title: 2014/70/EU: Komission suositus, annettu 22 päivänä tammikuuta 2014 , suuritehoisella vesisärötyksellä tapahtuvaan hiilivetyjen (esimerkiksi liuskekaasun) etsintään ja tuotantoon sovellettavista vähimmäisperiaatteista

text:
               8.2.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 39/72

         KOMISSION SUOSITUS,
   annettu 22 päivänä tammikuuta 2014,
   suuritehoisella vesisärötyksellä tapahtuvaan hiilivetyjen (esimerkiksi liuskekaasun) etsintään ja tuotantoon sovellettavista vähimmäisperiaatteista
   (2014/70/EU)
   EUROOPAN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 292 artiklan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Jäsenvaltioilla on oikeus määrittää energiavarojensa hyödyntämisen edellytykset, kunhan ne kunnioittavat tarvetta suojella ympäristöä ja parantaa sen laatua.

               (2)

               Teknologian kehityksen nykyvaiheessa hiilivetyjen, kuten liuskekaasun, etsintä ja tuotanto edellyttää sekä suuritehoisen vesisärötyksen että suunnatun (erityisesti vaakasuoran) porauksen käyttöä sellaisessa laajuudessa ja sellaisella intensiteetillä, joista unionissa on vain rajallisia kokemuksia. Vesisärötys on haasteellista erityisesti ympäristön ja terveyden kannalta.

               (3)

               Euroopan parlamentti pani merkille 21 päivänä marraskuuta 2012 antamassaan päätöslauselmassa liuskekaasun ja -öljyntuotannon merkittävät mahdolliset hyödyt ja kehotti komissiota ottamaan käyttöön epätavanomaisten fossiilisten polttoaineiden etsintään ja tuotantoon liittyvän unionin laajuisen riskinhallintakehyksen, jolla pyritään varmistamaan, että jäsenvaltioissa sovelletaan ihmisten terveyden ja ympäristön suojeluun yhdenmukaisia säännöksiä.

               (4)

               Eurooppa-neuvosto korosti 22 päivänä toukokuuta 2013 antamissaan päätelmissä tarvetta monipuolistaa energiahuoltoa Euroopassa ja kehittää omia energiavaroja, jotta voidaan varmistaa toimitusvarmuus, vähentää unionin riippuvuutta muualta tuotavasta energiasta ja edistää talouskasvua. Neuvosto pani merkille komission aikomuksen arvioida mahdollisuudet turvautua järjestelmällisemmin omiin energiavaroihin siten, että niitä hyödynnetään turvallisesti, kestävästi ja kustannustehokkaasti ja että kunnioitetaan jäsenvaltioiden omia valintoja eri energialähteiden käytössä.

               (5)

               Komissio hahmotteli tiedonannossaan neuvostolle ja Euroopan parlamentille suuritehoisella vesisärötyksellä tapahtuvasta hiilivetyjen (esimerkiksi liuskekaasun) etsinnästä ja tuotannosta EU:ssa (1) hiilivetyjen epätavanomaiseen erottamiseen unionissa liittyviä potentiaalisia uusia mahdollisuuksia ja haasteita sekä tärkeimpiä näkökohtia, jotka on otettava huomioon tämän tekniikan turvallisuutta varmistettaessa. Tiedonannossa todettiin, että on tarpeen antaa suositus, jossa vahvistetaan vähimmäisperiaatteet, jotka tukevat jäsenvaltioita maakaasun etsinnässä ja tuotannossa liuskemuodostumista ja varmistavat, että ilmastoa ja ympäristöä suojellaan, resursseja käytetään tehokkaasti ja että yleisölle tiedotetaan.

               (6)

               Kansainvälisellä tasolla Kansainvälinen energiajärjestö IEA on laatinut suosituksia epätavanomaisen kaasun turvallisesta hyödyntämisestä. Näissä ”kultaisissa säännöissä” vaaditaan selkeitä ja asianmukaisia sääntelyjärjestelmiä, huolellista paikan valintaa, riittävää hankesuunnittelua, maanalaisten riskien luonnehdintaa, toimivia sääntöjä kaivojen suunnitteluun, toimintojen ja hankkeen vaikutusten seurannan avoimuutta, selkeää veden ja jätteiden hallintaa sekä ilman pilaantumisen ja kasvihuonekaasupäästöjen hillintää.

               (7)

               Suuritehoisella vesisärötyksellä tapahtuviin hiilivetyjen etsintä- ja tuotantotoimiin sovelletaan sekä unionin yleistä että ympäristölainsäädäntöä. Erityisesti sovelletaan toimenpiteistä työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden parantamisen edistämiseksi työssä annettua neuvoston direktiiviä 89/391/ETY (2); porausta käyttävästä kaivannaisteollisuudesta annetussa neuvoston direktiivissä 92/91/ETY (3) vahvistetaan työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden suojelun vähimmäisvaatimukset porausta käyttävässä kaivannaisteollisuudessa; hiilivetyjen etsintään, hyödyntämiseen ja tuotantoon tarkoitettujen lupien antamisen ja käytön edellytyksistä annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 94/22/EY (4) edellytetään, että luvat myönnetään syrjimättömällä tavalla; vesipolitiikan puitteista annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2000/60/EY (5) edellytetään, että toiminnanharjoittaja saa luvan vedenottoa varten ja kielletään epäpuhtauksien johtaminen suoraan pohjaveteen; tiettyjen suunnitelmien ja ohjelmien ympäristövaikutusten arvioinnista annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2001/42/EY (6) edellytetään, että arvioidaan energiaan, teollisuuteen, jätehuoltoon, vesihuoltoon, liikenteeseen ja maankäyttöön liittyvät suunnitelmat ja ohjelmat; ympäristövastuusta annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2004/35/EY (7) sovelletaan ammatilliseen toimintaan, kuten jätehuoltoon ja vedenottoon; kaivannaisteollisuuden jätehuollosta annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2006/21/EY (8) säännellään hiilivetyjen etsinnästä ja tuotannosta suuritehoisella vesisärötyksellä aiheutuvien maan päällä ja maan alla sijaitsevien jätteiden käsittelyä; pohjaveden suojelusta annetussa Euroopan parlamentin direktiivissä 2006/118/EY (9) velvoitetaan jäsenvaltiot toteuttamaan toimenpiteitä, joilla estetään tai rajoitetaan pilaavien aineiden pääsyä pohjaveteen; kemikaalien rekisteröinnistä, arvioinnista, lupamenettelyistä ja rajoituksista (REACH) annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 1907/2006 (10) ja biosidivalmisteiden asettamisesta saataville markkinoille ja niiden käytöstä annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EU) N:o 528/2012 (11) sovelletaan sellaisten kemikaalien ja biosidivalmisteiden käyttöön, joita voidaan käyttää särötyksessä; jätteistä annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2008/98/EY (12) vahvistetaan edellytykset, joita sovelletaan suuritehoisen vesisärötyksen jälkeen ja tuotannon aikana maanpinnalle nousevien nesteiden uudelleenkäyttöön; järjestelmästä kasvihuonekaasupäästöjen seuraamiseksi ja raportoimiseksi annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EU) N:o 525/2013 (13) ja jäsenvaltioiden pyrkimyksistä vähentää kasvihuonekaasupäästöjään vuoteen 2020 mennessä annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta 406/2009/EY (14) sovelletaan metaanin hajapäästöihin; teollisuuden päästöistä annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2010/75/EU (15) sovelletaan laitoksiin, joissa harjoitetaan kyseisen direktiivin liitteessä I lueteltuja toimintoja; tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2011/92/EU (16) edellytetään, että sellaisten hankkeiden, joissa tuotetaan kaupallisissa tarkoituksissa raakaöljyä yli 500 tonnia päivässä ja kaasua yli 500 000 kuutiota päivässä, ympäristövaikutukset on arvioitava ja syväkairaushankkeiden ja raaka-öljyä ja kaasua erottavien maanpäällisten laitosten osalta on määritettävä arvioinnin tarve; vaarallisista aineista aiheutuvien suuronnettomuusvaarojen torjunnasta annetussa neuvoston direktiivissä 96/82/EY (17) ja 1 päivästä kesäkuuta 2015 alkaen Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2012/18/EU (18) velvoitetaan sellaisten tuotantolaitosten toiminnanharjoittajat, joissa on vaarallisia aineita tiettyjä näiden direktiivien liitteessä I määriteltyjä määriä enemmän, toteuttamaan kaikki tarvittavat toimenpiteet suuronnettomuuksien ehkäisemiseksi ja niiden ihmisten terveydelle ja ympäristölle aiheuttavien seurausten rajoittamiseksi. Tätä sovelletaan muun muassa kemiallisiin ja lämpöprosessitoimintoihin ja sellaisiin toimintoihin liittyvään varastointiin hyödynnettäessä mineraaleja maanalaisissa kaivoksissa ja avolouhoksissa, sekä maalla tapahtuvaan kaasun maanalaiseen varastointiin.

               (8)

               Unionin ympäristölainsäädäntö on kuitenkin laadittu aikana, jolloin suuritehoinen vesisärötys ei ollut käytössä Euroopassa. Näin ollen tällä menetelmällä tapahtuvaan hiilivetyjen erottamiseen ja tuotantoon liittyviä ympäristönäkökohtia, erityisesti strategista suunnittelua, maanalaisen riskin arviointia, kaivon kestävyyttä, peruslinjan ja toimintojen seurantaa, metaanipäästöjen talteenottamista sekä kaivokohtaisten tietojen antamista käytetyistä kemikaaleista, ei käsitellä voimassa olevassa unionin lainsäädännössä kattavasti.

               (9)

               Tästä syystä on tarpeen vahvistaa vähimmäisvaatimukset, jotka jäsenvaltioiden olisi otettava huomioon, kun ne soveltavat tai mukauttavat suuritehoiseen vesisärötykseen liittyviä toimintoja koskevia säännöksiään. Menettelysäännöillä luotaisiin tasapuoliset toimintaedellytykset toiminnanharjoittajille ja parannettaisiin sijoittajien luottamusta ja energian sisämarkkinoiden toimintaa. Selkeät ja avoimet säännöt vähentäisivät myös yleisön huolenaiheita ja mahdollista liuskekaasun vastustusta. Menettelysäännöt eivät tarkoita sitä, että jäsenvaltioilla olisi velvollisuus etsiä hiilivetyjä suuritehoisella vesisärötyksellä tai hyödyntää tätä tekniikkaa toimissaan, jos ne eivät halua. Jäsenvaltioita ei myöskään estetä pitämästä voimassa tai hyväksymästä yksityiskohtaisempia toimenpiteitä, jotka vastaavat erityisiä kansallisia, alueellisia tai paikallisia olosuhteita.

               (10)

               Unionissa ei ole kokemusta suuritehoisella vesisärötyksellä tapahtuvaan hiilivetyjen tuotantoon liittyvästä lupamenettelystä ja raaka-öljyn erotukseenkin liittyvä lupamenettelykokemus on vain rajallista. Tästä syystä on välttämätöntä valvoa unionin lainsäädännön ja tämän suosituksen soveltamista jäsenvaltioissa. Tämän suosituksen saattaminen ajan tasalle tai oikeudellisesti sitovien säännösten laatiminen saattavat olla tarpeen teknisen kehityksen myötä tai jos on tarpeen käsitellä muilla tekniikoilla kuin suuritehoisella vesisärötyksellä tapahtuvan hiilivetyjen etsinnän tai tuotannon riskejä ja vaikutuksia taikka jos unionin lainsäädännön soveltamiseen liittyy odottamattomia haasteita tai jos suuritehoista vesisärötystä ryhdytään käyttämään hiilivetyjen tuotannossa avomerellä

               (11)

               Tässä vaiheessa onkin tarpeen antaa tämä suositus, jossa vahvistetaan vähimmäisperiaatteet, joita noudatetaan yhteisenä perustana hiilivetyjen etsinnässä tai tuotannossa suuritehoisella vesisärötyksellä. Suositus täydentää voimassa olevaa unionin lainsäädäntöä, jota sovelletaan hankkeisiin, joissa käytetään suuritehoista vesisärötystä, ja jäsenvaltioiden olisi se pantava täytäntöön 6 kuukauden kuluessa.

               (12)

               Tässä suosituksessa kunnioitetaan ja noudatetaan Euroopan unionin perusoikeuskirjassa tunnistettuja oikeuksia ja periaatteita, ja erityisesti oikeutta elämään ja henkilökohtaiseen koskemattomuuteen, sananvapautta ja tiedonvälityksen vapautta, elinkeinovapautta, omistusoikeutta sekä ympäristön ja terveyden suojelun korkeaa tasoa. Tämä suositus on pantava täytäntöön näiden oikeuksien ja periaatteiden mukaisesti.

         ON ANTANUT TÄMÄN SUOSITUKSEN:
   1.   TARKOITUS JA KOHDE

               1.1

               Tässä suosituksessa vahvistetaan vähimmäisperiaatteet, joita tarvitaan tukemaan jäsenvaltioita, jotka haluavat etsiä ja tuottaa hiilivetyjä suuritehoisella vesisärötyksellä, samalla kun varmistetaan, että kansanterveyttä, ilmastoa ja ympäristöä suojellaan, resursseja käytetään tehokkaasti ja yleisölle tiedotetaan.

               1.2

               Jäsenvaltioita kannustetaan soveltamaan näitä periaatteita, jotka koskevat suunnittelua, laitoksen arviointia, lupia, toiminnan ja ympäristönsuojelun tasoa, laitoksen poistamista käytöstä sekä yleisön osallistumista ja tiedottamista, kun ne soveltavat tai mukauttavat voimassa olevia, unionin lainsäädäntöä täytäntöönpanevia säädöksiään suuritehoisella vesisärötyksellä tapahtuvan hiilivetyjen erotuksen ja tuotannon tarpeiden ja erityispiirteiden huomioimiseksi.

         2.   MÄÄRITELMÄT

   Tämän suosituksen soveltamiseksi

               a)

               ’suuritehoisella vesisärötyksellä’ tarkoitetaan vähintään 1 000 vesikuution injektointia kaivoon kussakin särötysvaiheessa tai vähintään 10 000 vesikuution injektointia kaivoon koko särötysprosessin aikana;

               b)

               ’laitoksella’ tarkoitetaan myös maan päällä olevan laitoksen maanalaisia rakenteita, jotka on suunniteltu hiilivetyjen etsintään tai tuotantoon suuritehoisella vesisärötyksellä.

         3.   STRATEGINEN SUUNNITTELU JA YMPÄRISTÖVAIKUTUSTEN ARVIOINTI

               3.1

               Ennen kuin jäsenvaltiot myöntävät lupia hiilivetyjen etsintään ja/tai tuotantoon, joka mahdollisesti johtaa suuritehoisen vesisärötyksen käyttämiseen, niiden olisi tehtävä strateginen ympäristövaikutusten arviointi ihmisten terveydelle ja ympäristölle aiheutuvien vaikutusten ja riskien estämiseksi, hallitsemiseksi ja vähentämiseksi. Tämä arviointi olisi suoritettava direktiivin 2001/42/EY vaatimusten mukaisesti.

               3.2

               Jäsenvaltioiden olisi annettava selkeät säännöt, jotka koskevat toimintojen mahdollista rajoittamista esimerkiksi suojelluilla, tulva-alttiilla tai maanjäristyksille alttiilla alueilla ja vähimmäisetäisyyttä luvan saaneiden toimintojen ja asuin- sekä vesiensuojelualueiden välillä. Jäsenvaltioiden olisi myös vahvistettava särotettävän alueen ja pohjaveden välinen vähimmäissyvyys.

               3.3

               Jäsenvaltioiden olisi toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että tehdään direktiivin 2011/92/EU vaatimusten mukainen ympäristövaikutusten arviointi.

               3.4

               Jäsenvaltioiden olisi annettava yleisölle, jota asia koskee, mahdollisuus osallistua aikaisessa vaiheessa ja tehokkaasti 3 kohdan 1 alakohdassa tarkoitetun strategian ja 3 kohdan 3 alakohdassa tarkoitetun ympäristövaikutusten arvioinnin laatimiseen.

         4.   ETSINTÄ- JA TUOTANTOLUVAT

   Jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että sovellettavan unionin lainsäädännön mukaisesti myönnettävien lupien ehdot ja niiden saantia koskevat menettelyt on täysin yhteensovitettu, jos

               a)

               tarvittavasta luvasta tai tarvittavista luvista vastaa useampi kuin yksi toimivaltainen viranomainen;

               b)

               osallisena on useampi kuin yksi toiminnanharjoittaja;

               c)

               tiettyä hankevaihetta varten tarvitaan useampi kuin yksi lupa;

               d)

               kansallisen tai unionin lainsäädännön perusteella tarvitaan useampi kuin yksi lupa.

         5.   ETSINTÄ- JA TUOTANTOPAIKAN VALINTA

               5.1

               Jäsenvaltioiden olisi toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että alueen geologinen muodostuma soveltuu hiilivetyjen etsintään tai tuotantoon suuritehoisella vesisärötyksellä. Niiden olisi varmistettava, että toiminnanharjoittajat laativat mahdollisesta paikasta ja sitä ympäröivästä maanpäällisestä ja maanalaisesta alueesta kuvauksen ja tekevät riskinarvioinnin.

               5.2

               Riskinarvioinnin olisi perustuttava riittävään määrään tietoja, jotta olisi mahdollista luonnehtia potentiaalista etsintä- ja tuotantoaluetta ja yksilöidä mahdolliset altistusreitit. Näin olisi mahdollista arvioida porausnesteiden, vesisärötysnesteiden, luonnollisesti esiintyvän materiaalin, hiilivetyjen ja kaasujen vuodon tai liikkumisen riski kaivosta tai kohdemuodostumasta sekä laitoksen indusoiman seismisyyden riski.

               5.3

               Riskinarvioinnissa olisi otettava huomioon seuraavaa:

                           a)

                           sen perustana olisi käytettävä parasta käytettävissä olevaa tekniikkaa ja siihen olisi sisällyttävä relevantit tulokset komission järjestämästä jäsenvaltioiden, kyseessä olevan teollisuuden ja ympäristösuojelua edistävien kansalaisjärjestöjen välisestä tietojenvaihdosta;

                           b)

                           siinä olisi ennakoitava kohdemuodostuman sekä esiintymää ja pohjavettä erottavien geologisten muodostumien sekä olemassa olevien kaivojen tai muiden ihmisen rakentamien rakenteiden, jotka ovat alttiina suuritehoisessa vesisärötyksessä käytettäville suurpaineinjektoinneille sekä suurille määrille injektoitavia nesteitä, käyttäytymisessä tapahtuvat muutokset;

                           c)

                           siinä olisi noudatettava särötettävän alueen ja pohjaveden välistä pystysuoraa vähimmäisväliä;

                           d)

                           se olisi ajantasaistettava toimintojen aikana aina, kun saadaan uusia tietoja.

               5.4

               Alue olisi valittava vain, jos 5 kohdan 1–3 alakohdan mukaisesti suoritettu riskiarviointi osoittaa, että suuritehoisen vesisärötyksen käyttäminen ei johda epäpuhtauksien suoriin päästöihin pohjaveteen ja että muille toiminnoille laitoksen lähellä ei aiheudu vahinkoa.

         6.   PERUSTILAA KOSKEVA TUTKIMUS

               6.1

               Ennen kuin aloitetaan toiminnot, joissa käytetään suuritehoista vesisärötystä, jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että

                           a)

                           toiminnanharjoittaja määrittää toimintojen vaikutuksille mahdollisesti altistuvan laitosalueen ja sitä ympäröivän maanpäällisen ja maanalaisen alueen ympäristön tilan (perustila);

                           b)

                           peruslinja on asianmukaisesti kuvattu ja sitä koskevat tiedot on toimitettu toimivaltaiselle viranomaiselle ennen toimintojen alkua.

               6.2

               Perustila olisi määritettävä seuraavien osatekijöiden osalta:

                           a)

                           pinta- ja pohjaveden laatu ja virtausominaisuudet;

                           b)

                           vedenlaatu juomaveden ottopisteissä;

                           c)

                           ilmanlaatu;

                           d)

                           maaperän laatu;

                           e)

                           metaanin tai muiden haihtuvien orgaanisten yhdisteiden esiintyminen vedessä;

                           f)

                           seismisyys;

                           g)

                           maankäyttö;

                           h)

                           biologinen monimuotoisuus;

                           i)

                           infrastruktuurin ja rakennusten tila;

                           j)

                           olemassa olevat kaivot ja hylätyt rakenteet.

         7.   LAITOKSEN SUUNNITTELU JA RAKENTAMINEN

   Jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että laitos rakennetaan tavalla, joka estää mahdolliset pintavuodot maaperään, veteen tai ilmakehään.
   8.   TUOTANTOALUEEN INFRASTRUKTUURI

   Jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että

               a)

               toiminnanharjoittajat tai toiminnanharjoittajaryhmät soveltavat tuotantoalueen rakentamiseen yhtenäistä lähestymistapaa ja että tavoitteena on estää ympäristölle ja ihmisten, sekä työntekijöiden että yleisön, terveydelle aiheutuvat vaikutukset ja riskit, ja vähentää niitä;

               b)

               ennen tuotannon alkamista vahvistetaan riittävät laitosta koskevat infrastruktuurivaatimukset. Jos laitoksen päätarkoituksena on tuottaa öljyä suuritehoisella vesisärötyksellä, olisi asennettava erityinen infrastruktuuri, joka ottaa talteen ja kuljettaa tuotannon yhteydessä saatavan maakaasun.

         9.   TOIMINTAAN LIITTYVÄT VAATIMUKSET

               9.1

               Jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että toiminnanharjoittajat käyttävät parhaita käytettävissä olevia tekniikoita ja ottavat huomioon tulokset komission järjestämästä tietojenvaihdosta jäsenvaltioiden, kyseessä olevan teollisuuden ja ympäristönsuojelua edistävien kansalaisjärjestöjen välillä samoin kuin teollisuuden parhaat käytännöt hiilivetyjen etsintä- ja tuotantohankkeisiin liittyvien vaikutusten ja riskien estämiseksi, hallitsemiseksi ja vähentämiseksi.

               9.2

               Jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että toiminnanharjoittajat

                           a)

                           laativat hankekohtaiset vesiensuojelusuunnitelmat sen varmistamiseksi, että vettä käytetään tehokkaasti koko hankkeen ajan. Toiminnanharjoittajien olisi varmistettava virtaaman jäljitettävyys. Vesiensuojelusuunnitelmissa olisi otettava huomioon veden saatavuuden kausivaihtelut ja se, että olisi vältettävä käyttämästä stressaantuneita vesilähteitä;

                           b)

                           laativat liikenteen hallintasuunnitelmat ilmakehään joutuvien päästöjen vähentämiseksi yleensä ja erityisesti paikallisille yhteisöille ja biologiselle monimuotoisuudelle aiheutuvien vaikutusten vähentämiseksi;

                           c)

                           ottavat kaasun talteen myöhempää käyttöä varten, minimoivat soihdutuksen ja välttävät kaasupoistoa. Toiminnanharjoittajien olisi erityisesti otettava käyttöön toimenpiteitä, joilla varmistetaan, että etsintä- ja tuotantovaiheessa aiheutuvia päästöjä ilmakehään vähennetään ottamalla kaasu talteen myöhempää käyttöä varten. Metaanin ja muiden ilman epäpuhtauksien poisto olisi turvallisuussyistä rajoitettava kaikkein poikkeuksellisimpiin toimintaolosuhteisiin;

                           d)

                           suorittavat suuritehoisen vesisärötysprosessin valvotusti ja hallinnoivat painetta asianmukaisesti, jotta säröjä syntyisi vain esiintymässä eikä seismisyyttä aiheutuisi;

                           e)

                           varmistavat porauskaivon eheyden kaivon suunnittelun, rakentamisen ja lujuustestien avulla. Riippumattoman ja pätevän kolmannen osapuolen olisi arvioitava lujuustestien tulokset kaivon toiminnallisen sekä ympäristöön ja terveyteen liittyvän turvallisuuden varmistamiseksi kaikissa hankkeen vaiheissa sekä alueen käytöstä poistamisen jälkeen;

                           f)

                           laativat riskinhallintasuunnitelmat ja ottavat käyttöön tarvittavat toimenpiteet vaikutusten estämiseksi ja/tai hillitsemiseksi sekä toteuttavat tarvittavat torjuntatoimenpiteet;

                           g)

                           lopettavat toiminnot ja toteuttavat kiireellisesti korjaavia toimia, jos kaivon eheys on kärsinyt tai jos epäpuhtauksia on joutunut pohjaveteen vahingossa;

                           h)

                           ilmoittavat välittömästi toimivaltaiselle viranomaiselle kaikista häiriöistä tai onnettomuuksista, jotka saattavat vaikuttaa kansanterveyteen tai ympäristöön. Raportissa olisi eriteltävä häiriön tai onnettomuuden syyt, seuraukset ja korjaavat toimenpiteet. Edellä 6 kohdan 1 ja 2 alakohdassa tarkoitettua perustilatutkimusta olisi käytettävä vertailukohtana.

               9.3

               Jäsenvaltioiden olisi edistettävä vesivarojen vastuullista käyttöä suuritehoisessa vesisärötyksessä.

         10.   KEMIALLISTEN AINEIDEN JA VEDEN KÄYTTÖ SUURITEHOISESSA VESISÄRÖTYKSESSÄ

               10.1

               Jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että

                           a)

                           vesisärötyksessä käytettävien kemiallisten aineiden valmistajat, maahantuojat ja jatkokäyttäjät viittaavat ”vesisärötykseen” noudattaessaan asetuksen (EY) N:o 1907/2006 mukaisia velvoitteitaan;

                           b)

                           kemiallisten aineiden käyttö suuritehoisessa vesisärötyksessä minimoidaan;

                           c)

                           mahdollisuudet käsitellä suuritehoisen vesisärötyksen jälkeen maanpinnalle nousevat nesteet otetaan huomioon käytettävien kemiallisten aineiden valinnan yhteydessä.

               10.2

               Jäsenvaltioiden olisi kannustettava toiminnanharjoittajia käyttämään särötystekniikoita, joilla minimoidaan vedenkulutus ja jätevirrat ja joissa ei käytetä vaarallisia kemiallisia aineita, aina kun se on teknisesti mahdollista ja kestävää ympäristön ja ilmaston kannalta.

         11.   TARKKAILUVAATIMUKSET

               11.1

               Jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että toiminnanharjoittaja tarkkailee säännöllisesti laitosta ja sitä ympäröivää maanpäällistä ja maanalaista aluetta, jotka mahdollisesti altistuvat toimintojen vaikutuksille etsintä- ja tuotantovaiheen aikana ja erityisesti ennen suuritehoista vesisärötystä, sen aikana ja sen jälkeen.

               11.2

               Edellä 6 kohdan 1 ja 2 alakohdassa tarkoitettua perustilatutkimusta olisi käytettävä tällaisessa tarkkailussa viitteenä.

               11.3

               Perustilatutkimuksessa määritettyjen ympäristöparametrien tarkkailun lisäksi jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että toiminnanharjoittaja tarkkailee seuraavia toiminnallisia parametreja:

                           a)

                           kussakin kaivossa käytettävän särötysnesteen tarkka koostumus;

                           b)

                           kunkin kaivon särötyksessä käytettävän veden määrä;

                           c)

                           suuritehoisen särötyksen aikana käytettävä paine;

                           d)

                           suuritehoisen vesisärötyksen yhteydessä maanpinnalle nousevien nesteiden osalta: palautumisaste, määrät, ominaispiirteet, uudelleenkäytetyt ja/tai käsitellyt määrät kunkin kaivon osalta;

                           e)

                           metaanin ja muiden haihtuvien orgaanisten yhdisteiden ja muiden kaasujen päästöt ilmakehään, jos niistä todennäköisesti aiheutuu haitallisia vaikutuksia ihmisten terveydelle ja/tai ympäristölle.

               11.4

               Jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että toiminnanharjoittaja seuraa sitä, miten suuritehoinen vesisärötys vaikuttaa kaivojen ja sellaisten muiden ihmisen tekemien rakenteiden eheyteen, jotka sijaitsevat laitosta ympäröivillä alueilla maan pinnalla tai maan alla ja joihin toiminnot mahdollisesti vaikuttavat.

               11.5

               Jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että seurannan tulokset ilmoitetaan toimivaltaisille viranomaisille.

         12.   YMPÄRISTÖVAHINKOVASTUU JA RAHOITUSVAKUUS

               12.1

               Jäsenvaltioiden olisi sovellettava ympäristövastuuta koskevia säännöksiä kaikkiin toimintoihin, jotka suoritetaan laitosalueella, mukaan luettuna ne toiminnot, jotka eivät tällä hetkellä kuulu direktiivin 2004/35/EY soveltamisalaan.

               12.2

               Jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että toiminnanharjoittaja antaa rahoitusvakuuden tai vastaavan, joka kattaa mahdolliset ympäristövahingoista syntyvät vastuut ennen suuritehoista vesisärötystä sisältävien toimintojen alkua.

         13.   HALLINNOLLISET VALMIUDET

               13.1

               Jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että toimivaltaisilla viranomaisilla on riittävät henkilöstö-, tekniset ja taloudelliset resurssit tehtäviensä suorittamiseen.

               13.2

               Jäsenvaltioiden olisi estettävä eturistiriidat toimivaltaisen viranomaisen sääntelytehtävän ja resurssien taloudellista kehitystä koskevan tehtävän välillä.

         14.   LAITOKSEN SULKEMISEEN LIITTYVÄT VELVOITTEET

   Jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että kunkin laitoksen sulkemisen jälkeen tehdään tutkimus, jossa verrataan laitosalueen ja sitä ympäröivän maanpäällisen ja maanalaisen alueen, joihin toiminnot ovat mahdollisesti vaikuttaneet, tilaa perustilatutkimuksessa määriteltyyn, ennen toimintojen aloittamista vallinneeseen tilaan.
   15.   TIEDOTTAMINEN

   Jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että

               a)

               toiminnanharjoittaja asettaa julkisesti saataville tiedot kemiallisista aineista ja veden määrästä, jonka se aikoo käyttää ja joka on käytetty suuritehoisessa vesisärötyksessä kunkin kaivon osalta. Näissä tiedoissa olisi lueteltava kaikkien aineiden Chemical Abstracts Service (CAS) -numerot ja niihin olisi sisällyttävä myös käyttöturvallisuustiedote, jos sellainen on saatavilla, sekä aineen suurin mahdollinen pitoisuus särötysnesteessä;

               b)

               toimivaltaisten viranomaisten olisi julkaistava seuraavat tiedot julkisella internetsivulla kuuden kuukauden kuluessa tämän suosituksen julkaisemisesta ja enintään 12 kuukauden välein:

                           i)

                           valmiiden kaivojen määrä sekä suuritehoista vesisärötystä käyttävien hankkeiden määrä;

                           ii)

                           myönnettyjen lupien määrä, osallistuvien toiminnanharjoittajien nimet ja lupaehdot;

                           iii)

                           edellä 6 kohdan 1 ja 2 alakohdan mukaisesti laadittu perustilatutkimus ja 11 kohdan 1 ja 2 alakohdan ja 3 alakohdan b–e alakohdan mukaisen tarkkailun tulokset;

               c)

               toimivaltaisten viranomaisten olisi ilmoitettava ilman aiheetonta viivytystä yleisölle seuraavista:

                           i)

                           edellä 9 kohdan 2 alakohdan f alakohdan mukaisesti häiriöt ja onnettomuudet;

                           ii)

                           tarkastusten tulokset, sääntöjen noudattamatta jättäminen ja rangaistukset.

         16.   UUDELLEENTARKASTELU

               16.1

               Niitä jäsenvaltioita, jotka päättävät etsiä tai hyödyntää hiilivetyjä suuritehoisella vesisärötyksellä, pyydetään panemaan tässä suosituksessa vahvistetut vähimmäisperiaatteet täytäntöön 28 päivään heinäkuuta 2014 mennessä ja toimittamaan komissiolle vuosittain ja ensimmäisen kerran joulukuussa 2014 tiedot toimenpiteistä, jotka on toteutettu tämän suosituksen johdosta.

               16.2

               Komissio seuraa tiiviisti suosituksen soveltamista vertaamalla jäsenvaltioiden tilannetta julkisesti saatavilla olevassa tulostaulussa.

               16.3

               Komissio tarkistaa suosituksen tehokkuuden 18 kuukauden kuluttua sen julkaisemisesta.

               16.4

               Tarkistukseen sisältyy myös suosituksen soveltamisen arviointi ja siinä otetaan huomioon parasta käytettävissä olevaa tekniikkaa koskevan tietojenvaihdon tulokset sekä asiaa koskevien parasta käytettävissä olevaa tekniikkaa koskevien vertailuasiakirjojen soveltaminen sekä sen harkitseminen, onko suosituksen säännöksiä ajantasaistettava. Komissio päättää, onko tarpeen tehdä lainsäädäntöehdotuksia, joissa vahvistetaan oikeudellisesti sitovia säännöksiä hiilivetyjen etsinnästä ja tuotannosta korkeatehoisella vesisärötyksellä.

      Tehty Brysselissä 22 päivänä tammikuuta 2014.

            Komission puolesta

         Janez POTOČNIK

            Komission jäsen

      (1)  COM(2014) 23.

      (2)  Neuvoston direktiivi 89/391/ETY, annettu 12 päivänä kesäkuuta 1989, toimenpiteistä työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden parantamisen edistämiseksi työssä (EYVL L 183, 29.6.1989, s. 1).

      (3)  Neuvoston direktiivi 92/91/ETY, annettu 3 päivänä marraskuuta 1992, vähimmäisvaatimuksista porausta käyttävän kaivannaisteollisuuden työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden suojelun parantamiseksi (yhdestoista direktiivin 89/391/ETY 16 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu erityisdirektiivi) (EYVL L 348, 28.11.1992, s. 9).

      (4)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 94/22/EY, annettu 30 päivänä toukokuuta 1994, hiilivetyjen etsintään, hyödyntämiseen ja tuotantoon tarkoitettujen lupien antamisen ja käytön edellytyksistä (EYVL L 164, 30.6.1994, s. 3);

      (5)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/60/EY, annettu 23 lokakuuta 2000, yhteisön vesipolitiikan puitteista (EYVL L 327, 22.12.2000, s. 1).

      (6)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/42/EY, annettu 27 päivänä kesäkuuta 2001, tiettyjen suunnitelmien ja ohjelmien ympäristövaikutusten arvioinnista (EYVL L 197, 21.7.2001, s. 30).

      (7)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/35/EY, annettu 21 päivänä huhtikuuta 2004, ympäristövastuusta ympäristövahinkojen ehkäisemisen ja korjaamisen osalta (EUVL L 143, 30.4.2004, s. 56).

      (8)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2006/21/EY, annettu 15 päivänä maaliskuuta 2006, kaivannaisteollisuuden jätehuollosta ja direktiivin 2004/35/EY muuttamisesta (EUVL L 102, 11.4.2006, s. 15).

      (9)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2006/118/EY, annettu 12 päivänä joulukuuta 2006, pohjaveden suojelusta pilaantumiselta ja huononemiselta (EUVL L 372, 27.12.2006, s. 19).

      (10)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1907/2006, annettu 18 päivänä joulukuuta 2006, kemikaalien rekisteröinnistä, arvioinnista, lupamenettelyistä ja rajoituksista (REACH), Euroopan kemikaaliviraston perustamisesta, direktiivin 1999/45/EY muuttamisesta sekä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 793/93, komission asetuksen (EY) N:o 1488/94, neuvoston direktiivin 76/769/ETY ja komission direktiivien 91/155/ETY, 93/67/ETY, 93/105/EY ja 2000/21/EY kumoamisesta (EUVL L 396, 30.12.2006, s. 1).

      (11)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 528/2012, annettu 22 päivänä toukokuuta 2012, biosidivalmisteiden asettamisesta saataville markkinoilla ja niiden käytöstä (EUVL L 167, 27.6.2012, s. 1).

      (12)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/98/EY, annettu 19 päivänä marraskuuta 2008, jätteistä ja tiettyjen direktiivien kumoamisesta (EUVL L 312, 22.11.2008, s. 3).

      (13)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 525/2013, annettu 21 päivänä toukokuuta 2013, järjestelmästä kasvihuonekaasupäästöjen seuraamiseksi ja niistä raportoimiseksi sekä muista ilmastonmuutosta koskevista tiedoista raportoimiseksi kansallisella ja unionin tasolla sekä päätöksen N:o 280/2004/EY kumoamisesta (EUVL L 165, 18.6.2013, s. 13).

      (14)  Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 406/2009/EY, tehty 23 päivänä huhtikuuta 2009, jäsenvaltioiden pyrkimyksistä vähentää kasvihuonekaasupäästöjään yhteisön kasvihuonekaasupäästöjen vähentämissitoumusten täyttämiseksi vuoteen 2020 mennessä (EUVL L 140, 5.6.2009, s. 136).

      (15)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2010/75/EU, annettu 24 päivänä marraskuuta 2010, teollisuuden päästöistä (yhtenäistetty ympäristön pilaantumisen ehkäiseminen ja vähentäminen) (EUVL L 334, 17.12.2010, s. 17).

      (16)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2011/92/EU, annettu 13 päivänä joulukuuta 2011, tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista (EUVL L 26, 28.1.2012, s. 1).

      (17)  Neuvoston direktiivi 96/82/EY, annettu 9 päivänä joulukuuta 1996, vaarallisista aineista aiheutuvien suuronnettomuusvaarojen torjunnasta (EYVL L 10, 14.1.1997, s. 13).

      (18)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2012/18/EU, annettu 4 päivänä heinäkuuta 2012, vaarallisista aineista aiheutuvien suuronnettomuusvaarojen torjunnasta sekä neuvoston direktiivin 96/82/EY muuttamisesta ja myöhemmästä kumoamisesta (EUVL L 197, 24.7.2012, s. 1).


title: 2004/384/EY:Komission suositus, annettu 27 päivänä huhtikuuta 2004, direktiivin 85/611/ETY liitteessä I olevassa C luettelossa säädetyn yksinkertaistetun tarjousesitteen sisällön tietyistä osista (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (tiedoksiannettu numerolla K(2004) 1541/2)

text:
L 144/44           FI                    Euroopan unionin virallinen lehti                         30.4.2004
                                       KOMISSION SUOSITUS,
                                  annettu 27 päivänä huhtikuuta 2004,
   direktiivin 85/611/ETY liitteessä I olevassa C luettelossa säädetyn yksinkertaistetun
                                  tarjousesitteen sisällön tietyistä osista
                               (tiedoksiannettu numerolla K(2004) 1541/2)
                               (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
                                              (2004/384/EY)
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 211 artiklan toisen
luetelmakohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)      Sijoittajalle annettavien tietojen parantamiseksi arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä
         sijoitustoimintaa harjoittavia yrityksiä (yhteissijoitusyritykset) koskevien lakien,
         asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 20 päivänä joulukuuta
         1985 annettuun neuvoston direktiiviin 85/611/ETY1 lisättiin yksinkertaistettua
         tarjousesitettä koskevia säännöksiä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä
         2001/107/EY2. Yksinkertaistetun tarjousesitteen tarkoitus on antaa selkeät perustiedot,
         jotka sijoittajalla pitäisi olla ennen rahastoon tehtävää sijoitusta ja jotka
         keskimääräinen piensijoittaja voi helposti ymmärtää. Yksinkertaistetulla
         tarjousesitteellä pyritään myös helpottamaan yhteissijoitusyritysten osuuksien
         rajatylittävää markkinointia ja se on tarkoitettu koko yhteisön alueella käytettäväksi
         yhteiseksi markkinointivälineeksi. Kyseisissä säännöksissä korostetaan, että
         vastaanottavat jäsenvaltiot eivät saa vaatia tarjousesitteeseen mitään lisäyksiä tai
         muutoksia tekstin kääntämistä lukuun ottamatta.
(2)      Yksinkertaistettu tarjousesite muodostaa keskeisen osan sijoittajansuojasta, joten olisi
         tarpeen selventää eräiden yksinkertaistettuun tarjousesitteeseen direktiivin
         85/611/ETY liitteessä I olevan C luettelon mukaisesti sisällytettävien tietojen sisältöä
         ja esitystapaa. Direktiivin liitteessä I olevan C luettelon yhtenäinen tulkinta olisi
         varmistettava asianmukaisella tavalla ja mahdollisimman nopeasti ottaen huomioon
         säännösten viimeaikainen saattaminen osaksi jäsenvaltioiden kansallista lainsäädäntöä
         ja asianmukaisen täytäntöönpanon tarve.
1
  EYVL L 375, 31.12.1985, s. 3, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Euroopan parlamentin ja
         neuvoston direktiivillä 2001/108/EY (EYVL L 41, 13.2.2001, s. 35).
2
  EYVL L 41, 13.2.2001, s. 20.
 ---pagebreak--- 30.4.2004         FI                  Euroopan unionin virallinen lehti                            L 144/45
(3)     Riittävää yhdenmukaisuuden tasoa ei voitaisi saavuttaa pelkästään selventämällä C
        luettelon luetelmakohtiin sisältyvien määritelmien sisältöä, koska yhdenmukaisuus
        perustuu erityisesti tiettyjen taloudellisiin tietoihin liittyvien suhdelukujen
        (kustannukset ja sijoitussalkun kiertonopeus) valintaan ja määrittelyyn. Näiden
        sijoittajalle annettavien tietojen kannalta keskeisten suhdelukujen määrittäminen ei
        kuulu komissiolle direktiivin 85/611/ETY 53 a artiklan nojalla annettuihin
        sääntelyvaltuuksiin. Koska suhdelukujen valinta ja rakenne eivät kuulu komissiolle
        direktiivin nojalla annettuihin sääntelyvaltuuksiin, tällä hetkellä ainoa käytettävissä
        oleva väline, jolla voidaan tukea C luettelon asian kannalta merkityksellisten osien
        yhtenäistä ja kattavaa tulkintaa, on komission suositus.
(4)     Yhteissijoitusyrityksen tavoitteita koskevan kuvauksen pitäisi antaa sijoittajille tietoja
        yhteissijoitusyrityksen      sijoitustavoitteista.        Tämän       vuoksi     yksinkertaistetun
        tarjousesitteen olisi sisällettävä tiivistetyssä muodossa asianmukainen kuvaus
        sijoitusten odotetusta kehityksestä, kolmansilta mahdollisesti saaduista vakuuksista
        (jotka suojaavat sijoittajia esimerkiksi kurssiromahdukselta), sijoitusten
        vähimmäistuotto-odotuksista sekä indeksien seuraamiseen liittyvistä tavoitteista.
(5)     Direktiivin 85/611/ETY 24 a artiklan 1 ja 2 kohdassa asetettujen vaatimusten
        mukaisesti yhteissijoitusyrityksen sijoituspolitiikkaa on kuvattava yksinkertaistetussa
        tarjousesitteessä siten, että keskimääräinen sijoittaja ymmärtää tavan ja menetelmät,
        jolla sijoitustavoitteet aiotaan saavuttaa, ja kiinnittää huomiota yhteissijoituksen
        ominaispiirteisiin. Tämän vuoksi yksinkertaistetussa tarjousesitteessä olisi annettava
        lyhyt        kuvaus       sijoituskohteiden            pääluokista,        yhteissijoitusyrityksen
        salkunhoitostrategiasta – kiinnittäen huomiota mahdollisiin riskikeskittymäprofiileihin
        – sekä yhteissijoitusyrityksen sijoituskohteina olevien joukkovelkakirjojen keskeisistä
        ominaisuuksista. Yksinkertaistetun tarjousesitteen olisi myös sisällettävä tietoja
        rahoitusjohdannaisista, varojenhoitotavasta ja indeksirahastojen osalta indeksien
        seuraamisessa noudatettavasta strategiasta.
(6)     Direktiivin 85/611/ETY 24 a artiklan 1 ja 3 kohdassa säädettyjen suojatoimenpiteiden
        mukaisesti keskimääräisen sijoittajan olisi voitava ymmärtää yhteissijoitusyrityksen
        riskiprofiili ja hänelle olisi annettava riittävät tiedot sijoitukseen liittyvistä riskeistä.
        Yksinkertaistetun tarjousesitteen olisi tämän vuoksi sisällettävä lyhyt, helposti
        ymmärrettävä kuvaus kaikista yhteissijoitusyritykseen liittyvistä olennaisista riskeistä.
        Olisi myös kehotettava jäsenvaltioita vaatimaan, jos ne pitävät sitä tarpeellisena
        tavanomaisen        tietojen        julkistamiskäytännön            ja     voimassa        olevien
        sijoittajansuojastandardien        perusteella,        että     näitä    tietoja     täydennetään
        yhteissijoitusyrityksen      volatiliteettiin      perustuvalla        kvantitatiivisella     riski-
        indikaattorilla edellyttäen, että näitä riski-indikaattoreita yhdenmukaistavaa työtä
        jatketaan.
(7)     Yhteissijoitusyritysten aiemman kehityksen esitystapaa olisi selvennettävä, jotta
        voidaan välttää harhaanjohtavien tietojen antamista sijoittajille ja parantaa heidän
        mahdollisuuksiaan vertailla yhteisön alueella toimivia yhteissijoitusyrityksiä.
(8)     Yksinkertaistetun tarjousesitteen selkeyden ja tiiviyden vuoksi verojärjestelmää
        koskevat tiedot olisi rajoitettava kuvaukseen verojärjestelmästä, jota sovelletaan
        yhteissijoitusyritykseen         sen         kotijäsenvaltiossa.           Sijoittajainformaation
        asianmukaisuuden vuoksi näihin tietoihin olisi liitettävä huomautus siitä, että
 ---pagebreak--- L 144/46            FI                  Euroopan unionin virallinen lehti                    30.4.2004
         yksittäinen sijoittaja voi joutua maksamaan muitakin veroja, koska lopullinen verotus
         riippuu verosäännöksistä, joita sovelletaan yksittäiseen sijoittajaan tai tapaukseen.
(9)      Jotta voidaan varmistaa tehokas sijoittajansuoja ja lisätä sijoittajien luottamusta
         sijoitusrahastoalaan,       yksinkertaistetussa         tarjousesitteessä olisi ilmoitettava
         läpinäkyvästi kaikki kustannukset, jotka sijoittajat todellisuudessa joutuvat
         sijoituksistaan maksamaan. Tämän vuoksi olisi ilmoitettava TER-luku (Total Expense
         Ratio), joka osoittaa sijoitusrahaston toimintakustannusten kokonaismäärän. Olisi
         myös tarpeen selventää, kuinka TER-luku lasketaan. Koska merkintä- ja
         lunastuspalkkiot ja muut sijoittajan suoraan maksamat kulut eivät sisälly TER-lukuun,
         ne olisi ilmoitettava erikseen samoin kuin kaikki muut TER-lukuun kuulumattomat
         kulut mukaan lukien kaupankäyntikulut, kun kotijäsenvaltion toimivaltaiset
         viranomaiset katsovat niiden olevan saatavilla. Joka tapauksessa olisi ilmoitettava
         vakiokaavalla laskettu sijoitussalkun kiertonopeus, joka antaa lisätietoa
         kaupankäyntikulujen merkityksestä.
(10)     Palkkionjakosopimuksissa ja vastaavissa palkkiojärjestelyissä sovelletaan erilaisia
         markkinakäytänteitä, joten niistä olisi annettava sijoittajalle riittävästi tietoja.
         Sijoittajille annettavien tietojen läpinäkyvyyden vuoksi yksinkertaistetussa
         tarjousesitteessä olisi ilmoitettava kyseisistä sopimuksista tai järjestelyistä. Sijoittajia
         olisi myös kehotettava tutustumaan varsinaiseen rahastoesitteeseen, jossa on
         yksityiskohtaiset tiedot näistä järjestelyistä; näin he voivat ymmärtää, kenelle kulut
         maksetaan ja ratkaistaanko mahdolliset eturistiriidat sijoittajien etujen mukaisesti.
(11)     Muun muassa kansallisilla markkinoilla tehdyt kuluttajatutkimukset osoittavat, että
         sijoittajien tarpeet olisi otettava paremmin huomioon tuotetietojen ja rajatylittävän
         vertailukelpoisuuden osalta, jotta voidaan toteuttaa todelliset sijoittajaystävälliset
         markkinat yhteissijoitusyrityksiä varten. Jäsenvaltioiden olisi mahdollisuuksien
         mukaan jatkettava – erityisesti tämän suosituksen mukaisesti – tällä alalla toteutettujen
         toimien testausta ja raportoitava siitä komissiolle. Komissio voi harkita, onko tarpeen
         ehdottaa lainsäädäntötoimenpiteitä, joissa hyödynnetään saatuja kokemuksia ja tämän
         suosituksen täytäntöönpanosta jäsenvaltioilta saatua palautetta,
SUOSITTELEE:
1. Direktiivin 85/611/ETY liitteessä I olevan C luettelon toisessa otsakkeessa
tarkoitettujen sijoituksia koskevien tietojen osalta jäsenvaltioille suositellaan, että ne
soveltavat seuraavia tulkintoja:
1.1. Ilmaisun ”lyhyt kuvaus yhteissijoitusyrityksen tavoitteista” tulkinta
Jäsenvaltioille suositellaan, että ne tulkitsevat ensimmäisessä luetelmakohdassa olevan
ilmaisun ”lyhyt kuvaus yhteissijoitusyrityksen tavoitteista” tarkoittavan seuraavia tietoja:
           a)     tiivistetty asianmukainen kuvaus yhteissijoitusyritykseen tehtyjen sijoitusten
                  odotetusta kehityksestä;
           b)     selkeä lausuma kolmansilta saaduista sijoittajia suojaavista vakuuksista ja
                  niihin liittyvistä mahdollisista rajoituksista;
           c)     tarvittaessa lausuma, jonka mukaan yhteissijoituksen tavoite on indeksin tai
                  indeksien seuraaminen, sekä riittävät tiedot, joiden perusteella sijoittajat voivat
 ---pagebreak--- 30.4.2004         FI                   Euroopan unionin virallinen lehti                    L 144/47
                tunnistaa indeksin tai indeksit ja todeta, missä laajuudessa seuraamista
                harjoitetaan.
1.2. Ilmaisun ”sijoitusrahaston tai sijoitusyhtiön sijoituspolitiikka” tulkinta:
Jäsenvaltioille suositellaan, että ne tulkitsevat ensimmäisessä luetelmakohdassa olevan
ilmaisun ”sijoitusrahaston tai sijoitusyhtiön sijoituspolitiikka” tarkoittavan seuraavia tietoja
edellyttäen, että ne ovat olennaisia:
          a)    sijoitusten kohteena olevien rahoitusvälineiden pääluokat;
          b)    teollisuusalaa, maantieteellistä aluetta tai muita markkinasektoreita tai
                tietyntyyppisiä omaisuuseriä koskeva yhteissijoitusyrityksen mahdollinen
                strategia, esimerkiksi sijoitukset voimakkaasti kasvavien talouksien
                rahoitusvälineisiin;
          c)    tarvittaessa huomautus siitä, että vaikka yhteissijoitusyritys joutuu
                noudattamaan kattavia lainsäädännöllisiä ja muita sääntöjä ja rajoja,
                riskikeskittymiä voi esiintyä tietyissä tiukemmin rajatuissa omaisuuserien
                luokissa sekä tiukemmin rajatuilla taloudellisilla ja maantieteellisillä
                sektoreilla;
          d)    jos yhteissijoitusyritys sijoittaa joukkovelkakirjoihin, tieto niiden duraatiosta ja
                luokitusvaatimuksista sekä siitä, ovatko kyseessä yritysten vai valtioiden
                liikkeeseen laskemat joukkovelkakirjalainat;
          e)    jos yhteissijoitusyritys käyttää rahoitusjohdannaisia, tieto siitä, tapahtuuko
                tämä yhteissijoitusyrityksen tavoitteiden saavuttamiseksi vai ainoastaan
                suojaustarkoituksessa;
          f)    tieto siitä, liittyykö yhteissijoitusyrityksen varojenhoitotapa johonkin
                vertailuarvoon (benchmark), ja erityisesti siitä, onko yhteissijoitusyrityksen
                tavoitteena seurata jotakin indeksiä ja mikä on kyseisen tavoitteen
                saavuttamiseksi noudatettava strategia;
          g)    tieto siitä, perustuuko yhteissijoitusyrityksen varojenhoitotapa taktiseen
                nopeatempoiseen varojen allokointiin ja salkun sisältöön usein tehtyihin
                muutoksiin.
1.3. Yhteissijoitusyrityksen tavoitteiden ja sijoituspolitiikan esittäminen samassa kohdassa
Kotijäsenvaltioille suositellaan, että ne sallivat, että 1.1 ja 1.2 kohdan mukaisesti vaaditut
tiedot esitetään yksinkertaistetussa tarjousesitteessä yhtenä kohtana (esimerkiksi indeksien
seuraamista koskevat tiedot) edellyttäen, että yhdistetyt tiedot eivät aiheuta sekaannusta
yhteissijoitusyrityksen        tavoitteiden       ja       sijoituspolitiikan suhteen.     Tietojen
esittämisjärjestyksessä voidaan ottaa huomioon yhteissijoitusyritysten yksilölliset
sijoitustavoitteet ja -politiikat.
1.4. Ilmaisun ”lyhyt arvio rahaston riskiprofiilista” tulkinta
 ---pagebreak--- L 144/48          FI                   Euroopan unionin virallinen lehti                    30.4.2004
Jäsenvaltioille suositellaan, että ne tulkitsevat toisessa luetelmakohdassa olevan ilmaisun
”lyhyt arvio yhteissijoitusyrityksen tavoitteista” tarkoittavan seuraavia tietoja:
1.4.1. Annettavien tietojen yleinen rakenne
         a)     lausuma siitä, että sijoitusten arvo voi paitsi nousta myös laskea ja että
                sijoittajat saattavat menettää osan sijoittamistaan varoista;
         b)     lausuma siitä, että yksityiskohtaiset tiedot kaikista yksinkertaistetussa
                tarjousesitteessä mainituista riskeistä ovat saatavilla varsinaisessa
                rahastoesitteessä;
         c)     kuvaus sijoittajiin kohdistuvista sijoituksiin liittyvistä riskeistä, jos ne ovat
                olennaisia toteutuvan riskin vaikutuksen ja todennäköisyyden perusteella.
1.4.2. Riskien kuvauksia koskevat tarkennukset
1.4.2.1. Erityiset riskit
Edellä 1.4.1.c kohdassa mainittuun kuvaukseen pitäisi liittää lyhyt ja helposti ymmärrettävä
selvitys riskeistä, jotka liittyvät tiettyyn sijoituspolitiikkaan tai -strategiaan taikka
yhteissijoitusyrityksen toiminnan kannalta merkityksellisiin markkinoihin tai omaisuuseriin;
näitä ovat muun muassa:
         a)     riski siitä, että omaisuusluokan koko markkina taantuu, mikä vaikuttaa
                omaisuuserien hintoihin ja arvoon (markkinariski);
         b)     riski siitä, että liikkeeseenlaskija tai vastapuoli ei suoriudu velvoitteistaan
                (luottoriski);
         c)     riski siitä, että selvitys toivotulla tavalla, koska vastapuoli ei maksa tai toimita
                arvopaperia ajoissa tai odotetulla tavalla (selvitysriski), jos tämä riski on
                ehdottomasti merkityksellinen;
         d)     riski siitä, että position muuttaminen rahaksi ei onnistu toivotussa ajassa eikä
                kohtuulliseen hintaan (likviditeettiriski);
         e)     riski siitä, että valuuttakurssien muutokset vaikuttavat sijoituksen arvoon
                (valuuttakurssi- tai valuuttariski);
         f)     säilytyksessä olevien varojen menettämisen riski, joka voi johtua säilyttäjän tai
                alisäilyttäjän maksukyvyttömyydestä, huolimattomuudesta tai petollisesta
                toiminnasta (säilyttäjäriski);
         g)     omaisuuserien tai markkinoiden keskittymiseen liittyvät riskit.
1.4.2.2. Horisontaaliset riskitekijät
Edellä 1.4.1.c kohdassa tarkoitetussa kuvauksessa olisi mainittava myös seuraavat tuotteeseen
mahdollisesti vaikuttavat tekijät, jos ne ovat olennaisia:
 ---pagebreak--- 30.4.2004         FI                  Euroopan unionin virallinen lehti                          L 144/49
          a)    tuottoriski mukaan lukien yksittäisten rahastojen valinnasta riippuva
                riskitasojen vaihtelu sekä kolmansilta saatujen vakuuksien olemassaolo,
                puuttuminen tai niihin liittyvät rajoitukset;
          b)    pääomaan          kohdistuvat        riskit          mukaan          lukien    osuuksien
                lunastuksista/mitätöinneistä ja sijoitusten tuoton ylittävistä suorituksista
                aiheutuva sijoitussalkun eroosio;
          c)    palveluntarjoajan tai vakuuden antajana toimivan kolmannen toimintaan
                liittyvä riski, kun sijoitustuotteeseen tehtävä sijoitus on ennemminkin suora
                sijoitus sijoituspalveluntarjoajaan eikä ainoastaan sen hallussa oleviin varoihin;
          d)    joustavuuden puute sekä tuotteen sisällä (mukaan lukien ennenaikaisen
                luovutuksen tarpeeseen liittyvä riski) että vaihdettaessa palveluntarjoajaa;
          e)    inflaatioriski;
          f)    epävarmuus verojärjestelmän kaltaisten ympäristötekijöiden säilymisestä
                ennallaan.
1.4.2.3. Julkistettavien tietojen mahdollinen priorisointi
Jotta riskeistä ei anneta harhaanjohtavaa kuvaa, jäsenvaltioille suositellaan, että ne harkitsevat
sen vaatimista, että esitettäessä tietoja riskit priorisoidaan niiden vakavuuden ja olennaisuuden
perusteella, jotta voidaan korostaa yhteissijoitusyrityksen yksilöllistä riskiprofiilia.
1.4.3. Synteettisen riski-indikaattorin julkistaminen
Jos yhteissijoitusyritys on toiminut vähintään vuoden ajan, kotijäsenvaltioita pyydetään
harkitsemaan sen vaatimista, että edellä 1.4.1.c kohdassa tarkoitettua kuvausta täydennetään
yhdellä      sanalla    tai     luvulla    ilmaistulla         riski-indikaattorilla,     joka  perustuu
yhteissijoitusyrityksen sijoitussalkun volatiliteettiin; tällöin
          a)    yhteissijoitusyrityksen      sijoitussalkun          volatiliteetilla    olisi  mitattava
                yhteissijoitusyrityksen tuottojen hajontaa;
          b)    yhteissijoitusyrityksen tuottoja laskettaessa olisi otettava huomioon sen
                kaikkien varojen nettoarvo tietyllä ajanjaksolla (esimerkiksi päivittäinen
                nettoarvo, mikäli tämä on yhteissijoitusyrityksen toimintaa valvovien
                toimivaltaisten viranomaisten hyväksymä laskemistiheys) laskemalla yhteen
                yhteissijoitusyrityksen varat samalla laskemistiheydellä.
1.5. Ilmaisun ”sijoitusrahaston tai sijoitusyhtiön viimeaikainen tuloskehitys (soveltuvin osin)”
tulkinta
Jäsenvaltioille suositellaan, että ne tulkitsevat kolmannessa luetelmakohdassa olevan ilmaisun
”sijoitusrahaston tai sijoitusyhtiön viimeaikainen tuloskehitys (soveltuvin osin) sekä varoitus,
että tämä ei osoita tulevaa kehitystä” tarkoittavan seuraavia tietoja:
1.5.1 Aiempaa kehitystä koskevat tiedot
 ---pagebreak--- L 144/50          FI                 Euroopan unionin virallinen lehti                     30.4.2004
          a)    Yhteissijoitusyrityksen sijoitusten aiempi kehitys pylväskaaviona, joka kuvaa
                vuotuisia tuottoja viimeisten kymmenen peräkkäisen kokonaisen vuoden ajalta.
                Jos yhteissijoitusyritys on toiminut alle kymmenen vuotta mutta vähintään
                yhden vuoden ajan, suositetaan että vuotuiset nettotuotot (joista on vähennetty
                verot ja kulut) ilmoitetaan niin monelta vuodelta kuin mahdollista.
          b)    Jos yhteissijoitusyrityksen salkunhoito perustuu vertailuarvoon tai sen
                kustannusrakenteeseen        sisältyy         vertailuarvon perusteella     laskettu
                tuottosidonnainen palkkio, yhteissijoitusyrityksen sijoitusten aiemmasta
                kehityksestä annettaviin tietoihin olisi sisällytettävä vertailu sen vertailuarvon
                aiemman kehityksen kanssa, johon yhteissijoitusyrityksen salkunhoito perustuu
                tai jonka perusteella tuottosidonnainen palkkio lasketaan. Jäsenvaltioille
                suositellaan, että ne vaativat, että vertailu suoritetaan esittämällä vertailuarvon
                ja yhteissijoitusyrityksen sijoitusten aiempi kehitys samassa pylväskaaviossa
                ja/tai erikseen.
1.5.2. Tiedot kumulatiivisesta (keskimääräisestä) kehityksestä
Lisäksi jäsenvaltioita kehotetaan harkitsemaan, että ne vaativat tietojen julkistamista joko
rahaston kumulatiivisesta tuotosta tai kumulatiivisesta keskimääräisestä tuotosta tiettyjen
ajanjaksojen aikana (esimerkiksi 3, 5 ja 10 vuotta). Jos jäsenvaltiot soveltavat jompaakumpaa
annetuista vaihtoehdoista, niitä kehotetaan vaatimaan rahaston kehityksen vertaamista
vertailuarvon kumulatiiviseen tai keskimääräiseen kumulatiiviseen kehitykseen, jos vertailua
vaaditaan 1.5.1.b kohdan nojalla.
1.5.3. Merkintä- ja lunastuspalkkioiden pois jättäminen yksinkertaistetusta tarjousesitteestä ja
siitä ilmoittaminen
Voimassa oleviin säännöksiin perustuvat standardit huomioon ottaen jäsenvaltioille
suositellaan, että ne harkitsevat, onko merkintä- ja lunastuspalkkiot otettava huomioon
laskettaessa rahaston tuottokehitystä. Jäsenvaltioiden olisi kuitenkin vaadittava, että tietojen
mahdollinen pois jättäminen tarjousesitteestä edellyttää asianmukaista lausumaa, jossa lukijan
huomio kiinnitetään tähän seikkaan. Jäsenvaltioita kehotetaan kannustamaan toimivaltaisia
viranomaisiaan, että ne varmistavat jatkuvan lähentymisen standardeihin, jotka on laadittu
tuottokehityksen laskentaa koskevien parhaiden käytänteiden mukaisesti.
1.5.4. Vertailuarvon ilmoittaminen
Jäsenvaltioita kehotetaan harkitsemaan, että ne vaativat kaikkien lainkäyttöalueellaan
toimiluvan saaneiden yhteissijoitusyritysten julkistavan vertailuarvonsa, vaikka
yhteissijoitusyritysten sijoitustavoitteissa ei suoraan mainittaisi vertailuarvoa.
2. Direktiivin 85/611/ETY liitteessä I olevan C luettelon kolmannessa otsakkeessa
tarkoitettujen taloudellisten tietojen osalta jäsenvaltioille suositellaan, että ne soveltavat
seuraavia tulkintoja:
2.1. ”Verojärjestelmän” tulkinta
Jäsenvaltioille suositellaan, että ne tulkitsevat ensimmäisessä luetelmakohdassa olevan
käsitteen ”verojärjestelmä” tarkoittavan seuraavia tietoja:
          a)    verojärjestelmä, jota sovelletaan yhteissijoitusyritykseen sen kotijäsenvaltiossa;
 ---pagebreak--- 30.4.2004          FI                   Euroopan unionin virallinen lehti                   L 144/51
           b)    lausuma, jossa sijoittajille muistutetaan, että yksittäisten sijoittajien saamien
                 tulojen tai myyntivoittojen verotus riippuu yksittäisen sijoittajan aseman ja/tai
                 pääoman sijoituspaikan mukaan sovellettavasta verolaista, ja mikäli sijoittajat
                 ovat epävarmoja verotuksellisesta asemastaan, heidän tulisi mahdollisuuksien
                 mukaan olla yhteydessä paikallisiin organisaatioihin tai muihin
                 asiantuntijoihin.
2.2. Ilmaisujen ”osto- ja myyntipalkkiot” sekä ”muut mahdolliset kulut ja maksut” tulkinta
2.2.1. Annettavien tietojen yleinen sisältö
Jäsenvaltioille suositellaan, että ne tulkitsevat toisessa ja kolmannessa luetelmakohdassa
olevien ilmaisujen ”osto- ja myyntipalkkiot” sekä ”muut mahdolliset kulut ja maksut
jaoteltuina niihin, jotka maksaa osuudenhaltija, ja niihin, jotka maksetaan sijoitusrahaston
tai sijoitusyhtiön varoista” tarkoittavan seuraavia tietoja:
           a)    liitteessä I esitetyllä tavalla laskettu kulujen kokonaissuhde eli TER-luku (Total
                 Expense Ratio) lukuun ottamatta vastaperustettuja yhteissijoitusyrityksiä,
                 joiden TER-lukua ei voida vielä laskea;
           b)    ennakkoarvioon perustuvat tiedot odotetusta kustannusrakenteesta eli
                 mahdollisuuksien mukaan kaikki tiedossa olevat kustannukset liitteessä I
                 olevan luettelon mukaisesti esitettynä, jotta sijoittajat voivat kohtuullisen
                 luotettavasti määrittää odotettavissa olevat kustannukset;
           c)    kaikki sijoittajalta suoraan veloitettavat osto- ja myyntipalkkiot ja muut kulut;
           d)    tieto kaikista muista kuluista, jotka eivät sisälly TER-lukuun, mukaan lukien
                 kaupankäyntikulut, kun kotijäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset katsovat
                 niiden olevan saatavilla;
           e)    liitteessä II olevan kaavan mukaan laskettu sijoitussalkun kiertonopeus, joka
                 antaa lisätietoa kaupankäyntikulujen merkityksestä;
           f)    tieto palkkionjakosopimuksista ja palkkionpalautuksista (soft commissions).
Edellä ensimmäisen kohdan f alakohdassa esitetyn vaatimuksen ei pitäisi tulkita tarkoittavan,
että yksittäisiä sopimuksia tai palkkioita pidetään ilman muuta direktiivin 85/611/ETY (ja
erityisesti sen 5 f artiklan 1 kohdan b alakohdan) tai kansallisten säännösten mukaisena.
Nykyiset markkinakäytänteet huomioon ottaen jäsenvaltioita pyydetään vaatimaan
yhteissijoitusyrityksiltä, että ne harkitsevat, missä määrin voimassa olevat
palkkionjakosopimukset ja muut vastaavat palkkiojärjestelyt hyödyttävät yksinomaan
yhteissijoitusyrityksiä.
Jäsenvaltioita kehotetaan vaatimaan, että yksinkertaistetussa tarjousesitteessä viitataan
varsinaiseen rahastoesitteeseen, jossa on yksityiskohtaiset tiedot kyseisistä järjestelyistä; näin
sijoittajat voivat hankkia tiedot siitä, kenelle kulut maksetaan ja kuinka mahdolliset
eturistiriidat ratkaistaan sijoittajan etujen mukaisesti. Jäsenvaltioita kehotetaan tämän vuoksi
varmistamaan, että yksinkertaistetussa tarjousesitteessä annetut tiedot ovat tiiviissä muodossa.
2.2.2 Tarkennukset ”palkkionjakosopimusten” ja ”palkkionpalautusten” käsitteisiin
 ---pagebreak--- L 144/52           FI                 Euroopan unionin virallinen lehti                        30.4.2004
2.2.2.1 ”Palkkionjakosopimukset”
Jäsenvaltioille suositellaan, että ne luokittelevat palkkionjakosopimuksiksi ne sopimukset,
joissa yhteissijoitusyrityksen varoista suoraan tai välillisesti palkkion saanut taho suostuu
jakamaan palkkion muun tahon kanssa; kyseinen toinen taho maksaa näin ollen
palkkionjakosopimuksen mukaisesti kuluja, jotka tavallisesti katettaisiin suoraan tai
välillisesti yhteissijoitusyrityksen varoista.
Lisäksi jäsenvaltioille suositellaan, että ne pitävät seuraavia sopimuksia edellisessä kohdassa
tarkoitettuina palkkionjakosopimuksina:
          a)     palkkionjakosopimukset, jotka koskevat yhteissijoitusyrityksen rahastoyhtiön
                 ja arvopaperivälittäjän välisiä kaupankäyntikuluja, kun välittäjä suostuu
                 jakamaan rahastoyhtiön kanssa kaupankäyntikulut, jotka yhteissijoitusyritys
                 maksaa välittäjälle kauppojen toteuttamisesta;
          b)     yhteissijoitusyrityksen rahastoyhtiön ja toisen rahaston (tai sen rahastoyhtiön)
                 väliset       palkkionjakosopimukset                rahasto-osuusrahastoissa,      kun
                 yhteissijoitusyrityksen sijoittaessa rahastoon kohderahasto (tai sen
                 rahastoyhtiö) maksaa osan sijoitukseen liittyvistä yhteissijoitusyritykseltä
                 suoraan (merkintä- tai lunastuspalkkiot) tai välillisesti (TER) perittävistä
                 kuluista yhteissijoitusyrityksen rahastoyhtiölle.
2.2.2.2. ”Palkkionpalautukset”
Jäsenvaltioille suositellaan, että ne pitävät palkkionpalautuksina kaikkea taloudellista hyötyä
(selvitys- ja toteutuspalveluja lukuun ottamatta), jonka salkunhoitaja saa rahaston maksaessa
palkkioita transaktioista, jotka koskevat rahaston sijoitussalkkuun kuuluvia arvopapereita.
Palkkionpalautuksia saadaan tavallisesti transaktion toteuttavalta arvopaperivälittäjältä tai
tämän välityksellä.
2.2.3. TER-luvun ja sijoitussalkun kiertonopeuden esitystapa
Jäsenvaltioita kehotetaan sallimaan, että TER-luku ja sijoitussalkun kiertonopeus esitetään
joko yksinkertaistetussa tarjousesitteessä tai sen liitteenä samassa asiakirjassa kuin tiedot
aiemmasta kehityksestä.
3. Jäsenvaltioita pyydetään ilmoittamaan komissiolle mahdollisuuksien mukaan 30 päivään
syyskuuta 2004 mennessä toimenpiteistä, jotka ne ovat toteuttaneet tämän suosituksen
johdosta, ja ilmoittamaan täytäntöönpanon ensimmäisistä tuloksista viimeistään 28 päivänä
helmikuuta 2005.
 ---pagebreak--- 30.4.2004       FI                Euroopan unionin virallinen lehti L 144/53
4. Tämä suositus on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Brysselissä 27 päivänä huhtikuuta 2004.
                                             Komission puolesta
                                             Frederik BOLKESTEIN
                                             Komission jäsen
                                            ______
 ---pagebreak--- L 144/54             FI                   Euroopan unionin virallinen lehti                                30.4.2004
                                                   LIITE I
                                    TER-luku (Total Expense Ratio)
1. TER-luvun määritelmä
Yhteissijoitusyrityksen TER-luku lasketaan 3 kohdan mukaisesti jakamalla kaikki sen
toiminnasta aiheutuvat kulut keskimääräisillä nettovaroilla.
2. Laskelmassa huomioon otettavat/pois jätettävät kustannukset
2.1      Toimintakulujen          kokonaismäärä         muodostuu           kuluista,     jotka vähennetään
yhteissijoitusyrityksen varoista. Nämä kulut ilmoitetaan yleensä tilikaudelta annetussa
yhteissijoitusyrityksen toimintakertomuksessa. Kulut ilmoitetaan bruttomääräisinä, koska
niihin sisällytetään kaikki verot.
2.2      Kustannuksiin sisältyvät kaikki yhteissijoitusyrityksen asianmukaiset kulut
laskentaperusteesta riippumatta (kiinteä palkkio, varojen arvoon tai kaupankäyntiin perustuvat
palkkiot3 jne.); näitä kuluja ovat muun muassa
- hallintopalkkiot sisältäen tuottosidonnaiset palkkiot,
- hallinnointikulut,
- säilytystehtävistä maksetut palkkiot,
- tilintarkastuspalkkiot,
- maksut osuudenomistajapalvelujen tarjoajille mukaan lukien luovutusasiamiehen (transfer
agent) palkkiot ja maksut yhteissijoitusyrityksen meklari-välittäjille, jotka ylläpitävät
yhteissijoitusyrityksen         osuusrekisteriä        ja      tarjoavat        sub-accounting           -palveluja
yhteissijoitusyritysten osuudenhaltijoille,
- maksut lakimiehille,
- rahaston maksamat liikkeeseenlaskuun tai osuuksien mitätöintiin liittyvät kulut,
- rekisteröinti- ja sääntelykulut sekä muut vastaavat kulut,
- muut rahastoyhtiön (tai muun tahon) saamat lisäpalkkiot, jotka perustuvat 4 kohdassa
tarkoitettuihin palkkionjakosopimuksiin.
2.3 Toimintakustannusten kokonaismäärään eivät sisälly
3
  Tämä ei-tyhjentävä laskentaperusteiden luokittelu liittyy viimeaikaisten markkinakäytänteiden vaihtelevuuteen
         jäsenvaltioissa (= vuoden 2003 lopulla) eikä sen pitäisi tulkita tarkoittavan, että yksittäisiä sopimuksia
         tai palkkioita pidetään ilman muuta direktiivin 85/611/ETY (sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna
         direktiiveillä 2001/107/EY ja 2001/108/EY) ja eturistiriitojen osalta erityisesti sen 5 f artiklan 1 kohdan
         b alakohdan tai kansallisten säännösten mukaisena.
 ---pagebreak--- 30.4.2004        FI                  Euroopan unionin virallinen lehti                  L 144/55
- yhteissijoitusyrityksen sijoitussalkkuun liittyvät kaupankäyntikulut. Näitä kuluja ovat muun
muassa välityspalkkiot, verot ja veronluonteiset maksut sekä transaktion vaikutus
markkinoihin, kun otetaan huomioon välittäjäpalkkiot ja varojen likvidiys,
- luottojen korot,
- rahoitusjohdannaisista aiheutuvat kulut,
- osto- ja myyntipalkkiot sekä muut sijoittajan suoraan maksamat palkkiot,
- jäljempänä 4 kohdassa tarkoitetut palkkionpalautukset.
3. Laskentamenetelmä ja tietojen ilmoittaminen
3.1 TER-luku lasketaan vähintään kerran vuodessa jälkikäteen, yleensä yhteissijoitusyrityksen
verokaudelta. Erityistapauksissa se voidaan laskea myös muulta ajanjaksolta.
Yksinkertaistetussa tarjousesitteessä pitäisi olla joka tapauksessa selkeä viittaus
tietolähteeseen (esimerkiksi rahaston verkkosivu), josta sijoittaja voi hankkia edellisten
vuosien/ajanjaksojen TER-luvut.
3.2 Keskimääräiset nettovarat on laskettava käyttäen lukuja, jotka perustuvat varojen
nettoarvon säännölliseen laskentaan esimerkiksi päivittäin, jos tämä on yhteissijoitusyrityksen
toimintaa valvovien toimivaltaisten viranomaisten hyväksymä nettoarvon tavanomainen
laskentatiheys. Poikkeukselliset olosuhteet tai tapahtumat, jotka voisivat johtaa
harhaanjohtaviin lukuihin, on myös otettava huomioon.
Verohelpotuksia ei pitäisi ottaa huomioon.
Yhteissijoitusyrityksen tilintarkastajien ja/tai toimivaltaisten viranomaisten on hyväksyttävä
TER-luvun laskentamenetelmä.
4. Palkkionjakosopimukset ja palkkionpalautukset
Palkkionjakosopimukset, jotka vaikuttavat TER-luvun ulkopuolelle yleensä jääviin kuluihin,
johtavat usein tilanteeseen, jossa rahastoyhtiö tai muu taho vastaa todellisuudessa kokonaan
tai osittain toimintakuluista, jotka pitäisi käytännössä sisällyttää TER-lukuun. Tämän vuoksi
kyseiset kulut olisi otettava huomioon TER-lukua laskettaessa lisäämällä
toimintakustannusten kokonaismäärään kaikki rahastoyhtiön (tai muun tahon) saamat
palkkiot, jotka perustuvat palkkionjakosopimuksiin.
Palkkionjakosopimuksia, jotka liittyvät TER-luvun laskentaperusteisiin jo sisältyviin kuluihin,
ei ole tarpeen ottaa huomioon. Palkkionpalautukset olisi myös jätettävä huomiotta TER-lukua
laskettaessa.
Tämän vuoksi olisi noudatettava seuraavia periaatteita:
          –     Rahastoyhtiön saamat palkkiot, jotka perustuvat arvopaperivälittäjän kanssa
                kaupankäyntikuluista ja muun rahastoyhtiön kanssa, jos kyseessä on rahasto-
                osuusrahasto, tehtyyn palkkionjakosopimukseen (edellyttäen, että kyseistä
                palkkioita ei ole jo otettu huomioon synteettisessä TER-luvussa tai muissa
 ---pagebreak--- L 144/56          FI                 Euroopan unionin virallinen lehti                       30.4.2004
                rahastolta jo perityissä ja TER-lukuun suoraan sisältyvissä kuluissa) olisi joka
                tapauksessa otettava huomioon TER-lukua laskettaessa.
           –    Toisaalta rahastoyhtiön saamaa palkkiota, joka perustuu rahaston kanssa
                tehtyyn palkkionjakosopimukseen (paitsi jos palkkio liittyy edellisessä
                luetelmakohdassa tarkoitettuun rahasto-osuusrahastoon) ei pitäisi ottaa
                huomioon TER-lukua laskettaessa.
5. Tuottosidonnaiset palkkiot
Tuottosidonnaiset palkkiot olisi otettava huomioon TER-lukua laskettaessa ja ne olisi
ilmoitettava myös erikseen prosenttiosuutena varojen keskimääräisestä nettoarvosta.
6.     Yhteissijoitusyrityksiin      ja    harmonisoimattomiin           rahastoihin      sijoittavat
yhteissijoitusyritykset
Jos yhteissijoitusyritys sijoittaa vähintään 10 prosenttia nettovaroistaan toisiin
yhteissijoitusyrityksiin tai harmonisoimattomiin rahastoihin, jotka julkistavat TER-lukunsa
tämän liitteen mukaisesti, on julkistettava kyseisiä sijoituksia vastaava synteettinen TER-luku
Synteettinen TER-luku on seuraavien lukujen suhde:
" TER-luvun mukainen yhteissijoitusyrityksen toimintakustannusten kokonaismäärä, johon
    lisätään kohderahastoissa olevien omistusosuuksien aiheuttamat kustannukset (eli
    kohderahastojen TER-luku painotettuna yhteissijoitusyrityksen sijoitusosuudella) sekä
    kohderahastojen perimät merkintä- ja lunastuspalkkiot; saatu luku jaetaan
" rahaston keskimääräisillä nettovaroilla.
Kuten edellisessä alakohdassa todetaan, kohderahastojen perimät merkintä- ja
lunastuspalkkiot olisi sisällytettävä TER-lukuun. Direktiivin 85/611/ETY 24 artiklan 3
kohdan mukaan merkintä- ja lunastuspalkkioita ei saa veloittaa, jos kohderahastot kuuluvat
samaan konserniin.
Jos joku yhteissijoitusyrityksen sijoituskohteena oleva harmonisoimaton rahasto ei julkista
TER-lukua tämän liitteen suositusten mukaisesti, kuluista olisi tiedotettava seuraavasti:
- on ilmoitettava, että synteettistä TER-lukua ei voida laskea kyseisten sijoitusten osalta,
- yksinkertaistetussa tarjousesitteessä on ilmoitettava kohderahastolta tai -rahastoilta
perittyjen hallinnointipalkkioiden enimmäisosuus,
- kustannusten arvioitu kokonaismäärä on ilmoitettava seuraavan laskelman mukaisesti:
           –    karsittu synteettinen TER-luku, joka sisältää niiden yhteissijoitusyrityksen
                kohderahastojen TER-luvun, joiden TER-luku lasketaan tämän liitteen
                mukaisesti, painotettuna yhteissijoitusyrityksen sijoitusosuuden mukaan,
           –    edellisessä    luetelmakohdassa          laskettuun    lukuun    lisätään     kunkin
                yhteissijoitusyrityksen kohderahaston merkintä- ja lunastuspalkkiot sekä paras
                käytettävissä oleva ylöspäin pyöristetty arvio TER-lukuun sisällytettävistä
                kuluista. Näihin kuluihin olisi sisällytettävä kyseisen rahaston
                hallinnointipalkkion enimmäismäärä ja viimeisin saatavilla oleva
 ---pagebreak--- 30.4.2004        FI                 Euroopan unionin virallinen lehti                     L 144/57
               tuottosidonnainen         palkkio            painotettuna  yhteissijoitusyrityksen
               sijoitusosuudella.
6. Sateenvarjorahastot / Useampiosuuksiset rahastot (multi-class funds)
Sateenvarjorahastoissa TER-luku pitäisi laskea erikseen kullekin alarahastolle. Useita
osuuslajeja tarjoavien rahastojen TER-luku vaihtelee osuuslajien mukaan, joten se olisi
laskettava ja ilmoitettava erikseen kullekin osuuslajille. Sijoittajien tasapuolisen kohtelun
periaate edellyttää, että osuuslajeittain vaihtelevat palkkiot ja kulut ilmoitetaan
yksinkertaistetussa tarjousesitteessä. Erillisessä lausumassa olisi todettava, että varsinaisesta
rahastoesitteestä käyvät ilmi kyseisten palkkioiden ja kulujen vaihtelun objektiiviset
perustelut (esimerkiksi merkinnän suuruus).
                                               _____
 ---pagebreak--- L 144/58          FI                 Euroopan unionin virallinen lehti                  30.4.2004
                                              LIITE II
                                   Sijoitussalkun kiertonopeus
Rahaston tai tarvittaessa alarahaston sijoitussalkun kiertonopeus olisi laskettava seuraavalla
tavalla:
         Arvopaperien ostot = X
         Arvopaperien myynnit = Y
                 Summa 1 = Arvopapereilla tehdyt transaktiot yhteensä = X + Y
         Rahasto-osuuksien liikkeeseenlaskut/merkinnät = S
         Rahasto-osuuksien mitätöinnit/lunastukset = T
                 Summa 2 = Rahasto-osuuksilla tehdyt transaktiot yhteensä = S + T
         Nettovarojen keskimääräinen kokonaisarvo = M
         Kiertonopeus = [(summa 1 – summa 2/M] x 100
Nettovarojen keskimääräinen kokonaisarvo vastaa liitteessä I olevan 3.2 kohdan mukaisella
laskentatiheydellä laskettujen nettovarojen keskiarvoa. Kiertonopeus olisi ilmoitettava siltä
kaudelta tai niiltä kausilta, joilta TER-luku ilmoitetaan. Yksinkertaistetussa tarjousesitteessä
pitäisi olla joka tapauksessa selkeä viittaus tietolähteeseen (esimerkiksi rahaston verkkosivu),
josta sijoittaja voi hankkia edellisten jaksojen sijoitussalkkujen kiertonopeudet.


title: Neuvoston suositus, annettu 11 päivänä heinäkuuta 2017, Kyproksen vuoden 2017 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Kyproksen vuoden 2017 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto

text:
               9.8.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 261/53

         NEUVOSTON SUOSITUS,
   annettu 11 päivänä heinäkuuta 2017,
   Kyproksen vuoden 2017 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Kyproksen vuoden 2017 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto
   (2017/C 261/12)
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,
   ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 (1) ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan,
   ottaa huomioon makrotalouden epätasapainon ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta 16 päivänä marraskuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011 (2) ja erityisesti sen 6 artiklan 1 kohdan,
   ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,
   ottaa huomioon Euroopan parlamentin päätöslauselmat,
   ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
   ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,
   ottaa huomioon talous- ja rahoituskomitean lausunnon,
   ottaa huomioon sosiaalisen suojelun komitean lausunnon,
   ottaa huomioon talouspoliittisen komitean lausunnon,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Komissio hyväksyi 16 päivänä marraskuuta 2016 vuotuisen kasvuselvityksen, mikä aloitti vuoden 2017 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson. Eurooppa-neuvosto vahvisti vuotuisen kasvuselvityksen ensisijaiset tavoitteet 9 ja 10 päivänä maaliskuuta 2017. Komissio hyväksyi 16 päivänä marraskuuta 2016 asetuksen (EU) N:o 1176/2011 perusteella varoitusmekanismia koskevan kertomuksen, jossa se katsoi, että Kypros kuuluu niihin jäsenvaltioihin, joista laadittaisiin perusteellinen tarkastelu. Samana päivänä komissio hyväksyi myös suosituksen neuvoston suositukseksi euroalueen talouspolitiikasta. Eurooppa-neuvosto vahvisti suosituksen 9 ja 10 päivänä maaliskuuta 2017. Neuvosto hyväksyi 21 päivänä maaliskuuta 2017 suosituksen euroalueen talouspolitiikasta, jäljempänä ”euroalueen suositus” (3).

               (2)

               Koska Kypros kuuluu jäsenvaltioihin, joiden rahayksikkö on euro, ja koska taloudet ovat talous- ja rahaliitossa vahvasti yhteydessä toisiinsa, Kyproksen olisi varmistettava, että jäljempänä esitettävistä suosituksista 1–5 ilmenevä euroalueen suositus pannaan täytäntöön täysimääräisesti ja oikea-aikaisesti.

               (3)

               Kyprosta koskeva vuoden 2017 maaraportti julkaistiin 22 päivänä helmikuuta 2017. Siinä arvioitiin Kyproksen edistymistä neuvoston 12 päivänä heinäkuuta 2016 hyväksymien maakohtaisten suositusten noudattamisessa, aiempina vuosina annettujen maakohtaisten suositusten noudattamisessa ja kansallisten Eurooppa 2020 -tavoitteidensa saavuttamisessa. Lisäksi siihen sisältyi asetuksen (EU) N:o 1176/2011 5 artiklan nojalla laadittu perusteellinen tarkastelu, jonka tulokset julkaistiin samaten 22 päivänä helmikuuta 2017. Komissio päätteli analyysinsa perusteella, että Kyproksen makrotaloudessa on liiallisia epätasapainoja. On erityisen tärkeää, että Kypros puuttuu huomattaviin epätasapainoihin, jotka liittyvät yksityiseen, julkiseen ja ulkoiseen ylivelkaantumiseen. Maan on myös erityisen tärkeää puuttua järjestämättömien lainojen suureen määrään.

               (4)

               Kypros toimitti vuoden 2017 vakausohjelmansa 27 päivänä huhtikuuta 2017 ja vuoden 2017 kansallisen uudistusohjelmansa 28 päivänä huhtikuuta 2017. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon. Kyproksen kansalliseen uudistusohjelmaan sisältyy sekä lyhyen että keskipitkän aikavälin sitoumuksia. Se sisältää toimenpiteitä, joilla vähennetään yksityisen sektorin velkaantuneisuutta, parannetaan liiketoimintaympäristöä, helpotetaan rahoituksen saantia ja uudistetaan terveydenhuoltosektoria. Lisäksi siinä sitoudutaan uudistamaan julkista sektoria ja oikeusjärjestelmää. Kansallinen uudistusohjelma kattaa myös vuoden 2017 maaraportissa ja euroalueen suosituksessa kuvatut haasteet, kuten tarpeen käynnistää investoinnit uudelleen ja varmistaa julkisen talouden kestävyys. Jos nämä toimenpiteet toteutetaan täysimääräisesti ja esitetyn aikataulun mukaisesti, ne auttaisivat Kyproksen makrotalouden epätasapainon korjaamisessa ja maakohtaisten suositusten täytäntöönpanossa. Komissio vahvistaa Kyproksen politiikkasitoumusten arvioinnin perusteella aikaisemman arvionsa, jonka mukaan lisätoimenpiteet eivät tässä vaiheessa ole aiheellisia Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksissa (EU) N:o 1176/2011 ja (EU) N:o 1174/2011 säädetyn makrotalouden epätasapainoa koskevan menettelyn puitteissa (4). Uudistussuunnitelman täytäntöönpanoa seurataan tiiviisti erityisseurannan avulla.

               (5)

               Kauden 2014–2020 Euroopan rakenne- ja investointirahastojen (ERI-rahastot) ohjelmasuunnittelussa on otettu huomioon asiaankuuluvat maakohtaiset suositukset. Kuten Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1303/2013 (5) 23 artiklassa säädetään, komissio voi pyytää jäsenvaltiota tarkastelemaan uudelleen kumppanuussopimustaan ja asiaankuuluvia ohjelmiaan ja esittämään niihin muutoksia, kun tämä on tarpeen asiaankuuluvien neuvoston suositusten täytäntöönpanon tukemiseksi. Komissio on antanut tarkempaa tietoa kyseisen säännöksen hyödyntämisestä ohjeissa sellaisten toimenpiteiden soveltamiselle, joilla ERI-rahastojen vaikuttavuus kytketään talouden tehokkaaseen ohjaukseen ja hallintaan.

               (6)

               Kyprokseen sovelletaan vakaus- ja kasvusopimuksen ennaltaehkäisevää osiota ja velkasääntöä. Hallitus suunnittelee vuoden 2017 vakausohjelmassaan, että julkisen talouden rahoitusasema on ylijäämäinen vuosina 2016–2020 (julkisen talouden rahoitusasema noin 0,4 prosenttia suhteessa BKT:hen ohjelmakaudella). Julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoite, joka on rakenteellisesti tasapainoinen julkisen talouden rahoitusasema, suunnitellaan saavutettavan vuonna 2017. Uudelleenlasketun (6) rakenteellisen rahoitusaseman ennustetaan seuraavina vuosina poikkeavan tasaisesti keskipitkän aikavälin tavoitteesta, mikä ei ole vakaus- ja kasvusopimuksen ennaltaehkäisevän osion vaatimusten mukaista. Julkisen talouden velan odotetaan olevan 107,8 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2016 ja supistuvan 99,7 prosenttiin vuonna 2018 ja edelleen 88,8 prosenttiin vuoteen 2020 mennessä. Näiden julkisen talouden kehitysarvioiden perustana oleva makrotalouden skenaario on uskottava. Vakausohjelmassa esitettyihin makrotalouden oletuksiin liittyy riskejä näkymien heikkenemisestä. Ne koskevat ensi sijassa järjestämättömien lainojen suurta määrää ja ulkoisen ympäristön mahdollista heikkenemistä.

               (7)

               Neuvosto suositti 12 päivänä heinäkuuta 2016, että liiallisen alijäämän korjaamisen jälkeen Kypros noudattaa julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitetta vuosina 2016 ja 2017. Komission kevään 2017 talousennusteen mukaan Kypros noudattaa kokonaisarvioinnin perusteella tätä vaatimusta vuonna 2017. Kyprokselle suositellaan pysymistä keskipitkän aikavälin tavoitteessa vuonna 2018. Komission kevään 2017 talousennusteen mukaan tämä vastaa nettomääräisten julkisten perusmenojen 0,3 prosentin nimellistä enimmäiskasvuvauhtia (7), jonka perusteella rakenteellinen sopeutus on 0,2 prosenttia suhteessa BKT:hen. Kokonaisarvioinnin perusteella voidaan todeta, että jos politiikka säilyy muuttumattomana, vaarana on, että Kypros poikkeaa vaatimuksesta jonkin verran vuonna 2018. Kyproksen ennustetaan noudattavan velkasääntöä vuosina 2017 ja 2018. Kaiken kaikkiaan neuvosto katsoo, että Kyproksen on oltava valmis toteuttamaan lisätoimenpiteitä, joilla varmistetaan vaatimusten noudattaminen vuonna 2018.

               (8)

               Julkinen velka vähenee, mutta sen kestävyyteen kohdistuu edelleen riskejä. Useiden äskettäin toteutettujen julkisen talouden toimenpiteiden sekä tärkeimpien rakenneuudistusten täytäntöönpanon viivästymisen odotetaan johtavan rakenteellisen rahoitusaseman heikkenemiseen ja riskiin, että mahdollisuudet kasvua lisääviin julkisiin investointeihin vähenevät.

               (9)

               Kyproksen julkisen sektorin palkkakustannukset ovat euroalueen suurimpia (prosentteina suhteessa BKT:hen), ja sille on edelleen ominaista tehottomuus. Makrotalouden sopeutusohjelman yhteydessä työmarkkinaosapuolten kanssa suunniteltiin ja hyväksyttiin joukko uudistuksia, joilla pyritään ratkaisemaan kyseinen ongelma. Näitä olivat muun muassa sitovan pysyvän mekanismin käyttöönotto julkisen sektorin työntekijöiden palkkojen nousun rajoittamiseksi ja julkishallinnon kattava uudistus. Lukuun ottamatta hallinnonuudistukseen liittyvää, äskettäin hyväksyttyä lakia julkisen sektorin työntekijöiden mobiliteetista näiden lakiuudistusten hyväksyminen on kuitenkin kohdannut esteitä, erityisesti sen jälkeen kun parlamentti äänesti uudistuksia vastaan joulukuussa 2016. Ennen kuin julkisen sektorin palkkojen nousua rajoittava mekanismi hyväksytään sitovassa muodossaan, sitä sovelletaan työehtosopimusten nojalla vuoteen 2018 asti.

               (10)

               Joitain uudistuksia on tehty korruptioon puuttumiseksi. Viime aikoina toteutettuja toimia ovat olleet uudistukset julkisten hankintojen ammattimaisuuden lisäämiseksi paikallistasolla ja joulukuussa 2015 hyväksytty puolueiden rahoitusta koskeva laki. Perustuslaillinen muutos, joka mahdollistaa varojen ilmoittamisen virkamiesten osalta, hyväksyttiin vuonna 2016. Korruption torjuntaa käsittelevällä koordinointielimellä ei ole kuitenkaan riittävästi henkilöstöä eikä virkamiesten kurinpitojärjestelmän heikkouksiin ole edelleenkään puututtu.

               (11)

               Kypros on toteuttanut toimenpiteitä oikeuslaitoksensa vahvistamiseksi, mutta sen tehokkuudessa esiintyy edelleen vakavia haasteita. Tehottomat tuomioistuinmenettelyt ja rajalliset resurssit johtavat siihen, että asioiden käsittely tuomioistuimissa kestää huomattavan pitkään. Tämä puolestaan heikentää liiketoimintaympäristöä ja erityisesti uusien ulosmittaus- ja maksukyvyttömyysjärjestelmien toimintaa. Viimeksi mainittu on otettu käyttöön yksityishenkilöiden ylivelkaantumisen vähentämiseksi niin, että pankeille ja velallisille tarjotaan kannusteita, jotta ne sopisivat uudelleenjärjestelyistä. Näiden välineiden tuloksellisuutta heikentävät kuitenkin monet tekijät, muun muassa edellä mainitut tuomioistuinjärjestelmän tehottomuudet, heikot hallinnolliset valmiudet ja se, etteivät luotonottajat ole juurikaan tietoisia menettelyistä. Saantokirjojen myöntämisessä ja siirtämisessä on myös edelleen huomattavasti ruuhkaa ja viiveitä. Tämä heikentää osaltaan velan supistamistoimien tehoa ja vaikeuttaa asuntomarkkinoiden elpymistä.

               (12)

               Järjestämättömien lainojen määrä on vähenemässä, mutta se on edelleen hyvin korkea, mikä haittaa pankkisektorin moitteetonta toimintaa ja vaikuttaa reaalitalouden luototukseen. Pankit eivät ole saavuttaneet Kyproksen keskuspankin kanssa sovittuja lainojen uudelleenjärjestelytavoitteita, mikä merkitsee sitä, että kohdentamisjärjestelmää on laajennettava ja tehostettava ja tehtävä siitä sitovampi, erityisesti asettamalla kunnianhimoiset tavoitteet järjestämättömien lainojen vähentämiselle pankkien sitä koskevien strategioiden mukaisesti. Maksulaiminlyöntien uusiutumisaste on edelleen korkea, mikä on paljastanut mahdollisia puutteita lainojen uudelleenjärjestelyratkaisuissa. Riskivaraukset lisääntyivät, mutta niiden taso on edelleen alle euroalueen keskiarvon, mikä korostaa tarvetta varmistaa, että vakuudet arvostetaan luotettavasti niin, että ne tukevat asianmukaisia riskivarauksia. Lainojen jälkimarkkinoiden ja lainojen arvopaperistamiskehyksen puuttuminen rajoittaa mahdollisuuksia nopeuttaa velkavivun purkamista ja järjestämättömien lainojen siirtämistä pois pankkien taseista. Tämä edellyttää uusia sääntely- ja lainsäädäntötoimia, joilla saadaan käyttöön tarvittavat välineet pankkien tasehallinnan helpottamiseksi. Lisäksi vakuutus- ja eläkerahastojen valvonnan hallintotapa ja hallinnolliset valmiudet ovat edelleen heikkoja, mikä aiheuttaa rahoitusvakauteen kohdistuvia riskejä.

               (13)

               Kyproksen talouden elpyminen jatkuu. Potentiaalinen kasvu on kuitenkin vielä heikkoa, sillä sitä rajoittavat rakenneuudistusten rajallinen täytäntöönpano, investointien pullonkaulat ja liiketoimintaympäristön puutteet. Kasvuun tähtäävässä toimintasuunnitelmassa esitettyjä aloitteita toteutetaan parhaillaan, joskin melko hitaasti. Strategisia investointeja houkutteleva ja helpottava lainsäädäntöehdotus on vielä valmisteluvaiheessa. Hallitus pyrkii parantamaan keskisuurten ja pienten yritysten rahoituksen saantia. Tämän kiireellisen ongelman ratkaisemiseksi on käynnistetty joitakin uusia kohdennettuja aloitteita, kuten kansallisessa uudistusohjelmassa on esitetty. Suurin osa näistä uusista rahoituksen saantia edistävistä aloitteista on kuitenkin edelleen alkuvaiheessa. Yksityistämistoimet, joilla pyritään houkuttelemaan maahan tuottavuutta lisääviä ulkomaisia investointeja, ovat kohdanneet poliittista vastustusta ja etenevät hitaasti. Energia-alan uudistaminen voi myös olla tärkeää kilpailukyvyn lisäämiseksi, mutta sen täytäntöönpano on viivästynyt. Viivästykset koskevat erityisesti Kyproksen sähköviranomaisen toimintojen eriyttämistä ja uusien sähkömarkkinoiden luomista, joka riippuu vielä siirtoverkonhaltijan tosiasiallisen riippumattomuuden varmistamisesta.

               (14)

               Työttömyys on vähentynyt mutta pysyttelee edelleen korkeana, erityisesti nuorten ja pitkäaikaistyöttömien keskuudessa. Suunnitelmia, joiden tavoitteena on lisätä julkisten työvoimaneuvojien määrää ja parantaa heidän erikoistumistaan, ei ole vielä pantu täytäntöön. Lisäksi on todennäköistä, että heidät otetaan palvelukseen määräaikaisilla työsopimuksilla, mikä ei ratkaise ongelmia rakenteellisesti. Tämä tarkoittaa, ettei edelleenkään ole riittävästi valmiuksia vastata työnhakijoiden tarpeisiin, erityisesti kun on kyse niistä, joilla on enemmän vaikeuksia integroitua työmarkkinoille, ja toteuttaa toimenpiteitä heidän aktivoimisekseen. Aktiivisen työvoimapolitiikan ohjelmien sekä toimeentulotukijärjestelmien vaikutusta rajoittaa yhä laadunarviointitoimien ja jatkotoimenpiteiden vähäisyys.

               (15)

               Kyproksen koulutusmenot ovat edelleen unionin keskiarvon yläpuolella. Oppimistulokset ovat kuitenkin alhaiset, ja ne ovat jopa laskeneet edellisiin vuosiin verrattuna. Kansainvälisen oppimistulosten arviointiohjelman (PISA) vuoden 2015 tulosten mukaan kyproslaisten perustaidot matematiikassa, luonnontieteissä ja lukemisessa ovat unionin heikoimpia. Vaikka hiljattain käyttöön otetut korjaavat toimenpiteet, kuten opettajien nimittämisessä sovelletun järjestelmän parantaminen ja koulujen opetussuunnitelmien uudistaminen, ovat ensiaskelia oikeaan suuntaan, suunniteltuja uudistuksia täydentävät lisätoimet, kuten opettajien arviointi, voisivat huomattavasti parantaa tilannetta.

               (16)

               Osaamisen kysynnän ja tarjonnan kohtaamattomuuteen työmarkkinoilla ei ole juurikaan puututtu, mikä vaikuttaa pitkän aikavälin kestävän kasvun mahdollisuuksiin. Keskiasteen ammatilliseen koulutukseen osallistuminen on vähäistä ja korkea-asteen koulutuksen tarkoituksenmukaisuus työmarkkinoiden kannalta on heikko, mikä on johtanut siihen, että suuri osa korkea-asteen tutkinnon suorittaneista työskentelee ammateissa, jotka eivät välttämättä edellytä korkea-asteen tutkintoa.

               (17)

               Kyproksella ei ole edelleenkään yleistä terveydenhuoltoa, ja terveydenhuoltoalaa leimaa eriasteinen tehottomuus. Tämä rajoittaa mahdollisuuksia saada riittävää ja tuloksellista hoitoa. Lainsäädäntö, jonka tavoitteena on luoda kansallinen terveydenhuoltojärjestelmä ja lisätä julkisten sairaaloiden autonomiaa, on terveydenhuoltoalan valmiuksien ja kustannustehokkuuden parantamisen kannalta olennaista, mutta se odottaa vielä parlamentin hyväksymistä.

               (18)

               Komissio on vuoden 2017 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson osana tehnyt kattavan analyysin Kyproksen talouspolitiikasta ja julkaissut sen vuoden 2017 maaraportissa. Se on arvioinut myös vuoden 2017 vakausohjelman ja vuoden 2017 kansallisen uudistusohjelman sekä jatkotoimenpiteet, joita on toteutettu Kyprokselle viime vuosina annettujen suositusten noudattamiseksi. Se on ottanut huomioon ohjelmien ja jatkotoimenpiteiden merkityksen Kyproksen finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta mutta myös sen, ovatko ne unionin sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska unionin yleistä talouden ohjausta on tarpeen vahvistaa antamalla unionin tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin.

               (19)

               Neuvosto on tutkinut vuoden 2017 vakausohjelman tämän arvioinnin perusteella, ja sen lausunto (8) ilmenee erityisesti jäljempänä esitettävästä suosituksesta 1.

               (20)

               Neuvosto on tutkinut vuoden 2017 kansallisen uudistusohjelman ja vuoden 2017 vakausohjelman komission perusteellisen tarkastelun ja tämän arvioinnin perusteella. Asetuksen (EU) N:o 1176/2011 6 artiklan nojalla annetut neuvoston suositukset ilmenevät jäljempänä esitettävistä suosituksista 1–4,

         SUOSITTAA, että Kypros toteuttaa vuosina 2017 ja 2018 toimia, joilla se

               1.

               harjoittaa finanssipolitiikkaansa vakaus- ja kasvusopimuksen ennaltaehkäisevän osion vaatimusten mukaisesti, mikä edellyttää pysymistä julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteessa vuonna 2018; käyttää satunnaistuloja nopeuttaakseen julkisen talouden velkasuhteen pienentämistä; hyväksyy vuoden 2017 loppuun mennessä keskeiset lainsäädäntöuudistukset, joiden tarkoituksena on parantaa julkisen sektorin tehokkuutta ja erityisesti julkishallinnon toiminnan, valtionyhtiöiden hallintotavan ja paikallishallinnon tehokkuutta;

               2.

               lisää oikeusjärjestelmän tehokkuutta uudistamalla siviiliprosesseja, toteuttamalla asianmukaiset tietojärjestelmät ja parantamalla tuomioistuinten erikoistumista; toteuttaa lisätoimenpiteitä poistaakseen ulosmittaus- ja maksukyvyttömyysjärjestelmien täysimääräisen täytäntöönpanon esteet sekä varmistaa, että järjestelmät, joiden avulla annetaan saantokirjoja ja siirretään kiinteään omaisuuteen liittyviä oikeuksia, ovat luotettavia ja nopeita;

               3.

               nopeuttaa järjestämättömien lainojen vähentämistä asettamalla pankeille määrällisiä ja aikataulutettuja tavoitteita ja varmistamalla, että vakuudet arvostetaan luottoriskien kattamista varten täsmällisesti; luo edellytykset toimiville järjestämättömien lainojen jälkimarkkinoille; yhdentää vakuutusyhtiöiden ja eläkerahastojen valvonnan ja vahvistaa sitä;

               4.

               nopeuttaa kasvuun tähtäävän toimintasuunnitelman toteuttamista, keskittyen erityisesti strategisten investointien nopeuttamiseen ja rahoituksen saannin parantamiseen, ja käynnistää uudelleen vuoden 2017 loppuun mennessä yksityistämissuunnitelman täytäntöönpanon; toteuttaa määrätietoisia toimenpiteitä Kyproksen sähköviranomaisen omistajuuden eriyttämiseksi ja erityisesti toimintojen ja tilinpidon eriyttämisen toteuttamiseksi vuoden 2017 loppuun mennessä;

               5.

               vauhdittaa uudistuksia, joilla pyritään lisäämään julkisten työvoimapalvelujen valmiuksia ja parantamaan aktiivisen työvoimapolitiikan toimenpiteiden toteuttamisen laatua; saattaa koulutusjärjestelmän uudistamisen päätökseen, jotta voidaan parantaa koulutuksen työmarkkinarelevanssia sekä tuloksellisuutta, mukaan lukien opettajien arviointi; hyväksyy vuoden 2017 loppuun mennessä sairaalauudistusta koskevan lainsäädännön ja kattavan yleisen terveydenhuollon.

      Tehty Brysselissä 11 päivänä heinäkuuta 2017.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         T. TÕNISTE

      (1)  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  EUVL L 306, 23.11.2011, s. 25.

      (3)  EUVL C 92, 24.3.2017, s. 1.

      (4)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1174/2011, annettu 16 päivänä marraskuuta 2011, täytäntöönpanotoimista liiallisen makrotalouden epätasapainon korjaamiseksi euroalueella (EUVL L 306, 23.11.2011, s. 8).

      (5)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1303/2013, annettu 17 päivänä joulukuuta 2013, Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yhteisistä säännöksistä sekä Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yleisistä säännöksistä sekä neuvoston asetuksen (EY) N:o 1083/2006 kumoamisesta (EUVL L 347, 20.12.2013, s. 320).

      (6)  Suhdannekorjattu rahoitusasema ilman kertaluonteisia ja väliaikaisia toimenpiteitä, komission yksiköiden uudelleen laskemana yhteisesti sovittuja menetelmiä käyttäen.

      (7)  Nettomääräisillä julkisilla menoilla tarkoitetaan julkisia kokonaismenoja ilman korkomenoja, ilman unionin ohjelmista aiheutuvia menoja, jotka korvataan täysin unionin varoista saatavilla tuloilla, ja ilman ei-päätösperäisiä muutoksia työttömyysetuusmenoissa. Kansallisesti rahoitettu kiinteän pääoman bruttomuodostus jaetaan neljälle vuodelle. Päätösperäiset tulopuolen toimenpiteet ja lakisääteiset tulojen lisäykset otetaan huomioon. Meno- ja tulopuolen kertaluonteiset toimenpiteet kuittaavat toisensa.

      (8)  Asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti.


title: Neuvoston suositus, annettu 12 päivänä helmikuuta 2008 , Euroopan kehitysrahaston (kuudes EKR) toimenpiteiden toteuttamisesta komissiolle myönnettäväksi vastuuvapaudeksi varainhoitovuodelta 2006

text:
               15.2.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 41/21

      NEUVOSTON SUOSITUS,
   annettu 12 päivänä helmikuuta 2008,
   Euroopan kehitysrahaston (kuudes EKR) toimenpiteiden toteuttamisesta komissiolle myönnettäväksi vastuuvapaudeksi varainhoitovuodelta 2006
   (2008/115/EY)
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
   ottaa huomioon Loméssa 8 päivänä joulukuuta 1984 allekirjoitetun kolmannen AKT–EY-yleissopimuksen (1),
   ottaa huomioon yhteisön tukien rahoituksesta ja hoidosta tehdyn sisäisen sopimuksen 86/126/ETY (2) ja erityisesti sen 29 artiklan 3 kohdan,
   ottaa huomioon 11 päivänä marraskuuta 1986 annetun kuudenteen Euroopan kehitysrahastoon, jäljempänä ’kuudes EKR’, sovellettavan varainhoitoasetuksen 86/548/ETY (3) ja erityisesti sen 66–73 artiklan,
   on tutkinut kuudennen EKR:n toimiin liittyvät tulostilin ja taseen, jotka on päätetty 31 päivänä joulukuuta 2006, sekä tilintarkastustuomioistuimen kertomuksen varainhoitovuodelta 2006 siihen liitettyine komission vastauksineen (4),
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Sisäisen sopimuksen 29 artiklan 3 kohdan nojalla Euroopan parlamentti antaa neuvoston suosituksesta komissiolle vastuuvapauden kuudennen EKR:n varainhoidosta.

               (2)

               Komissio on pannut kuudennen EKR:n toimet täytäntöön varainhoitovuoden 2006 aikana kokonaisuudessaan tyydyttävällä tavalla,

         SUOSITTELEE Euroopan parlamentille, että tämä myöntää komissiolle vastuuvapauden kuudennen EKR:n toimien täytäntöönpanosta varainhoitovuodelta 2006.

      Tehty Brysselissä 12 päivänä helmikuuta 2008.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         A. BAJUK

      (1)  EYVL L 86, 31.3.1986, s. 3.

      (2)  EYVL L 86, 31.3.1986, s. 210, sopimus sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 86/281/ETY (EYVL L 178, 2.7.1986, s. 13).

      (3)  EYVL L 325, 20.11.1986, s. 42.

      (4)  EUVL C 259, 31.10.2007, s. 1.