratkaisemaan kustannuksiin, käsittelyaikoihin, monimutkaisuuteen ja edustukseen liittyvät ongelmat. Menettelyn tehokkuuden varmistamiseksi tarvitaan toimenpiteitä, joilla taataan aiheutuvien kustannusten kohtuullisuus taikka maksuttomuus, yksinkertaisemmat hyödyntämismahdollisuudet, toimivuus, asian käsittelyn seuranta ja asiasta osapuolille tiedottaminen.(14) Ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyn Euroopan neuvoston yleissopimuksen 6 artiklan mukaisesti oikeus oikeudenkäyntiin on perusoikeus. Yhteisön lainsäädännössä taataan tavaroiden ja palveluiden vapaa liikkuvuus yhteismarkkinoilla, ja näin ollen näistä vapauksista seuraa, että toimijoilla, myös kuluttajilla, on oltava mahdollisuus viedä taloudelliseen toimintaansa liittyvät riita-asiat jonkin jäsenvaltion tuomioistuimen käsiteltäviksi samalla tavalla kuin asianomaisen jäsenvaltion kansalaisilla. Tuomioistuinten ulkopuolisten menettelyjen tarkoituksena ei voi olla tuomioistuinjärjestelmän korvaaminen. Tuomioistuinten ulkopuolisen menettelyn käyttäminen ei siis voi viedä kuluttajalta oikeutta kääntyä tuomioistuimen puoleen, paitsi jos hän nimenomaisesti hyväksyy sen täysin tietoisena asiasta ja sen jälkeen, kun riita-asia on saanut alkunsa.(15) Menettelyn oikeudenmukaisuus on taattava antamalla osapuolille mahdollisuus toimittaa kaikki tarvittavat ja asiaankuuluvat tiedot. Osapuolten toimittamia tietoja olisi menettelyn järjestelyistä riippuen pidettävä luottamuksellisina, elleivät osapuolet nimenomaan toisin sovi tai jos missä tahansa vaiheessa sovelletaan kontradiktorista lähestymistapaa, sen tasapuolisuus on varmistettava asianmukaisin toimenpitein. Olisi otettava käyttöön sellaisia toimenpiteitä, joilla voidaan edistää ja valvoa osapuolten yhteistyöhalukkuutta, erityisesti edellyttämällä heiltä tietoja, jotka saattavat olla tarpeen riidan ratkaisemiseksi oikeudenmukaisesti.(16) Osapuolille olisi annettava kohtuullisesti aikaa harkita yksityiskohtia ja mahdollisia ehtoja ennen ehdotetun ratkaisun hyväksymistä.(17) Jotta voitaisiin taata näiden joustavien menettelyiden oikeudenmukaisuus ja se, että kuluttajat pystyvät tekemään perusteltuja valintoja, kuluttajille on annettava selviä ja ymmärrettäviä tietoja, joiden perusteella he voivat pohtia, hyväksyäkö ratkaisuehdotus. Kuluttajien on myös saatava halutessaan neuvontaa ja voitava miettiä muita vaihtoehtoja.(18) Komissio sisällyttää tuomioistuinten ulkopuolisia elimiä koskevaan tietokantaansa jäsenvaltioiden toimittamat tiedot tällaisten periaatteiden käytöstä tämän suosituksen soveltamisalaan kuuluvissa tuomioistunten ulkopuolisissa riidanratkaisuelimissä, jotta ne voivat osallistua tuomioistuinten ulkopuolisten elinten eurooppalaiseen EEJ-verkkoon.(19) Näissä olosuhteissa vaikuttaa välttämättömältä asettaa yhteisön tasolla periaatteet sellaisille elimille, jotka vastaavat sellaisista kuluttajariitojen ratkaisumenettelyistä, jotka eivät kuulu komission suosituksen 98/257/EY soveltamisalaan, jotta voitaisiin tukea ja täydentää jäsenvaltioiden aloitteita tällä merkittävällä alalla. Tarkoituksena on saavuttaa perustamissopimuksen 153 artiklan mukainen kuluttajansuojan korkea taso. Toimenpiteellä kuitenkin toteutetaan vain se, mikä on tarpeen, jotta kuluttajariitojen ratkaisumenettelyt toimisivat sujuvasti. Näin ollen se on toissijaisuusperiaatteen mukainen,SUOSITTELEE,että kaikissa tämän suosituksen soveltamisalaan, sellaisena kuin se on määriteltynä I osassa, kuuluvissa tuomioistuinten ulkopuolisia kuluttajariitojen ratkaisumenettelyiä tarjoavissa nykyisissä tai tulevissa elimissä noudatetaan II osassa esitettäviä periaatteita.I SOVELTAMISALA1. Tätä suositusta sovelletaan kolmansiin osapuoliin, jotka vastaavat tuomioistuinten ulkopuolisista kuluttajariitojen ratkaisumenettelyistä ja jotka - niiden nimityksestä riippumatta - pyrkivät ratkaisemaan kuluttajariidan saattamalla osapuolet yhteen ja saamalla heidät etsimään sovintoratkaisua.2. Suositusta ei sovelleta kuluttajavalitusjärjestelmiin, joissa riidat ratkaistaan suoraan kuluttajan kanssa, eikä järjestelmiin, joissa riidat ratkaistaan elinkeinonharjoittajan toimesta tai tämän puolesta.II PERIAATTEETA PuolueettomuusPuolueettomuus olisi taattava varmistamalla, että menettelystä vastaavat henkilöt täyttävät seuraavat edellytykset:a) Henkilöt nimitetään määräajaksi, eikä heitä voida erottaa tehtävistään ilman perusteltua syytä.b) Henkilöillä ei ole sellaista suhdetta kumpaankaan osapuoleen, joka antaisi aihetta epäillä eturistiriitaa tai aiheuttaisi eturistiriidan.c) Henkilöt toimittavat tiedot puolueettomuudestaan ja pätevyydestään molemmille osapuolille ennen menettelyn aloittamista.B Avoimuus1. Menettelyn avoimuus olisi taattava.2. Osapuolten olisi saatava helposti ja yksinkertaisessa muodossa menettelyä koskevat yhteystiedot sekä tiedot sen toiminnasta ja saatavuudesta, jotta he voivat hakea ja tarkastella näitä tietoja ennen riita-asian saattamista ratkaistavaksi.3. Erityisesti seuraavia seikkoja koskevat tiedot olisi oltava saatavilla:a) menettelyn toimintatapa, riita-asiatyypit, joita siinä voidaan käsitellä, sekä riidanratkaisuelimen toimintaa koskevat rajoitukset;b) säännöt, jotka koskevat ennakkovaatimuksia, jotka osapuolten ehkä on täytettävä, samoin kuin muut menettelytapasäännöt, erityisesti ne, jotka koskevat menettelyn toimintaa ja kieliä;c) mahdolliset kustannukset osapuolille;d) menettelyyn sovellettava aikataulu erityisesti kyseessä olevan riita-asialajin osalta;e) mahdollisesti sovellettavat säännöt (lainsäädäntö, kyseisen elinkeinoalan hyväksytyt toimintatavat, kohtuullisuusnäkökohdat, yleiset käytännesäännöt);f) menettelyn tehtävä ratkaisuun pääsemisessä;g) mahdollisesti sovittavan ratkaisun sitovuus.4. Jos osapuolet pääsevät riidassa ratkaisuun, se on kirjattava pysyvälle välineelle ja siinä on selkeästi tuotava esiin, mitkä ovat ratkaisun ehdot ja mihin se perustuu. Kirjattu ratkaisu on saatettava kummankin osapuolen saataville.5. Menettelyn toiminnasta on annettava julkista tietoa muiden muassa seuraavista seikoista.a) menettelyyn saatettujen riita-asioiden määrä ja laji ja niiden ratkaisut;b) riita-asioiden ratkaisuun käytetty aika;c) riita-asioihin säännöllisesti liittyvät ongelmat;d) sovittujen ratkaisujen noudattaminen, mikäli tiedossa.C Tehokkuus1. Menettelyn tehokkuus olisi taattava.2. Menettelyn olisi oltava helposti saatavilla ja molempien osapuolten saavutettavissa esimerkiksi sähköisillä välineillä osapuolten sijaintipaikasta riippumatta.3. Menettelyn olisi joko oltava ilmainen kuluttajille tai välttämättömien kustannusten olisi oltava kohtuullisia ja oikeassa suhteessa riidan kohteena olevaan summaan nähden.4. Osapuolten olisi voitava käyttää menettelyä joutumatta turvautumaan oikeudelliseen edustajaan. Osapuolten olisi kuitenkin voitava käyttää edustajaa tai avustajaa menettelyn kaikissa vaiheissa.5. Kun riita-asia on esitetty, se olisi käsiteltävä mahdollisimman lyhyessä ajassa riita-asian luonne huomioon ottaen. Menettelystä vastaavan elimen tulisi säännöllisesti tarkastella käsittelyn edistymistä varmistaakseen osapuolten riita-asian käsittelyn nopeasti ja asianmukaisesti.6. Menettelystä vastaavan elimen olisi tarkasteltava molempien osapuolten toimintaa sen varmistamiseksi, että he todella pyrkivät oikeaan, oikeudenmukaiseen ja nopeaan ratkaisuun riita-asiassa. Jos jommankumman osapuolen toiminta on epätyydyttävä, molemmille osapuolille on ilmoitettava tästä, jotta he voivat harkita, jatketaanko riidanratkaisumenettelyä.D Oikeudenmukaisuus1. Menettelyn oikeudenmukaisuus olisi taattava. Erityisesti olisi varmistettava seuraavat:a) Osapuolille ilmoitetaan heidän oikeudestaan kieltäytyä osallistumasta menettelyyn tai keskeyttää se missä vaiheessa tahansa ja kääntyä tuomioistuimen tai jonkin toisen tuomioistuimen ulkopuolisen menettelyn puoleen missä vaiheessa tahansa, jos he eivät ole tyytyväisiä menettelyn etenemiseen.b) Molempien osapuolten olisi voitava vapaasti ja helposti esittää riita-asiaan liittyviä väitteitä, tietoja tai todisteita. Näitä on käsiteltävä luottamuksellisina, elleivät osapuolet ole myöntyneet tällaisten tietojen välittämiseen toiselle osapuolelle. Jos menettelyn jossakin vaiheessa kolmas osapuoli ehdottaa mahdollisia ratkaisuja riita-asiaan, niin jokaisella osapuolella on oltava mahdollisuus esittää näkemyksenä ja kommentoida toisen osapuolen esittämiä väitteitä, tietoja tai todisteita.c) Molempia osapuolia rohkaistaan osoittamaan halukkuutta täyteen yhteistyöhön erityisesti toimittamalla kaikki tiedot, joita tarvitaan riita-asian oikeudenmukaiseen ratkaisuun.d) Ennen kuin osapuolet hyväksyvät riita-asiassa ehdotetun ratkaisun, heille olisi annettava kohtuullinen harkinta-aika.2. Kuluttajalle on ennen ratkaisuehdotuksen hyväksymistä annettava selvästi ja ymmärrettävästi seuraavat tiedot:a) Kuluttaja voi valita, hyväksyykö vai hylkääkö hän ehdotetun ratkaisun.b) Ratkaisuehdotus saattaa olla vähemmän edullinen kuin mihin lainsäädäntöä soveltava tuomioistuin olisi päätynyt.c) Kuluttajalla on oikeus hankkia puolueetonta neuvontaa ennen ratkaisuehdotuksen hyväksymistä tai hylkäämistä.d) Menettelyyn turvautuminen ei sulje pois mahdollisuutta saattaa ratkaisematon riita-asia käsiteltäväksi erityisesti komission suosituksen 98/257/EY soveltamisalaan kuuluvan toisen tuomioistuimen ulkopuolisen riidanratkaisumenettelyn kautta tai turvautua kuluttajan oman maan oikeusjärjestelmän mukaiseen oikeussuojakeinoon.e) Sovitun ratkaisun luonne.TÄMÄ SUOSITUSon osoitettu kaikille jäsenvaltioille, joita asia koskee, sellaisten menettelyiden osalta, joiden tarkoituksena on helpottaa kuluttajariitojen ratkaisua tuomioistuinten ulkopuolella, ja kaikille luonnollisille tai oikeushenkilöille, jotka vastaavat tällaisten menettelyiden perustamisesta tai toiminnasta.Tehty Brysselissä 4 päivänä huhtikuuta 2001.Komission puolestaDavid ByrneKomission jäsen(1) Komission suositus, annettu 30 päivänä maaliskuuta 1998, tuomioistuinten ulkopuolisiin kuluttajariitoja ratkaiseviin elimiin sovellettavista periaatteista (EYVL L 115, 17.4.1998, s. 31).(2) EYVL C 155, 6.6.2000, s. 1.(3) SEC(2000) 405; asiakirja löytyy seuraavasta Internet-osoitteesta: http://europa.eu.int.comm/consumers/policy/developments/acce_just/acce_just06_en.pdf(4) EYVL L 178, 17.7.2000, s. 1.(5) SI(2000) 519.(6) Lausunto annettu 21.9.2000; neuvoston asetus (EY) N:o 44/2001 (EYVL L 12, 16.1.2001, s. 1).


title: Komission suositus, annettu 27 päivänä toukokuuta 2005, eurometallirahojen tunnistamisesta ja liikkeeseen sopimattomien eurometallirahojen käsittelystä (tiedoksiannettu numerolla K(2005) 1540)

text:
               15.7.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 184/60

      KOMISSION SUOSITUS,
   annettu 27 päivänä toukokuuta 2005,
   eurometallirahojen tunnistamisesta ja liikkeeseen sopimattomien eurometallirahojen käsittelystä
   (tiedoksiannettu numerolla K(2005) 1540)
   (2005/504/EY)
   EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 211 artiklan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Euron väärentämisen torjunnan edellyttämistä toimenpiteistä 28 päivänä kesäkuuta 2001 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1338/2001 (1) mukaan luottolaitokset ja kaikki muut laitokset, jotka osallistuvat setelien ja metallirahojen ammattimaiseen lajitteluun ja levittämiseen, myös ne, joiden toimintaan kuuluu eri valuuttamääräisten seteleiden tai metallirahojen vaihtoa, kuten esimerkiksi valuutanvaihtopisteet, ovat velvollisia poistamaan liikkeestä kaikki vastaanottamansa setelit ja metallirahat, jotka ne tietävät vääriksi tai joiden suhteen niillä on riittävästi aihetta olettaa, että ne ovat vääriä; kyseiset setelit ja metallirahat on toimitettava viipymättä toimivaltaisille kansallisille viranomaisille.

               (2)

               Ei ole olemassa yhteistä menetelmää, jolla varmistettaisiin, että väärennetyt kolikot havaitaan ja poistetaan liikkeestä. Sen vuoksi on olemassa vaara, että vilpillisesti tai erehdyksessä liikkeeseen laskettuja väärennettyjä kolikoita ja muita kolikonkaltaisia esineitä käytetään edelleen, ja näin voidaan aiheuttaa yleisölle sekaannusta ja vahinkoa.

               (3)

               Kolikoiden automaattisen tunnistusjärjestelmän piirissä hylätään lukuisia esineitä, muiden muassa väärennetyt kolikot ja aidot eurokolikot, jotka eivät kelpaa liikkeeseen. Lisäksi yhtiöt ja yksityishenkilöt toimittavat toimivaltaisille viranomaisille aitoja kolikoita, jotka eivät enää kelpaa liikkeeseen.

               (4)

               Kansallisilla viranomaisilla ei ole yhteisiä sääntöjä siitä, miten aitoja kolikoita, jotka eivät kelpaa liikkeeseen, pitäisi käsitellä ja miten ne pitäisi korvata, mikä johtaa erilaiseen kohteluun eri euroalueen valtioissa ja aiheuttaa vääristymiä sellaisista kolikoista maksettavissa korvauksissa.

               (5)

               On suotavaa luoda menettely, jonka avulla voidaan tunnistaa liikkeessä olevat eurokolikot ja poistaa kierrosta väärennökset, eurokolikon kaltaiset esineet ja eurokolikot, jotka eivät enää kelpaa liikkeeseen, jotta voidaan helpottaa asetuksen (EY) N:o 1338/2001 6 artiklan täytäntöönpanoa.

               (6)

               Niiden aitojen eurokolikoiden, jotka eivät kelpaa liikkeeseen, osalta on suotavaa vahvistaa suuntaviivat kolikoiden käsittelemiseksi ja korvaamiseksi tai vaihtamiseksi, jotta voidaan luoda tasapuoliset toimintaedellytykset.

         SUOSITTELEE:
   I OSA
   MÄÄRITELMÄT JA KÄYTÄNTÖSUOSITUKSET
   1 artikla
   Määritelmät
   Tässä suosituksessa tarkoitetaan:

               a)

               ’eurokolikoiden tunnistamisella’ eurokolikoiden aitouden tarkistusmenettelyä, joka tehdään sähkömekaanista automaattista lajittelua käyttäen tai käsin. Menettelyssä hylätään väärennökset, aidot eurokolikot, jotka eivät kelpaa liikkeeseen, eurokolikoita muistuttavat ulkomaiset kolikot ja muut metalliesineet, kuten mitalit ja rahakkeet,

               b)

               ’eurokolikoilla, jotka eivät kelpaa liikkeeseen’ aitoja eurokolikoita, jotka ovat viallisia tai joiden tekniset tekijät ja tuntomerkit ovat olennaisesti muuttuneet suhteellisen pitkän liikkeelläolon tai onnettomuuden seurauksena (mitat, paino, väri, syöpyminen, reunojen vauriot), sekä tarkoituksella muutetut kolikot, jotka eivät ole väärennöksiä. Erityisesti teknisten tekijöiden osalta tässä asiakirjassa katsotaan, että kolikot eivät kelpaa liikkeeseen, jos yksi mitoista eroaa kyseiselle eurokolikolle määritellystä arvosta vähintään 0,30 millimetriä ja/tai paino eroaa vähintään 5 prosenttia.

         2 artikla
   Käytäntösuositukset
   Jäsenvaltioiden tulisi suorittaa tai valvoa niiden alueella kiertävien eurokolikoiden tunnistaminen tämän suosituksen II osan määräysten mukaisesti.
   Jäsenvaltioiden tulisi antaa yhteiset säännöt niiden eurokolikoiden, jotka eivät kelpaa liikkeeseen, käsittelystä, korvaamisesta tai vaihtamisesta tämän suosituksen III osan määräysten mukaisesti.
   II OSA
   EUROKOLIKOIDEN TUNNISTAMINEN
   3 artikla
   Tunnistamiseen ja testaamiseen liittyvät edellytykset
   Vähintään seuraavat eurokolikkolajit tulisi tunnistaa: 2 euroa, 1 euro ja 50 senttiä.
   Tunnistaminen tulisi suorittaa keskitetysti ja/tai kolikoiden käsittelyn aikana. Sitä varten jäsenvaltioiden tulisi olla yhteydessä luottolaitoksiin ja muihin asiaan liittyviin käteistä rahaa ammatikseen käsitteleviin tahoihin ja keskustella niiden kanssa tämän suosituksen 4 ja 6 artiklassa määrättyjen tunnistusmenettelyjen täytäntöönpanosta.
   Kunakin vuonna kussakin jäsenvaltiossa tunnistettujen eurokolikoiden määrän tulisi olla vähintään 10 prosenttia kyseisen jäsenvaltion edellisen vuoden loppuun mennessä liikkeeseen laskemien kolikkolajien kokonaisnettomäärästä. Jäsenvaltioiden tulisi tarkastaa sopiva määrä luottolaitoksia ja muita käteistä rahaa ammatikseen käsitteleviä tahoja, jotta varmistetaan, että asianmukainen määrä eurokolikkoja tunnistetaan 4 ja 6 artiklan mukaisesti.
   4 artikla
   Lajittelukoneiden valvontatestit
   Lajittelukoneiden toimintaa tulisi valvoa tunnistustestillä, jota edeltää soveltuvin osin lajittelutesti seuraavasti:

               1)

               Lajittelutestin tarkoituksena on tarkistaa, että laite kykenee lajittelemaan kaikki eurokolikkolajit oikein. Tätä sovelletaan lajittelukykyä koskevien kansallisten säännösten puuttuessa.
               Lajittelutestissä testataan ainakin sata aitoa eurokolikkoa jokaista kolikkolajia kohti. Kyseiset kaikista kolikkolajeista olevat kolikot sekoitetaan keskenään ja syötetään laitteen läpi kolme kertaa.
               Hyväksymisprosentin tulisi olla vähintään 98 prosenttia jokaisessa kokeessa. Jos lajittelu- ja tunnistustestissä käytetyt aidot eurokolikot ovat eurokolikoille asetetuilla kelpoisuusrajoilla, voidaan harkita alhaisemman onnistumisprosentin hyväksymistä.
               Jokainen laitteen hylkäämä aito kolikko tulisi testata uudelleen. Kaikki aidot kolikot tulisi hyväksyä kolmen perättäisen yrityksen jälkeen.

               2)

               Tunnistustestin tarkoituksena on tarkistaa, pystyykö laite hylkäämään kolikonkaltaiset esineet, jotka eivät ole eurokolikkoja koskevien vaatimusten mukaisia, ja erityisesti väärennetyt kolikot.
               Tunnistustestiä varten tarvitaan näytteitä kaikkien kolikkolajien väärennetyistä kolikoista, ja se tulee määritellä siten, että se kattaa myös materiaalit, joita käytetään kolikonkaltaisten esineiden ja muiden kuin eurokolikoiden valmistamiseen. Sen vuoksi tulisi käyttää lukuisia edustavia ryhmiä, joita saadaan kansallisten metallirahojen tutkimuskeskusten tai Euroopan teknis-tieteellisen keskuksen (ETTK) varastoista. ETTK määrittelee ja päivittää näitä ryhmiä yhteistyössä kansallisten metallirahojen tutkimuskeskusten kanssa.
               Väärennökset sekoitetaan ETTK:n kanssa määriteltyyn asianmukaiseen määrään aitoja kolikoita ja syötetään laitteen läpi kolme kertaa. Laitteen tulisi hylätä kaikki väärennökset jokaisella kerralla.

               3)

               Tässä artiklassa tarkoitetut testit tulisi suorittaa kansallisia säännöksiä noudattaen vähintään kerran vuodessa jokaiselle lajittelukoneelle sillä paikalla, jolla tunnistaminen tapahtuu, 3 artiklan mukaisesti valituissa laitoksissa.

         5 artikla
   Mahdollisuudet lajittelukoneiden jatkotestaamiseen kansallisissa metallirahojen tutkimuskeskuksissa tai ETTK:ssa
   Jotta lajittelukoneiden valmistajat voivat saada tarpeelliset tiedot laitteidensa lopullisia säätöjä varten, testejä voidaan suorittaa tietyissä kansallisissa metallirahojen tutkimuskeskuksissa, ETTK:ssa tai kahdenvälisten sopimusten perusteella valmistajan tiloissa. Testit tulisi suorittaa yhdessä ETTK:n kanssa määriteltyjen luottamuksellisuutta koskevien menettelyjen ja ehtojen pohjalta.
   Kansallisessa metallirahojen tutkimuskeskuksessa tai ETTK:ssa suoritetun testin jälkeen laaditaan yhteenvetoraportti kyseiselle yhteisölle ja siitä otetaan jäljennös ETTK:lle. Raportti säilytetään ainakin kolme vuotta ja sitä voidaan käyttää vertailutarkoituksiin.
   Raportissa tulisi olla vähintään testatun laitteen tunnistetiedot, testitulokset ja yleisarvio, testiin käytettyjen näyteryhmien täsmällinen sisältö, arviointiperusteet hyväksymiselle, päiväys ja valtuutetun henkilön allekirjoitus.
   Kansalliset metallirahojen tutkimuskeskukset ja ETTK ylläpitävät tiedostoa niiden tiloissa testattujen lajittelukoneiden suorituksista. Tämän artiklan toisessa kohdassa määrättyjen testien hyväksyttävästi läpäisseiden laitteiden koottua luetteloa voi viitteellisesti tutkia kansallisissa metallirahojen tutkimuskeskuksissa ja ETTK:ssa.
   6 artikla
   Tarkastukset ja raportointi
   Jäsenvaltioiden tulisi valvoa 3 artiklan mukaisesti valittujen laitosten kykyä tunnistaa eurokolikoita vähintään seuraavien tekijöiden perusteella:

               —

               Onko lajittelukeskuksella kirjallisia toimintaohjeita ja organisaatio väärennösten, liikkeeseen sopimattomien eurokolikoiden ja eurokolikon kaltaisten esineiden tunnistamiseksi?

               —

               Onko koulutettua henkilökuntaa toimintaohjeiden toteuttamiseksi?

               —

               Ovatko tekniset resurssit riittäviä ja onko olemassa valmistajan alkuperäistä raporttia lajittelukoneiden suoritustasosta?

               —

               Onko olemassa kirjallista huoltosuunnitelmaa, jonka tarkoituksena on säilyttää lajittelukoneiden alkuperäinen suoritustaso?

               —

               Onko olemassa kirjallisia vähimmäisohjeita, joissa määritellään erilaiset menettelyt eurokolikoiden lajittelemiseksi sekä väärennösten ja epäilyttävien kolikoiden luovuttamiseksi toimivaltaisille kansallisille viranomaisille nopeasti?

               —

               Mikä on tunnistettujen kolikoiden määrä?

         Kun suoritetaan 3 artiklassa tarkoitettuja tarkistuksia, voidaan kansallisia säännöksiä noudattaen tehdä kevennetty tarkastus ja raportoida siitä edellä mainittujen tekijöiden perusteella.
   Jokaisen jäsenvaltion tulisi raportoida vuosittain ETTK:lle tunnistamistoiminnasta, johon tarkastukset ja raportointi sisältyvät, sekä tunnistettujen eurokolikoiden määrästä ja jokaisen hylättyjen esineiden luokan suhde jokaista lajiteltua liikkeessä olevaa kolikkolajia kohtaan.
   III OSA
   LIIKKEESEEN SOPIMATTOMIEN EUROKOLIKKOJEN KÄSITTELY
   7 artikla
   Liikkeeseen sopimattomien eurokolikoiden korvaaminen tai vaihtaminen
   Jokaisen jäsenvaltion tulisi maksaa korvaus tai tarvittaessa vaihtaa liikkeeseen sopimattomat eurokolikot, joiden laji tulisi pystyä tunnistamaan; korvaus tai vaihto tulisi suorittaa yhtiöille ja yksityishenkilöille, joiden kotipaikka on kyseisessä jäsenvaltiossa tai euroalueen ulkopuolella, riippumatta kolikon kansallisesta tunnuksesta. Jäsenvaltioiden tulisi varmistaa samanlaiset ehdot korvauksen saamiselle liikkeeseen soveltumattomista kolikoista, jotta tarkastukset voisivat olla mahdollisia riippumatta siitä, missä maassa kolikot poistetaan liikkeestä 12 artiklassa tarkoitetun arvioinnin perusteella.
   Jäsenvaltiot voivat päättää, että ne kieltäytyvät maksamasta korvausta tahallisesti muunnelluista eurokolikoista, jos se rikkoo kansallista menettelyä tai perinnettä (kuninkaan kuvan häpäisy, liikkeeseenlaskevan viranomaisen halventaminen jne.).
   8 artikla
   Käsittelykustannukset
   Liikkeeseen sopimattomien kolikoiden korvaamisesta tai vaihtamisesta tulisi periaatteessa määrätä käsittelymaksu. Maksun tulisi olla samansuuruinen koko euroalueella ja sen tulisi olla 5 prosenttia tarkastettujen rahojen nimellisarvosta.
   Ensimmäisessä kohdassa tarkoitetusta maksusta voidaan myöntää vapautus kerran vuodessa yhdelle tarkastusta pyytävälle yksikölle, jos liikkeeseen sopimattomien kolikoiden määrä on enintään yksi kilogramma kolikkolajia kohden.
   Jos pussissa ja/tai laatikossa on väärennöksiä tai sääntöjen vastaisia kolikoita, kuten väärin lajiteltuja kolikoita, muita kuin eurokolikoita tai eurokolikoita, joiden lajia ei voida tunnistaa, tai joissa on muita poikkeavuuksia, ja näiden sääntöjen vastaisten kolikoiden määrä on sellainen, että niitä pitää tutkia tarkemmin 10 artiklan mukaisesti, voidaan veloittaa ylimääräinen maksu, jonka suuruus on 15 prosenttia pussin ja/tai laatikon kolikkojen nimellisarvosta.
   Jäsenvaltiot voivat myöntää yleisiä vapautuksia käsittelymaksuista silloin, jos tarkastusta pyytävät yksiköt tekevät tiivistä ja säännöllistä yhteistyötä viranomaisten kanssa liikkeeseen sopimattomien eurokolikoiden poistamiseksi liikkeestä.
   Tarkastusta pyytävän yksikön tulisi maksaa kuljetuskustannukset ja niihin liittyvät kustannukset.
   Viranomaisille toimitetuista väärennetyistä kolikoista ei tulisi periä käsittelymaksuja tai muita maksuja.
   9 artikla
   Liikkeeseen sopimattomien eurokolikoiden pakkaaminen
   Tarkastusta pyytävän yksikön tulisi lajitella kolikot niiden lajien perusteella ja pakata ne standardoituihin pusseihin tai laatikoihin pyynnön kohteena olevan jäsenvaltion standardien mukaisesti. Jos standardeja ei noudateta, tarkastuspyyntö voidaan hylätä.
   Jos pakkaamisesta ei ole olemassa kansallisia standardeja, pussien tai laatikoiden tulisi sisältää:

               —

               500 kolikkoa 2 ja 1 euron kolikkolajeja,

               —

               1 000 kolikkoa 50, 20 ja 10 sentin kolikkolajeja,

               —

               2 000 kolikkoa 5, 2 ja 1 sentin kolikkolajeja.

         Jokaisessa pussissa ja/tai laatikossa tulisi olla selkeästi merkittynä tarkastusta pyytävän yksikön tunnistetiedot, sisältönä olevien kolikoiden arvo ja niiden laji, paino, pakkauspäivämäärä ja pussin ja/tai laatikon numero. Tarkastusta pyytävän yksikön tulisi toimittaa pakkauslista, jossa on kooste lähetetyistä pusseista tai laatikoista.
   Jos liikkeeseen soveltumattomien eurokolikoiden kokonaismäärä on pienempi kuin edellä mainitut standardit, ne tulisi lajitella kolikkolajien mukaisesti ja lähettää muussa kuin standardinmukaisessa pakkauksessa.
   10 artikla
   Jäsenvaltioiden suorittama valvonta
   1.   Jäsenvaltioiden tulisi tarkistaa liikkeeseen soveltumattomat kolikot seuraavilta osin:

               —

               kunkin pussin ja/tai laatikon ilmoitettu määrä,

               —

               aitous, jotta varmistetaan väärennösten poistaminen,

               —

               ulkonäkö sen määrittelemiseksi, että kolikot ovat 7 artiklan määräysten mukaisia.

         2.   Tarkastettavaksi toimitettujen kolikoiden määrän tarkistaminen tulisi tehdä punnitsemalla jokainen pussi ja/tai laatikko. Edellä 9 artiklan toisessa kohdassa tarkoitettujen standardin mukaisten pakkausten nettopainon tulisi voida vaihdella – 2 ja + 1 prosentin välillä. Kun kansalliset pakkaamista koskevat määräykset ovat erilaisia kuin edellä mainitut standardit, tulisi soveltaa vastaavaa valvontaa. Sen lisäksi jokainen pussi ja/tai laatikko tulisi tarkistaa näkyvien poikkeavuuksien varalta.
   Jos pussin ja/tai laatikon paino ei ole vaihteluvälin rajoissa, koko kyseisen pussin ja/tai laatikon sisältö tulee käsitellä.
   3.   Aitous ja ulkonäkö voidaan tarkastaa ottamalla näytteitä. Tarkastettavaksi toimitetuista määristä tulisi tarkastaa vähintään 10 prosentin edustava näyte 2 ja 1 euron sekä 50, 20 ja 10 sentin kolikkolajeista.
   4.   Edellä 3 kohdassa mainittujen näytteiden aitous tulisi tarkastaa seuraavilla menetelmillä:

               i)

               jos kyse on mekaanisesta tai automaattisesta lajittelusta, laitteet tulisi säätää tämän suosituksen II osassa tarkoitettuja menettelyjä käyttäen;

               ii)

               muissa tapauksissa sovelletaan kansallisten metallirahojen tutkimuskeskusten arviointiperusteita.

         Yhden väärennöksen löydyttyä koko pussin ja/tai laatikon sisältö on tarkastettava.
   5.   Edellä 3 kohdassa tarkoitettujen näytteiden ulkoasu tulisi tarkastaa sen varalta, onko pussissa ja/tai laatikossa poikkeavuuksia, kuten väärin lajiteltuja kolikoita, muita kuin eurokolikoita tai eurokolikoita, joiden lajia ei voida tunnistaa. Jos sellaisia poikkeavuuksia ilmenee enemmän kuin 1 prosentissa, kyseinen pussi ja/tai laatikko tulisi tarkastaa uudelleen ja niiden kolikoiden suhde, joita ei voida korvata, määritellä jollakin seuraavista menetelmistä:

               i)

               jokaisen kyseisen pussin ja/tai laatikon koko kolikkomäärä tutkitaan käsin toimivaltaisten kansallisten viranomaisten määrittelemällä tavalla;

               ii)

               edellä 3 kohdassa tarkoitetun lisäksi tutkitaan ulkonäön osalta 10 prosentin näyte pussista ja/tai laatikosta. Kahdesta näytteestä saatu yhdistetty korvauskelvottomien kolikoiden suhde laajennetaan sen jälkeen koskemaan koko pussin ja/tai laatikon sisältöä.

         11 artikla
   Tiedonsiirto ja yhteydenpito
   Jäsenvaltioiden tulisi tehdä vuosittain komissiolle ja talous- ja rahoituskomitealle (TRK) ilmoitus korvatuista tai vaihdetuista liikkeeseen sopimattomista eurokolikoista. Ilmoituksen tulisi sisältää kyseisten kolikoiden määrä ja niiden lajit. Sen lisäksi komissio laatii säännöllisesti kertomuksia TRK:lle.
   Jäsenvaltioiden tulisi varmistaa, että korvausta ja vaihtoa sekä erityismenettelyjä, kuten pakkausstandardeja ja maksuja, koskevat tiedot ovat saatavilla asianmukaisilla Internet-sivustoilla ja asianmukaisissa julkaisuissa.
   IV OSA
   LOPPUMÄÄRÄYKSET
   12 artikla
   Arviointi
   Näistä säännöistä saadut kokemukset arvioidaan kolme vuotta tämän suosituksen julkaisemisen jälkeen, ja arvioinnissa otetaan huomioon muun muassa seuraavat seikat: 7 artiklassa tarkoitettu liikkeeseen sopimattomien kolikoiden korvaamisen tai vaihdon ehtojen yhdenmukaistaminen, 8 artiklassa tarkoitettu käsittelymaksuista vapauttamisen tarkoituksenmukaisuus, mahdollisuus luoda jäsenvaltioiden kesken korvausmenetelmä liikkeeseen sopimattomista kolikoista maksettuja korvauksia varten ja mahdollinen lainsäädännön tarve.
   13 artikla
   Osoitus
   Tämä suositus on osoitettu neuvoston asetuksen (EY) N:o 974/98 (2) 1 artiklassa määritellyille osallistuville jäsenvaltioille.

      Tehty Brysselissä 27 päivänä toukokuuta 2005.

            Komission puolesta

         Siim KALLAS

            Varapuheenjohtaja

      (1)  EYVL L 181, 4.7.2001, s. 6.

      (2)  EYVL L 139, 11.5.1998, s. 1.


				|

		52014PC0206

			Suositus NEUVOSTON PÄÄTÖS komission valtuuttamisesta aloittamaan Euroopan unionin puolesta neuvottelut Mosambikin kanssa tehdyn kalastuskumppanuussopimuksen pöytäkirjan uusimiseksi /* COM/2014/0206 final - 2014/ () */

			   	PERUSTELUT
1.           PERUSTELUT
Euroopan unioni ja Mosambikin tasavalta  ovat
tehneet 1. päivästä helmikuuta 2012 alkaen sovelletun kalastussopimuksen
pöytäkirjan. Pöytäkirjalla myönnetään EU:n aluksille kalastusmahdollisuuksia ja
vahvistetaan taloudellinen korvaus. Pöytäkirjan voimassaolo päättyy 31.
tammikuuta 2015.
Komissio ehdottaa neuvotteluja uudesta
pöytäkirjasta, joka täyttäisi jäsenvaltioiden laivaston tosiasialliset
mahdollisuudet ja tarpeet ja vastaisi 19. päivänä maaliskuuta 2012
vahvistettuja neuvoston päätelmiä yhteisen kalastuspolitiikan ulkoisesta
ulottuvuudesta annetusta komission tiedonannosta.
Neuvostoa pyydetään hyväksymään tämän
suosituksen liitteenä olevat neuvotteluohjeet.
2.           SUOSITUS
Edellä esitetyn perusteella komissio suosittaa
seuraavaa:
- neuvosto valtuuttaa komission aloittamaan ja
käymään neuvottelut Mosambikin tasavallan kanssa tehdyn
kalastuskumppanuussopimuksen pöytäkirjan uusimiseksi;
- komissio nimetään unionin neuvottelijaksi
tässä asiassa;
- komissio käy nämä neuvottelut erityiskomiteaa
kuullen Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen määräysten mukaisesti;
Suositus
NEUVOSTON PÄÄTÖS
komission valtuuttamisesta aloittamaan
Euroopan unionin puolesta neuvottelut Mosambikin kanssa tehdyn
kalastuskumppanuussopimuksen pöytäkirjan uusimiseksi
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta
tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 218 artiklan 3 kohdan ja
4 kohdan,
ottaa huomioon komission suosituksen,
sekä katsoo, että olisi aloitettava
neuvottelut Mosambikin tasavallan kanssa tehtyyn kalastuskumppanuussopimukseen
liittyvän uuden pöytäkirjan tekemiseksi,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Valtuutetaan komissio käymään Euroopan unionin
puolesta neuvottelut Mosambikin tasavallan kanssa tehtyyn kalastuskumppanuussopimukseen
liittyvän pöytäkirjan uusimiseksi.
2 artikla
Nämä neuvottelut käydään neuvoston ulkoisen
kalastuspolitiikan työryhmää kuullen ja liitteenä olevien neuvotteluohjeiden
mukaisesti.
3 artikla
Tämä päätös on osoitettu komissiolle.
Tehty Brysselissä
                                                                       Neuvoston
puolesta
                                                                       Puheenjohtaja
LIITE
Suositus
NEUVOSTON PÄÄTÖS
komission valtuuttamisesta
aloittamaan Euroopan unionin puolesta neuvottelut Mosambikin kanssa tehdyn
kalastuskumppanuussopimuksen pöytäkirjan uusimiseksi
Neuvotteluohjeet
–
 Neuvottelujen tavoitteena on uusia Euroopan unionin
ja Mosambikin tasavallan välisen kalastuskumppanuussopimuksen pöytäkirja
yhteisen kalastuspolitiikan ulkoista ulottuvuutta koskevasta 13. heinäkuuta
2011 annetusta komission tiedonannosta 19. maaliskuuta 2012 annettujen
neuvoston päätelmien mukaisesti.
–
Jotta uudella pöytäkirjalla varmistettaisiin
kestävän ja vastuullisen kalastuksen edistäminen, komissiolle annettavat
neuvotteluohjeet perustuvat seuraaviin:
·
varmistetaan pääsy Mosambikin tasavallan
talousvyöhykkeelle ja annetaan EU:n aluksille tarvittavat luvat kalastaa
mainitulla talousvyöhykkeellä;
·
Kalastustoimien ekologisen kestävyyden
varmistamiseksi ja parantamiseksi otetaan asianmukaisesti huomioon parhaat
käytettävissä olevat tieteelliset lausunnot ja alueellisten kalastusjärjestöjen
hyväksymät asiaankuuluvat hoitosuunnitelmat. Lisäksi varmistetaan, että
kalastustoimia harjoitetaan yksinomaan käytettävissä olevan ylijäämän rajoissa
ottaen huomioon paikallisen laivaston kalastuskapasiteetti ja kiinnittäen
erityistä huomiota siihen, että kyseessä ovat laajasti vaeltavat kalakannat;
·
Pyritään saamaan Euroopan unionin laivastojen
käyttöön kohtuullinen ja niiden etujen mukainen osuus käytettävissä olevasta
ylijäämästä silloin, kun nämä resurssit kiinnostavat myös muita ulkomaisia
laivastoja;
·
Varmistetaan, että kalavarojen käyttöoikeudet
perustuvat samankaltaisiin perusteisiin kuin nykyiseen pöytäkirjaan
sovellettavat perusteet ottaen samalla huomioon viime vuosina havaitut
muutokset ja uusimmat saatavilla olevat tieteelliset arvioinnit;
·
Jatketaan alakohtaisen politiikan tehostamiseen
tähtäävää vuoropuhelua vastuullisen kalastuspolitiikan täytäntöönpanon
edistämiseksi ottaen huomioon Mosambikin määrittelemät kehitystavoitteet
erityisesti kalastustoiminnan hallinnoinnin, valvonnan ja seurannan osalta sekä
tieteelliset lausunnot;
·
Sisällytetään pöytäkirjaan lauseke seurauksista,
joita sovelletaan, jos ihmisoikeuksia ja demokratian periaatteita loukataan;
·
Otetaan mahdollisuuksien mukaan huomioon sellaisten
EU:n syrjäisimpien alueiden edut, joiden talouteen ja yhteiskuntaan
Mosambikissa harjoitettava kalastustoiminta vaikuttaa.
–
Jotta kalastustoiminta ei keskeytyisi, uuteen
pöytäkirjaan olisi sisällytettävä lauseke, jonka mukaan uutta pöytäkirjaa
sovelletaan väliaikaisesti nykyisen pöytäkirjan voimassaolon päättymistä
seuraavasta päivästä.
–
Pöytäkirjassa olisi määriteltävä erityisesti
·
Euroopan unionin aluksille myönnettävät
kalastusmahdollisuudet kussakin kalastusluokassa,
·
taloudellinen korvaus ja sen maksamisen
edellytykset, ja
·
alakohtaisen tuen täytäntöönpanomekanismit.