title: Neuvoston suositus, annettu 14 päivänä heinäkuuta 2015, Romanian vuoden 2015 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Romanian vuoden 2015 lähentymisohjelmaa koskeva neuvoston lausunto

text:
               18.8.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 272/1

         NEUVOSTON SUOSITUS,
   annettu 14 päivänä heinäkuuta 2015,
   Romanian vuoden 2015 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Romanian vuoden 2015 lähentymisohjelmaa koskeva neuvoston lausunto
   (2015/C 272/01)
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,
   ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 (1) ja erityisesti sen 9 artiklan 2 kohdan,
   ottaa huomioon makrotalouden epätasapainon ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta 16 päivänä marraskuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011 (2) ja erityisesti sen 6 artiklan 1 kohdan,
   ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,
   ottaa huomioon Euroopan parlamentin päätöslauselmat,
   ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
   ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,
   ottaa huomioon talous- ja rahoituskomitean lausunnon,
   ottaa huomioon sosiaalisen suojelun komitean lausunnon,
   ottaa huomioon talouspoliittisen komitean lausunnon,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Eurooppa-neuvosto hyväksyi 26 päivänä maaliskuuta 2010 Euroopan komission ehdotuksen, jolla käynnistetään uusi kasvu- ja työllisyysstrategia, Eurooppa 2020. Strategian lähtökohtana on tehostaa talouspolitiikan koordinointia, ja siinä keskitytään avainalueisiin, joilla tarvitaan toimia, jotta voidaan parantaa Euroopan mahdollisuuksia vauhdittaa kestävää kasvua ja lisätä kilpailukykyä.

               (2)

               Neuvosto antoi 14 päivänä heinäkuuta 2015 komission ehdotusten pohjalta suosituksen jäsenvaltioiden ja unionin talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista ja hyväksyi 21 päivänä lokakuuta 2010 päätöksen jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista (3). Yhdessä nämä muodostavat ns. yhdennetyt suuntaviivat, jotka jäsenvaltioita on kehotettu ottamaan huomioon kansallisessa talous- ja työllisyyspolitiikassaan.

               (3)

               Neuvosto antoi 8 päivänä heinäkuuta 2014 suosituksen (4) Romanian vuoden 2014 kansallisesta uudistusohjelmasta ja lausunnon Romanian vuoden 2014 tarkistetusta lähentymisohjelmasta.

               (4)

               Komissio hyväksyi 28 päivänä marraskuuta 2014 vuotuisen kasvuselvityksen, mikä aloitti vuoden 2015 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson. Komissio hyväksyi samana päivänä asetuksen (EU) N:o 1176/2011 perusteella myös varoitusmekanismia koskevan kertomuksen, jossa se katsoi, että Romania kuuluu niihin jäsenvaltioihin, joista laadittaisiin perusteellinen tarkastelu.

               (5)

               Eurooppa-neuvosto hyväksyi 18 päivänä joulukuuta 2014 investointien edistämisen, rakenneuudistusten tehostamisen ja julkisen talouden vastuullisen ja kasvua edistävän vakauttamisen painopisteet.

               (6)

               Komissio julkaisi 26 päivänä helmikuuta 2015 Romaniaa koskevan vuoden 2015 maaraportin. Siinä arvioitiin Romanian edistymistä 8 päivänä heinäkuuta 2014 hyväksyttyjen maakohtaisten suositusten noudattamisessa. Maaraportti sisältää myös asetuksen (EU) N:o 1176/2011 5 artiklan nojalla laaditun perusteellisen tarkastelun tulokset. Komissio päättelee analyysinsa perusteella, että Romanian makrotaloudessa on epätasapainoja, jotka edellyttävät politiikkatoimia ja seurantaa. EU:n ja IMF:n kolme peräkkäistä ohjelmaa ovat vähentäneet sisäisiä ja ulkoisia epätasapainoja merkittävästi. Huomiota on kuitenkin syytä kiinnittää riskeihin, jotka aiheutuvat Romanian suhteellisen suuresta negatiivisesta ulkomaisesta nettovarallisuusasemasta ja keskipitkän aikavälin heikosta vientikapasiteetista. Pankkisektorilla on edelleen ulkoisia ja sisäisiä haavoittuvuustekijöitä.

               (7)

               Romania toimitti vuoden 2015 kansallisen uudistusohjelmansa ja vuoden 2015 lähentymisohjelmansa 30 päivänä huhtikuuta 2015. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon.

               (8)

               Neuvosto hyväksyi 22 päivänä lokakuuta 2013 päätöksen 2013/531/EU (5), jossa se sitoutui myöntämään Romanialle enintään 2 miljardia euroa keskipitkän ajan rahoitustukea syyskuuhun 2015 asti. Tuen edellytyksenä on kattavan talouspoliittisen ohjelman toteuttaminen. Vaikka Romania ei nykyisessä markkinatilanteessa aio pyytää erien maksua, ennalta varautuvan tuen odotetaan auttavan makrotalouden, julkisen talouden ja rahoitusjärjestelmän vakauttamista ja parantavan rakenneuudistusten kautta talouden häiriönsietokykyä ja kasvupotentiaalia. Kun ohjelma on päättynyt, Romania sisällytetään jälleen täysimääräisesti eurooppalaisen ohjausjakson piiriin.

               (9)

               Romaniaan sovelletaan tällä hetkellä vakaus- ja kasvusopimuksen ennaltaehkäisevää osiota. Romania pyysi lähentymisohjelmassaan mahdollisuutta poiketa tilapäisesti 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävältä sopeutusuralta suunniteltujen rakenneuudistusten vuoksi. Koska ohjelmassa ei esitetty näistä suunnitelluista rakenneuudistuksista riittävän yksityiskohtaisia tietoja, neuvosto ei pysty arvioimaan niiden uskottavuutta. Romania pyysi myös eläkeuudistuslausekkeen soveltamista. Eurostatin on vahvistettava uudistuksen soveltuvuus. Komission kevään 2015 talousennusteen mukainen rakenteellinen alijäämä on 3,4 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2016. Tämä ei anna riittävää varmuusmarginaalia suhteessa perussopimuksissa asetettuun viitearvoon, joka on 3 prosenttia suhteessa BKT:hen. Tämän vuoksi neuvosto katsoo, ettei Romania täytä pyydetyn tilapäisen poikkeaman edellytyksiä vuonna 2016.

               (10)

               Hallitus suunnittelee vuoden 2015 lähentymisohjelmassa, että julkisen sektorin alijäämä pidetään 1,5 prosentissa suhteessa BKT:hen vuonna 2015 ja supistetaan sen jälkeen niin, että se on 0,8 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2018. Hallitus aikoo pysyä vuodesta 2016 alkaen keskipitkän aikavälin tavoitteessa, joka on 1,0 prosentin rakenteellinen alijäämä suhteessa BKT:hen. Lähentymisohjelmassa julkisen talouden velan odotetaan olevan suurimmillaan vuonna 2015, jolloin sen ennustetaan olevan 40,1 prosenttia suhteessa BKT:hen, ja supistuvan sen jälkeen niin, että sen on 37,1 prosenttia vuonna 2018. Näiden julkisen talouden kehitysarvioiden perustana oleva makrotalouden skenaario on suotuisa. Hallitus hyväksyi 25 päivänä maaliskuuta ja senaatti 27 päivänä huhtikuuta merkittäviä alijäämää kasvattavia toimenpiteitä (6), jotka otettiin huomioon komission kevään 2015 talousennusteessa, mutta ei lähentymisohjelmassa, vaikka näin edellytetään menettelysäännöissä. Toimenpiteitä, joita tarvitaan suunniteltujen alijäämätavoitteiden saavuttamisen tueksi vuodesta 2016, ei ole vielä täsmennetty riittävästi. Komission kevään 2015 talousennusteen perusteella rakenteellisen rahoitusaseman ennustetaan poikkeavan 0,3 prosenttia keskipitkän aikavälin tavoitteesta vuonna 2015. Tämä ylittää hieman ennalta varautuvan maksutaseohjelman mukaisen poikkeaman, joka on 0,25 prosenttia ja jonka ehtona on, että EU:n rahoittamien hankkeiden yhteisrahoitus on talousarviossa vahvistetun mukainen. Poikkeamasta on tulossa merkittävä vuonna 2016, jolloin se on 2,4 prosenttia suhteessa BKT:hen, kun vaatimus olisi 0,3 prosentin sopeutus suhteessa BKT:hen. Tämän vuoksi vuosina 2015 ja 2016 tarvitaan lisätoimenpiteitä. Neuvosto katsoo lähentymisohjelmasta tekemänsä arvioinnin ja komission kevään 2015 talousennusteen perusteella olevan vaarana, että Romania ei noudata vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia.

               (11)

               Romanian julkisen talouden kehys on pitkälti asianmukainen, mutta sitä ei sovelleta tuloksellisesti. Keskipitkän ja pitkän aikavälin väestöennusteet ja työmarkkinoiden vähäinen kehitys saattavat vaarantaa eläkejärjestelmän pitkän aikavälin kestävyyden. Vuonna 2010 aloitettu eläkeuudistus on jo parantanut tilannetta jonkin verran, mutta parlamentin alahuone ei ole vielä hyväksynyt hallituksen joulukuussa 2013 ehdottamaa lakia, jolla naisille ja miehille asetetaan sama eläkeikä vuodesta 2035.

               (12)

               Hiljattain tehty työnantajien sosiaaliturvamaksujen leikkaus on kaventanut verokiilaa, mutta kohdentamattomasti. Pienituloisten palkansaajien verokiila on edelleen suuri (40 %) verrattuna muihin Euroopan maihin. Veropetokset ja veronkierto muodostavat edelleen suuren haasteen, joka vähentää verotuloja. Ensimmäiset vaiheet Romanian verohallinnon tulevassa uudelleenorganisoinnissa on toteutettu. Kahdella alueella toteutettiin vuonna 2014 pilottihanke, joka kohdistui pimeään työhön, liian pieniksi ilmoitettuihin palkkoihin ja veronkiertoon ja jota on määrä laajentaa vuonna 2015. Ympäristöverotusta kiristettiin vuonna 2014, ja sen taso on nyt lähellä EU:n keskiarvoa.

               (13)

               Työllisyys- ja työssäkäyntiaste on vuonna 2014 saavutetusta jonkinasteisesta edistyksestä huolimatta erityisen alhainen naisten, nuorten, ikääntyneiden työntekijöiden ja romanien keskuudessa. Aktiivisia työmarkkinapolitiikkoja on tarkistettu, mutta osallistuminen aktiivisiin työmarkkinatoimenpiteisiin sekä niiden rahoitus on edelleen vähäistä. Erityisesti tämä koskee ammattikoulutusta, aiemman koulutuksen tunnustamiseen tähtääviä järjestelyjä, liikkuvuutta koskevia kannustimia ja pitkäaikaistyöttömiin kohdistettuja toimenpiteitä. Romania on toteuttanut erityisesti nuorisotakuun kautta toimia nuorisotyöttömyyteen puuttumiseksi, mutta niiden toteuttamisessa on ollut viiveitä. Minimipalkan asettamista koskevien läpinäkyvien suuntaviivojen laatimisessa ei ole edistytty. Julkiset työvoimapalvelut tarvitsisivat lisää kapasiteettia, erityisesti henkilöstöä, jotta voitaisiin tarjota yksilöllisempää palvelua ja yhdenmukaisempia toimia eri kohderyhmien keskuudessa. Myös Euroopan rakenne- ja investointirahastojen kanssa yhteisrahoitetuille toimenpiteille tarvitaan integroitu toteuttamiskehys.

               (14)

               Romanialla on useita haasteita koulutuksen alalla. Koulunkäynnin keskeyttämisaste on selvästi EU:n keskiarvon yläpuolella; varhaiskasvatuksen saatavuus on rajallista, erityisesti maaseutualueiden ja romaniyhteisön osalta, elinikäiseen oppimiseen osallistutaan selvästi EU:n keskiarvoa vähemmän; korkea-asteen koulutuksen laatu ja soveltuvuus työmarkkinoiden tarpeisiin on riittämätöntä ja korkea-asteen tutkinnon suorittaneiden osuus on unionin toiseksi pienin. Romania on alkanut tarttua näihin haasteisiin, ja edistys eri aloilla on vaihdellut. Näkyviä tuloksia on saatu tähän mennessä aikaan vain vähän. Romania hyväksyi kesäkuussa 2015 kaksi kansallista strategiaa, jotka koskevat yhtäältä elinikäistä oppimista, toisaalta koulunkäynnin keskeyttämisen vähentämistä. Nyt on tärkeää, että se toteuttaa toimia niiden nopean täytäntöönpanon varmistamiseksi. Vuosiksi 2014–2019 on suunniteltu kansallinen varhaiskasvatusohjelma, joka tulee voimaan uutena kouluvuonna 2015–2016. Korkea-asteen koulutuksen tarkoituksenmukaisuuden parantamiseksi on laadittu strategia, jonka tavoitteena on sovittaa korkeakoulutus paremmin työmarkkinoiden tarpeisiin ja kohentaa epäedullisessa asemassa olevien ryhmien mahdollisuuksia osallistua siihen. Ammatti- ja oppisopimuskoulutuksen parantamiseksi on toteutettu toimenpiteitä.

               (15)

               Romanian terveydenhuoltojärjestelmälle tyypillisiä piirteitä ovat heikot hoitotulokset, heikko taloudellinen ja maantieteellinen saatavuus, vähäinen rahoitus ja resurssien tehoton käyttö. Laitoshoitoon turvaudutaan paljon, ja järjestelmä kärsii laajasta mutta tehottomasta sairaalaverkostosta, lähetejärjestelmän heikkoudesta ja pirstoutuneisuudesta sekä perushoitoon osoitetun rahoituksen pienestä osuudesta. Lisäksi maksaminen pimeästi on yleistä julkisessa terveydenhuollossa, mikä edelleen heikentää järjestelmän saatavuutta, tehokkuutta ja laatua. Käyttöön otetut eri toimenpiteet ja terveydenhuoltouudistukset ovat pienentäneet rahoitusvajetta ja parantaneet palvelujen laatua ja tehokkuutta. Joulukuussa 2014 hyväksyttiin vuosiksi 2014–2020 kansallinen terveydenhuoltostrategia, jossa vahvistetaan alaa koskevien uudistusten strateginen perusta. Terveysministeriö ja kansallinen sairausvakuutuslaitos pohtivat erilaisia toimenpiteitä terveydenhuollon rahoitusjärjestelmän parantamiseksi.

               (16)

               Köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen helpottaminen ovat edelleen suuria haasteita Romanialle. Vaikka köyhyyden tai sosiaalisen syrjäytymisen riskin kohteena olevien ihmisten osuus on pienenemässä, se on edelleen korkea, 40 prosenttia vuonna 2013, eli selvästi yli EU:n keskiarvon. Sosiaalisten tulonsiirtojen (myös eläkkeiden) tehokkuus köyhyyden poistamisessa vaikuttaa rajalliselta ja on erityisen huono lasten kohdalla. Tulonsiirrot eivät ole riittävästi sidoksissa aktivointitoimiin. Vuoden 2011 sosiaaliturvauudistuksen toteuttaminen on edelleen jäljessä aikataulusta. Sosiaalista osallisuutta ja köyhyyden poistamista koskeva strategia ja niihin liittyvät toimintaohjelmat hyväksyttiin 27. toukokuuta 2015. Toimeentulotuki yksinkertaistaisi sosiaaliturvaa, sillä siihen yhdistettäisiin kolme käytössä olevaa sosiaalista tulonsiirtoa, ja olisi myös paremmin sidoksissa aktivointitoimiin. Sen käyttöönotossa edistyttiin kuitenkin vain vähän. Hallitus hyväksyi vuonna 2013 sosiaalitaloutta koskevan lain, jonka tarkoituksena on säännellä sosiaalitalouden alaa ja parantaa haavoittuvassa asemassa olevan väestön työvoimaan osallistumista, mutta laki on edelleen parlamentin käsittelyssä. Romanien integroimiseksi on toteutettu vain vähän toimenpiteitä. Asiaa koskeva tarkistettu strategia saatiin hyväksyttyä pienellä viiveellä tammikuussa 2015, mutta sen toteuttaminen on jäljessä aikataulusta.

               (17)

               Romanian hallinnolliset valmiudet ovat heikot ja pirstaloituneet, ja niille tyypillistä on epäselvä vastuunjako, mikä heikentää osaltaan talouden kilpailukykyä. Rakenteellisten heikkouksien perussyyt on saatu selville, ja lokakuussa 2014 hyväksyttiin strategia julkishallinnon ja politiikan priorisoinnin ja koordinoinnin haasteisiin vastaamiseksi sekä toimintasuunnitelma strategian panemiseksi täytäntöön vuosina 2014–2020. Täytäntöönpano on kuitenkin viivästynyt huomattavasti. Julkisia hankintoja koskeviin menettelyihin liittyvien sääntöjenvastaisuuksien takia EU:n rahoittamien ohjelmien täytäntöönpano on viivästynyt merkittävästi. Nämä sääntöjenvastaisuudet ovat vaikuttaneet kielteisesti liiketoimintaympäristöön ja estäneet erittäin tarpeelliset investoinnit infrastruktuuriin.

               (18)

               Oikeusjärjestelmän laadun ja tehokkuuden, kaikkia tasoja koskevan korruptiontorjunnan sekä tuomioistuinten päätösten tosiasiallisen noudattamisen varmistamisessa on edistytty jonkin verran. Tuomioistuinten päätösten noudattaminen on monissa tapauksissa kuitenkin edelleen heikkoa, ja pienimuotoisen korruption estämisessä ja torjunnassa on edistytty rajallisesti. Näitä keskeisiä politiikan aloja on tarkoitus käsitellä yhteistyö- ja seurantamekanismia koskevassa kertomuksessa.

               (19)

               Valtionyhtiöt kärsivät heikosta tuottavuudesta, vaikuttavat talouden epälikvidisyyteen ja rasittavat julkisen talouden rahoitusasemaa (ehdollisena velkana). Niiden osuus kaikkien yritysten maksamattomista veroista on 50 prosenttia. Hallinnointi- ja ohjausjärjestelmä on keskeisen tärkeä tekijä valtionyhtiöiden toiminnassa. Nykyinen ohjausjärjestelmä ei estä poliittista puuttumista yritysten tavanomaiseen toimintaan tai takaa viranomaisten osallistumisen ja poliittisten tehtävien erottamista toisistaan. Valtionyhtiöihin ei sovellettu järjestelmällisesti erityisiä sääntöjä ennen erityisasetuksen nro 109/2011 hyväksymistä. Monia aloja on edelleen näiden sääntöjen ulkopuolella eikä niitä aina noudateta käytännössä. Valtionyhtiöiden hallinnointi- ja ohjausjärjestelmien uudistus energia- ja liikennesektoreilla ei ole edennyt.

               (20)

               Komissio on eurooppalaisen ohjausjakson osana tehnyt kattavan analyysin Romanian talouspolitiikasta ja julkaissut sen vuoden 2015 maaraportissa. Se on arvioinut myös lähentymisohjelman ja kansallisen uudistusohjelman sekä jatkotoimenpiteet, joita on toteutettu Romanialle viime vuosina annettujen suositusten noudattamiseksi. Se on ottanut huomioon niiden merkityksen Romanian finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta mutta myös sen, ovatko ne EU:n sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska unionin yleistä talouden ohjausta on tarpeen vahvistaa antamalla EU:n tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin. Eurooppalaisen ohjausjakson yhteydessä annetut suositukset ilmenevät jäljempänä esitettävistä suosituksista 1–4.

               (21)

               Neuvosto on tutkinut lähentymisohjelman tämän arvioinnin perusteella, ja sen lausunto (7) ilmenee erityisesti jäljempänä esitettävästä suosituksesta 1.

               (22)

               Neuvosto on tutkinut kansallisen uudistusohjelman ja lähentymisohjelman komission perusteellisen tarkastelun ja tämän arvioinnin perusteella. Asetuksen (EU) N:o 1176/2011 6 artiklan nojalla annetut neuvoston suositukset ilmenevät jäljempänä esitettävistä suosituksista 1–4,

         SUOSITTAA, että Romania toteuttaa vuosina 2015 ja 2016 toimia, joilla se

               1.

               toteuttaa tarvittavat toimenpiteet rahoitustukiohjelman loppuun saattamiseksi;

               2.

               rajoittaa vuonna 2015 poikkeaman julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteesta enintään 0,25 prosentiksi suhteessa BKT:hen vuosien 2013–2015 maksutaseohjelman mukaisesti ja palaa julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteeseen vuonna 2016; toteuttaa verosäännösten noudattamista koskevan kattavan strategian, lujittaa seurantajärjestelmiä pimeään työhön puuttumiseksi ja vauhdittaa miesten ja naisten eläkeiän yhdenmukaistamista;

               3.

               lujittaa työmarkkinatoimenpiteiden tarjoamista erityisesti sellaisille nuorille, jotka eivät ole rekisteröityneet työvoimapalvelujen käyttäjiksi, ja pitkäaikaistyöttömille; varmistaa, että kansallisessa työvoimatoimistossa on riittävästi henkilöstöä; vahvistaa työmarkkinaosapuolia kuullen ja kansallisten käytäntöjen mukaisesti selkeät suuntaviivat läpinäkyvälle minimipalkan asettamiselle; ottaa käyttöön toimeentulotuen; lisää varhaiskasvatuksen tarjontaa ja laatua, erityisesti romanien osalta; toteuttaa toimia koulunkäynnin keskeyttämisen vähentämistä koskevan kansallisen strategian täytäntöönpanon varmistamiseksi; jatkaa vuosien 2014–2020 kansallisen terveydenhuoltostrategian toteuttamista parantaakseen tilannetta heikon saatavuuden, vähäisen rahoituksen ja tehottomien resurssien suhteen;

               4.

               hyväksyy lain valtionyhtiöiden hallinnointi- ja ohjausjärjestelmän uudistamisesta.

      Tehty Brysselissä 14 päivänä heinäkuuta 2015.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         P. GRAMEGNA

      (1)  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  EUVL L 306, 23.11.2011, s. 25.

      (3)  Pidetty voimassa jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista vuodelle 2014 6 päivänä toukokuuta 2014 annetulla neuvoston päätöksellä 2014/322/EU (EUVL L 165, 4.6.2014, s. 49).

      (4)  Neuvoston suositus, annettu 8 päivänä heinäkuuta 2014, Romanian vuoden 2014 kansallisesta uudistusohjelmasta ja neuvoston lausunto Romanin vuoden 2014 lähentymisohjelmasta (EUVL C 247, 29.7.2014, s. 109).

      (5)  Neuvoston päätös 2013/531/EU, annettu 22 päivänä lokakuuta 2013, unionin keskipitkän ajan ennalta varautuvan rahoitustuen myöntämisestä Romanialle (EUVL L 286, 29.10.2013, s. 1).

      (6)  Uuteen verolakiin sisältyvät veroleikkaukset.

      (7)  Asetuksen (EY) N:o 1466/97 9 artiklan 2 kohdan mukaisesti.


title: Komission suositus, tehty  11 päivänä huhtikuuta 2006 , seuraavien aineiden riskinvähentämistoimenpiteistä: dibutyyliftalaatti; 3,4-dikloorianiliini; di-isodekyyliftalaatti; 1,2-bentseenidikarboksyylihapon di-C 9-11 -haarautuvaketjuiset alkyyliesterit, runsaasti C 10 :ntä sisältävät; di-isononyyliftalaatti; 1,2-bentseenidikarboksyylihapon di-C 8-10 -haarautuvaketjuiset alkyyliesterit, runsaasti C 9 :ää sisältävät; etyleenidiamiinitetra-asetaatti; metyyliasetaatti; monokloorietikkahappo; n-pentaani; tetranatrium-etyleenidiamiinitetra-asetaatti   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

text:
               13.4.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 104/45

      KOMISSION SUOSITUS,
   tehty 11 päivänä huhtikuuta 2006,
   seuraavien aineiden riskinvähentämistoimenpiteistä: dibutyyliftalaatti; 3,4-dikloorianiliini; di-isodekyyliftalaatti; 1,2-bentseenidikarboksyylihapon di-C9-11-haarautuvaketjuiset alkyyliesterit, runsaasti C10:ntä sisältävät; di-isononyyliftalaatti; 1,2-bentseenidikarboksyylihapon di-C8-10-haarautuvaketjuiset alkyyliesterit, runsaasti C9:ää sisältävät; etyleenidiamiinitetra-asetaatti; metyyliasetaatti; monokloorietikkahappo; n-pentaani; tetranatrium-etyleenidiamiinitetra-asetaatti
   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
   (2006/283/EY)
   EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
   ottaa huomioon olemassa olevien aineiden vaarojen arvioinnista ja valvonnasta 23 päivänä maaliskuuta 1993 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 793/93 (1) ja erityisesti sen 11 artiklan 2 kohdan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Neuvoston asetuksen (ETY) N:o 793/93 yhteydessä seuraavat aineet määritellään arvioinnin kannalta ensisijaisiksi aineiksi ensimmäisestä asetuksessa (ETY) N:o 793/93 tarkoitetusta ensisijaisten aineiden luettelosta annetun komission asetuksen (EY) N:o 1179/94 (2), toisesta asetuksessa (ETY) N:o 793/93 tarkoitetusta ensisijaisten aineiden luettelosta annetun komission asetuksen (EY) N:o 2268/95 (3) ja kolmannesta asetuksessa (ETY) N:o 793/93 tarkoitetusta ensisijaisten aineiden luettelosta annetun komission asetuksen (EY) N:o 143/97 (4) mukaisesti:

                           —

                           dibutyyliftalaatti,

                           —

                           3,4-dikloorianiliini,

                           —

                           etyleenidiamiinitetra-asetaatti,

                           —

                           metyyliasetaatti,

                           —

                           tetranatrium-etyleenidiamiinitetra-asetaatti,

                           —

                           di-isodekyyliftalaatti,

                           —

                           1,2-bentseenidikarboksyylihapon di-C9-11-haarautuvaketjuiset alkyyliesterit, runsaasti C10:ntä sisältävät,

                           —

                           di-isononyyliftalaatti,

                           —

                           1,2-bentseenidikarboksyylihapon di-C8-10-haarautuvaketjuiset alkyyliesterit, runsaasti C9:ää sisältävät,

                           —

                           n-pentaani,

                           —

                           monokloorietikkahappo.

               (2)

               Näiden asetusten mukaisesti esittelijöiksi nimetyt jäsenvaltiot ovat arvioineet kyseisistä aineista ihmisille ja ympäristölle aiheutuvat riskit siten kuin olemassa olevien aineiden ihmisille ja ympäristölle aiheuttamien riskien arviointia koskevien periaatteiden vahvistamisesta 28 päivänä kesäkuuta annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 1488/94 (5) on säädetty, ja ovat ehdottaneet toimintaperiaatetta riskien rajoittamiseksi asetuksen (ETY) N:o 793/93 mukaisesti.

               (3)

               Myrkyllisyyttä, ekomyrkyllisyyttä ja ympäristöä käsittelevää tiedekomiteaa (SCTEE) on kuultu, ja se on antanut lausuntonsa esittelijöiden tekemistä riskinarvioinneista. Lausunnot on julkaistu tiedekomitean Internet-sivustolla.

               (4)

               Riskinarvioinnin tulokset ja riskien rajoittamiseen tähtäävien toimintaperiaatteiden muut tulokset on esitetty kyseisiä aineita koskevassa komission tiedonannossa (6).

               (5)

               Tehtyjen arviointien perusteella on aiheellista suositella tiettyjä riskinvähentämistoimenpiteitä joidenkin aineiden osalta.

               (6)

               Työntekijöiden suojelua varten suositeltuja riskinvähentämistoimenpiteitä olisi tarkasteltava työsuojelua koskevan lainsäädännön yhteydessä. Tämän lainsäädännön katsotaan yleisesti ottaen antavan riittävät edellytykset kyseisten aineiden aiheuttamien riskien rajoittamiseksi tarvittavalla tavalla.

               (7)

               Tämän suosituksen riskinvähentämistoimenpiteet ovat asetuksen (ETY) N:o 793/93 15 artiklan 1 kohdalla perustetun komitean lausunnon mukaiset,

         SUOSITTAA:
   1 JAKSO
   DIBUTYYLIFTALAATTI
   (CAS-nro 84/74/2; EINECS-nro 201-557-4)
   Ympäristöä koskevat riskinvähentämistoimenpiteet (1, 2)

               1)

               Asianosaisten jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten olisi määriteltävä lokakuun 2007 loppuun mennessä neuvoston direktiivin 96/61/EY (7) mukaisesti myönnetyissä toimiluvissa dibutyyliftalaattia koskevat ehdot, päästöjen raja-arvot tai vastaavat parametrit tai tekniset toimenpiteet, jotka ovat tarpeen, jotta kyseessä olevat laitokset soveltaisivat toiminnassaan parasta käytettävissä olevaa tekniikkaa (jäljempänä ”BAT”) siten, että otetaan huomioon laitosten tekniset ominaisuudet, niiden maantieteellinen sijainti ja paikalliset ympäristöolosuhteet.

               2)

               Jäsenvaltioiden olisi seurattava huolellisesti dibutyyliftalaattia koskevan parhaan käytettävissä olevan tekniikan soveltamista ja ilmoitettava komissiolle kaikesta mahdollisesta kyseistä tekniikkaa koskevasta tärkeästä kehityksestä osana BAT-tietojenvaihtoa.

         2 JAKSO
   3,4-DIKLOORIANILIINI
   (CAS-nro 95/76-1, EINECS-nro 202-448-4)
   Työntekijöitä (3) ja ympäristöä (4, 5) koskevat riskinvähentämistoimenpiteet

               3)

               Työnantajien, jotka käyttävät 3,4-dikloorianiliinia tuotannossa ja jatkoprosessoinnissa niitä käyttötapoja varten, jotka on riskinarvioinnissa todettu huolta aiheuttaviksi, olisi otettava huomioon kaikki kansallisella tasolla laaditut alakohtaiset puhdistus-, ylläpito- ja korjaustöitä koskevat ohjeet, jotka perustuvat neuvoston direktiivin 98/24/EY (8) 12 artiklan 2 kohdan mukaisesti laatimiin, luonteeltaan ei-sitoviin käytännön suuntaviivoihin.
               Voimassa olevan kasvinsuojeluvalmisteita koskevan yhteisön lainsäädännön (neuvoston direktiivi 91/414/ETY) (9) ja biosidivalmisteita koskevan yhteisön lainsäädännön (Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 98/8/EY) (10) katsotaan yleisesti ottaen antavan riittävät edellytykset aineen aiheuttamien riskien rajoittamiseksi tarvittavalla tavalla. Tätä lainsäädäntöä on näin ollen sovellettava.
               Tässä yhteydessä:

               4)

               Riskinarvionnin tiedot 3,4-dikloorianiliinin vapautumisesta, kun diuronia käytetään rikkaruohomyrkkynä läpäisemättömillä pinnoilla, olisi syytä ottaa huomioon.

               5)

               Pieniin pakkauksiin pakatun diuronin väärinkäyttö pitäisi ehkäistä.

         3 JAKSO
   ETYLEENIDIAMIINITETRA-ASETAATTI
   (CAS-nro 60/00/4, EINECS-nro 200-449-4)
   Ympäristöä koskevat riskinvähentämistoimenpiteet (6, 7, 8, 9)

               6)

               Sellaisten vesienhoitoalueiden osalta, joissa etyleenidiamiinitetra-asetaattipäästöt saattavat aiheuttaa riskiä, kyseessä olevien jäsenvaltioiden olisi laadittava ympäristön laatunormit, ja vesienhoitoaluekohtaisiin hoitosuunnitelmiin olisi sisällytettävä kansalliset pilaantumista vähentävät toimenpiteet kyseisten ympäristön laatustandardien saavuttamiseksi vuoteen 2015 mennessä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/60/EY (11) säännösten mukaisesti.

               7)

               Asianosaisten jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten olisi määriteltävä lokakuun 2007 loppuun mennessä direktiivin 96/61/EY mukaisesti myönnetyissä toimiluvissa etyleenidiamiinitetra-asetaattia koskevat ehdot, päästöjen raja-arvot tai vastaavat parametrit tai tekniset toimenpiteet, jotka ovat tarpeen, jotta kyseessä olevat laitokset soveltaisivat toiminnassaan parasta käytettävissä olevaa tekniikkaa siten, että otetaan huomioon laitosten tekniset ominaisuudet, niiden maantieteellinen sijainti ja paikalliset ympäristöolosuhteet.

               8)

               Jäsenvaltioiden olisi seurattava huolellisesti etyleenidiamiinitetra-asetaattia koskevan parhaan käytettävissä olevan tekniikan soveltamista ja ilmoitettava komissiolle kaikesta mahdollisesta kyseistä tekniikkaa koskevasta tärkeästä kehityksestä osana BAT-tietojenvaihtoa.

               9)

               Siellä, missä se on tarpeen, paikallisia päästöjä ympäristöön olisi valvottava kansallisilla säännöksillä sen varmistamiseksi, ettei ympäristölle aiheudu riskiä.

         4 JAKSO
   METYYLIASETAATTI
   (CAS-nro 79/76-9, EINECS-nro 201-185-2)
   Työntekijöitä koskevat riskinvähentämistoimenpiteet (10)

               10)

               Työnantajien, jotka käyttävät rakennusalan lattiatöihin tarkoitettuja metyyliasetaattia sisältäviä valmisteita, tulisi ottaa huomioon kaikki kansallisella tasolla laaditut alakohtaiset ohjeet, jotka perustuvat komission direktiivin 98/24/EY 12 artiklan 2 kohdan mukaisesti laatimiin, luonteeltaan ei-sitoviin käytännön suuntaviivoihin.

         5 JAKSO
   MONOKLOORIETIKKAHAPPO
   (CAS-Nro 79/11/8, EINECS-Nro 201-178-4)
   Työntekijöitä (11) ja ympäristöä (12, 13, 14) koskevat riskinvähentämistoimenpiteet

               11)

               Työnantajien, jotka käyttävät monokloorietikkahappoa sellaisissa käyttötarkoituksissa, jotka on tunnistettu huolta aiheuttaviksi riskinarvioinnissa, olisi otettava huomioon kaikki kansallisella tasolla laaditut alakohtaiset ohjeet, jotka perustuvat komission direktiivin 98/24/EY 12 artiklan 2 kohdan mukaisesti laatimiin, luonteeltaan ei-sitoviin käytännön suuntaviivoihin.

               12)

               Asianosaisten jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten olisi määriteltävä lokakuun 2007 loppuun mennessä direktiivin 96/61/EY mukaisesti myönnetyissä toimiluvissa monokloorietikkahappoa koskevat ehdot, päästöjen raja-arvot tai vastaavat parametrit tai tekniset toimenpiteet, jotka ovat tarpeen, jotta kyseessä olevat laitokset soveltaisivat toiminnassaan parasta käytettävissä olevaa tekniikkaa siten, että otetaan huomioon laitosten tekniset ominaisuudet, niiden maantieteellinen sijainti ja paikalliset ympäristöolosuhteet.

               13)

               Jäsenvaltioiden olisi seurattava huolellisesti monokloorietikkahappoa koskevan parhaan käytettävissä olevan tekniikan soveltamista ja ilmoitettava komissiolle kaikesta mahdollisesta kyseistä tekniikkaa koskevasta tärkeästä kehityksestä osana BAT-tietojenvaihtoa.

               14)

               Siellä, missä se on tarpeen, paikallisia päästöjä ympäristöön olisi valvottava kansallisilla säännöksillä sen varmistamiseksi, ettei ympäristölle tai ympäristön kautta ihmisille aiheudu riskiä.

         6 JAKSO
   TETRANATRIUM-ETYLEENIDIAMIINITETRA-ASETAATTI
   (CAS-nro 79/11/8, EINECS-nro 200-573-9)
   Ympäristöä koskevat riskinvähentämistoimenpiteet (15, 16, 17, 18)

               15)

               Sellaisten vesienhoitoalueiden osalta, joissa tetranatrium-etyleenidiamiinitetra-asetaattipäästöt (Na4EDTA) saattavat aiheuttaa riskiä, kyseessä olevan jäsenvaltion olisi laadittava ympäristön laatunormit, ja vesienhoitoaluekohtaisiin hoitosuunnitelmiin olisi sisällytettävä kansalliset pilaantumista vähentävät toimenpiteet kyseisten ympäristön laatunormien saavuttamiseksi vuoteen 2015 mennessä direktiivin 2000/60/EY säännösten mukaisesti.

               16)

               Asianosaisten jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten olisi määriteltävä lokakuun 2007 loppuun mennessä direktiivin 96/61/EY mukaisesti myönnetyissä toimiluvissa tetranatrium-etyleenidiamiinitetra-asetaattia koskevat ehdot, päästöjen raja-arvot tai vastaavat parametrit tai tekniset toimenpiteet, jotka ovat tarpeen, jotta kyseessä olevat laitokset soveltaisivat toiminnassaan parasta käytettävissä olevaa tekniikkaa siten, että otetaan huomioon laitosten tekniset ominaisuudet, niiden maantieteellinen sijainti ja paikalliset ympäristöolosuhteet.

               17)

               Jäsenvaltioiden olisi huolellisesti seurattava tetranatrium-etyleenidiamiinitetra-asetaattia koskevan parhaan käytettävissä olevan tekniikan soveltamista ja ilmoitettava komissiolle kaikesta mahdollisesta kyseistä tekniikkaa koskevasta tärkeästä kehityksestä osana BAT-tietojenvaihtoa.

               18)

               Siellä, missä se on tarpeen, paikallisia päästöjä ympäristöön olisi valvottava kansallisilla säännöksillä sen varmistamiseksi, ettei ympäristölle aiheudu riskiä.

         7 JAKSO
   OSOITUS

               19)

               Tämä suositus on osoitettu kaikille toimialoille, joilla tuodaan, valmistetaan, kuljetetaan, varastoidaan, sisällytetään johonkin valmisteeseen tai muuten käsitellään, käytetään, käsitellään jätteinä tai hyödynnetään kyseisiä aineita, sekä kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Brysselissä 11 päivänä huhtikuuta 2006.

            Komission puolesta

         Stavros DIMAS

            Komission jäsen

      (1)  EYVL L 84, 5.4.1993, s. 1.

      (2)  EYVL L 131, 26.5.1994, s. 3.

      (3)  EYVL L 231, 28.9.1995, s. 18.

      (4)  EYVL L 25, 28.1.1997, s. 13.

      (5)  EYVL L 161, 29.6.1994, s. 3.

      (6)  EUVL C 90, 13.4.2006.

      (7)  EYVL L 257, 10.10.1996, s. 26.

      (8)  EYVL L 131, 5.5.1998, s. 11.

      (9)  EYVL L 230, 19.8.1991, s. 1.

      (10)  EYVL L 123, 24.4.1998, s. 1.

      (11)  EYVL L 327, 22.12.2000, s. 1.


title: Euroopan keskuspankin suositus, annettu 23 päivänä tammikuuta 2014 , ulkomaisia tilastoja koskevista Euroopan keskuspankin tilastovaatimuksista annetun suosituksen EKP/2011/24 muuttamisesta (EKP/2014/2)

text:
               22.2.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 51/1

         EUROOPAN KESKUSPANKIN SUOSITUS,
   annettu 23 päivänä tammikuuta 2014,
   ulkomaisia tilastoja koskevista Euroopan keskuspankin tilastovaatimuksista annetun suosituksen EKP/2011/24 muuttamisesta
   (EKP/2014/2)
   (2014/C 51/01)
   EUROOPAN KESKUSPANKIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännön sekä erityisesti sen 5.1 artiklan ja 34.1 artiklan kolmannen luetelmakohdan,
   ottaa huomioon Euroopan keskuspankin valtuuksista kerätä tilastotietoja 23 päivänä marraskuuta 1998 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2533/98 (1), ja erityisesti sen 4 artiklan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännön (jäljempänä ’EKPJ:n perussääntö’) 5.1 artiklan ensimmäisessä virkkeessä edellytetään, että EKPJ:n tehtävistä huolehtiakseen Euroopan keskuspankki (EKP) kerää kansallisten keskuspankkien avustuksella tarvittavat tilastotiedot joko muilta toimivaltaisilta viranomaisilta kuin kansallisilta keskuspankeilta tai suoraan taloudellisilta toimijoilta. Perussäännön 5.1 artiklan toisen virkkeen mukaan EKP toimii tätä varten yhteistyössä unionin toimielinten tai laitosten kanssa sekä jäsenvaltioiden tai kolmansien maiden toimivaltaisten viranomaisten kanssa ja kansainvälisten järjestöjen kanssa. Perussäännön 5.2 artiklan mukaan kansalliset keskuspankit hoitavat 5.1 artiklassa kuvattuja tehtäviä siinä määrin kuin mahdollista.

               (2)

               Niissä tapauksissa, joissa kansallisia säännöksiä ja vakiintuneita käytäntöjä noudattaen tiedonantajat antavat tarvittavat tiedot muille toimivaltaisille viranomaisille kuin kansallisille keskuspankeille, näiden viranomaisten ja asianomaisten kansallisten keskuspankkien on toimittava yhteistyössä varmistaakseen, että EKP:n tilastovaatimukset täyttyvät. Tällaiseen yhteistyöhön olisi sisällytettävä pysyvän tiedonsiirtojärjestelmän luominen, jollei vastaavaa tavoitetta ole jo saavutettu kansallisen lainsäädännön avulla. Tällä hetkellä tämä vaatimus koskee Central Statistics Officen ja Central Bank of Irelandin yhteistyötä Irlannissa sekä National Statistics Officen ja Bank Ċentrali ta’ Malta/Central Bank of Maltan välistä yhteistyötä Maltassa. Lisäksi Suomessa ulkomaisia tilastoja koskevien tietojen kerääminen siirtyy 1 päivänä tammikuuta 2014 Suomen Pankilta Tilastokeskukselle. Täyttääkseen edellä mainitut tilastovaatimukset, Suomen Pankin ja Tilastokeskuksen olisi toimittava yhteistyössä.

               (3)

               Koska on tarpeen osoittaa suositus EKP/2011/24 Tilastokeskukselle ja koska EKP laatii, ylläpitää ja julkaisee verkkosivuillaan luettelon sellaisista toimivaltaisista viranomaista jäsenvaltioissa, jotka kansallisten keskuspankin EKP:lle tekemän ilmoituksen mukaan osallistuvat ulkomaisten tilastotietojen keräämiseen ja laatimiseen, ja joille suositus EKP/2011/24 tulisi osoittaa tulevaisuudessa, suositus EKP/2011/24 olisi muutettava vastaavasti,

         ON ANTANUT TÄMÄN SUOSITUKSEN:
   I   JAKSO

      Muuttaminen

   Korvataan suosituksen EKP/2011/24 IV jakso seuraavasti tämän suosituksen julkaisemista Euroopan unionin virallisessa lehdessä seuraavasta päivästä:

      ”IV   JAKSO

         Loppusäännökset

                  1.

                  Tämä suositus korvaa suosituksen EKP/2004/16 1 päivästä kesäkuuta 2014.

                  2.

                  Viittauksia suositukseen EKP/2004/16 pidetään viittauksina tähän suositukseen.

                  3.

                  Tämä suositus on osoitettu Central Statistics Officelle Irlannissa, National Statistics Officelle Maltassa ja Tilastokeskukselle Suomessa sekä muille sellaisille toimivaltaisille viranomaisille, jotka saattavat ajoittain osallistua ulkomaisten tilastojen keräämiseen ja/tai laatimiseen jäsenvaltioissa ja jotka on sisällytetty EKP:n verkkosivuilla laadittavaan, ylläpidettävään ja julkaistavaan toimivaltaisten viranomaisten luetteloon.

                  4.

                  Adressaatteja pyydetään saattamaan tämä suositus voimaan 1 päivästä kesäkuuta 2014 tai siitä päivästä, jona adressaatit sisällytetään 3 kohdassa tarkoitettuun toimivaltaisten viranomaisten luetteloon, jos tämä tapahtuu 1 päivän kesäkuuta 2014 jälkeen.”

   II   JAKSO

      Osoitus

   Tämä päätös on osoitettu Central Statistics Officelle Irlannissa, National Statistics Officelle Maltassa sekä Tilastokeskukselle Suomessa.

      Tehty Frankfurt am Mainissa 23 päivänä tammikuuta 2014.

            EKP:n puheenjohtaja

         Mario DRAGHI

      (1)  EYVL L 318, 27.11.1998, s. 8.


title: EFTAn valvontaviranomaisen suositus N:o 150/06/KOL annettu 17 päivänä toukokuuta 2006 , rehujen yhteensovitetusta tarkastusohjelmasta vuodeksi 2006

text:
               21.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 366/96

      EFTAN VALVONTAVIRANOMAISEN SUOSITUS

   N:o 150/06/KOL
   annettu 17 päivänä toukokuuta 2006,
   rehujen yhteensovitetusta tarkastusohjelmasta vuodeksi 2006
   EFTAN VALVONTAVIRANOMAINEN, joka
   ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 109 artiklan ja pöytäkirjan 1,
   ottaa huomioon EFTA-valtioiden sopimuksen valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamisesta ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan b alakohdan ja pöytäkirjan 1,
   ottaa huomioon ETA-sopimuksen liitteessä I olevan II luvun 31a kohdassa tarkoitetun säädöksen (Neuvoston direktiivi 95/53/EY, annettu 25 päivänä lokakuuta 1995, rehujen virallisen valvonnan järjestämistä koskevista periaatteista) (1), sellaisena kuin se on muutettuna ja sellaisena kuin se on mukautettuna ETA-sopimukseen sopimuksen pöytäkirjalla 1, ja erityisesti sen 22 artiklan 3 kohdan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               EFTA-valtiot totesivat vuonna 2005, että eräiden ongelmien selvittämiseksi on tarpeen toteuttaa vuonna 2006 yhteensovitettu tarkastusohjelma.

               (2)

               Vaikka ETA-sopimuksen liitteessä I olevan II luvun 33 kohdassa tarkoitetussa säädöksessä (Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/32/EY, annettu 7 päivänä toukokuuta 2002, haitallisista aineista eläinten rehuissa) (2), sellaisena kuin se on muutettuna, vahvistetaan aflatoksiini B1:n enimmäispitoisuus rehuissa, muista mykotoksiineista, kuten okratoksiini A:sta, tsearalenonista, deoksinivalenolista, fumonisiineistä sekä T-2- ja HT-2-toksiineista ei ole annettu ETA-sääntöjä. Tietojen hankkiminen pistokokeiden avulla kyseisten mykotoksiinien esiintymisestä olisi hyödyllistä, kun arvioidaan tilannetta asianmukaisen lainsäädännön kehittämisen kannalta. Lisäksi tietyt rehuaineet, kuten viljat ja öljysiement ovat sadonkorjuu-, varastointi- ja kuljetusolojen vuoksi erityisen alttiita mykotoksiinikontaminaatiolle. Koska mykotoksiinipitoisuudet vaihtelevat vuosittain, kaikista mainituista mykotoksiineista on aiheellista kerätä tiedot useammilta peräkkäisiltä vuosilta.

               (3)

               Aikaisemmat tarkastustulokset antibioottien ja kokkidiostaattien esiintymisestä tietyissä sellaiselle eläinlajille tai -ryhmälle, jonka osalta mainitut vaikuttavat aineet ovat kiellettyjä, tarkoitetuissa rehuissa, osoittavat, että tämäntyyppisiä rikkomisia esiintyy edelleen. Lisäksi ETA-sopimuksen liitteessä I olevan II luvun 1a kohdassa tarkoitetun säädöksen (Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1831/2003, annettu 22 päivänä syyskuuta 2003, eläinten ruokinnassa käytettävistä lisäaineista) (3) 11 artiklan 2 kohdan säännösten mukaisesti on tärkeää varmistaa, että rehun lisäaineena käytettävät antibiootit todella poistetaan vaiheittain käytöstä.

               (4)

               Koska Norjalle ja Islannille on myönnetty poikkeuksia ETA-sopimuksen liitteessä I olevasta II luvusta ja erityisesti ETA-sopimuksen liitteessä I olevan II luvun 1a kohdassa tarkoitetusta säädöksestä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1831/2003. on arvioitava, onko Norjan ja Islannin syytä osallistua tämän suosituksen liitteen II soveltamisalaan kuuluviin ohjelmiin, jotka koskevat rehun lisäaineina kiellettyjä aineita.

               (5)

               On tärkeää varmistaa, että rajoitukset, jotka koskevat eläinperäisten rehuaineiden käyttöä rehuissa, on pantu tosiasiallisesti täytäntöön sellaisina kuin niistä säädetään asiaa koskevassa ETA:n lainsäädännössä.

               (6)

               Koska Islannille on myönnetty poikkeuksia ETA-sopimuksen liitteessä I olevasta I luvusta, on arvioitava, onko Islannin syytä osallistua tämän suosituksen liitteen III soveltamisalaan kuuluviin ohjelmiin, jotka koskevat eläinperäisten rehuaineiden tuotantoa ja käyttöä koskevia rajoituksia.

               (7)

               On syytä varmistaa, ettei hivenaineisiin kuuluvien kuparin ja sinkin määrä sianrehuseoksissa ylitä niitä enimmäispitoisuuksia, joista säädetään ETA-sopimuksen liitteessä I olevan II luvun 1zq kohdassa tarkoitetussa säädöksessä (Komission asetus (EY) N:o 1334/2003, annettu 25 päivänä heinäkuuta 2003, eräiden hivenaineiden ryhmään kuuluvien rehun lisäaineiden hyväksymisedellytysten muuttamisesta) (4), sellaisena kuin se on muutettuna. Norjan osallistumista liitteen IV soveltamisalaan kuuluviin ohjelmiin on arvioitava ottaen huomioon sille ETA-sopimuksen liitteessä I olevasta II luvusta myönnetyt poikkeukset.

         Tässä suosituksessa säädetyt toimenpiteet ovat EFTAn valvontaviranomaista avustavan EFTAn kasvi- ja rehukomitean lausunnon mukaiset,
   SUOSITTAA SEURAAVAA:

               1.

               Suositetaan, että EFTA-valtiot toteuttavat vuonna 2006 yhteensovitetun tarkastusohjelman, jolla pyritään selvittämään seuraavat asiat:

                           a)

                           mykotoksiinien (aflatoksiini B1:n, okratoksiini A:n, tsearalenonin, deoksinivalenolin, fumonisiinien sekä T-2- ja HT-2-toksiinien) pitoisuudet rehuissa sekä määritysmenetelmät; näytteenotto olisi toteutettava sekä satunnais- että kohdennetulla otannalla; kohdennetussa otannassa näytteiden olisi oltava rehuaineita, joissa epäillään olevan korkeita mykotoksiinipitoisuuksia, esimerkiksi vilja- tai öljykasvien siemeniä tai öljymäisiä hedelmiä tai niistä tehtyjä tuotteita ja sivutuotteita taikka rehuaineita, joita on varastoitu pitkään tai kuljetettu meritse pitkiä matkoja; aflatoksiini B1:n osalta on kiinnitettävä erityistä huomiota muille lypsyeläimille kuin lypsylehmille tarkoitettuihin rehuseoksiin; tarkastusten tuloksista olisi raportoitava liitteessä I esitettyä mallia käyttäen;

                           b)

                           kokkidiostaatit ja/tai histomonostaatit, tiettyjen eläinlajien ja -ryhmien rehun lisäaineina sallitut tai kielletyt, joita esiintyy usein ei-lääkinnällisissä esiseoksissa ja rehuseoksissa, joissa niiden käyttö on kielletty; tarkastukset olisi kohdennettava kyseisten aineiden esiintymiseen esiseoksissa ja rehuseoksissa, jos toimivaltainen viranomainen arvioi todennäköisyyden havaita sääntöjenvastaisuuksia kasvaneen; tarkastusten tuloksista olisi raportoitava liitteessä II esitettyä mallia käyttäen;

                           c)

                           rehujen lisäaineena käytettävien antibioottien vähittäisen käytöstä poistaminen liitteen II mukaisesti;

                           d)

                           eläinperäisten rehuaineiden tuotantoa ja käyttöä koskevien rajoitusten täytäntöönpano liitteen III mukaisesti;

                           e)

                           kuparin ja sinkin määrä sianrehuseoksissa liitteen IV mukaisesti.

               2.

               Suositellaan, että EFTA-valtiot sisällyttävät 1 kohdassa tarkoitetun yhteensovitetun tarkastusohjelman tulokset erillisenä lukuna vuosittaiseen tarkastuskertomukseensa, joka on toimitettava EFTAn valvontaviranomaiselle 1 päivään huhtikuuta 2007 mennessä, ETA-sopimuksen liitteessä I olevan II luvun 31a kohdassa tarkoitetun säädöksen (Neuvoston direktiivi 95/53/EY) 22 artiklan 2 kohdan sekä kertomuksen yhdenmukaistetun mallin viimeisimmän version mukaisesti.

      Tehty Brysselissä 17 päivänä toukokuuta 2006.

            EFTAn valvontaviranomaisen puolesta

         Kristján Andri Stefánsson

            Kollegion jäsen

         Niels Fenger

            Johtaja

      (1)  EYVL L 265, 8.11.1995, s. 17. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2001/46/EY (EYVL L 234, 1.9.2001, s. 55).

      (2)  EYVL L 140, 30.5.2002, s. 10. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 2006/77/EY (EUVL L 271, 30.9.2006, s. 53).

      (3)  EUVL L 268, 18.10.2003, s. 29. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 378/2005 (EUVL L 59, 5.3.2005, s. 8).

      (4)  EUVL L 187, 26.7.2003, s. 11. Asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 1980/2005 (EUVL L 318, 6.12.2005, s. 3).

      LIITE I
      Tiettyjen mykotoksiinien (aflatoksiini B1, okratoksiini A, tsearalenoni, deoksinivalenoli, fumonisiinit sekä T-2 ja HT-2-toksiinit) pitoisuudet rehuissa
      Kaikista testinäytteistä saadut yksittäiset tulokset; 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetun raportin malli

                  Eläinten rehut

                  Näytteenotto (satunnais- vai kohdennettu otanta)

                  Mykotoksiinilaji ja -pitoisuus (μg/kg:ssa rehua, jonka kosteuspitoisuus on 12 %)

                  Luokka (1)

                  Laji (2)

                  Alkuperämaa

                  Aflatoksiini B1

                  Okratoksiini A

                  Tsearalenoni

                  Deoksinivalenoli

                  Fumonisiinit (3)

                  T-2- ja HT-2- toksiinit (4)

            Toimivaltaisen viranomaisen olisi myös ilmoitettava

                  —

                  toteutetut toimenpiteet, jos aflatoksiini B1:n sallittu enimmäismäärä ylittyy;

                  —

                  käytetyt määritysmenetelmät;

                  —

                  toteamisrajat.

         (1)  Valitaan jokin seuraavista luokista: rehuaine, rehun lisäaine, esiseos, täydennysrehu, täysrehu, rehuseos

         (2)  Valitaan jokin seuraavista: a) rehuaineiden osalta ETA-sopimuksen liitteessä I olevan II luvun 14a kohdassa tarkoitetun säädöksen (Neuvoston direktiivi 96/25/EY, annettu 29 päivänä huhtikuuta 1996, rehuaineiden liikkuvuudesta, direktiivien 70/524/ETY, 74/63/ETY, 82/471/ETY ja 93/74/ETY muuttamisesta sekä direktiivin 77/101/ETY kumoamisesta) liitteen B osassa vahvistettu rehuaineen nimi; b) muiden rehujen osalta eläinlajit, joille rehu on tarkoitettu.

         (3)  Fumonisiini B1:n ja fumonisiini B2:n pitoisuudet voidaan raportoida yhteismääränä.

         (4)  T-2- ja HT-2-toksiinien pitoisuudet voidaan raportoida yhteismääränä.

      LIITE II
      Tiettyjen rehun lisäaineina kiellettyjen lääkeaineiden esiintyminen
      Eräitä lääkeaineita voidaan käyttää laillisesti lisäaineina tietyille eläinlajeille ja -ryhmille tarkoitetuissa esiseoksissa ja rehuseoksissa, kunhan ETA-sopimuksen liitteessä I olevan II luvun kohdassa 1a tarkoitetun säädöksen (Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1831/2003) 10 artiklassa säädetyt vaatimukset täyttyvät.
      Jos rehuissa esiintyy kiellettyjä lääkeaineita, katsotaan, että sääntöjä on rikottu.
      Valvottavat lääkeaineet olisi valittava seuraavasta luettelosta:

                  1.

                  Vain tietyille eläinlajeille ja -ryhmille tarkoitetuissa rehuissa lisäaineina sallitut lääkeaineet:

                              dekokinaatti (Deccox)

                              diklatsuriili (Clinacox 0,2 %)

                              halofuginonihydrobromidi (Stenorol)

                              lasalosidinatrium A (Avatec 15 %)

                              maduramisiiniammonium, alfa (Cygro 1 %)

                              monensiininatrium (Elancoban G100, 100, G200, 200)

                              narasiini

                              narasiini — nikarbatsiini (Maxiban G160)

                              robenidiinihydrokloridi (Cycostat 66G)

                              salinomysiini-natrium (Sacox 120G, 120)

                              semduramisiini-natrium (Aviax 5 %)

                  2.

                  Lääkeaineet, joita ei enää sallita rehun lisäaineina:

                              amproliumi

                              amproliumi/etopabaatti

                              arprinosidi

                              avilamysiini

                              avoparsiini

                              karbadoksi

                              dimetridatsoli

                              dinitolmidi

                              flavofosfolipoli

                              ipronidatsoli

                              metiklorpindoli

                              metiklorpindoli/metyylibentsokvatti

                              nikarbatsiini

                              nifursoli

                              olakvindoksi

                              ronidatsoli

                              spiramysiini

                              tetrasykliinit

                              tylosiinifosfaatti

                              virginiamysiini

                              sinkkibasitrasiini

                              muut mikrobilääkkeet

                  3.

                  Lääkeaineet, jotka eivät ole olleet milloinkaan sallittuja rehun lisäaineina:
                  muut aineet
                  Kaikista vaatimusten vastaisista testinäytteistä saadut yksittäiset tulokset 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetun raportin malli

                              Rehutyyppi (eläinlaji ja -ryhmä)

                              Todettu aine

                              Todettu pitoisuus

                              Rikkomuksen peruste (1)

                              Toteutetut toimet

            Toimivaltaisen viranomaisen olisi myös ilmoitettava

                  —

                  testinäytteiden kokonaismäärä

                  —

                  tutkittujen aineiden nimet

                  —

                  käytetyt määritysmenetelmät

                  —

                  toteamisrajat.

         (1)  Syy kielletyn aineen esiintymiseen rehussa toimivaltaisen viranomaisen suorittaman tutkimuksen perusteella.

      LIITE III
      Eläinperäisten rehuaineiden tuotannon ja käytön rajoitukset
      EFTA-valtioiden olisi vuoden 2006 aikana toteutettava yhteensovitettu tarkastusohjelma, jolla selvitetään, onko eläinperäisten rehuaineiden tuotantoa ja käyttöä koskevia rajoituksia noudatettu, sanotun kuitenkaan rajoittamatta direktiivin 95/53/EY 3–13 artiklan ja 15 artiklan soveltamista.
      Erityisesti sen varmistamiseksi, että kieltoa prosessoidun eläinproteiinin käytöstä eräiden eläinten ruokinnassa todella noudatetaan ETA-sopimuksen liitteessä I olevan I luvun 7.1.12 kohdassa tarkoitetun säädöksen (Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 999/2001, annettu 22 päivänä toukokuuta 2001, tiettyjen tarttuvien spongiformisten enkefalopatioiden ehkäisyä, valvontaa ja hävittämistä koskevista säännöistä) (1) liitteessä IV määrätyllä tavalla, EFTA-valtioiden olisi pantava täytäntöön kohdistettuihin tarkastuksiin perustuva erityinen tarkastusohjelma. Ohjelman taustalla olisi direktiivin 95/53/EY 4 artiklan mukaisesti oltava riskiperusteinen strategia, jossa otetaan huomioon kaikki tuotantovaiheet ja kaikki tilat, joissa rehua tuotetaan, käsitellään tai annetaan eläimille. EFTA-valtioiden olisi määriteltävä erityisen huolellisesti arviointiperusteet, joihin riskin voidaan katsoa liittyvän. Perusteet olisi painotettava oikeassa suhteessa riskiin. Tarkastustiheyden ja rehujen tuotanto- ja käsittelytiloissa analysoitavien näytteiden lukumäärän olisi oltava oikeassa suhteessa kyseisten tilojen eri painotusten yhteismäärään.
      Valvontaohjelmaa laadittaessa olisi otettava huomioon seuraavat ohjeelliset tilat ja kriteerit:

                  Tilat

                  Arviointiperusteet

                  Painotus

                  Rehutehtaat

                              —

                              Rehutehtaat, joilla tuotetaan erillisillä tuotantolinjoilla märehtijöille ja muille kuin märehtijöille tarkoitettuja rehuseoksia, jotka sisältävät poikkeusluvan mukaisesti prosessoituja eläinperäisiä proteiineja

                              —

                              Rehutehtaat, joilla sääntöjä on jätetty noudattamatta aikaisemmin tai joiden kohdalla sitä on epäilty

                              —

                              Rehutehtaat, joilla prosessoidaan suuria määriä maahantuotuja rehuja, joiden proteiinipitoisuus on korkea, esim. kalajauhoa, soijajauhoa, maissitärkkelysjauhoa ja proteiinitiivistettä

                              —

                              Rehutehtaat, joilla tuotetaan suuria määriä rehuseoksia

                              —

                              Sisäisistä toimintatavoista johtuva ristikontaminaation riski (vakiosiilot tietyille tuotteille, tuotantolinjojen erottamisen valvonta, ainesosien valvonta, oma valvontalaboratorio, näytteenottomenettelyt)

                  Rajavalvontapisteet ja muut yhteisöön-tuontipaikat

                              —

                              Suuri/pieni määrä maahantuotua rehua

                              —

                              Rehut, joiden proteiinipitoisuus on suuri

                  Maatilat

                              —

                              Tilat, jotka tekevät rehusekoituksen itse ja käyttävät poikkeusluvan saaneita prosessoituja eläinperäisiä proteiineja

                              —

                              Tilat, joilla pidetään sekä märehtijöitä että muita lajeja (ristiinruokinnan vaarat)

                              —

                              Tilat, joille ostetaan irtorehua

                  Jälleenmyyjät

                              —

                              Tukkuliikkeet ja välivarastot, joissa pidetään runsaasti proteiinia sisältäviä rehuja

                              —

                              Kaupattavan irtorehun suuri määrä

                              —

                              Ulkomailla tuotettujen rehuseosten jälleenmyyjät

                  Rahtisekoittajat

                              —

                              Rahtisekoittajat, jotka tuottavat rehua sekä märehtijöille että muille eläimille

                              —

                              Rahtisekoittajat, jotka ovat aikaisemmin jättäneet noudattamatta sääntöjä tai joiden voidaan epäillä olevan noudattamatta niitä

                              —

                              Rahtisekoittajat, jotka käsittelevät runsaasti proteiinia sisältäviä rehua

                              —

                              Rahtisekoittajat, jotka tuottavat suuria määriä rehua

                              —

                              Suuri määrä palvelun kohteena olevia maatiloja, joukossa myös märehtijöitä pitäviä maatiloja

                  Kuljetusvälineet

                              —

                              Prosessoitujen eläinperäisten proteiinien ja rehujen kuljetuksessa käytettävät ajoneuvot

                              —

                              Ajoneuvot, joiden osalta sääntöjä on jätetty noudattamatta aikaisemmin tai joiden osalta sääntöjen noudattamatta jättämistä voidaan epäillä

            Vaihtoehtona näille ohjeellisille tuotanto- ja käsittelytiloille ja arviointiperusteille EFTA-valtiot voivat toimittaa omat riskiarvionsa EFTAn valvontaviranomaiselle 31 päivään toukokuuta 2006 mennessä.
      Näytteenotto olisi kohdennettava eriin tai tilanteisiin, joissa ristikontaminaatio kiellettyjen prosessoitujen proteiinien kanssa on todennäköisintä (ensimmäinen erä sellaisen rehukuljetuksen jälkeen, joka on sisältänyt kyseisessä erässä kiellettyjä eläinproteiineja, tai tuotantolinjan teknisten ongelmien tai muutosten jälkeen tai kun irtorehun varastosäiliöissä tai siiloissa on tehty muutoksia).
      Tarkastusten yhteydessä voidaan myös analysoida ajoneuvojen, tuotantolaitteiston ja varastoalueiden pölyisyys.
      Jokaisessa EFTA-valtiossa olisi suoritettava vuosittain vähintään 10 tarkastusta 100 000 tuotettua rehuseostonnia kohti. Jokaisessa EFTA-valtiossa olisi otettava vuosittain vähintään 20 virallista näytettä 100 000 tuotettua rehuseostonnia kohti. Ennen vaihtoehtoisten menetelmien hyväksymistä näytteet olisi analysoitava käyttämällä ETA-sopimuksen liitteessä I olevan II luvun 31i kohdassa tarkoitetussa säädöksessä (Komission direktiivi 2003/126/EY, annettu 23 päivänä joulukuuta 2003, analyysimenetelmästä eläinperäisten ainesosien määrittämiseksi rehujen virallista tarkastusta varten) (2) selostettua mikroskooppitutkimusta ja arviointia. Kiellettyjen eläinperäisten ainesosien pieniäkin pitoisuuksia rehuissa olisi pidettävä asianomaisen rehukiellon rikkomisena.
      Tarkastusohjelmista saatavat tulokset olisi toimitettava EFTAn valvontaviranomaiselle seuraavia malleja käyttäen:
      Yhteenveto tarkastuksista, joiden aiheena olivat eläinperäisen rehun käytön rajoitukset eläinten ruokinnassa (kiellettyjen prosessoitujen eläinperäisten proteiinien käyttäminen ruokinnassa)
      A.   Dokumentoidut tarkastukset

                  Vaihe

                  Tarkastusten määrä (tarkastukset, joissa kontrolloidaan prosessoitujen eläinperäisten proteiinien esiintyminen)

                  Laboratoriotestien sijasta esim. asiakirjojen tarkastuksessa todettujen rikkomisten lukumäärä

                  Rehuaineen maahantuonti

                  Rehuaineen varastointi

                  Rehutehtaat

                  Tilasekoitus / rahti-sekoittajat

                  Rehunvälittäjät

                  Kuljetusvälineet

                  Muita eläimiä kuin märehtijöitä pitävät tilat

                  Märehtijöitä pitävät tilat

                  Muut

            B.   Rehuaineiden ja rehuseosten näytteenotto ja testaus prosessoitujen eläinperäisten proteiinien toteamiseksi

                  Tuotanto- ja käsittelytilat

                  Prosessoitujen eläinperäisten proteiinien toteamiseksi testattujen virallisten näytteiden määrä

                  Vaatimustenvastaisten näytteiden määrä

                  Prosessoidut maaeläinperäiset proteiinit

                  Prosessoidut kalaperäiset proteiinit

                  Rehuaineet

                  Rehuseokset

                  Rehuaineet

                  Rehuseokset

                  Rehuaineet

                  Rehuseokset

                  märehtijöille

                  muille

                  märehtijöille

                  muille

                  märehtijöille

                  muille

                  Maahantuonti

                  Rehutehtaat

                  Välittäjät / varastointi

                  Kuljetusvälineet

                  Tilasekoitus / rahtisekoittajat

                  Maatilalla

                  Muut

            C.   Tiivistelmä märehtijöille tarkoitettujen rehujen näytteissä todetuista kielletyistä prosessoiduista eläinperäisistä proteiineista

                  Näytteenotto-kuukausi

                  Kontaminaation tyyppi, aste ja alkuperä

                  Sovelletut seuraamukset (tai muut toimenpiteet)

                  1

                  2

                  3

                  4

                  5

                  …

         (1)  EYVL L 147, 31.5.2001, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 1993/2004 (EUVL L 344, 20.11.2004, s. 12).

         (2)  EUVL L 339, 24.12.2003, s. 78.

      LIITE IV
      Näytekohtaiset tulokset kaikista sianrehuseosten kupari- ja sinkkipitoisuutta koskevista näytteistä (sekä vaatimusten mukaisista että niiden vastaisista)

                  Rehuseostyyppi (eläinryhmä)

                  Hivenaine (kupari tai sinkki)

                  Havaittu määrä (mg kg:ssa täysrehua)

                  Enimmäismäärän ylityksen syy (1)

                  Toteutetut toimet

         (1)  Toimivaltaisen viranomaisen tekemän tutkimuksen perusteella todettu syy.


				|

		52014PC0434

			Suositus NEUVOSTON PÄÄTÖS liiallisen alijäämän olemassaolosta Tanskassa annetun päätöksen 2010/407/EU kumoamisesta /* COM/2014/0434 final */

			   	Suositus
NEUVOSTON PÄÄTÖS
liiallisen alijäämän olemassaolosta Tanskassa
annetun päätöksen 2010/407/EU kumoamisesta
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta
tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 126 artiklan 12 kohdan,
ottaa huomioon komission suosituksen,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)       Neuvoston päätöksellä
2010/407/EU[1],
joka annettiin 13 päivänä heinäkuuta 2010 komission suosituksesta, todettiin,
että Tanskassa oli liiallinen alijäämä. Neuvosto totesi, että Tanskan viranomaisten
huhtikuussa 2010 toimittamien tietojen mukaan julkisen talouden alijäämän
ennakoitiin olevan 5,4 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2010 ja
ylittävän näin perussopimuksessa määrätyn 3 prosentin viitearvon suhteessa
BKT:hen. Julkisen bruttovelan ennakoitiin vuonna 2010 olevan
45,1 prosenttia suhteessa BKT:hen eli selvästi alle perussopimuksessa
määrätyn 60 prosentin viitearvon[2].
(2)       Neuvosto antoi
13 päivänä heinäkuuta 2010 Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen
126 artiklan 7 kohdan ja liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn
täytäntöönpanon nopeuttamisesta ja selkeyttämisestä 7 päivänä heinäkuuta
1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1467/97[3] 3 artiklan 4 kohdan
mukaisesti Tanskalle komission suositukseen perustuvan suosituksen liiallisen
alijäämän poistamiseksi viimeistään vuonna 2013. Suositus julkaistiin.
(3)       Perussopimusten liitteenä
olevan liiallisia alijäämiä koskevasta menettelystä tehdyn pöytäkirjan 4
artiklan mukaan komissio toimittaa menettelyn täytäntöönpanoa varten tarvittavat
tiedot. Euroopan yhteisön perustamissopimukseen liitetyn liiallisia alijäämiä
koskevasta menettelystä tehdyn pöytäkirjan (N:o 12) soveltamisesta 25 päivänä
toukokuuta 2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 479/2009[4] 12 artiklan mukaisesti
jäsenvaltioiden on osana pöytäkirjan soveltamista annettava tiedot julkisen
talouden alijäämistä ja veloista ja muista asiaan liittyvistä muuttujista
kahdesti vuodessa, ennen 1 päivää huhtikuuta ja ennen 1 päivää lokakuuta.
(4)       Tarkastellessaan, olisiko
päätös liiallisen alijäämän olemassaolosta kumottava, neuvoston olisi
päätettävä asiasta annettujen tietojen perusteella. Liiallisen alijäämän
olemassaoloa koskeva päätös olisi lisäksi kumottava ainoastaan, jos alijäämä ei
komission ennusteiden mukaan ylitä 3 prosentin viitearvoa suhteessa BKT:hen
ennustejaksolla[5].
(5)       Niiden tietojen perusteella,
jotka komissio (Eurostat) on asetuksen (EY) N:o 479/2009 14 artiklan mukaisesti
toimittanut saatuaan Tanskalta ilmoituksen ennen 1 päivää huhtikuuta 2014, ja
komission kevään 2014 talousennusteen perusteella voidaan tehdä seuraavat
päätelmät:
–
Julkisen talouden alijäämä pysyi vuosina 2010–2013
3 prosentin viitearvon alapuolella suhteessa BKT:hen, paitsi vuonna 2012,
jolloin vuoden 2011 eläkeuudistukseen liittyvällä kertaluonteisella
korvauksella oli siihen kielteinen vaikutus. Kertaluonteisen korvauksen
arvioidaan vuonna 2012 heikentäneen julkisen talouden rahoitusasemaa 1,6
prosenttia suhteessa BKT:hen. Julkisen talouden alijäämä oli
2,5 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2010, 1,9 prosenttia vuonna
2011, 3,8 prosenttia vuonna 2012 ja 0,8 prosenttia vuonna 2013.
Julkisen talouden rahoitusaseman kohentumisen veturina olivat sekä tulo- että
menopuolella toteutetut vakauttamistoimenpiteet, erityisesti julkisen kulutuksen
kasvun rajoittaminen.
–
Tanskan vuoden 2014 lähentymisohjelmassa julkisen
talouden alijäämän ennustetaan olevan 1,3 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna
2014 ja 2,9 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2015. Vuosina 2013–2014
julkiseen talouteen vaikuttavat nykyisten pääomaeläkkeiden
uudelleenjärjestelystä saatavat kertaluonteiset tulot, mikä antaa
mahdollisuuden maksaa tulevien pääomaeläkkeiden verovelvoitteet suotuisan
verokannan mukaisesti. Toimenpiteen arvioidaan tukevan julkisen talouden
rahoitusasemaa lähes 1,8 prosenttia suhteessa BKT:hen molempina vuosina.
Vuoteen 2015 toimenpiteellä ei ole enää vaikutusta, minkä odotetaan johtavan
julkisen talouden alijäämän kasvuun. Komission kevään 2014 talousennusteessa
julkisen talouden alijäämän ennustetaan olevan 1,2 prosenttia suhteessa BKT:hen
vuonna 2014 ja 2,7 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2015. Tämän vuoksi
alijäämä pysyy 3 prosentin viitearvon alapuolella ennustejaksolla.
–
Rakenteellinen rahoitusasema (eli suhdannekorjattu
rahoitusasema, jossa ei ole otettu huomioon kertaluonteisia eikä muita
väliaikaisia toimenpiteitä) parantui vuosien 2011 ja 2013 välillä
kumulatiivisesti 0,7 prosenttia suhteessa BKT:hen, mutta sen odotetaan
vuonna 2014 heikentyvän 0,8 prosenttia suhteessa BKT:hen (noin –0,2 prosenttiin
suhteessa BKT:hen) ja vuonna 2015 edelleen 0,3 prosenttia suhteessa BKT:hen
olettaen, että politiikka säilyy ennallaan.
–
Komission kevään 2014 ennusteen
mukaan julkisen bruttovelan odotetaan vuonna 2014 supistuvan 43,5 prosenttiin
suhteessa BKT:hen ja kasvavan 44,9 prosenttiin vuonna 2015, joten se pysyy
edelleen alle perussopimuksessa määrätyn BKT:hen suhteutetun 60 prosentin
viitearvon.
(6)       Neuvosto muistuttaa, että
Tanskaan sovelletaan vuodesta 2014 eli liiallisen alijäämän korjaamista
seuraavasta vuodesta alkaen vakaus- ja kasvusopimuksen ennaltaehkäisevää osiota
ja että sen olisi pidettävä rakenteellinen rahoitusasemansa keskipitkän
aikavälin tavoitteensa tasolla tai yläpuolella.
(7)       Neuvoston päätös liiallisen
alijäämän olemassaolosta kumotaan perussopimuksen 126 artiklan
12 kohdan mukaisesti, kun liiallinen alijäämä kyseisessä jäsenvaltiossa on
neuvoston käsityksen mukaan korjattu.
(8)       Neuvoston käsityksen mukaan
Tanskan liiallinen alijäämä on korjattu, minkä vuoksi päätös 2010/407/EU olisi
kumottava,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Kokonaistilanteen arviointi osoittaa, että
Tanskan liiallisen alijäämän tilanne on korjattu.
2 artikla
Kumotaan päätös 2010/407/EU.
3 artikla
Tämä päätös on osoitettu Tanskan
kuningaskunnalle.
Tehty Brysselissä
                                                                       Neuvoston
puolesta
                                                                       Puheenjohtaja
[1]               EUVL L 189, 22.7.2010, s. 15.
[2]               Vuoden 2010 julkisen talouden alijäämää tarkennettiin
myöhemmin 2,5 prosenttiin suhteessa BKT:hen, ja julkisen bruttovelan
määrää 42,8 prosenttiin suhteessa BKT:hen.
[3]               EYVL L 209, 2.8.1997, s. 6.
[4]               EUVL L 145, 10.6.2009, s. 1.
[5]               Vastaa neuvoston 3 päivänä syyskuuta 2012 hyväksymiä
vakaus- ja kasvusopimuksen täytäntöönpanoa koskevia vaatimuksia sekä vakaus- ja
lähentymisohjelmien muotoa ja sisältöä koskevia ohjeita. Ks.
http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/pdf/coc/code_of_conduct_en.pdf


title: Neuvoston suositus, annettu 8 päivänä heinäkuuta 2014 , Slovakian vuoden 2014 kansallisesta uudistusohjelmasta ja neuvoston lausunto Slovakian vuoden 2014 vakausohjelmasta

text:
               29.7.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 247/122

         NEUVOSTON SUOSITUS,
   annettu 8 päivänä heinäkuuta 2014,
   Slovakian vuoden 2014 kansallisesta uudistusohjelmasta ja neuvoston lausunto Slovakian vuoden 2014 vakausohjelmasta
   2014/C 247/23
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,
   ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 (1) ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan,
   ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,
   ottaa huomioon Euroopan parlamentin päätöslauselmat,
   ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
   ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,
   ottaa huomioon talous- ja rahoituskomitean lausunnon,
   ottaa huomioon sosiaalisen suojelun komitean lausunnon,
   ottaa huomioon talouspoliittisen komitean lausunnon,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Eurooppa-neuvosto hyväksyi 26 päivänä maaliskuuta 2010 komission ehdotuksen, jolla käynnistetään uusi työllisyys- ja kasvustrategia, Eurooppa 2020. Strategian lähtökohtana on tehostaa talouspolitiikan koordinointia, ja siinä keskitytään avainalueisiin, joilla tarvitaan toimia, jotta voidaan parantaa Euroopan mahdollisuuksia vauhdittaa kestävää kasvua ja lisätä kilpailukykyä.

               (2)

               Neuvosto antoi 13 päivänä heinäkuuta 2010 komission ehdotusten pohjalta suosituksen jäsenvaltioiden ja unionin talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista (2010–2014) ja hyväksyi 21 päivänä lokakuuta 2010 päätöksen jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista (2). Yhdessä nämä muodostavat ns. yhdennetyt suuntaviivat. Jäsenvaltioita kehotettiin ottamaan yhdennetyt suuntaviivat huomioon kansallisessa talous- ja työllisyyspolitiikassaan.

               (3)

               Jäsenvaltioiden valtion- ja hallitusten päämiehet hyväksyivät 29 päivänä kesäkuuta 2012 kasvu- ja työllisyyssopimuksen, joka toimii johdonmukaisina puitteina kansallisen, EU:n ja euroalueen tason toimille kaikkia mahdollisia keinoja, välineitä ja politiikkoja käyttäen. He päättivät toimista, jotka on toteutettava jäsenvaltioiden tasolla, ja ilmaisivat erityisesti täysimääräisen sitoutumisensa Eurooppa 2020 -strategian tavoitteiden saavuttamiseen ja maakohtaisten suositusten täytäntöönpanoon.

               (4)

               Neuvosto antoi 9 päivänä heinäkuuta 2013 suosituksen (3) Slovakian vuoden 2013 kansallisesta uudistusohjelmasta ja lausunnon Slovakian vuosien 2012–2016 tarkistetusta vakausohjelmasta. Komissio antoi 15 päivänä marraskuuta 2013 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 473/2013 (4) mukaisesti lausuntonsa Slovakian alustavasta talousarviosuunnitelmasta vuodeksi 2014.

               (5)

               Komissio hyväksyi 13 päivänä marraskuuta 2013 vuotuisen kasvuselvityksen, mikä aloitti vuoden 2014 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson. Komissio hyväksyi myös Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011 (5) perusteella varoitusmekanismia koskevan kertomuksen, jossa Slovakian ei katsottu kuuluvan niihin jäsenvaltioihin, joista laadittaisiin perusteellinen tarkastelu.

               (6)

               Eurooppa-neuvosto hyväksyi 20 päivänä joulukuuta 2013 rahoitusvakauden varmistamisen, julkisen talouden vakauttamisen ja kasvun vauhdittamisen painopisteet. Se korosti, että on tarpeen jatkaa eriytettyä, kasvua edistävää julkisen talouden vakauttamista, palauttaa normaalit luotonannon edellytykset, edistää kasvua ja kilpailukykyä, puuttua työttömyyteen ja kriisin sosiaalisiin seurauksiin sekä nykyaikaistaa julkishallintoa.

               (7)

               Slovakia toimitti vuoden 2014 kansallisen uudistusohjelmansa ja vuoden 2014 vakausohjelmansa 23 päivänä huhtikuuta 2014. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon.

               (8)

               Vuoden 2014 vakausohjelmassa esitetyn julkisen talouden strategian tavoitteena on varmistaa liiallisen alijäämän korjaamisen kestävyys ja päästä keskipitkän aikavälin tavoitteeseen, joka on noin 0,5 prosentin rakenteellinen alijäämä suhteessa BKT:hen, vuoteen 2017 mennessä. Tämä keskipitkän aikavälin tavoite on vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia tiukempi. Slovakian julkisen talouden alijäämä saatiin kestävästi alle 3 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2013. Julkisen talouden rakenteellisen rahoitusaseman suunniteltu (uudelleenlaskettu) muutos vuoden 2014 ohjelmassa merkitsee, että Slovakia poikkeaa merkittävästi sopeutusurasta kohti keskipitkän aikavälin tavoitetta. Vuodeksi 2015 suunniteltu parannus eli 0,3 prosenttia suhteessa BKT:hen noudattaisi vakaus- ja kasvusopimuksen sääntöjä. Seuraavina vuosina vakausohjelmalla ei varmistettaisi riittävää sopeutusta kohti keskipitkän aikavälin tavoitetta. Menot kasvaisivat vertailuarvon mukaista tahtia sekä vuonna 2014 että 2015. Vakausohjelman mukaan suurin osa keskipitkän aikavälin tavoitteen saavuttamiseen tähtäävistä vakauttamistoimista on tarkoitus toteuttaa vuosina 2016 ja 2017. Sopeutusuraan kohti keskipitkän aikavälin tavoitetta sisältyy yleisesti ottaen riskejä, jotka liittyvät vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimusten noudattamiseen. Vakausohjelman mukaan julkisyhteisöjen velka alittaa koko ohjelmakauden ajan arvon, joka on 60 prosenttia suhteessa BKT:hen. Vakausohjelman julkisen talouden kehitysarvion perustana oleva makrotalouden skenaario, joka on riippumattoman elimen (makrotalousennusteista vastaava kansallinen komitea) hyväksymä, on uskottava.
               Ei kuitenkaan ole varmaa, että tähän mennessä kvantifioiduilla toimenpiteillä voidaan saavuttaa viranomaisten määrittämät finanssipoliittiset tavoitteet. Kaikkia tulotoimenpiteitä ei myöskään ole täsmennetty riittävästi, ja valtionhallinnon kustannussäästöihin tähtääviin uudistuksiin liittyy täytäntöönpanoriskejä, sillä julkishallinnon palkkakustannukset saattavat ylittää budjetoidut määrät, kuten aikaisemminkin. Toisaalta vakausohjelmassa esitetyissä luvuissa ei oteta vielä huomioon kotimaisen velkajarrun käyttöönotosta johtuvia säästöjä. Komission yksiköiden kevään 2014 talousennusteessa sen sijaan otetaan huomioon velkajarrusta johtuvien menosäästöjen vaikutus. Komission ennusteen mukaan sopeutusurasta poikettaisiin vuonna 2014 vähemmän kuin vakausohjelmassa arvioidaan. Vuodelle 2015 ennakoitu rakenteellisen sopeutus on riittävää, ja menojen kasvulle asetettu vertailuarvo saavutetaan sekä vuonna 2014 että 2015.

               (9)

               Vaikka sekä vakausohjelmassa että kansallisessa uudistusohjelmassa ilmoitetaan aikomuksesta lisätä kasvua edistäviä menoja, lähtökohtana olevat suunnitelmat eivät vaikuta tukevan täysin tätä tavoitetta. Valtion talousarvion koulutusmenot kasvavat vuonna 2014, mutta supistuvat seuraavina vuosina. Asetuksen (EY) N:o 1466/97 mukaisen vakausohjelman ja komission talousennusteen arvioinnin perusteella neuvosto katsoo, että vuonna 2014 riskinä on poikkeaminen sopeutusurasta kohti keskipitkän aikavälin tavoitetta, mutta vuonna 2015 korjausliikkeen odotetaan olevan asianmukainen.

               (10)

               Slovakia otti talous- ja rahaliiton vakaudesta, yhteensovittamisesta sekä ohjauksesta ja hallinnasta tehdyn sopimuksen vaatimusten mukaisen talousarvion tasapainoa koskevan säännöksen käyttöön marraskuussa 2013. Julkisen talouden kehystä heikentää kuitenkin sitovien ja täytäntöönpanokelpoisten menokattojen puute. Vaikka vakausohjelmassa suunniteltiin niiden ottamista käyttöön vuoteen 2013 mennessä, sitoumusta ei ole toistaiseksi noudatettu. Slovakia on edelleen maa, jonka julkisen talouden kestävyyteen liittyy keskisuuri riski. Terveydenhuoltomenojen ennustetaan olevan kasvavien ikäsidonnaisten kustannusten pääasiallinen aiheuttaja, ja ne muodostavat 2 prosenttia suhteessa BKT:hen. Terveydenhuoltomenot kasvavat ennusteen mukaan Slovakiassa toiseksi eniten kaikista jäsenvaltioista. Ongelmat koskevat pääasiassa laitoshoitoa ja perusterveydenhuoltoa. Joulukuussa 2013 hallitus hyväksyi terveydenhuollon strategiakehyksen vuosiksi 2014–2030, ja sen tarkoituksena on parantaa kustannustehokkuutta. Strategia edellyttää nyt yksityiskohtaisten täytäntöönpanosuunnitelmien laatimista.

               (11)

               Slovakia on edistynyt verosäännösten noudattamisen parantamisessa. Veropetosten torjuntaa koskevan toimintaohjelman täytäntöönpano etenee ja noin puolet toimenpiteistä on käytössä. Näistä syistä Slovakian verojärjestelmä, erityisesti arvolisäveronkanto, näyttää tehostuneen vuonna 2013. Tarvetta toimien vakiinnuttamiseen ja verohallinnon analyyttisen ja tarkastuskapasiteetin lisäämiseen on kuitenkin edelleen, ja verojen, tullien ja sosiaaliturvamaksuosuuksien kannon yhdenmukaistamisessa ollaan aikataulussa jäljessä. Jotta kasvua edistävää julkisen talouden vakauttamista voidaan jatkaa, Slovakia voisi kasvattaa verotuloja vähiten kasvua haittaavista lähteistä, joita ovat erityisesti juoksevat kiinteistöverot ja ympäristöverot. Juoksevan kiinteistöverotuksen uudistamisessa ja veron sitomisessa kiinteistöjen markkina-arvoon ei kuitenkaan ole edistytty tältä osin. Kiinteistöverotulot ovat pysyneet suhteellisen alhaisina ja muuttumattomina vuodesta 2000. Hallitus toteutti vuonna 2013 toimenpiteitä, joilla kavennettiin työntekijöiden ja itsenäisten ammatinharjoittajien verokiilojen välistä suurta eroa. Vuonna 2012 näiden ryhmien välillä havaittu efektiivisten veroasteiden ero oli kuitenkin edelleen merkittävä.

               (12)

               Työmarkkinoilla on edelleen monia haasteita. Työttömyysaste on noin 14 prosenttia ja pääosa on pitkäaikaistyöttömiä, mikä viittaa siihen, että työttömyysongelma on Slovakiassa luonteeltaan rakenteellinen. Slovakia on edistynyt jonkin verran sellaisten matalapalkkaisten työntekijöiden verokiilan kaventamisessa, jotka palaavat työmarkkinoille pitkän työttömyysjakson jälkeen, mutta toimenpiteen tuloksellisuutta on seurattava ja arvioitava. Edistyminen on ollut vähäistä muilla osa-alueilla, kuten julkisten työvoimapalvelujen valmiuksien parantamisessa, jotta ne voisivat tarjota yksilöllisiä palveluja, ja aktivointitoimenpiteiden ja sosiaalietuuksien välisen yhteyden vahvistamisessa. Nuorisotyöttömyyden osalta julkisilla työvoimapalveluilla on rajalliset valmiudet varhaiseen puuttumiseen ja työnhakijoiden profiilin mukaan räätälöityihin palveluihin sekä rekisteröitymättömien nuorten saavuttamiseen. Näillä osa-alueilla tarvitaankin toimia nuorisotakuun tavoitteiden mukaisesti. Tarvitaan enemmän kohdennettuja toimenpiteitä epäedullisimmassa asemassa olevien työnhakijoiden hyväksi, joihin kuuluvat myös romanit, joiden työllisyysaste on erittäin alhainen. Asianmukaisten päivähoitopalvelujen puuttuminen erityisesti alle kolmivuotiailta lapsilta vaikeuttaa äitien palaamista työmarkkinoille.

               (13)

               Koulutus vastaa vain rajatussa määrin työmarkkinoiden tarpeita, mikä vaikeuttaa pätevän työvoiman tarjontaa. Oppivelvollisuuskoulutukseen osallistuvat oppilaat suoriutuvat EU:n keskiarvoa huonommin, ja tulokset ovat heikentyneet merkittävästi. Julkiset koulutusmenot ovat alhaiset huolimatta hiljattaisista opettajien palkkojen korotuksista. Opettajien peruskoulutusta ollaan kehittämässä ja käytännön työharjoittelua lisäämässä, mutta näitä toimenpiteitä on jatkettava. Vaikka hallitus on toteuttanut toimia ammatillisen ja yleissivistävän koulutuksen uudistamiseksi ja nuorten työpaikkojen tukemiseksi, nuorisotyöttömyysaste on edelleen yksi unionin korkeimpia ja siirtyminen koulusta työelämään on hankalaa. Työsuuntautuneiden kandidaattiohjelmien suhteellisen alhainen osuus ja riittämätön yhteistyö työnantajien kanssa heikentää korkea-asteen koulutuksen mahdollisuuksia vastata työmarkkinoiden tarpeisiin. Korkea-asteen opetuksen sekä yritysten ja oppilaitosten välisen yhteistyön laadun parantaminen auttaisi myös parantamaan talouden innovaatiokapasiteettia. Älykkään erikoistumisstrategian sisältämät suunnitelmat ovat oikeansuuntaisia, mutta ne on toteutettava tuloksellisesti. Laadukkaan varhaiskasvatuksen ja päivähoidon tarjonnan pysyminen vähäisenä vaikuttaa erityisesti romanien koulutustasoon. Romanioppilaiden koulumenestyksen parantamiseen tähtäävät aloitteet ovat toistaiseksi perustuneet liialti EU:n yhteisrahoittamiin hankkeisiin.

               (14)

               Energia-alalla Slovakia on edistynyt työssä sähkö- ja kaasuverkkojen yhteenliitännän lisäämiseksi naapurimaiden kanssa. Slovakian energiamarkkinoiden toiminnan parantamiseen ja erityisesti hinnoittelumekanismien läpinäkyvyyden lisäämiseen tähtääviä toimenpiteitä kuitenkin tarvitaan edelleen. Energiatehokkuuden parantamista koskevaa toimenpidepakettia on ehdotettu EU:n rahoituksen saajaksi uudella ohjelmakaudella.

               (15)

               Meneillään oleva julkishallinnon uudistus parantaa asiakassuuntautuneisuutta, mutta julkishallinnon alisuoriutuminen jatkuu kuitenkin niin laadun kuin tehokkuudenkin osalta. Vaalikausiin liittyvä, henkilöstön jatkuva suuri vaihtuvuus sekä heikko henkilöstöhallinto ja huonot analyyttiset valmiudet vaikeuttavat näyttöön perustuvaa poliittista päätöksentekoa. Kansainvälisten korruptioindikaattoreiden perusteella Slovakian tulokset ovat edelleen huonot. Se on edistynyt heikosti tuomioistuinlaitoksen tehokkuuden ja läpinäkyvyyden parantamisessa. Liiketoimintaympäristön laatu on heikentynyt Slovakiassa, ja nopeasti kasvavien yritysten tukeminen on polkenut paikallaan. Slovakia uudisti hiljattain julkisia hankintoja koskevat säännöt niiden läpinäkyvyyden ja tuloksellisuuden parantamiseksi, mutta sääntöjen soveltaminen on edelleen haasteellista ja vuonna 2013 toteutetun julkisten hankintojen uudistuksen vaikutukset ovat olleet vähäisiä.

               (16)

               Komissio on eurooppalaisen ohjausjakson osana analysoinut kattavasti Slovakian talouspolitiikkaa. Se on arvioinut kansallisen uudistusohjelman ja vakausohjelman. Se on ottanut huomioon ei vain niiden merkityksen Slovakian finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta vaan myös sen, ovatko ne EU:n sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska unionin yleistä talouden ohjausta on tarpeen tehostaa antamalla EU:n tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin. Eurooppalaisen ohjausjakson yhteydessä annetut komission suositukset ilmenevät jäljempänä esitettävistä suosituksista 1–6.

               (17)

               Neuvosto on tutkinut vakausohjelman tämän arvioinnin perusteella, ja sen lausunto (6) ilmenee erityisesti jäljempänä esitettävästä suosituksesta 1.

               (18)

               Komissio on eurooppalaisen ohjausjakson osana analysoinut myös koko euroalueen talouspolitiikkaa. Neuvosto on antanut tämän perusteella erityisiä suosituksia jäsenvaltioille, joiden rahayksikkö on euro (7). Koska Slovakian rahayksikkö on euro, sen olisi myös varmistettava, että kyseiset suositukset pannaan täytäntöön täysimääräisesti ja oikea-aikaisesti,

         SUOSITTAA, että Slovakia toteuttaa vuosina 2014 ja 2015 toimia, joilla se

               1.

               liiallisen alijäämän korjaamisen jälkeen lujittaa vuonna 2014 toteutettavia julkisen talouden toimenpiteitä, koska komission yksiköiden kevään 2014 talousennusteen mukaan vakaus- ja kasvusopimuksen ennaltaehkäisevän osion vaatimuksiin nähden on muodostumassa ero, jonka suuruus on 0,3 prosenttia suhteessa BKT:hen; varmistaa vuonna 2015 edellytetyn sopeutuksen, eli 0,1 prosenttia suhteessa BKT:hen, kohti keskipitkän aikavälin tavoitetta odotettu heikko taloustilanne huomioiden; toteuttaa sen jälkeen keskipitkän aikavälin tavoitteen saavuttamiseen asti vuotuisen rakennesopeutuksen, jonka viitearvo on 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen; vahvistaa edelleen julkisen talouden kehystä, myös varmistamalla sitovat ja täytäntöönpanokelpoiset menokatot; parantaa julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyttä lisäämällä terveydenhuoltoalan kustannustehokkuutta, erityisesti rationalisoimalla sairaalahoitoa ja sen hallinnointia ja kehittämällä perushoitoa;

               2.

               kehittää verohallinnon toimintaa lisäämällä tarkastus-, riskienarviointi- ja velanperintävalmiuksia; ottaa kiinteistöjen verotuksessa huomioon niiden markkina-arvon;

               3.

               puuttuu tuloksellisemmin pitkäaikaistyöttömyyteen aktivointitoimilla, toisen mahdollisuuden tarjoavalla koulutuksella ja räätälöidyllä laadukkaalla ammattikoulutuksella; parantaa julkisten työvoimapalvelujen valmiuksia palveluohjaukseen, hallinnointiin, yksilöllisiin neuvontapalveluihin ja työnhakijoiden aktivointiin sekä lisää aktivoinnin ja sosiaalietuuksien välistä sidoksisuutta; torjuu tehokkaasti nuorisotyöttömyyttä kehittämällä varhaista puuttumista ongelmiin nuorisotakuun tavoitteiden mukaisesti; lisää kannustimia naisten työssäkäynnille parantamalla päivähoitopalvelujen tarjontaa erityisesti alle kolmevuotiaille lapsille;

               4.

               toteuttaa toimenpiteitä opetuksen laadun parantamiseksi, jotta oppimistulokset kohenisivat; lisää yleissivistävään ja ammatilliseen koulutukseen liittyvää työssäoppimista yrityksissä; sopeuttaa akkreditointi-, rahoitus- ja hallintotoimenpiteitä, jotta ne edistävät työsuuntautuneiden kandidaattiohjelmien luomista; kehittää tieteellisen perustan laatua ja merkitystä sekä panee täytäntöön suunnitelmat, joilla edistetään tietämyksen siirtoa ja yhteistyötä korkeakoulujen, tutkimusyksikköjen ja yrityssektorin välillä; vahvistaa järjestelmälliset toimenpiteet, joilla helpotetaan syrjäytyneiden yhteisöjen, kuten romanien, pääsyä korkealaatuiseen ja osallistavaan varhaiskasvatukseen ja kouluopetukseen; toteuttaa toimia, joilla lisätään romanien laajempaa osallistumista ammatilliseen koulutukseen ja korkea-asteen koulutukseen;

               5.

               vauhdittaa toimia energiamarkkinoiden toiminnan parantamiseksi, erityisesti lisäämällä sääntelypuitteiden läpinäkyvyyttä ja selvittämällä syyt korkeisiin energiaverkkokustannuksiin varsinkin teollisuuden kuluttajien osalta; kehittää tähänastisen edistymisen tulosten perusteella verkkojen yhteenliitäntää naapurimaiden, myös Ukrainan, kanssa huhtikuussa allekirjoitetun yhteistyöpöytäkirjan mukaisesti;

               6.

               toteuttaa toimenpiteitä julkishallinnon riippumattomuuden lisäämiseksi, myös muuttamalla virkamieslakia; laatii strategian, jolla parannetaan henkilöstöresurssien hallintoa julkishallinnossa; vauhdittaa toimia analyyttisten valmiuksien parantamiseksi keskeisissä ministeriöissä, jotta voidaan kehittää näyttöön perustuvaa poliittista päätöksentekoa ja parantaa politiikan vaikutustenarvioinnin laatua; toteuttaa korruptiontorjuntatoimenpiteitä ja vauhdittaa tuomioistuinlaitoksen tehokkuuden ja laadun parantamiseen tähtääviä toimia; ottaa käyttöön toimenpiteitä liiketoimintaympäristön parantamiseksi myös pk-yritysten osalta; vauhdittaa toimia julkisten hankintojen tehostamiseksi.

      Tehty Brysselissä 8 päivänä heinäkuuta 2014.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         P. C. PADOAN

      (1)  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Pidetty voimassa vuodelle 2014 jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista 6 päivänä toukokuuta 2014 annetulla neuvoston päätöksellä 2014/322/EU (EUVL L 165, 4.6.2014, s. 49).

      (3)  EUVL C 217, 30.7.2013, s. 71.

      (4)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 473/2013, annettu 21 päivänä toukokuuta 2013, alustavien talousarviosuunnitelmien seurantaa ja arviointia sekä euroalueen jäsenvaltioiden liiallisen alijäämän tilanteen korjaamisen varmistamista koskevista yhteisistä säännöksistä (EUVL L 140, 27.5.2013, s. 11).

      (5)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1176/2011, annettu 16 päivänä marraskuuta 2011, makrotalouden epätasapainon ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta (EUVL L 306, 23.11.2011, s. 25).

      (6)  Asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti.

      (7)  Katso tämän virallisen lehden sivu 141


title: Neuvoston suositus, annettu 21 päivänä helmikuuta 2017, Euroopan kehitysrahaston (kymmenes EKR) toimien toteuttamisen osalta komissiolle myönnettäväksi vastuuvapaudeksi varainhoitovuodelta 2015

text:
               23.2.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 58/3

         NEUVOSTON SUOSITUS,
   annettu 21 päivänä helmikuuta 2017,
   Euroopan kehitysrahaston (kymmenes EKR) toimien toteuttamisen osalta komissiolle myönnettäväksi vastuuvapaudeksi varainhoitovuodelta 2015
   (2017/C 58/03)
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
   ottaa huomioon Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioiden ryhmän jäsenten sekä Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden välisen Cotonoussa 23 päivänä kesäkuuta 2000 allekirjoitetun kumppanuussopimuksen (1), jota on muutettu Luxemburgissa 25 päivänä kesäkuuta 2005 allekirjoitetulla sopimuksella (2),
   ottaa huomioon neuvostossa kokoontuneiden jäsenvaltioiden hallitusten edustajien sisäisen sopimuksen vuosia 2008–2013 koskevaan monivuotiseen rahoituskehykseen perustuvan yhteisön avun rahoituksesta AKT–EY-kumppanuussopimuksen mukaisesti sekä rahoitustuen myöntämisestä EY:n perustamissopimuksen neljännessä osassa tarkoitetuille merentakaisille maille ja alueille (3), jäljempänä ’sisäinen sopimus’, jolla on muun muassa perustettu kymmenes Euroopan kehitysrahasto (kymmenes EKR), ja erityisesti sen 11 artiklan 8 kohdan,
   ottaa huomioon kymmenenteen Euroopan kehitysrahastoon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 18 päivänä helmikuuta 2008 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 215/2008 (4) ja erityisesti sen 142–144 artiklan,
   on tutkinut kymmenennen EKR:n toimiin liittyvän tulostilin ja taseen, jotka on päätetty 31 päivänä joulukuuta 2015, ja tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomuksen kahdeksannesta, yhdeksännestä, kymmenennestä ja yhdennestätoista Euroopan kehitysrahastosta (EKR) rahoitetuista toimista varainhoitovuodelta 2015 sekä mainittuun vuosikertomukseen sisältyvät komission vastaukset (5),
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Sisäisen sopimuksen 11 artiklan 8 kohdan nojalla Euroopan parlamentti myöntää neuvoston suosituksesta komissiolle vastuuvapauden kymmenennen EKR:n varainhoidosta.

               (2)

               Komissio on toteuttanut kymmenennen EKR:n toimet varainhoitovuoden 2015 aikana kokonaisuudessaan tyydyttävällä tavalla,

         SUOSITTAA, että Euroopan parlamentti myöntää komissiolle vastuuvapauden kymmenennen EKR:n toimien toteuttamisen osalta varainhoitovuodelta 2015.

      Tehty Brysselissä 21 päivänä helmikuuta 2017.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         E. SCICLUNA

      (1)  EYVL L 317, 15.12.2000, s. 3.

      (2)  EUVL L 209, 11.8.2005, s. 27.

      (3)  EUVL L 247, 9.9.2006, s. 32.

      (4)  EUVL L 78, 19.3.2008, s. 1.

      (5)  EUVL C 375, 13.10.2016, s. 287.


title: Neuvoston suositus, annettu 18 päivänä helmikuuta 2014 , Euroopan kehitysrahaston (yhdeksäs EKR) toimien toteuttamisen osalta komissiolle myönnettäväksi vastuuvapaudeksi varainhoitovuodelta 2012

text:
               29.8.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 289/3

         NEUVOSTON SUOSITUS,
   annettu 18 päivänä helmikuuta 2014,
   Euroopan kehitysrahaston (yhdeksäs EKR) toimien toteuttamisen osalta komissiolle myönnettäväksi vastuuvapaudeksi varainhoitovuodelta 2012
   2014/C 289/02
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
   ottaa huomioon Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioiden ryhmän jäsenten sekä Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden välisen Cotonoussa 23 päivänä kesäkuuta 2000 allekirjoitetun kumppanuussopimuksen (1), jota on muutettu Luxemburgissa 25 päivänä kesäkuuta 2005 allekirjoitetulla sopimuksella (2),
   ottaa huomioon neuvostossa kokoontuneiden jäsenvaltioiden hallitusten edustajien sisäisen sopimuksen Cotonoussa, Beninissä 23 päivänä kesäkuuta 2000 allekirjoitetun Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioiden ryhmän sekä Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden välisen kumppanuussopimuksen rahoituspöytäkirjan mukaisesta yhteisön tukien rahoituksesta ja hoidosta sekä taloudellisen avun jakamisesta EY:n perustamissopimuksen neljännessä osassa tarkoitetuille merentakaisille maille ja alueille (3), jäljempänä ’sisäinen sopimus’, jolla on muun muassa perustettu yhdeksäs Euroopan kehitysrahasto (yhdeksäs EKR), ja erityisesti sen 32 artiklan 3 kohdan,
   ottaa huomioon yhdeksänteen Euroopan kehitysrahastoon sovellettavan 27 päivänä maaliskuuta 2003 annetun varainhoitoasetuksen (4) ja erityisesti sen 96–103 artiklan,
   on tutkinut yhdeksännen EKR:n toimiin liittyvät tulostilin ja taseen, jotka on päätetty 31 päivänä joulukuuta 2012, ja tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomuksen kahdeksannesta, yhdeksännestä ja kymmenennestä Euroopan kehitysrahastosta (EKR) rahoitetuista toimista (5) varainhoitovuodelta 2012 sekä mainittuun vuosikertomukseen sisältyvät komission vastaukset,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Sisäisen sopimuksen 32 artiklan 3 kohdan nojalla Euroopan parlamentti myöntää neuvoston suosituksesta komissiolle vastuuvapauden yhdeksännen EKR:n varainhoidosta.

               (2)

               Komissio on toteuttanut yhdeksännen EKR:n toimet varainhoitovuoden 2012 aikana kokonaisuudessaan tyydyttävällä tavalla,

         SUOSITTAA, että Euroopan parlamentti myöntää komissiolle vastuuvapauden yhdeksännen EKR:n toimien toteuttamisen osalta varainhoitovuodelta 2012.

      Tehty Brysselissä 18 päivänä helmikuuta 2014.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         G. STOURNARAS

      (1)  EYVL L 317, 15.12.2000, s. 3.

      (2)  EUVL L 287, 28.10.2005, s. 4.

      (3)  EYVL L 317, 15.12.2000, s. 355.

      (4)  EUVL L 83, 1.4.2003, s. 1.

      (5)  EUVL C 331, 14.11.2013, s. 261.