title: Neuvoston suositus, annettu 8 päivänä heinäkuuta 2014 , Irlannin vuoden 2014 kansallisesta uudistusohjelmasta ja neuvoston lausunto Irlannin vuoden 2014 vakausohjelmasta

text:
               29.7.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 247/29

         NEUVOSTON SUOSITUS,
   annettu 8 päivänä heinäkuuta 2014,
   Irlannin vuoden 2014 kansallisesta uudistusohjelmasta ja neuvoston lausunto Irlannin vuoden 2014 vakausohjelmasta
   2014/C 247/07
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,
   ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 (1) ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan,
   ottaa huomioon makrotalouden epätasapainon ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta 16 päivänä marraskuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011 (2) ja erityisesti sen 6 artiklan 1 kohdan,
   ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,
   ottaa huomioon Euroopan parlamentin päätöslauselmat,
   ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
   ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,
   ottaa huomioon talous- ja rahoituskomitean lausunnon,
   ottaa huomioon sosiaalisen suojelun komitean lausunnon,
   ottaa huomioon talouspoliittisen komitean lausunnon,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Eurooppa-neuvosto hyväksyi 26 päivänä maaliskuuta 2010 Euroopan komission ehdotuksen, jolla käynnistetään uusi kasvu- ja työllisyysstrategia, Eurooppa 2020. Strategian lähtökohtana on tehostaa talouspolitiikan koordinointia, ja siinä keskitytään avainaloihin, joilla tarvitaan toimia, jotta voidaan parantaa Euroopan mahdollisuuksia vauhdittaa kestävää kasvua ja lisätä kilpailukykyä.

               (2)

               Neuvosto antoi 13 päivänä heinäkuuta 2010 komission ehdotusten pohjalta suosituksen jäsenvaltioiden ja unionin talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista (2010–2014) ja hyväksyi 21 päivänä lokakuuta 2010 päätöksen jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista (3). Yhdessä nämä muodostavat ns. yhdennetyt suuntaviivat. Jäsenvaltioita kehotettiin ottamaan yhdennetyt suuntaviivat huomioon kansallisessa talous- ja työllisyyspolitiikassaan.

               (3)

               Jäsenvaltioiden valtion- ja hallitusten päämiehet hyväksyivät 29 päivänä kesäkuuta 2012 kasvu- ja työllisyyssopimuksen, joka toimii johdonmukaisina puitteina kansallisen, EU:n ja euroalueen tason toimille kaikkia mahdollisia keinoja, välineitä ja politiikkoja käyttäen. He päättivät toimista, jotka on toteutettava jäsenvaltioiden tasolla, ja ilmaisivat erityisesti täysimääräisen sitoutumisensa Eurooppa 2020 -strategian tavoitteiden saavuttamiseen ja maakohtaisten suositusten täytäntöönpanoon.

               (4)

               Irlanti oli makrotalouden sopeutusohjelman kohteena joulukuuhun 2013 asti. Se vapautettiin Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 472/2013 (4) 12 artiklan mukaisesti talouspolitiikan koordinoinnin eurooppalaiseen ohjausjaksoon sisältyvästä seurannasta ja arvioinnista kyseisen ohjelman keston ajaksi. Kun otetaan huomioon, että Irlannin makrotalouden sopeutusohjelma saatiin menestyksekkäästi päätökseen, Irlannin tulisi nyt osallistua täysipainoisesti eurooppalaiseen ohjausjaksoon.

               (5)

               Komissio hyväksyi 13 päivänä marraskuuta 2013 vuotuisen kasvuselvityksen, tämä aloitti vuoden 2014 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson. Komissio hyväksyi myös 13 päivänä marraskuuta 2013 asetuksen (EU) N:o 1176/2011 perusteella varoitusmekanismia koskevan kertomuksen.

               (6)

               Eurooppa-neuvosto hyväksyi 20 päivänä joulukuuta 2013 rahoitusvakauden varmistamisen, julkisen talouden vakauttamisen ja kasvun vauhdittamisen painopisteet. Se korosti, että on tarpeen jatkaa eriytettyä, kasvua edistävää julkisen talouden vakauttamista, palauttaa normaalit luotonannon edellytykset, edistää kasvua ja kilpailukykyä, puuttua työttömyyteen ja kriisin sosiaalisiin seurauksiin sekä nykyaikaistaa julkishallintoa.

               (7)

               Komissio julkaisi 5 päivänä maaliskuuta 2014 asetuksen (EU) N:o 1176/2011 5 artiklan nojalla laaditun Irlantia koskevan perusteellisen tarkastelun tulokset, joissa otetaan huomioon, että Irlannin makrotalouden sopeutusohjelma saatiin menestyksekkäästi päätökseen, ja se, että Irlannin tulisi nyt osallistua täysipainoisesti eurooppalaiseen ohjausjaksoon. Komissio päättelee analyysinsa perusteella, että Irlannin äskettäin toteuttamalla makrotalouden sopeutusohjelmalla oli keskeinen merkitys taloudellisten riskien hallinnassa ja epätasapainotilojen vähentämisessä. Jäljellä olevat makrotalouden epätasapainotilat edellyttävät silti edelleen kohdennettua valvontaa ja määrätietoisia poliittisia toimia. Erityisesti finanssisektorin kehitys, yksityisen ja julkisen sektorin velkaantuneisuus ja siihen liittyvä suuri ulkoisen brutto- ja nettovelan määrä sekä työmarkkinoiden tilanne tarkoittavat, että riskejä on edelleen olemassa.

               (8)

               Irlanti toimitti vuoden 2014 kansallisen uudistusohjelmansa 17 päivänä huhtikuuta 2014 ja vuoden 2014 vakausohjelmansa 29 päivänä huhtikuuta 2014. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon.

               (9)

               Vuoden 2014 vakausohjelmassa kaavaillun julkisen talouden strategian päätavoitteina on korjata liiallinen alijäämä vuoteen 2015 mennessä ja saavuttaa keskipitkän aikavälin tavoite vuoteen 2018 mennessä. Vakausohjelmassa pyritään saamaan alijäämä alle 3 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuoteen 2015 mennessä liiallisten alijäämien menettelyä koskevan suosituksen mukaisesti. Vakausohjelmassa vahvistetaan keskipitkän aikavälin tavoite eli rakenteellisesti tasapainoinen julkisen talouden rahoitusasema, joka on vakaus- ja kasvusopimuksen määräysten mukainen. Vuoden 2015 jälkeiseksi ajaksi vakausohjelmassa asetetaan tavoite vähentää julkisen talouden alijäämä noin 1 prosenttiyksikköön suhteessa BKT:hen vuodessa vuosina 2016–2018. Tavoitteena on vähentää julkista velkaa lähes 124 prosentista 107 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuosina 2013–2018. Riippumaton elin (Irlannin julkisen talouden neuvoa-antava komitea) hyväksyi vakausohjelman julkisen talouden kehitysarvion perustana olevan makrotalouden skenaarion, jonka se katsoi olevan ”asianmukaisten ennusteiden rajoissa”. Se vastaa suurin piirtein komission ennusteita vuosille 2014 ja 2015, vaikka eri kysyntätekijöiden vaikutuksissa on joitakin eroja. Viranomaisten ennuste vakausohjelman myöhemmille vuosille on kuitenkin optimistinen. Julkisen talouden tavoitteiden saavuttamista ei myöskään tueta riittävästi yksityiskohtaisilla toimenpiteillä vuonna 2015. Siitä johtuu, että komission alijäämäennuste vuodelle 2015 on suurempi kuin neuvoston suosittelema tavoite. Neuvosto katsoo vakausohjelman arvioinnin ja komission ennusteen perusteella asetuksen (EY) N:o 1466/97 mukaisesti, että vakausohjelman tavoitteet vastaavat vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia, kunhan niitä tuetaan erityistoimenpiteillä vuodesta 2015 eteenpäin. On toteutettu merkittäviä toimia Irlannin julkisen talouden kehyksen tärkeiden tekijöiden sekä toimitettavien tietojen laadun ja oikea-aikaisuuden parantamiseksi. Keskipitkän aikavälin menokattoja koskevissa nykyisissä säännöissä sallitaan hallituksen harkinnanvaraiset muutokset, jotka eivät rajoitu ennalta määriteltyihin ennakoimattomiin menoihin.

               (10)

               Verouudistukset ovat vaikuttaneet julkisen talouden sopeuttamiseen, mutta verojärjestelmän tehokkuudessa on edelleen parantamisen varaa. Verojärjestelmä olisi myös saatava edistämään kasvua. Kiinteistöverotuksen painopistettä on siirretty pois varallisuuden siirrosta kannettavasta verosta asunto-omaisuuden arvoon perustuvaan juoksevaan veroon, mutta veropohja on yhä suhteellisen kapea, koska kaikista kiinteistöistä ei kanneta veroa. Työn verotus on hajanaista ja monimutkaista. Lisäksi alennetut verokannat ja verovapautukset kaventavat kulutus- ja ympäristöverojen veropohjia, vaikka juuri nämä verot edistävät kasvua. Arvonlisäverojärjestelmän tehokkuus on EU:n keskiarvon alapuolella nollaverokantojen ja alennettujen alv-kantojen vuoksi. Alennettuja alv-kantoja käytetään laajasti uudelleenjakoa koskevien tavoitteiden saavuttamiseksi, vaikka ne eivät ole tehokas eivätkä hyvin kohdennettu poliittinen väline vähäosaisten suojelemiseksi. Ympäristöverotuksen tuloksellisuutta voidaan parantaa ja ympäristölle haitallisia tukia poistaa.

               (11)

               Vaikka Irlannin väestö on suhteellisen nuorta, julkiset terveydenhuoltomenot ovat korkeimpia unionissa. Ne olivat 8,7 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2012, mikä on huomattavasti EU:n keskiarvon eli 7,3 prosentin yläpuolella. Kun otetaan huomioon talousarvion toteuttamiseen liittyvät nykyiset vaikeudet terveydenhuoltoalalla, odotetut väestön ikääntymisestä aiheutuvat paineet merkitsevät sitä, että nykyinen palvelutaso voidaan säilyttää ainoastaan, jos keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä saadaan aikaan säästöjä. Terveydenhuoltomenojen odotetaan kasvavan väestönkehityksen aiheuttaman paineen vuoksi 1,2 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen vuoteen 2060 mennessä. Terveydenhuoltosektorilla on monenlaisia haasteita. Terveydenhuoltopalvelujen tarjoajien varainhoidon ja tilinpidon järjestelmät ja menettelyt ovat hajanaiset. Tämä aiheuttaa viivästyksiä ja ongelmia tietojen keruussa ja käsittelyssä. Se myös hankaloittaa terveydenhuoltomenojen valvontaa ja ponnisteluja, joiden tarkoituksena on saada paras vastine rahalle, sekä resurssien asianmukaista kohdentamista. Myös suuret lääkemenot ovat haaste. Avohoitopotilaiden lääkityksestä aiheutuvat menot ovat suhteellisen suuret.

               (12)

               Irlannilla on työttömyyteen, erityisesti pitkäaikais- ja nuorisotyöttömyyteen, liittyviä haasteita. Lisäksi maassa on yhä suuri työikäisten joukko, joilla on matala osaamistaso, mikä johtaa epätasa-arvoon ja siihen, että ammattitaidon kysyntä ja tarjonta eivät kohtaa. Pitkäaikaistyöttömyys on vähentynyt asteittain työmarkkinoiden viimeaikaisen vahvistumisen myötä, mutta se on yhä korkea suhteessa kokonaistyöttömyyteen. Pitkäaikaistyöttömien osuus oli yli 61 prosenttia työttömien kokonaismäärästä vuoden 2013 lopussa. Nuorisotyöttömyys oli enimmillään yli 30 prosenttia vuoden 2012 puolivälissä. Sen lisäksi työelämän ja koulutuksen ulkopuolella olevien nuorten osuus nousi kahdeksalla prosenttiyksiköllä 18,7 prosenttiin vuosina 2007–2012 ennen kuin se laski 16,1 prosenttiin mutta on edelleen unionin suurimpia. Kaikki nuoret on saatava nuorisotakuun piiriin neljän kuukauden kuluessa nuorisotakuun tavoitteiden mukaisesti. Talouden tasapainottuessa on huomattu, että ammattitaidon kysyntä ja tarjonta eivät kohtaa, mikä tarkoittaa, että koulutusjärjestelmän haasteena on työntekijöiden uudelleenkoulutus tai osaamisen täydentäminen Lisäksi osallistuminen elinikäiseen oppimiseen on EU:n keskiarvon alapuolella (7,3 prosenttia verrattuna 10,7 prosenttiin vuonna 2013).

               (13)

               Alhaisen työssäkäyntiasteen kotitalouksissa asuvien henkilöiden osuus Irlannissa on unionin korkeimpia, mikä aiheuttaa vakavia sosiaalisia haasteita. Tällaisten henkilöiden osuus oli EU:n keskiarvoa suurempi ennen kriisiä ja nousi 14,3 prosentista 24,2 prosenttiin vuosina 2007–2011. Työssäkäyntiaste on erityisen alhainen yksinhuoltajavanhempien kotitalouksissa. Tämä on johtanut siihen, että irlantilaisten lasten köyhyyden tai sosiaalisen syrjäytymisen riski kasvaa, mitä lisää entisestään naisten ja miesten epätasa-arvoinen osallistuminen työmarkkinoille: naisten työvoimaosuus oli 67,2 prosenttia vuonna 2013, kun taas miehillä vastaava osuus oli 83,4 prosenttia. Huomio kiinnittyykin kohtuuhintaisen päivähoidon saatavuuteen. Sen puute on merkittävänä esteenä työpaikan löytymiselle ja köyhyysriskin välttämiselle. Työmarkkinoilla on myös työttömyysloukkuja. Työttömyyskorvausten (Jobseeker's Benefit ja Jobseeker's Allowance, JA) tasainen rakenne, JA:n rajaamaton kesto ja lisäkorvausten (varsinkin vuokratuen ja sairausvakuutuskorttien) menetys työhönpaluun yhteydessä tarkoittavat sitä, että korvausaste on suhteellisen suuri sellaisten pitkäaikaistyöttömien kohdalla, joiden ansiomahdollisuudet ovat pienet, ja muiden työntekijäryhmien kohdalla perhetilanteesta riippuen.

               (14)

               Luotonanto pk-yrityksille on edelleen vähäistä, mikä johtuu sekä luoton kysynnän vähenemisestä että luoton rajallisesta tarjonnasta. Pk-yritykset kärsivät liiallisesta velkaantumisesta ja heikosta kotimaisesta kysynnästä samalla, kun pankkien on löydettävä kestävät ratkaisut pk-yrityksille myöntämilleen järjestämättömille lainoille. Viimeisin Red C -tutkimus osoittaa, että lokakuun 2013 ja maaliskuun 2014 välisenä aikana pankkilainaa pyytäneistä 35 prosentista pk-yrityksiä 19 prosentilta evättiin laina. Vuoden 2009 lopussa perustettiin Credit Review Office sovittelemaan riitoja lainanantajien ja sellaisten pk-yritysten välillä, jotka halusivat lainaa mutta joille ei ollut sitä myönnetty. Credit Review Officen vaikutus näyttää toistaiseksi olleen varsin rajallista vaikkakin myönteistä osittain sen vuoksi, että valituksia on jätetty hyvin vähän. Pk-yritysten investoinnit ovat erityisen riippuvaisia pankkien rahoituksesta eikä muita rahoituslähteitä ole kehitetty samassa suhteessa. Tosin parhaillaan tarkastellaan joitakin vaihtoehtoja, kuten lainarahastoja. Talouden ja kotimaan kysynnän elpyessä luoton tarjonta todennäköisesti kuitenkin vähenee, ellei luottokanavia saada toimimaan riittävän hyvin, mikä on ratkaisevan tärkeää kasvunäkymien kannalta. Pk-yritysten rahoituksen saannin parantamiseksi on perustettu erityisiä järjestelmiä ja rahastoja, kuten luottotakuujärjestelmä (Credit Guarantee Scheme), mikroyritysten lainarahastojärjestelmä (Microenterprise Loan Fund Scheme) ja kolme pk-rahastoa, mutta niiden käyttö on toistaiseksi ollut vähäistä.

               (15)

               Pankkisektorilla hiljattain päätökseen saadun rahoitustukiohjelman mukaisesti toteutetuista uudistuksista huolimatta jäljellä on yhä suuria haasteita. Nämä haasteet on analysoitu yksityiskohtaisesti Irlantia koskevassa perusteellisessa tarkastelussa, jonka komissio laati vuodelle 2014. Järjestämättömien lainojen osuus oli kesäkuussa 2013 lähes 27 prosenttia lainojen kokonaismäärästä kolmessa tärkeimmässä kotimaisessa pankissa. Yksityisen sektorin velkaantuneisuus on yhä unionin suurimpia äskettäin tapahtuneesta velkataakan keventämisestä huolimatta, ja se on riski rahoitusvakaudelle ja rasittaa taloutta. Kotitalouksien ja pk-yritysten velkataakan keventämistä ei ole saatu päätökseen. Pankkien ja pk-yritysten taseiden tervehdyttämisellä on keskeinen merkitys luottokanavien toimivuuden palauttamiselle. Pankit antavat yhä vähemmän luottoa ja pankkisektori kamppailee kannattavuutensa puolesta osittain siksi, että pankkien taseissa on paljon erittäin matalakorkoisia asuntolainoja (heikkotuottoisia tracker mortgage -lainoja).

               (16)

               Sopimusten pakkotäytäntöönpanon kustannukset ovat suuret. Suurin osa näistä kustannuksista, 18,8 prosenttiyksikköä, on asianajajien palkkioita. Korkeat juridisten palvelujen kustannukset vaikuttavat kaikkien yritysten, myös pk-yritysten, kustannusrakenteeseen. Lisäksi toisin kuin muissa asiantuntijapalveluissa juridisten palvelujen kustannuksia ei ole mukautettu alaspäin kriisin käynnistymisen jälkeen osittain riittämättömän kilpailun vuoksi. Viranomaiset ovat sitoutuneet tekemään uudistuksia juridisten palvelujen sektorilla osana makrotalouden sopeutusohjelmaa. Ne julkaisivat juridisten palvelujen sääntelyä koskevan lain vuonna 2011, mutta sitä ei ole vielä pantu täytäntöön. Oikeudelliset ja tuomioistuinten hallinnolliset resurssit oikeudenkäyntiä edeltävän asioiden aktiivisen hallintajärjestelmän käyttöönottoon ovat hyvin rajalliset, mikä voi viivästyttää oikeuden toteutumista ja nostaa kustannuksia. Lisäksi Irlannin kyvyssä kerätä tietoja oikeusjärjestelmän tehokkuudesta on merkittäviä puutteita.

               (17)

               Komissio on eurooppalaisen ohjausjakson osana analysoinut kattavasti Irlannin talouspolitiikkaa. Se on arvioinut kansallisen uudistusohjelman ja vakausohjelman. Se on ottanut huomioon ei ainoastaan niiden merkityksen Irlannin finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta vaan myös sen, ovatko ne EU:n sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska unionin yleistä talouden ohjausta on tarpeen tehostaa antamalla EU:n tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin. Eurooppalaisen ohjausjakson yhteydessä annetut komission suositukset ilmenevät jäljempänä esitettävistä suosituksista 1–7.

               (18)

               Neuvosto on tutkinut vakausohjelman tämän arvioinnin perusteella, ja sen lausunto (5) käy ilmi erityisesti jäljempänä esitettävistä suosituksista 1 ja 2.

               (19)

               Neuvosto on tutkinut kansallisen uudistusohjelman ja vakausohjelman komission perusteellisen tarkastelun ja tämän arvioinnin perusteella. Asetuksen (EU) N:o 1176/2011 6 artiklan nojalla annetut neuvoston suositukset ilmenevät jäljempänä esitettävistä suosituksista 1, 3, 5 ja 6,

               (20)

               Komissio on eurooppalaisen ohjausjakson osana analysoinut myös koko euroalueen talouspolitiikkaa. Neuvosto on antanut tämän perusteella erityisiä suosituksia jäsenvaltioille, joiden rahayksikkö on euro (6). Koska Irlannin rahayksikkö on euro, sen olisi myös varmistettava, että kyseiset suositukset pannaan täytäntöön täysimääräisesti ja oikea-aikaisesti,

         SUOSITTAA, että Irlanti toteuttaa vuosina 2014 ja 2015 toimia, joilla se

               1.

               panee kokonaisuudessaan täytäntöön vuoden 2014 talousarvion ja varmistaa liiallisen alijäämän korjaamisen kestävällä tavalla vuoteen 2015 mennessä julkisen talouden strategiaa tukevilla toimenpiteillä sekä rakenteellisilla lisätoimenpiteillä ja toteuttaa liiallista alijäämää koskevan menettelyn yhteydessä annetuissa neuvoston suosituksissa määritellyt rakenteelliset sopeutustoimet; jatkaa liiallisen alijäämän korjaamisen jälkeen rakenteellista sopeutusta kohti keskipitkän aikavälin tavoitetta, joka on vuosittain vähintään 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen ja enemmän hyvissä taloudellisissa olosuhteissa tai jos on varmistettava velkasäännön noudattaminen, jotta julkisen talouden suuri velkasuhde saadaan kääntymään pysyvästi laskusuuntaan; lisää julkisen talouden sopeuttamisstrategian uskottavuutta, toteuttaa tuloksellisesti monivuotista budjettisuunnittelua ja määrittää pääpiirteissään julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteiden perustana olevat julkisen talouden toimenpiteet; varmistaa valtionhallinnon menokaton sitovan luonteen muun muassa rajoittamalla lakisääteisiä mahdollisuuksia tehdä harkinnanvaraisia muutoksia; julkisen talouden vakauttamisen tukemiseksi huomiota olisi kiinnitettävä tulojen kasvattamiseen veropohjaa laajentamalla; lisää verojärjestelmän kasvua ja ympäristönsuojelua edistäviä ominaisuuksia;

               2.

               edistää terveydenhuoltosektorin uudistusta, joka aloitettiin strategisen kehyksen Future Health puitteissa kustannustehokkuuden lisäämiseksi; toteuttaa lisätoimenpiteitä lääkemenojen vähentämiseksi, myös mukauttamalla patentoitujen lääkkeiden hintoja useammin, kasvattamalla geneeristen lääkkeiden markkinaosuutta ja parantamalla lääkkeiden määräämiskäytäntöjä; uudistaa kansallisen terveysviranomaisen varainhoitojärjestelmiä yhdenmukaistaakseen kaikkien palveluntarjoajien järjestelmät ja tukee korvausten käsittelyn tehostamista; aloittaa yksilöintitunnisteiden käytön terveydenhuoltoalalla viimeistään vuoden 2015 ensimmäisen neljänneksen lopulla;

               3.

               lisää edelleen työmarkkinapolitiikan aktiivisuutta keskittyen erityisesti pitkäaikaistyöttömiin, alhaisen taitotason omaaviin henkilöihin ja nuorisotakuun tavoitteiden mukaisesti nuoriin; etenee vireillä olevien jatkokoulutusjärjestelmän, työllisyystukijärjestelmien ja oppisopimusohjelmien uudistamisessa; tarjoaa enemmän työpaikkakoulutusta; parantaa jatkokoulutusta ja oppisopimuskoulutusta sekä varmistaa niiden tarkoituksenmukaisuuden työmarkkinoiden tarpeisiin nähden; parantaa Intreo-työvoimatoimistojen tarjoamien tukipalvelujen tasoa ja laatua; luo saumattoman siirtojärjestelmän Intreo-toimistojen ja koulutuslautakuntien välille;

               4.

               puuttuu kotitalouksien alhaiseen työssäkäyntiasteeseen ja lasten köyhyysriskiin poistamalla vähemmän etuuksia ja lisäkorvauksia työhönpaluun yhteydessä; edistää naisten osallistumista työmarkkinoille parantamalla kohtuuhintaisen ja kokoaikaisen päivähoidon saatavuutta erityisesti pienituloisille perheille;

               5.

               edistää pk-sektorin politiikkoja, kuten aloitteita, joilla puututaan pankkien ja muiden rahoituslaitosten myöntämän rahoituksen saatavuuteen ja lainojen uudelleenjärjestelyä koskeviin kysymyksiin, välttäen samalla julkiseen talouteen ja rahoitusvakauteen kohdistuvat riskit; edistää aloitteita, joilla parannetaan pk-yritysten mahdollisuuksia saada pankkilainaa ja muiden rahoituslaitosten myöntämää rahoitusta; ottaa käyttöön pk-yritysten lainoittamista koskevan seurantajärjestelmän pankkisektorilla; pyrkii samalla varmistamaan, että käytettävissä olevia muita rahoituslaitoksia, kuten kansallisen eläkerahaston osittain rahoittamaa kolmea pk-rahastoa, Microfinance Ireland -yhtiötä ja väliaikaista lainatakausjärjestelmää hyödynnetään paremmin; kannustaa pk-yrityksiä käyttämään näitä ja muita rahoitusjärjestelyjä; lisää Credit Review Officen näkyvyyttä ja valmiuksia sovitella riitoja pankkien ja sellaisten pk-yritysten välillä, jotka olivat hakeneet lainaa mutta joille ei ollut sitä myönnetty;

               6.

               seuraa pankkien tuloskehitystä suhteessa tavoitteeseen järjestellä asuntoluottorästit uudelleen; ilmoittaa tärkeimmille kiinnitysluottopankeille vuoden 2014 kolmatta ja neljättä neljännestä koskevat kunnianhimoiset tavoitteet tarkoituksenaan ehdottaa ja saattaa päätökseen ratkaisuja sellaisten lainojen uudelleenjärjestelemiseksi, joiden lyhennykset ovat yli 90 päivää myöhässä, jotta huomattava määrä asuntoluottorästejä voidaan purkaa vuoden 2014 loppuun mennessä; jatkaa toteutettujen uudelleenjärjestelyjen kestävyyden arvioimista varainhoitoa valvomalla ja kohdennetuilla paikalla toimitettavilla tarkastuksilla; laatii ratkaisujen kestävyyttä koskevat ohjeet; julkaisee säännöllisesti tietoja pankkien pk-yrityksille myöntämistä rästissä olevista lainoista avoimuuden lisäämiseksi; laatii strategian, jolla puututaan vaikeuksissa oleviin kaupallisiin kiinteistöihin liittyviin riskeihin; perustaa keskitetyn luottorekisterin;

               7.

               vähentää oikeudellisten menettelyjen ja juridisten palvelujen kustannuksia ja lisää kilpailua muun muassa hyväksymällä vuoden 2014 loppuun mennessä juridisten palvelujen sääntelyä koskevan lain, myös kyseiseen lakiin sisältyvän monialaisten praktiikkojen perustamista koskevan säännöksen, ja pyrkimällä poistamaan asianajajan oikeuden pitää hallussaan rahaa, omaisuutta, asiakirjoja yms. saamisensa vakuutena (solicitor's lien); seuraa sen vaikutusta muun muassa juridisten palvelujen kustannuksiin; toteuttaa täytäntöönpanotoimia sen varmistamiseksi, että juridisten palvelujen sääntelyviranomainen aloittaa toimintansa viipymättä ja täyttää lakisääteiset velvollisuutensa, myös julkaisemista koskevien sääntöjen tai monialaisia praktiikoita ja valitusten ratkaisemista koskevien ohjeiden suhteen; parantaa tiedonkeruujärjestelmiä oikeudenkäyntimenettelyjen tehokkuuden valvonnan ja arvioinnin parantamiseksi, jotta uudistusta kaipaavat seikat voidaan määritellä.

      Tehty Brysselissä 8 päivänä heinäkuuta 2014.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         P. C. PADOAN

      (1)  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  EUVL L 306, 23.11.2011, s. 25.

      (3)  Pidetty voimassa vuodelle 2014 jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista 6 päivänä toukokuuta 2014 annetulla neuvoston päätöksellä 2014/322/EU (EUVL L 165, 4.6.2014, s. 49).

      (4)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 472/2013, annettu 21 päivänä toukokuuta 2013, rahoitusvakautensa osalta vakavissa vaikeuksissa olevien tai vakavien vaikeuksien uhasta kärsivien euroalueen jäsenvaltioiden talouden ja julkisen talouden valvonnan tiukentamisesta (EUVL L 140, 27.5.2013, s. 1).

      (5)  Asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti.

      (6)  Katso tämän virallisen lehden sivu 141.


				|

		52012PC0676

			Suositus NEUVOSTON PÄÄTÖS liiallisen alijäämän olemassaolosta Maltassa tehdyn päätöksen 2009/587/EY kumoamisesta /* COM/2012/0676 final */

			   	Suositus
NEUVOSTON PÄÄTÖS
liiallisen alijäämän olemassaolosta Maltassa
tehdyn päätöksen 2009/587/EY kumoamisesta
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta
tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 126 artiklan 12 kohdan,
ottaa huomioon komission suosituksen,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)       Euroopan
yhteisön perustamissopimuksen, jäljempänä ’EY:n perustamissopimus’, 104
artiklan 6 kohdan mukaisesti komission suosituksesta 7 päivänä heinäkuuta 2009
tehdyssä neuvoston päätöksessä 2009/587/EY[1] todettiin, että Maltassa oli liiallinen
alijäämä. Neuvosto totesi, että Maltan julkisen talouden alijäämä oli kasvanut
vuonna 2008 4,7 prosenttiin suhteessa BKT:hen ja ylitti näin selvästi suhteessa
BKT:hen määritellyn 3 prosentin viitearvon ja että julkinen bruttovelka oli
vuodesta 2003 alkaen ollut yli viitearvon, joka on 60 prosenttia suhteessa
BKT:hen, ja vuonna 2008 se oli 64,1 prosenttia suhteessa BKT:hen[2].
(2)       Neuvosto
antoi myös 7 päivänä heinäkuuta 2009 EY:n perustamissopimuksen 104 artiklan
7 kohdan ja liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn täytäntöönpanon
nopeuttamisesta ja selkeyttämisestä annetun asetuksen (EY) N:o 1467/97[3] 3
artiklan 4 kohdan mukaisesti Maltalle komission suositukseen perustuvan
suosituksen tämän tilanteen lopettamiseksi viimeistään vuonna 2010. Suositus
julkaistiin.
(3)       Neuvosto
totesi 16 päivänä helmikuuta 2010 komission suosituksesta, että tuloksellisia
toimia oli toteutettu EY:n perustamissopimuksen 104 artiklan 7 kohdan
mukaisesti annetun neuvoston suosituksen mukaisesti, mutta odottamattomat
taloudelliset tapahtumat olivat vaikuttaneet erityisen epäsuotuisasti julkiseen
talouteen Maltassa kyseisen suosituksen antamisen jälkeen. Sen vuoksi neuvosto
antoi Maltalle Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä
’SEUT-sopimus’, 126 artiklan 7 kohdan mukaisesti tarkistetun suosituksen, jolla
liiallisen alijäämän korjaamiselle asetettua määräaikaa jatketaan yhdellä
vuodella eli vuoteen 2011. Suositus julkaistiin.
(4)       SEUT-sopimuksen
126 artiklan 12 kohdan mukaisesti neuvoston päätös liiallisen alijäämän
olemassaolosta kumotaan, kun liiallinen alijäämä kyseisessä jäsenvaltiossa on
neuvoston käsityksen mukaan korjattu.
(5)       SEUT-sopimuksen
liitteenä olevan liiallisia alijäämiä koskevasta menettelystä tehdyn pöytäkirjan
4 artiklan mukaan komissio toimittaa menettelyn täytäntöönpanoa varten
tarvittavat tiedot. Euroopan yhteisön perustamissopimukseen liitetyn liiallisia
alijäämiä koskevasta menettelystä tehdyn pöytäkirjan soveltamisesta
25 päivänä toukokuuta 2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 479/2009[4]
3 artiklan mukaisesti jäsenvaltioiden on annettava pöytäkirjan
soveltamisen osana tiedot julkisen talouden alijäämistä ja veloista ja muista
asiaan liittyvistä muuttujista kahdesti vuodessa, ennen 1 päivää huhtikuuta
ja ennen 1 päivää lokakuuta.
(6)       Tarkastellessaan,
olisiko liiallisia alijäämiä koskeva menettely kumottava, komission ja
neuvoston olisi päätettävä asiasta ilmoitettujen tietojen perusteella. Lisäksi
liiallisia alijäämiä koskeva menettely olisi kumottava ainoastaan, jos alijäämä
ei komission ennusteiden mukaan ylitä 3 prosentin viitearvoa suhteessa BKT:hen
ennustejaksolla.
(7)       Niiden
tietojen perusteella, jotka komissio (Eurostat) on asetuksen (EY) N:o 479/2009
14 artiklan mukaisesti toimittanut Maltan ennen 1 päivää huhtikuuta 2012
antaman ilmoituksen jälkeen, ja komission yksiköiden syksyn 2012
talousennusteen perusteella voidaan tehdä seuraavat päätelmät:
–
Vuoden 2008 huippulukeman jälkeen julkisen talouden
alijäämä on supistunut asteittain, ja se oli vuonna 2011 BKT:hen suhteutettuna
2,7 prosenttia eli alle 3 prosentin viitearvon. Huomattava parannus vuodesta
2010, jolloin julkisen talouden alijäämä oli 3,6 prosenttia suhteessa BKT:hen,
johtui pääosin siitä, että tulot kasvoivat 0,7 prosenttia suhteessa BKT:hen. Kertaluonteisten
alijäämää supistavien toimenpiteiden nettovaikutus vuonna 2011 on komission
yksiköiden syksyn 2012 talousennusteen mukaan arviolta 0,7 prosenttia suhteessa
BKT:hen. Rakenteellisen rahoitusaseman (eli suhdannetasoitetun rahoitusaseman
ilman kertaluonteisia ja muita väliaikaisia toimenpiteitä) arvioidaan
parantuneen 1 prosenttiyksikön suhteessa BKT:hen vuonna 2011, mikä on enemmän
kuin neuvoston suosittelemat vähintään ¾ prosentin toimet suhteessa BKT:hen.
–
Komission yksiköiden syksyn 2012 talousennusteessa
alijäämän ennakoidaan vuonna 2012 supistuvan edelleen 2,6 prosenttiin suhteessa
BKT:hen pääosin sellaisten tuloja kasvattavien toimenpiteiden ansiosta, joista
suurimman osan katsotaan olevan kertaluonteisia. Kertaluonteisten alijäämää
supistavien toimenpiteiden nettovaikutuksen arvioidaan olevan 1 prosentti
suhteessa BKT:hen. Olettaen, ettei politiikkaa muutettaisi eli jollei
talousennusteen koontipäivän jälkeen hyväksyttyyn vuoden 2013 talousarvioon
sisältyviä vakauttamistoimenpiteitä otettaisi huomioon, julkisen talouden
alijäämän ennakoidaan kasvavan 2,9 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2013 ja
supistuvan taas tämän jälkeen 2,6 prosenttini suhteessa BKT:hen vuonna 2014,
eli jäävän BKT:hen suhteutettuna alle 3 prosentin viitearvon ennustejaksolla. Huhtikuun
2012 vakausohjelmassa esitetyt alijäämätavoitteet ovat tätä paremmat eli
BKT:hen suhteutettuna 2,2 prosenttia vuonna 2012, 1,7 prosenttia vuonna 2013 ja
1,1 prosenttia vuonna 2014. Komission yksiköiden syksyn 2012 ennusteessa ja
vakausohjelman vuoden 2012 tavoitteessa oleva ero selittyy pääasiassa sillä,
että vakausohjelmassa ennakoidaan dynaamisempaa tulojen kasvua.
–
Neuvoston asettaman vuoden 2011 määräajan
jälkeisten vuosien osalta komission yksiköiden syksyn 2012 talousennusteessa
esitetyt julkista taloutta koskevat ennusteet viittaavat siihen, ettei
suhdannetasoitettu rahoitusasema (ilman kertaluonteisia ja muita väliaikaisia
toimenpiteitä) parane vuonna 2012 ja että vuonna 2013 se paranee ¼
prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen. Tämä jää alle vakaus- ja kasvusopimuksen
ennaltaehkäisevässä osiossa eli asetuksessa (EY) N:o 1466/97[5]
edellytetyn julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävälle
sopeuttamiselle vahvistetun viitearvon, joka on 0,5 prosenttia suhteessa
BKT:hen. Hitaan sopeuttamisen taustalla on pitkälti tasapainoinen
suhdannetilanne eli tuotantokuilun arvioidaan olevan lähellä nollaa. Kasvurakenteen
odotetaan samaan aikaan tuottavan suhteellisen vähän verotuloja. Nettovienti
kiihdyttää talouskasvua varsinkin vuonna 2012, kun taas kotimaan kysynnän
ennakoidaan olevan suhteellisen heikkoa aiempaan verrattuna. Parannuksen
ennakoidaan vuonna 2014 olevan ½ prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen. Lisäksi
julkisen talouden menojen reaalikasvun (ilman tulopuolen harkinnanvaraisia
toimenpiteitä) ennakoidaan vuonna 2012 pysyttelevän asetuksen (EY) N:o 1466/97
5 artiklassa määritellyn BKT:n potentiaalisen kasvun keskipitkän aikavälin
viitearvon alapuolella. Jollei politiikkaa muuteta, menojen nettomääräinen reaalikasvu
kuitenkin ylittäisi huomattavasti tämän viitearvon vuosina 2013 ja 2014.
–
Julkinen bruttovelka BKT:hen suhteutettuna on
kasvanut vuodesta 2008 alkaen, ja se oli 70,9 prosenttia vuonna 2011. Komission
yksiköiden syksyn 2012 talousennusteen mukaan velkasuhde jatkaa kasvuaan ja on
BKT:hen suhteutettuna 72,4 prosenttia vuonna 2012, 73,1 prosenttia vuonna 2013
ja 72,8 prosenttia vuonna 2014. Vuoden 2012 vakausohjelmassa sen sijaan
ennakoidaan, että velkasuhde alkaa alentua vuoden 2011 jälkeen ja on vuonna
2014 BKT:hen suhteutettuna 67,4 prosenttia. Näiden kahden ennusteen välinen ero
johtuu alemmasta perusylijäämästä ja suuremmasta virta-varanto-korjauserästä
syksyn talousennusteessa.
(8)       Neuvosto
muistuttaa, että Maltan olisi vuodesta 2012, joka on liiallisen alijäämän
korjaamista seuraava vuosi, edistyttävä kolmen vuoden aikana riittävästi
velkaperusteen mukaisen vaatimuksen täyttämisessä asetuksen (EY) N:o 1467/97 2
artiklan 1 a kohdan mukaisesti.
(9)       Neuvoston
käsityksen mukaan Maltan liiallinen alijäämä on korjattu, ja sen vuoksi päätös
2009/587/EY olisi kumottava,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Kokonaistilanteen arviointi osoittaa, että
Maltan liiallisen alijäämän tilanne on korjattu.
2 artikla
Kumotaan päätös 2009/587/EC.
3 artikla
Tämä päätös on osoitettu Maltan tasavallalle.
Tehty Brysselissä
                                                                       Neuvoston
puolesta
                                                                       Puheenjohtaja
[1]               EUVL L
202, 4.8.2009, s. 42.
[2]               Vuoden
2008 julkisen talouden alijäämä tarkennettiin myöhemmin nykyiseen 4,6
prosenttiin suhteessa BKT:hen ja velka 62,0 prosenttiin suhteessa BKT:hen
[3]               EYVL L 209, 2.8.1997,
s. 6.
[4]               EUVL L 145, 10.6.2009,
s. 1.
[5]               EYVL L 209, 2.8.1997,
s. 1.


Tärkeä oikeudellinen huomautus

|

52005SC0011

Suositus: 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 3 kohdan mukainen neuvoston lausunto Alankomaiden tarkistetusta vakausohjelmasta vuosiksi 2004–2007  /* SEK/2005/0011 lopull. */

	Bryssel 11.1.2005SEK(2005) 11 lopullinenSuositus:7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 3 kohdan mukainen NEUVOSTON LAUSUNTOAlankomaiden tarkistetusta vakausohjelmasta vuosiksi 2004–2007(komission esittämä)PERUSTELUTJulkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1466/97[1] säädetään, että yhtenäisvaluuttaan osallistuvien eli yhteisen rahan käyttöön ottaneiden jäsenvaltioiden oli esitettävä neuvostolle ja komissiolle vakausohjelmat 1 päivään maaliskuuta 1999 mennessä. Asetuksen 5 artiklan mukaisesti neuvosto tutkii kutakin vakausohjelmaa komission ja perustamissopimuksen 114 artiklassa määrätyn komitean (talous- ja rahoituskomitean) arvioiden perusteella. Neuvosto tutkii ohjelman ja antaa siitä edellä mainitun komission suosituksen perusteella ja talous- ja rahoituskomiteaa kuultuaan lausunnon. Asetuksessa säädetään, että jäsenvaltioiden on vuosittain toimitettava tarkistetut vakausohjelmansa, jotka neuvosto voi tarvittaessa myös tutkia samojen menettelyiden mukaisesti.Koska Alankomaiden julkisen talouden alijäämä suhteessa BKT:hen oli vuonna 2003 3,2 prosenttia, neuvosto päätti 2 päivänä kesäkuuta 2004, että Alankomaissa oli liiallinen julkisen talouden alijäämä ja antoi suosituksen liiallisen alijäämän korjaamisesta viimeistään vuonna 2005. Erityisesti suositeltiin, että vuoteen 2005 mennessä toteutettaisiin pääasiassa rakenteellisia korjaavia toimenpiteitä, jotka supistaisivat alijäämää vähintään puoli prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen. Ecofin-neuvosto tarkasteli istunnossaan 21 päivänä lokakuuta 2004 Alankomaiden toteuttamia toimia ja päätteli komission esittämän arvioinnin mukaisesti, että ne vaikuttivat tarkasteluajankohtana riittäviltä korjaamaan liiallisen alijäämän määräajassa. Komissio ja neuvosto jatkavat toimien seurantaa. Tarkistetun vakausohjelman arviointi on osa tätä jatkuvaa seurantaa.Alankomaat toimitti 4 päivänä marraskuuta 1998 ensimmäisen vakausohjelmansa, joka kattoi vuodet 1999–2002. Neuvosto antoi ohjelmasta lausunnon 1 päivänä joulukuuta 1998. Tämän jälkeen ohjelmaa on tarkistettu vuosittain. Uusin tarkistettu vakausohjelma toimitettiin 23 päivänä marraskuuta 2004. Komission yksiköt ovat suorittaneet tarkistetun ohjelman teknisen arvioinnin ottaen huomioon komission syksyn 2004 talousennusteet, käytännesäännöt[2], potentiaalisen tuotannon ja suhdannekorjattujen rahoitusasemien arvioinnissa yhteisesti hyväksytyt menetelmät, vuosien 2003–2005 talouspolitiikan laajoissa suuntaviivoissa annetut suositukset ja ne periaatteet, jotka esitetään komission finanssipolitiikan koordinoinnin tehostamisesta 27 päivänä marraskuuta 2002 neuvostolle ja Euroopan parlamentille antamassa tiedonannossa ja jotka neuvosto on hyväksynyt[3]. Arvioinnin tulokset ovat seuraavat:-  Alankomaiden vakausohjelman vuoden 2004 tarkistus, joka kattaa kauden 2004–2007, toimitettiin 23 päivänä marraskuuta 2004 sen jälkeen, kun hallitus oli sen hyväksynyt. Tarkistetussa ohjelmassa esitetyt monivuotiset ennusteet perustuvat pääasiassa vuoden 2005 talousarvioon, joka esitettiin parlamentille 21 päivänä syyskuuta 2004.[4] Tarkistettu ohjelma noudattaa enimmäkseen vakaus- ja lähentymisohjelmien sisältöä ja muotoa koskevia käytännesääntöjä. Se kattaa kaikki vaaditut alat ja siinä esitetään kaikki edellytetyt pakolliset muuttujat sekä suurin osa valinnaisista muuttujista, eräitä potentiaalista tuotantoa koskevia tietoja lukuun ottamatta.-  Alankomaiden talouspolitiikan tutkimuslaitos on laatinut tarkistuksessa esitetyn makrotaloudellisen skenaarion. Tarkistetussa ohjelmassa talouden odotetaan elpyvän vähitellen. Kokonaistuotanto kasvaisi 1½ prosenttia vuonna 2005, minkä jälkeen kasvu kiihtyisi 2½ prosenttiin vuodesta 2006 lähtien. Tärkeimpiä muuttujia koskevat ennusteet vuosiksi 2004–2006 vastaavat pitkälti komission yksiköiden syksyn 2004 talousennusteessa esitettyjä arvioita. Hyödykkeiden hinnoista, valuuttakursseista ja kaupan volyymista käytettävissä olevien tuoreimpien tietojen perusteella tarkistuksessa esitetty vuosien 2005–2006 makrotaloudellinen skenaario vaikuttaisi kuitenkin optimistiselta. Erityisen optimistisia ovat vuoden 2005 talouskasvua koskevat ennusteet. Vuoden 2007 kasvuarviot vaikuttavat uskottavilta arvioidun potentiaalisen kasvuvauhdin perusteella ja sen johdosta, että negatiivisen tuotantokuilun odotetaan pienenevän vähitellen noususuhdanteen aikana. Tarkistetussa ohjelmassa esitetyn makrotaloudellisen skenaarion (jonka laadinnassa on käytetty yhteisesti hyväksyttyä menetelmää) potentiaalista kasvuvauhtia ja tuotantokuilua koskevat luvut vaikuttavat uskottavilta. Ohjelman inflaatioennusteet lienevät realistisia.-  Tarkistetun ohjelman julkisen talouden strategian ensisijaisena tavoitteena on vähentää julkisen talouden alijäämää siten, että se alittaa perustamissopimuksen mukaisen 3 prosentin viitearvon suhteessa BKT:hen vuoteen 2005 mennessä. Tämän vuoksi siihen sisältyy ohjelmakauden alkuun ajoittuva vakauttaminen, jossa keskitytään erityisesti vuosiin 2004 ja 2005. Vuodelle 2005 tarkoitetut korjaavat toimenpiteet vastaavat yhteensä puolta prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen. Tarkistetussa ohjelmassa ennustetaan, että julkisen talouden alijäämä supistuu julkisen talouden vakauttamisen ja talouden odotetun asteittaisen elpymisen yhteisvaikutuksesta 3,0 prosentista suhteessa BKT:hen vuonna 2004 2,6 prosenttiin vuonna 2005, 2,1 prosenttiin vuonna 2006 ja 1,9 prosenttiin vuonna 2007. Suhdannekorjatun alijäämän odotetaan vähenevän koko kaudella ja supistuvan 1,6 prosentista suhteessa BKT:hen vuonna 2004 1,2 prosenttiin vuonna 2005. Suhdannekorjatun rahoitusaseman ei odoteta kuitenkaan enää paranevan vuonna 2006. Sen odotetaan jopa heikkenevän jonkin verran vuonna 2007, jolloin alijäämän ennustetaan olevan 1,3 prosenttia suhteessa BKT:hen. Julkisen talouden strategiaan kuuluu reaalimääräisten menokattojen käyttäminen menojen kasvun hillitsemiseksi sekä pitkän aikavälin tavoitteena julkisen talouden kestävyyden varmistaminen. Nämä toimet ovat edellisessä tarkistuksessa esitetyn strategian mukaisia. Julkisten investointien odotetaan pysyvän ennallaan tarkistetun ohjelman kattamalla kaudella. Niiden ennustetaan olevan hieman yli 3 prosenttia suhteessa BKT:hen, kun EU:n keskiarvo vuonna 2004 oli 2,4 prosenttia suhteessa BKT:hen.-  Tarkistetun ohjelman julkista taloutta koskevat ennusteet vaikuttavat uskottavilta ja niihin liittyvät epävarmuustekijät ovat pitkälti tasapainossa. Alijäämäennusteisiin liittyvät eräät riskit johtuvat makrotalouden näkymiin kohdistuvista riskeistä. Lisäksi hallituksen ja työmarkkinaosapuolten 5 päivänä marraskuuta 2004 tekemästä sopimuksesta julkiselle taloudelle aiheutuvia kustannuksia ei ole sisällytetty tarkistettuun ohjelmaan. Myös terveydenhuollon uudistuksen ja eläkeuudistuksen toteuttamiseen liittyvä epävarmuus voi johtaa alijäämän suurenemiseen. Näitä riskejä lieventää kuitenkin öljyn hinnan noususta johtuva maakaasun myyntitulojen kasvu ja se, että talouden toimeliaisuuteen perustuvat verotulot on tarkistuksen perusskenaariossa arvioitu varovaisesti. Kun julkisen talouden tavoitteisiin liittyvät riskit otetaan huomioon, Alankomaat näyttäisi edistyvän suunnitellun mukaisesti liiallisen alijäämänsä korjaamiseksi vuoteen 2005 mennessä eli neuvoston asettamassa määräajassa. Liiallisen alijäämän korjaamista seuraava julkisen talouden vakauttamissuunnitelma ei ole kuitenkaan riittävän kunnianhimoinen, sillä se ei takaa julkiselle taloudelle keskipitkän aikavälin tavoitteeksi asetetun lähellä tasapainoa olevan rahoitusaseman saavuttamista ohjelmakaudella. Lisäksi tarkistetun ohjelman mukainen finanssipolitiikan viritys ei näytä tarjoavan tällä kaudella (vuosina 2006–2007) riittävää varmuusmarginaalia sen varmistamiseksi, ettei alijäämä ylitä 3 prosentin viitearvoa suhteessa BKT:hen talouden normaaleissa suhdannevaihteluissa.-  Tarkistetun ohjelman mukaan julkinen velka suhteessa BKT:hen ei ylitä 60 prosentin viitearvoa. Se nousee hieman yli 56 prosentista suhteessa BKT:hen vuonna 2004 hieman yli 58 prosenttiin kunakin vuonna vuosina 2005–2007. Nimellisen BKT:n kasvun kiihtyminen kumoaa pääosin jatkuvien alijäämien velkasuhdetta kasvattavan vaikutuksen. Tarkistetussa ohjelmassa odotetaan virta-varanto-korjausten kasvattavan velkaa jonkin verran vuosina 2005–2007 sen jälkeen, kun niillä yksityistämistulojen ansiosta vähennettiin velkaa kaudella 2000–2003. Sopeutukset pysyisivät kuitenkin suhteellisen pieninä ja vastaisivat alle puolta prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen. Ennusteet vastaavat pitkälti komission yksiköiden syksyn 2004 ennusteita. Velkasuhteeseen kohdistuvat riskit vastaavat alijäämäennusteisiin kohdistuvia riskejä ja näyttävät olevan pitkälti tasapainossa.-  Tarkistetussa ohjelmassa tarkastellaan myös lyhyesti hallituksen rakenneuudistusohjelmaa, johon sisältyy pitkälle menevä sosiaaliturva-, eläke- ja terveydenhuoltojärjestelmien uudistaminen, jonka tarkoituksena on parantaa julkisen talouden kestävyyttä ja lisätä työvoimaosuutta. Lisäksi siinä esitellään hallinnollisten rasitteiden vähentämisen myönteistä vaikutusta työllisyyteen ja talouden toimeliaisuuteen. Uudistusten pitäisi auttaa parantamaan Alankomaiden julkisen talouden kestävyyttä. Useiden alojen, kuten terveydenhuolto- ja eläkeuudistuksen osalta on kuitenkin osin epävarmaa, kuinka tehokkaasti ehdotetut toimenpiteet vaikuttavat käytännössä talouden toimijoiden käyttäytymiseen ja siten varmistavat suunnitellut julkisen talouden säästöt. Lisäksi näyttäisi siltä, että potentiaalista kasvua vahvistavien rakenneuudistusten myönteiset vaikutukset julkiseen talouteen tuntuvat pääasiassa vasta tarkistetun ohjelman kattaman kauden jälkeen. Toisaalta eräät nettotuloja lyhyellä aikavälillä kasvattavat toimenpiteet, kuten pieni- ja keskituloisten marginaaliverokiilan kasvattaminen, eivät välttämättä ole optimaalisia talouden rakenteen parantamisen kannalta.-  Alankomaat on suhteellisen suotuisassa asemassa julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyden suhteen, vaikka väestön ikääntyminen nostaakin ennusteiden mukaan huomattavasti julkisia menoja. Sosiaaliturvan, eläkkeiden ja terveydenhuollon käynnissä olevista uudistuksista huolimatta nykyiseen politiikkaan sisältyy kuitenkin eräitä kestävyyteen liittyviä riskejä. Tarkistetussa ohjelmassa esitetty strategia perustuu pääasiassa työvoimaosuutta lisääviin ja ikääntymisestä johtuvia menoja hillitseviin toimenpiteisiin. Koska vanhushuoltosuhteen ennustetaan kasvavan, ikääntymiseen liittyvien menojen kehitystä muuttavat ja työvoimaosuutta edelleen nostavat lisäuudistukset ovat avaintekijä pitkän aikavälin kestävyyden turvaamisessa.-  Tarkistetussa ohjelmassa esitetyn talouspolitiikan voidaan todeta noudattavan osittain julkista taloutta koskevia maakohtaisia talouspolitiikan laajoja suuntaviivoja. Sen perusteella sovellettavissa julkisen talouden puitteissa on sitouduttu menokattoihin. Lisäksi on käynnistetty liiallista alijäämää korjaava julkisen talouden sopeuttaminen. Kokonaisalijäämän odotetaan kuitenkin supistuvan varsin hitaasti vuonna 2006 ja erityisesti vuonna 2007. Suhdannetasoitettu alijäämä ei myöskään supistuisi vähintään puolella prosentilla suhteessa BKT:hen kumpanakaan vuonna. Myöskään julkisen talouden rahoitusaseman ei odoteta olevan lähellä tasapainoa tai ylijäämäinen tarkistetun ohjelman kattamalla ajanjaksolla.-  Edellä esitetyn arvioinnin perusteella Alankomaille suositellaan, että se toteuttaa tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että liiallisen alijäämän korjaamisen jälkeen saavutetaan ja säilytetään lähellä tasapainoa oleva julkisen talouden rahoitusasema.Keskeisten makrotaloutta ja julkista taloutta koskevien ennusteiden vertailu2004 | 2005 | 2006 | 2007 |Kokonaistuotanto (muutos, %) | VO marraskuu 2004 | 1¼ | 1½ | 2½ | 2½ |KOM | 1,4 | 1,7 | 2,4 | n.a. |VO lokakuu 2003 | 1 | 2½ | 2½ | 2½ |YKHI-inflaatio (%) | VO marraskuu 2004 | 1¼ | 1¼ | 1½ | 1½ |KOM | 1,2 | 1,3 | 1,4 | n.a. |VO lokakuu 2003 | 1,5 | 1½ | 1½ | 1½ |Julkisen talouden rahoitusasema (% of GDP) | VO marraskuu 2004 | -3.0 | -2,6 | -2,1 | -1,9 |KOM | -2,9 | -2,4 | -2,1 | n.a. |VO lokakuu 2003 | -2,3 | -1,6 | -0,9 | -0,6 |Perusjäämä (% suhteessa BKT:hen) | VO marraskuu 2004 | -0,1 | 0,3 | 0,7 | 0,8 |KOM | 0,0 | ½ | 0,9 | n.a. |VO lokakuu 2003 | 0,.6 | 1,.2 | 1,.8 | 2,.1 |Suhdannekorjattu rahoitusasema (% suhteessa BKT:hen) | VO marraskuu 20041 | -1,6 | -1,2 | -1,2 | -1,3 |KOM | -1,4 | -1,0 | -1,0 | n.a. |VO lokakuu 20031 | -0,7 | -0,3 | -0,2 | -0,2 |Julkinen bruttovelka (% suhteessa BKT:hen | VO marraskuu 2004 | 56,3 | 58,1 | 58,6 | 58,3 |KOM | 55,7 | 58 | 58,4 | n.a. |VO lokakuu 2003 | 54,5 | 53,7 | 53,0 | 52,2 |1Komission yksiköiden laskelmat ohjelmassa esitettyjen tietojen perusteella. Lähteet: Vakausohjelma (VO); komission yksiköiden syksyn 2004 talousennusteet (KOM); komission yksiköiden laskelmat. Tarkistetussa ohjelmassa ennustetut kasvuluvut on pyöristetty lähimpään prosenttiyksikön neljännekseen. |Tämän arvioinnin perusteella komissio on hyväksynyt oheisen suosituksen neuvoston lausunnoksi Alankomaiden tarkistetusta vakausohjelmasta ja esittää sen edelleen neuvostolle.Suositus:7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 3 kohdan mukainen NEUVOSTON LAUSUNTOAlankomaiden tarkistetusta vakausohjelmasta vuosiksi 2004–2007EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisöstä tehdyn sopimuksen,ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97[5] ja erityisesti sen 5 artiklan 3 kohdan,ottaa huomioon komission suosituksen,on kuullut talous- ja rahoituskomiteaa,ON ANTANUT TÄMÄN LAUSUNNON:Neuvosto tarkasteli [18 päivänä tammikuuta] 2005 Alankomaiden tarkistettua vakausohjelmaa, joka kattaa vuodet 2004–2007. Ohjelma vastaa pääpiirteissään tietovaatimuksia, jotka tarkistetuissa käytännesäännöissä asetetaan vakaus- ja lähentymisohjelmien sisällölle ja muodolle.Ohjelman perustana olevassa makrotaloudellisessa skenaariossa ennustetaan kokonaistuotannon kasvun nopeutuvan 1 prosentista vuonna 2004 1 ½ prosenttiin vuonna 2005 ja keskimäärin 2 ½ prosenttiin ohjelmakauden loppuaikana. Tämä skenaario näyttää heijastavan varsin optimistisia kasvuodotuksia, kun hyödykkeiden hintojen, valuuttakurssien ja kaupan volyymin viimeaikainen kehitys otetaan huomioon. Ohjelman inflaatioennusteet lienevät realistisia.Neuvosto päätti 2 päivänä kesäkuuta 2004, että Alankomaissa oli liiallinen julkisen talouden alijäämä ja antoi suosituksen tilanteen korjaamisesta vuoteen 2005 mennessä. Suosituksen mukaisesti ohjelman julkisen talouden strategian ensisijaisena tavoitteena on vähentää julkisen talouden alijäämää siten, että se alittaa perustamissopimuksen mukaisen 3 prosentin viitearvon suhteessa BKT:hen vuoteen 2005 mennessä. Tämän vuoksi siihen sisältyy ohjelmakauden alkuun ajoittuva vakauttaminen, jossa keskitytään erityisesti vuosiin 2004 ja 2005. Julkisen talouden strategiaan kuuluu myös reaalimääräisten menokattojen käyttäminen menojen kasvun hillitsemiseksi sekä pitkän aikavälin tavoitteena julkisen talouden kestävyyden varmistaminen. Samanaikaisesti jatketaan merkittäviä julkisia investointeja. Niiden määrä olisi koko ohjelmakaudella keskimäärin hieman yli 3 prosenttia suhteessa BKT:hen, kun EU:n keskiarvo vuonna 2004 oli 2,4 prosenttia suhteessa BKT:hen.Ohjelman julkista taloutta koskevien ennusteiden riskit näyttävät olevan pitkälti tasapainossa. Makrotaloudellisesta skenaariosta sekä hallituksen ja työmarkkinaosapuolten 5 päivänä marraskuuta 2004 tekemän sopimuksen perusteella julkiselle taloudelle aiheutuvista kustannuksista johtuvia riskejä lieventävät suurelta osin öljyn hinnan noususta johtuva maakaasun myyntitulojen kasvu ja se, että noususuhdanteen talouden toimeliaisuuteen perustuvat verotulot on arvioitu varovaisesti. Tämän riskiarvioinnin perusteella ohjelman mukainen finanssipolitiikan viritys näyttää riittävän alijäämän supistamiseen alle 3 prosentin viitearvon suhteessa BKT:hen vuoteen 2005 mennessä. Se ei kuitenkaan näytä tarjoavan riittävää varmuusmarginaalia sen varmistamiseksi, ettei alijäämä sitä seuraavina vuosina ylitä viitearvoa talouden normaaleissa suhdannevaihteluissa. Finanssipolitiikan viritys ei myöskään näytä riittävältä varmistamaan sitä, että vakaus- ja kasvusopimuksen keskipitkän aikavälin tavoitteena oleva lähellä tasapainoa oleva julkisen talouden rahoitusasema saavutetaan ohjelmakauden aikana.Julkisen velan arvioidaan olevan 56,3 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2004, mikä alittaa perustamissopimuksessa asetetun 60 prosentin viitearvon suhteessa BKT:hen. Ohjelmassa ennustetaan julkisen velan kasvavan kahdella prosenttiyksiköllä ohjelmakauden aikana.Ohjelmassa esitetyn julkisen talouden strategian mukaan Alankomaat on suhteellisen suotuisassa asemassa julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyden suhteen, vaikka väestön ikääntyminen nostaakin ennusteiden mukaan huomattavasti julkisia menoja. Ohjelmassa ennustetaan vanhushuoltosuhteen kasvavan. Tämän johdosta ja koska ohjelmasta puuttuvat lisätoimet julkisen talouden vakauttamiseksi ja lähellä tasapainoa olevan tai ylijäämäisen rahoitusaseman saavuttamiseksi keskipitkällä aikavälillä, ikääntymiseen liittyvien menojen kehitystä muuttavat ja työvoimaosuutta edelleen nostavat lisäuudistukset vähentäisivät pitkän aikavälin kestävyyteen liittyviä riskejä.Ohjelmassa esitetyn talouspolitiikan voidaan todeta noudattavan osittain julkista taloutta koskevia maakohtaisia talouspolitiikan laajoja suuntaviivoja. Sen perusteella sovellettavissa julkisen talouden puitteissa on sitouduttu menokattoihin. Lisäksi on käynnistetty liiallista alijäämää korjaava julkisen talouden sopeuttaminen. Kokonaisalijäämän odotetaan kuitenkin supistuvan varsin hitaasti vuonna 2006 ja erityisesti vuonna 2007. Suhdannetasoitettu alijäämä ei myöskään näyttäisi kehittyvän kohti keskipitkän aikavälin tavoitteeksi asetettua lähellä tasapainoa olevaa rahoitusasemaa vuoden 2005 jälkeen.* * *Edellä esitetyn arvioinnin perusteella Alankomaille suositellaan, että se jatkaa toimia sen varmistamiseksi, että alijäämä supistuu alle 3 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuoteen 2005 mennessä. Sen on myös toteutettava tarvittavat toimenpiteet, jotta tämän jälkeen saavutetaan lähellä tasapainoa oleva julkisen talouden rahoitusasema.Alankomaiden tarkistetun vakausohjelman keskeiset ennusteet2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 |Kokonaistuotannon kasvu (%) YKHI-inflaatio (%) Julkisen talouden rahoitusasema (% suhteessa BKT:hen) Perusjäämä (% suhteessa BKT:hen) Suhdannekorjattu julkisen talouden rahoitusasema (% suhteessa BKT:hen)1 Julkisen talouden bruttovelka (% suhteessa BKT:hen) | -0,9 2,2 -3,2 -0,3 -1,9 54,1 | 1 ¼ 1 ¼ -3,0 -0,1 -1,6 56,3 | 1 ½ 1 ¼ -2,6 0,3 -1,2 58,1 | 2 ½ 1 ½ -2,1 0,7 -1,2 58,6 | 2 ½ 1 ½ -1,9 0,8 -1,3 58,3 |1 Komission yksiköiden laskelmat, joissa ohjelmassa esitettyihin tietoihin sovelletaan yhteisesti hyväksyttyä menetelmää. |[1] EYVL L 209, 2.8.1997. Tässä tekstissä mainitut asiakirjat löytyvät seuraavalta Internet-sivustolta: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[2] Talous- ja rahoituskomitean tarkistettu lausunto vakaus- ja lähentymisohjelmien sisällöstä ja muodosta, hyväksytty Ecofin-neuvostossa 10.7.2001.[3] KOM(2002) 668 lopullinen, 27.11.2002.[4] Parlamentti teki vuoden 2005 talousarvioon useita muutoksia, jotka eivät kuitenkaan vaikuttaneet merkittävästi tärkeimpiin julkisen talouden kokonaislukuihin.[5] EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1. Tässä tekstissä mainitut asiakirjat löytyvät seuraavalta Internet-sivustolta: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.


title: Neuvoston suositus, annettu 20 päivänä marraskuuta 2008 , nuorten vapaaehtoisten liikkuvuudesta Euroopan unionissa

text:
               13.12.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 319/8

      NEUVOSTON SUOSITUS,
   annettu 20 päivänä marraskuuta 2008,
   nuorten vapaaehtoisten liikkuvuudesta Euroopan unionissa
   (2008/C 319/03)
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 149 artiklan 4 kohdan,
   ottaa huomioon komission ehdotuksen,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Nuorten vapaaehtoisten liikkuvuus on osa henkilöiden vapaata liikkuvuutta, joka on suojattu perustamissopimuksen 18 artiklan nojalla.

               (2)

               Yhteisö voi toteuttaa toimenpiteitä nuorten vapaaehtoisten liikkuvuuden edistämiseksi tehostamalla vapaaehtoistoiminnan järjestäjien yhteistyötä perustamissopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä suosituksessa ei ylitetä sitä, mikä on tämän tavoitteen saavuttamiseksi tarpeen.

               (3)

               Sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin ja heidän perheenjäseniinsä 14 päivänä kesäkuuta 1971 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 1408/71 (1) ja siihen liittyvät säännökset kattavat vain ne vapaaehtoiset, jotka kuuluvat kansallisen sosiaaliturvalainsäädännön piiriin, minkä johdosta sosiaaliturvaan liittyvät seikat voivat joskus saada luopumaan vapaaehtoistyöhön ryhtymisestä toisessa jäsenvaltiossa.

               (4)

               Opiskelijoiden, koulutuksessa olevien, vapaaehtoisten, opettajien ja kouluttajien liikkuvuudesta Euroopan yhteisössä 10. heinäkuuta 2001 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston suosituksessa 2001/613/EY (2) jäsenvaltioita kehotetaan toteuttamaan yhteisön lainsäädännön mukaisesti ja kansallisen lainsäädäntönsä puitteissa aiheellisina pitämänsä toimenpiteet sen varmistamiseksi, että vapaaehtoisia ja heidän perheitään ei kohdella eriarvoisesti asiaankuuluvan sosiaalisen suojelun eli esimerkiksi terveydenhoidon ja sosiaalihuollon takia, mikä saattaisi haitata heidän liikkuvuuttaan.

               (5)

               Suosituksessa 2001/613/EY ja koulutukseen liittyvästä valtioiden rajat ylittävästä liikkuvuudesta yhteisössä (liikkuvuutta koskeva eurooppalainen laatuperuskirja) joulukuun 18 päivänä 2006 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston suosituksessa 2006/961/EY (3) viitataan nimenomaisesti vapaaehtoisiin.

               (6)

               Kolmansien maiden kansalaisten opiskelua, opiskelijavaihtoa, palkatonta harjoittelua tai vapaaehtoistyötä varten tapahtuvan maahanpääsyn edellytyksistä 13 päivänä joulukuuta 2004 annetussa neuvoston direktiivissä 2004/114/EY (4) säädetään mahdollisuudesta myöntää erityisiä oleskelulupia kolmansien maiden kansalaisille, jotka hakevat pääsyä jäsenvaltion alueelle vapaaehtoistyötä varten.

               (7)

               Nuorten vapaaehtoistoimintaa koskevista yhteisistä tavoitteista annetussa neuvoston ja neuvostossa 15 päivänä marraskuuta 2004 kokoontuneiden jäsenvaltioiden hallitusten edustajien päätöslauselmassa sekä nuorten vapaaehtoistoimintaa koskevien yhteisten tavoitteiden täytäntöönpanosta annetussa neuvoston ja neuvostossa 16 päivänä marraskuuta 2007 kokoontuneiden jäsenvaltioiden hallitusten edustajien päätöslauselmassa (5) asetettiin nuorten vapaaehtoistoiminnalle yhteiset tavoitteet, ehdotettiin hyvien toimintatapojen vaihtamista ja vertaisoppimista näiden tavoitteiden täytäntöönpanon tehostamiseksi sekä kehotettiin jäsenvaltioita pohtimaan käytännön keinoja edistymisen mittaamiseksi. Viimeksi mainitussa päätöslauselmassa komissiota kehotettiin myös tekemään nuorten vapaaehtoistoiminnan edistämistä ja tunnustamista koskevia uusia ehdotuksia.

               (8)

               Euroopan parlamentti hyväksyi huhtikuussa 2008 mietinnön, joka koski vapaaehtoistyön roolia taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden edistämisessä ja jossa jäsenvaltioita sekä alueellisia ja paikallisia viranomaisia kehotettiin tunnustamaan vapaaehtoistyön arvo sosiaalisen ja taloudellisen yhteenkuuluvuuden edistäjänä ja jossa suositeltiin rajatylittävien vapaaehtoishankkeiden tukemista,

         TOTEAA, ETTÄ:

               1.

               tässä suosituksessa rajatylittävällä vapaaehtoistoiminnalla tarkoitetaan seuraavaa: kaikille nuorille avointa, selkeissä puitteissa tapahtuvaa pitkäaikaista yleisen edun mukaista toimintaa, johon nuoret omasta tahdostaan osallistuvat muualla kuin asuinmaassaan korvauksetta tai nimellistä korvausta ja/tai kulujen korvaamista vastaan. Vapaaehtoistoiminta ei saa haitata tai korvata mahdollista tai olemassa olevaa palkkatyötä;

               2.

               vapaaehtoistoiminta on epäviralliseen oppimiseen ja arkioppimiseen liittyvä rikastuttava kokemus, joka parantaa nuorten ammatillisia taitoja ja osaamista, tukee heidän työllistyvyyttään ja yhteisvastuullisuuttaan, kehittää heidän sosiaalisia taitojaan, helpottaa heidän integroitumistaan yhteiskuntaan ja vahvistaa aktiivista kansalaisuutta;

               3.

               Euroopassa harjoitetaan hyvin monenlaista vapaaehtoistoimintaa, jota järjestävät kansalaisjärjestöt ja viranomaiset. Nämä erilaiset toiminnat olisi säilytettävä, niitä olisi kehitettävä edelleen ja tällaisen toiminnan järjestäjien välistä yhteistyötä olisi helpotettava;

               4.

               rajatylittävä liikkuvuus Euroopassa voi olla tärkeä väline koulutuksen, työllisyyden sekä alueellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden edistämisessä, ja se voi myös auttaa lisäämään keskinäistä ymmärtämystä ja aktiivista osallistumista yhteiskuntaan. Tämä koskee erityisesti nuoria työmarkkinoilla, joilla arvostetaan yhä enemmän sopeutumiskykyä ja joustavuutta;

               5.

               paikalliset yhteisöt, jotka ottavat vastaan nuoria vapaaehtoisia, hyötyvät suuresti heidän toiminnastaan, joka voi liittyä moniin eri aloihin, kuten sosiaalisen osallisuuden edistämiseen, kulttuuriperinnön säilyttämiseen, sukupolvien välisen yhteisvastuullisuuden vaalimiseen tai ympäristön suojelemiseen. Samalla tällainen toiminta rikastuttaa vastaanottavien yhteisöjen kulttuurista monimuotoisuutta;

               6.

               vapaaehtoistoiminta on ollut avoimen koordinointimenetelmän painopiste nuorisopolitiikan alalla, ja lukuisia hyviä käytäntöjä on jo määritelty. Tässä yhteydessä EU:n Nuoriso-ohjelmaan vuodesta 1996 alkaen kuulunut nuorten eurooppalaisen vapaaehtoistyön tukimuoto on tarjonnut nuorille mahdollisuuden osallistua vapaaehtoistoimintaan eri aloilla. Nykyisellä Youth in Action -nuorisotoimintaohjelmalla vahvistetaan tätä tukimuotoa;

               7.

               näistä toimista huolimatta nuorten vapaaehtoisten liikkuvuudelle Euroopassa voi yhä olla esteitä, ja tällä suosituksella pyritään siksi ensisijaisesti luomaan puitteet, joissa jäsenvaltiot voivat tehostaa yhteistyötään, tämän kuitenkaan rajoittamatta niiden kansallisten olosuhteiden moninaisuutta;

               8.

               vapaaehtoistoiminnan järjestäjien parempi yhteistyö eri maissa ja runsaampi tiedonvaihto voivat innostaa kaikkia nuoria eurooppalaisia kansalaisuudesta riippumatta osallistumaan enemmän vapaaehtoistyöhön kolmansissa maissa;

               9.

               heikommassa asemassa oleviin nuoriin olisi kiinnitettävä erityistä huomiota, sillä vapaaehtoistyö tarjoaa erityisen arvokkaan mahdollisuuden liikkuvuuteen niille nuorille, jotka muuten eivät voisi yhtä paljon tai lainkaan hyötyä liikkuvuusohjelmista.

         SUOSITTAA, ETTÄ JÄSENVALTIOT:

               A.

               edistävät nuorten vapaaehtoisten liikkuvuutta Euroopassa tehostamalla vapaaehtoistoiminnan järjestäjien, jotka voivat olla kansalaisjärjestöjä tai viranomaisia, yhteistyömahdollisuuksia eri maissa niin, että kaikilla nuorilla on halutessaan mahdollisuus tehdä vapaaehtoistyötä Euroopassa;

               B.

               helpottavat tätä varten seuraavien toimintalinjojen kehittämistä ottaen asianmukaisesti huomioon vapaaehtoistoiminnan kansalliset puitteet ja sitä koskevan lainsäädännön, yleiset kansalliset prioriteetit ja olemassa olevat paikalliset mahdollisuudet sekä julkisia menoja koskevat kansalliset järjestelmät:

                           1.

                           tietämyksen lisääminen vapaaehtoistoiminnasta jäsenvaltion omalla alueella ja tämän tiedon toimittaminen Euroopan komissiolle edelleen levitettäväksi;

                           2.

                           kansainvälisen vapaaehtoistoiminnan mahdollisuuksia koskevan tiedon asettaminen helposti nuorten, nuorisotyötä tekevien ja nuorisojärjestöjen saataville;

                           3.

                           oikeuksia ja mahdollisuuksia, jotka perustuvat rajatylittävää vapaaehtoistoimintaa koskevaan EU:n ja jäsenvaltioiden lainsäädäntöön, koskevan tiedon asettaminen kaikkien asiaankuuluvien toimijoiden saataville;

                           4.

                           tiedonvaihdon edistäminen vapaaehtoistoiminnan mahdollisuuksista muissa jäsenvaltioissa ja niiden menettelyjen yksinkertaistaminen, joita on noudatettava, jotta eri jäsenvaltioista tulevat nuoret vapaaehtoiset voivat helpommin osallistua vapaaehtoistyöhön muissa jäsenvaltioissa;

                           5.

                           joustavan lähestymistavan omaksuminen mahdollisuuksien mukaan tilaisuuksien luomiseksi rajatylittävälle vapaaehtoistoiminnalle Euroopassa esimerkiksi seuraavin toimin:

                                       —

                                       tuetaan rajatylittävien vapaaehtoisten vastaanottamiseen liittyvien valmiuksien kehittämistä,

                                       —

                                       tuetaan yhteyspisteiden luomista nuorille eurooppalaisille vapaaehtoisille Youth in Action -nuorisotoimintaohjelman kansallisten toimistojen yhteyteen silloin, kun se on mahdollista,

                                       —

                                       edistetään sellaisten olemassa olevien eurooppalaisten järjestelmien käyttämistä, jotka voivat helpottaa nuorten liikkuvuutta, kuten esimerkiksi liikkuvuutta edistävät kortit,

                                       —

                                       edistetään nuorisotyötä tekevien ja nuorisojärjestöissä toimivien rajatylittävää liikkuvuutta,

                                       —

                                       tuetaan nuorisotyötä tekeville sekä nuorisojärjestöissä, paikallisviranomaisissa ja yhteiskuntapalvelujen parissa työskenteleville suunnattavan tiedotuksen ja koulutuksen kehittämistä nuorten rajatylittävän vapaaehtoistoiminnan osalta;

                           6.

                           nuorten tietoisuuden lisääminen monikulttuuristen taitojen ja kielten opiskelun merkityksestä niiden esteiden vähentämiseksi, jotka haittaavat heidän rajatylittävää liikkuvuuttaan;

                           7.

                           vapaaehtoistoiminnan järjestäjien kannustaminen kehittämään itsearviointivälineitä nuorten eurooppalaisesta vapaaehtoistyöstä saatujen kokemusten pohjalta, jotta rajatylittävään vapaaehtoistyöhön osallistuville vapaaehtoisille voidaan taata tällaisen toiminnan laatu;

                           8.

                           sekä lähettävien että vastaanottavien jäsenvaltioiden järjestäjien kannustaminen tekemään keskenään yhteistyötä, jotta voitaisiin taata nuorten vapaaehtoisten ja palvelujen vastaanottajien suojelu. Tähän pitäisi sisältyä riittävästi tietoa vapaaehtoistoiminnasta, sen järjestäjistä ja vapaaehtoisista, jotta molemmat osapuolet voisivat tehdä tietoon perustuvan päätökseen toiminnan soveltuvuudesta ja noudattaa mahdollisia lakiin perustuvia vaatimuksia;

                           9.

                           muiden asiaa koskevien sosiaaliturvasäännösten tarkasteleminen asiaankuuluvilla EU:n olemassa olevilla foorumeilla EU:n ja jäsenvaltioiden lainsäädännön tarjoamien mahdollisuuksien täysimääräiseksi hyödyntämiseksi;

                           10.

                           vapaaehtoistyön aikana syntyneiden oppimistulosten asianmukaisen tunnustamisen edistäminen mahdollisten yhteisön säännösten mukaisesti ja mahdollisten pätevyyksiä ja tutkintoja koskevien kansallisten järjestelmien tai viitekehysten puitteissa;

                           11.

                           sellaisten EU:n välineiden käyttämisen edistäminen, joilla voidaan helpottaa rajatylittävää vapaaehtoistoimintaa varmistamalla tutkintojen ja pätevyyksien avoimuus (esimerkiksi Europass, Youthpass ja eurooppalainen tutkintojen viitekehys);

                           12.

                           erityisen huomion kiinnittäminen heikommassa asemassa oleviin nuoriin, jotta parannetaan heidän mahdollisuuksiaan osallistua vapaaehtoistoimintaan sekä erityisesti rajatylittävään vapaaehtoistoimintaan.

         KANNATTAA KOMISSION AIKOMUSTA:

               1.

               tukea jäsenvaltioita edellä mainituissa toimissa nuorisoalan eurooppalaisen yhteistyön puitteita ja erityisesti avointa koordinointimenetelmää ja Youth in Action -ohjelmaa hyödyntäen;

               2.

               tukea ja organisoida yhdessä jäsenvaltioiden kanssa tietojen ja kokemusten vaihtoa yhteistyöstä eri maissa olevien vapaaehtoistoiminnan järjestäjien välillä riippumatta siitä, ovatko nämä kansalaisjärjestöjen edustajia vai viranomaisia;

               3.

               perustaa nuorten vapaaehtoistyön eurooppalainen portaali, joka perustuu mahdollisiin kansallisiin nuorten vapaaehtoistyön portaaleihin, tietokantoihin ja yksittäisiin verkkosivustoihin;

               4.

               antaa neljän vuoden kuluttua tämän suosituksen antamisesta neuvostolle kertomus sen selvittämiseksi, toimivatko ehdotetut toimenpiteet tehokkaasti, sekä lisätoimien tarpeen arvioimiseksi.

         Tehty Brysselissä 20 päivänä marraskuuta 2008.

      (1)  EYVL L 149, 5.7.1971, s. 2.

      (2)  EYVL L 215, 9.8.2001, s. 30.

      (3)  EUVL L 394, 30.12.2006, s. 5.

      (4)  EUVL L 375, 23.12.2004, s. 12.

      (5)  EUVL C 241, 20.9.2008, s. 1.


Tärkeä oikeudellinen huomautus

|

52006SC0885

Komission suositus Neuvostolle muuttamaan vakautus- ja assosiaatiosopimuksesta Serbia ja Montenegron kanssa käytäviä neuvotteluita koskevia neuvotteluohjeita neuvottelujen jatkamiseksi Serbian tasavallan kanssa  /* SEK/2006/0885 lopull. */

	[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |Bryssel 6.7.2006SEK(2006) 885 lopullinenKOMISSION SUOSITUS NEUVOSTOLLEmuuttamaan vakautus- ja assosiaatiosopimuksesta Serbia ja Montenegron kanssa käytäviä neuvotteluita koskevia neuvotteluohjeita neuvottelujen jatkamiseksi Serbian tasavallan kanssa1. PERUSTELUTVakautus- ja assosiaatioprosessin[1] kautta EU on luonut puitteet EU:n ja Länsi-Balkanin maiden entistä tiiviimmille yhteyksille, erityisesti uudenlaisten sopimusten eli vakautus- ja assosiaatiosopimusten ansiosta.Jotta Serbia ja Montenegron monimutkaisen institutionaalisen rakenteen aiheuttamat vaikeudet voitaisiin voittaa ja Serbia ja Montenegron lähentymistä EU:hun voitaisiin vauhdittaa, komissio ehdotti kaksitahoista lähestymistapaa, jossa neuvotellaan vakautus- ja assosiaatiosopimus valtioliiton ja siihen kuuluvien kahden tasavallan kanssa, niiden toimivallan jaon mukaisesti.EU:n ministerineuvosto ja Serbia ja Montenegron poliittiset johtajat sittemmin hyväksyivät tämän lähestymistavan lokakuussa 2004, joten komissio saattoi huhtikuussa 2005 esittää toteutettavuusselvityksen Serbia ja Montenegron kanssa tehtävästä vakautus- ja assosiaatiosopimuksesta.[2] Selvityksessä todettiin, että Serbia ja Montenegro oli riittävästi valmistautunut neuvottelemaan vakautus- ja assosiaatiosopimuksesta. Jotta prosessissa voitaisiin edetä sekä ennen neuvotteluja että niiden aikana, Serbia ja Montenegron olisi kuitenkin jatkettava yhteistyötä entisen Jugoslavian alueella tehtyjä rikoksia käsittelevän sotarikostuomioistuimen (ICTY:n) kanssa ja tämä yhteistyö olisi viipymättä ulotettava kaikkiin asioihin. Komissio katsoi, että valtioliiton ja molempien tasavaltojen olisi jatkettava tarkistetun Eurooppa-kumppanuuden ensisijaisten tavoitteiden täytäntöönpanoa suunnitelman mukaisesti ja keskityttävä erityisesti tiettyihin selvityksessä lueteltuihin seikkoihin, jotka ovat erityisen merkittäviä vakautus- ja assosiaatiosopimuksen kannalta. Neuvosto hyväksyi selvityksen 25. huhtikuuta 2005. Vuoden 2005 vuosikertomuksessaan komissio totesi lisäparannuksia vakautus- ja assosiaatiosopimuksen kannalta merkityksellisillä aloilla.Komission suosituksesta neuvosto päätti 3. lokakuuta 2005 valtuuttaa komission neuvottelemaan vakautus- ja assosiaatiosopimuksen Serbia ja Montenegron kanssa samanaikaisesti annettujen neuvotteluohjeiden mukaisesti.[3] Neuvottelut vakautus- ja assosiaatiosopimuksesta Serbia ja Montenegron kanssa käynnistettiin 10. lokakuuta 2005. Tähän mennessä on toteutettu kaksi virallista neuvottelukierrosta Belgradissa 7. marraskuuta 2005 ja 5. huhtikuuta 2006 sekä kaksi teknistä kierrosta 20. ja 21. joulukuuta 2005 ja 22. ja 23. helmikuuta 2006. Neuvotteluissa on edistytty hyvin, ja alustavaan sopimukseen on päästy merkittävästä määrästä tulevan vakautus- ja assosiaatiosopimuksen säännöksiä.Komissio päätti kuitenkin 3. toukokuuta 2006 peruuttaa 11. päiväksi toukokuuta suunnitellun neuvottelukierroksen, sillä se katsoi, että Serbia ja Montenegro ei toiminut yhteistyössä entisen Jugoslavian alueen kansainvälisen rikostuomioistuimen kanssa. Komissio jatkaa työtä Serbian kanssa kaikissa muissa vakautus- ja assosiaatioprosessiin liittyvissä kysymyksissä.Montenegrossa 21. toukokuuta 2006 järjestetyssä kansanäänestyksessä 55,5 prosentin enemmistö kannatti itsenäisyyttä. Montenegron parlamentti antoikin 3. kesäkuuta 2006 itsenäisyysjulistuksen. Montenegron tasavalta on näin eronnut Serbia ja Montenegron valtioliitosta.Perustuslain 60 artiklan mukaisesti Serbia on Serbia ja Montenegron valtioliiton seuraajavaltio ja perii sen aseman kansainvälisenä oikeushenkilönä. Yleisten asioiden ja ulkosuhteiden neuvoston kokouksessa 12. kesäkuuta 2006 neuvosto pani merkille Serbian parlamentin päätöksen, jolla Serbian tasavalta määritellään Serbia ja Montenegron valtioliiton seuraajavaltioksi. Lisäksi Serbian hallitus on antanut asetuksen, jolla se ottaa vastuulleen valtioliiton keskeiset instituutiot, ja se on ryhtynyt korvaamaan valtioliittoa kansainvälisissä organisaatioissa.***Vakautus- ja assosiaatiosopimusta koskevia nykyisiä neuvottelupuitteita Serbia ja Montenegron valtioliiton kanssa onkin mukautettava näiden muutosten huomioon ottamiseksi. Komissio suosittelee, että se jatkaa neuvotteluita tähän asti saavutettujen tulosten pohjalta ja pitää tavoitteenaan tehdä erillinen sopimus yhtäältä Montenegron ja toisaalta Serbian kanssa.Komission huhtikuussa 2005 antama toteutettavuusselvitys Serbia ja Montenegron kanssa tehtävästä vakautus- ja assosiaatiosopimuksesta on edelleenkin keskeisten päätelmiensä osalta pätevä, ja siinä katsotaan, että Serbia ja Montenegro on valmistautunut riittävästi neuvotellakseen vakautus- ja assosiaatiosopimuksen. Serbia on tähän mennessä osoittanut huomattavaa valmiutta neuvotella vakautus- ja assosiaatiosopimuksesta. Tänä syksynä annettavassa edistymistä kuvaavassa raportissa komissio aikoo korostaa erityisesti Serbian valmiutta panna tuleva sopimus asianmukaisesti täytäntöön. Raportissaan komissio arvioi myös Serbian valmiutta saada vakautus- ja assosiaatiosopimuksesta käytävät neuvottelut päätökseen toteutettavuusselvityksen ja 3. lokakuuta 2005 annettujen neuvoston päätelmien mukaisesti.[4]Koska Serbian tasavalta on valtioliiton seuraajavaltio, 3. lokakuuta 2005 tehtyä neuvoston päätöstä on muutettava uuden oikeudellisen tilanteen huomioon ottamiseksi. Tarvitaan kuitenkin ainoastaan tekninen mukautus, jolla viittaukset valtioliittoon korvataan viittauksilla Serbian tasavaltaan ja jolla poistetaan kaikki viittaukset Montenegroon. Komissio voi tämän ansiosta sisällön osalta neuvotella 3. lokakuuta 2005 annettujen neuvotteluohjeiden pohjalta ja jatkaa neuvotteluja siitä, mihin ne keskeytyivät 3. toukokuuta 2006. Serbia on ilmaissut valmiutensa jatkaa neuvotteluja tältä pohjalta.Tämä suositus ei millään tavoin vaikuta komission 3. toukokuuta 2006 tekemään päätökseen vakautus- ja assosiaationeuvotteluiden keskeyttämisestä siihen asti, kunnes Serbia täyttää velvoitteensa, jotka koskevat täyttä yhteistyötä entisen Jugoslavian alueen kansainvälisen rikostuomioistuimen kanssa. Tämän muutoksen tekeminen mahdollistaa kuitenkin sen, että komissio voi nopeasti käynnistää neuvottelut uudelleen, kun velvoitteet entisen Jugoslavian alueen kansainvälistä rikostuomioistuinta kohtaan on täytetty.Antaessaan tämän suosituksen komission on ilmoitettava sitä avustamaan nimitetylle erityiskomitealle neuvottelujen tähänastisista tuloksista ja sen on tarjottava saataville vakautus- ja assosiaatiosopimuksen tekstiluonnos.2. SUOSITUSEdellä esitetyn perusteella komissio suosittaa, että neuvosto:– toteaa, että 3 päivänä lokakuuta 2005 annettua valtuutusta neuvotella vakautus- ja assosiaatiosopimus Serbia ja Montenegro valtioliiton kanssa sovelletaan tästä lähtien Serbian tasavallan kanssa käytäviin vakautus- ja assosiaatiosopimusta koskeviin neuvotteluihin,– päättää, että 3 päivänä lokakuuta 2005 annettuja neuvotteluohjeita vakautus- ja assosiaatiosopimuksen tekemiseksi Serbia ja Montenegro kanssa muutetaan seuraavasti:– korvataan viittaukset ”Serbia ja Montenegron valtioliittoon” ja ”kahteen tasavaltaan” viittauksilla Serbian tasavaltaan,– poistetaan Montenegron tasavaltaa tarkoittavat säännökset,– poistetaan 1 kohdan kolmas kappale ja 3.1 kohdan kolmastoista ja neljästoista luetelmakohta,– poistetaan 3.6.2 kohdan ensimmäisen luetelmakohdan viimeinen virke, 3.6.6 kohdan viimeinen virke ja 3.7.3 kohdan toisen luetelmakohdan viimeinen virke,– vahvistaa uudelleen, että tässä tehtävässä komissiota avustaa jäsenvaltioiden edustajista koostuva erityistyöryhmä. [1] Albania, Bosnia ja Hertsegovina, Kroatia, entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia sekä Serbia ja Montenegro. Ks. KOM (99) 235, 26.5.1999.[2] KOM(2005) 476 lopullinen, 12.4.2005.[3] Neuvoston asiakirjat 12882/05, 12708/05, 12589/05 ja 12590/05.[4] Neuvoston asiakirja 12591/05.


   FI
FI    FI
 ---pagebreak---                     EUROOPAN KOMISSIO
                                                     Bryssel 11.3.2011
                                                     SEK(2011) 304 lopullinen
                        KOMISSION SUOSITUS NEUVOSTOLLE
   Euroopan unionin osallistumisesta valtiosta toiseen tapahtuvasta ilman epäpuhtauksien
    kaukokulkeutumisesta vuonna 1979 tehtyyn yleissopimukseen liittyvään, vuonna 1998
       tehtyyn raskasmetalleja koskevaan pöytäkirjaan tehtäviä muutoksia koskeviin
   neuvotteluihin 26 päivänä heinäkuuta 2010 tehdyn neuvoston päätöksen muuttamisesta
FI                                                                                FI
 ---pagebreak---                                   A.     PERUSTELUT
   1. TAVOITTEET
      Tämän suosituksen tavoitteena on muuttaa Euroopan unionin osallistumisesta
      valtiosta toiseen tapahtuvasta ilman epäpuhtauksien kaukokulkeutumisesta vuonna
      1979 tehtyyn yleissopimukseen liittyvään, vuonna 1998 tehtyyn raskasmetalleja
      koskevaan pöytäkirjaan tehtäviä muutoksia koskeviin neuvotteluihin 26 päivänä
      heinäkuuta 2010 tehtyä neuvoston päätöstä (jäljempänä ’neuvoston päätös’), koska
      yleissopimuksen toimeenpaneva elin päätti joulukuussa 2010 laajentaa neuvotteluja
      koskevamaan myös elohopeaa sisältävät tuotteet ja muuttaa neuvottelujen
      päättymisajankohtaa.
   2. YLEINEN TAUSTA
      Euroopan unioni on ollut YK:n ECE:n valtiosta toiseen tapahtuvaa ilman
      epäpuhtauksien kaukokulkeutumista koskevan yleissopimuksen (jäljempänä
      yleissopimus) sopimuspuoli 15. heinäkuuta 1982 lähtien ja yleissopimuksen
      raskasmetalleja koskevan pöytäkirjan (jäljempänä ’pöytäkirja’) sopimuspuoli 3.
      toukokuuta 2001 alkaen. Pöytäkirjassa asetetaan sopimuspuolille velvoitteitta, joiden
      tavoitteena on vähentää raskasmetallien, erityisesti kadmiumin, lyijyn ja elohopean,
      päästöjä ilmakehään.
      Yleissopimuksen toimeenpaneva elin päätti joulukuussa 2009 tarkistaa pöytäkirjaa
      siten, että uusien sopimuspuolten liittyminen muutettuun pöytäkirjaan helpottuisi.
      Samalla toimeenpaneva elin valtuutti WGSR-työryhmän (Working Group on
      Strategies and Review) aloittamaan neuvottelut. Kyseisenä ajankohtana
      neuvotteluissa ei käsitelty elohopeaa sisältäviä tuotteita (liitteet VI ja VII), koska
      vastikään UNEPin puitteissa aloitetuista elohopeaa koskevasta maailmanlaajuisesta
      ja oikeudellisesti sitovasta välineestä käytävistä neuvotteluista odotettiin lisätietoja.
      WGSR-työryhmä valtuutettiin pyrkimään neuvottelujen päättämiseen vuoden 2011
      loppuun mennessä.
      Neuvosto valtuutti 26. heinäkuuta 2010 komission osallistumaan EU:n puolesta
      pöytäkirjan tarkistamista koskeviin neuvotteluihin. Neuvoston päätös hyväksyttiin
      WGSR-työryhmälle joulukuussa 2009 annetun valtuutuksen mukaisesti, eikä siihen
      näin ollen sisälly valtuutusta neuvotella elohopeaa sisältäviä tuotteita (selostettu
      liitteessä VI ja VII) koskevista velvoitteista. Tämän osalta neuvoston päätöksen
      1 artiklan 4 kohdassa säädetään, että neuvosto voi milloin tahansa tarkastella
      uudelleen neuvotteluohjeiden sisältöä, erityisesti jos toimeenpaneva elin päättää
      laajentaa toimeksiantoa, joka koskee liitettä VI, sekä siitä johtuvia pöytäkirjan ja sen
      liitteiden muihin osiin tehtäviä muutoksia.
      Lisäksi komissio valtuutettiin yleissopimuksen puitteissa käytäviä neuvotteluja
      koskevan alkuperäisen suunnitelman mukaisesti osallistumaan Euroopan unionin
      puolesta neuvotteluihin vuoden 2011 loppuun saakka.
FI                                           2                                                  FI
 ---pagebreak---    3.      VIIMEAIKAINEN KEHITYS
           Yleissopimuksen toimeenpaneva elin päätti 17. joulukuuta 20101 laajentaa
           neuvottelut koskemaan myös elohopeaa sisältäviin tuotteisiin liittyviä näkökohtia (eli
           liitteet VI ja VII) sekä näistä johtuvia muutoksia pöytäkirjan muihin osiin.
           Toimeenpaneva elin valtuutti WGSR-työryhmän jatkamaan neuvotteluja siten, että
           keskustelut saataisiin päätökseen ja työryhmä voisi tehdä muutosehdotuksia
           pöytäkirjaan viimeistään vuonna 2012. Tärkein syy neuvottelujen laajentamiselle oli
           muutamilta yleissopimukseen kuulumattomilta mailta, erityisesti Valko-Venäjältä ja
           Venäjän federaatiolta, saadut myönteiset viestit siitä, että liitteisiin VI ja VII tehtävät
           muutokset olisivat tärkeitä näille maille, jotta ne liittyisivät muutettuun pöytäkirjaan.
           Neuvoston päätöksen 1 artiklan 4 kohdan perusteella ja Euroopan unionin
           toiminnasta tehdyn sopimuksen 218 artiklan 3 kohdan mukaisesti komission on
           tarpeen antaa neuvostolle suosituksia komission valtuuttamisesta osallistumaan myös
           edellä mainittuja lisänäkökohtia koskeviin neuvotteluihin Euroopan unionin puolesta.
           Suosituksessa ehdotetaan lisäksi valtuutuksen voimassaolon pidentämistä, jotta
           komissio voisi osallistua neuvotteluihin vuoden 2012 loppuun saakka.
   4.      VOIMASSAOLEVAT UNIONIN SÄÄNNÖKSET
           Liitteissä VI (tuotteita koskevat toimet) ja VII (tuotehallinta) käsiteltävät asiat
           kuuluvat EU:n lainsäädännön soveltamisalaan. Tällaisia säädöksiä ovat bensiinin ja
           dieselpolttoaineiden laadusta 13 päivänä lokakuuta 1998 annettu Euroopan
           parlamentin ja neuvoston direktiivi 98/70/EY2 ja paristoista ja akuista sekä
           käytetyistä paristoista ja akuista annettu direktiivi 2006/66/EY3 (sellaisena kuin se on
           muutettuna direktiivillä 2008/103/EY4).
           Tällä hetkellä liitteessä VII luetellut tuotehallintaa koskevat toimenpiteet kuuluvat
           muun muassa paristojen tehomerkinnöistä annetun asetuksen (EU) N:o 1103/20105,
           tiettyjen vaarallisten aineiden käytön rajoittamisesta sähkö- ja elektroniikkalaitteissa
           annetun direktiivin 2002/95/EY6, sähkö- ja elektroniikkalaiteromusta (WEEE)
           annetun direktiivin 2002/96/EY7 ja tiettyjen elohopeaa sisältävien mittalaitteiden
           markkinoille saattamista koskevista rajoituksista annetun direktiivin 2007/51/EY8
           soveltamisalaan.
                                          B.      SUOSITUS
   Edellä esitetyn perusteella komissio suosittelee, että neuvoston päätöstä muutetaan
   seuraavasti:
   (a)     Korvataan 1 artiklan 1 kohdassa sanat ”2010 ja 2011” sanoilla ”2011 ja 2012”;
   1
          Yleissopimuksen toimeenpanevan elimen 28. istunnon raportti (kohta VI B).
   2
          EYVL L 350, 28.12.1998, s. 58.
   3
          EUVL L 266, 26.9.2006, s. 1.
   4
          EUVL L 327, 5.12.2008, s. 7.
   5
          EUVL L 313, 30.11.2010, s. 3.
   6
          EUVL L 37, 13.2.2003, s. 19.
   7
          EUVL L 37, 13.2.2003, s. 24.
   8
          EUVL L 257, 3.10.2007, s. 13.
FI                                                   3                                                 FI
 ---pagebreak---    (b) Korvataan 1 artiklan 4 kohta seuraavasti:
       ”4. Neuvosto voi milloin tahansa tarkastella uudelleen neuvotteluohjeiden sisältöä.
       Neuvosto voi erityisesti tutkia niiden uudelleentarkastelua, jos tilanne kehittyy
       olennaisesti vuosina 2011 ja 2012. Tätä varten komission on raportoitava
       neuvottelujen tuloksista neuvostolle säännöllisin väliajoin.”
   (c) Korvataan neuvoston päätöksen liitteessä vahvistettujen neuvotteluohjeiden 1 kohta
       seuraavasti:
       ”1. Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission puitteissa käytävässä
       neuvotteluprosessissa komission on pyrittävä varmistamaan, että ilman
       epäpuhtauksien kaukokulkeutumisesta tehdyn yleissopimuksen toimeenpanevan
       elimen strategioita ja uudelleentarkastelua käsittelevälle työryhmälle (WGSR)
       17 päivänä joulukuuta 2010 antaman toimeksiannon puitteisiin sisältyvät seuraavat
       tavoitteet saavutetaan:
       (a) Neuvotteluja jatketaan siten, että keskustelut saatetaan päätökseen ja
       raskasmetalleja koskevaan pöytäkirjaan tehdään muutosehdotuksia viimeistään
       toimeenpanevan elimen 30. istunnossa vuonna 2012. Toimeenpaneva elin kehotti
       työryhmää harkitsemaan raskasmetalleja koskevan pöytäkirjan mahdollista
       muuttamista erityisesti seuraavilta osin:
             (i)      ensisijaisesti sellaisten tarkistusten ehdottaminen, joilla voidaan saada
             uusia maita ratifioimaan pöytäkirja, ottaen huomioon raskasmetalleja
             käsittelevän erityistyöryhmän esilletuomat mahdolliset vaihtoehdot;
             (ii)     pöytäkirjan tekstin ja liitteiden I–VII mahdollinen tarkistaminen ottaen
             huomioon raskasmetalleja käsittelevän työryhmän esittämät mahdolliset
             vaihtoehdot, pysyviä orgaanisia yhdisteitä koskevaan pöytäkirjaan tehdyt
             asiaan vaikuttavat muutokset sekä Göteborgin pöytäkirjaan ehdotetut
             muutokset sillä edellytyksellä, että nämä tarkistukset eivät vaikeuta uusia
             ratifiointeja;
             (iii) mahdolliset muutokset, joiden myötä pöytäkirjaa olisi helpompi
             mukauttaa tulevaan kehitykseen, erityisesti mahdollisuus laatia ohjeet
             liitteeseen III perustuvasta parhaasta käytettävissä olevasta tekniikasta ja
             päivittää ohjeita tarvittaessa.
FI                                               4                                              FI
 ---pagebreak---    (b) Neuvotteluissa keskitytään, kuten vuonna 2011 kehotettiin, niihin
   muutosehdotuksiin, joiden tavoitteena on lisätä ratifiointien määrää ja joissa
   käsitellään myös Göteborgin pöytäkirjan tarkistuksen yhteydessä esille tulleita
   kysymyksiä.
   (c) Otetaan huomioon Yhdistyneiden Kansakuntien ympäristöohjelman puitteissa
   toimivan hallitustenvälisen neuvottelukomitean työ tarkasteltaessa elohopeaa
   sisältäviä tuotteita koskevia muutosehdotuksia liitteisiin VI ja VII (ehdotukset
   perustuvat Euroopan unionin ehdotukseen ja raskasmetalleja koskevan
   erityistyöryhmän      työhön)   edellyttäen,    että   mainittu hallitustenvälinen
   neuvottelukomitea pyrkii elohopeaa ja elohopeaa sisältäviä tuotteita koskevaan
   oikeudellisesti sitovaan maailmanlaajuiseen välineeseen.”
FI                                      5                                             FI