title: Komission suositus, annettu 23 päivänä marraskuuta 2011 , komission asetuksen (EU) N:o 691/2010 mukaisiin suorituskykysuunnitelmiin sisältyvien tavoitteiden tarkistamisesta  ETA:n kannalta merkityksellinen teksti

text:
               29.11.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 348/1

         KOMISSION SUOSITUS,
   annettu 23 päivänä marraskuuta 2011,
   komission asetuksen (EU) N:o 691/2010 mukaisiin suorituskykysuunnitelmiin sisältyvien tavoitteiden tarkistamisesta
   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
   2011/C 348/01
   EUROOPAN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 100 artiklan 2 kohdan,
   ottaa huomioon lennonvarmistuspalvelujen ja verkkotoimintojen suorituskyvyn kehittämisjärjestelmästä ja lennonvarmistuspalvelujen tarjoamista koskevista yhteisistä vaatimuksista annetun asetuksen (EY) N:o 2096/2005 muuttamisesta 29 päivänä heinäkuuta 2010 annetun komission asetuksen (EU) N:o 691/2010 (1) ja erityisesti sen 13 artiklan 3 kohdan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Lennonvarmistuspalvelujen ja verkkotoimintojen suorituskyvyn kehittämisjärjestelmästä ja lennonvarmistuspalvelujen tarjoamista koskevista yhteisistä vaatimuksista annetun asetuksen (EY) N:o 2096/2005 muuttamisesta annetussa komission asetuksessa (EU) N:o 691/2010 säädetään, että jäsenvaltioiden on hyväksyttävä kansallisia tai toiminnallisen ilmatilan lohkon suorituskykysuunnitelmia, ja niihin on sisällyttävä sitovia kansallisia tai toiminnallisen ilmatilan lohkon tavoitteita, joilla varmistetaan yhdenmukaisuus Euroopan unionin laajuisten suorituskykytavoitteiden kanssa. Lisäksi kyseisessä asetuksessa säädetään, että komissio arvioi kansallisten tai toiminnallisen ilmatilan lohkon tavoitteiden yhdenmukaisuuden Euroopan unionin laajuisten suorituskykytavoitteiden kanssa.

               (2)

               Komission asetuksen (EU) N:o 691/2010 13 artiklan 3 kohdan mukaan komissio voi päättää suosittaa asianomaista jäsenvaltiota/asianomaisia jäsenvaltioita hyväksymään yhden tai useamman tarkistetun suorituskykytavoitteen.

               (3)

               Komissio nimesi komission asetuksen (EU) N:o 691/2010 3 artiklassa tarkoitetun suorituskyvyn tarkastuselimen 29 päivänä heinäkuuta 2010 avustamaan sitä suorituskyvyn kehittämisjärjestelmän täytäntöönpanossa.

               (4)

               Euroopan unionin laajuiset suorituskykytavoitteet vuosiksi 2012–2014 kansallisten tai toiminnallisen ilmatilan lohkon tavoitteiden asettamista varten hyväksyttiin annetulla komission päätöksellä 2011/121/EU (2). Nämä tavoitteet liittyvät ympäristöä, kapasiteettia ja kustannustehokkuutta koskeviin suorituskyvyn kannalta keskeisiin osa-alueisiin. Jäsenvaltioita ei kuitenkaan velvoitettu asettamaan turvallisuutta ja ympäristöä koskevia sitovia tavoitteita ensimmäisellä viiteajanjaksolla.

               (5)

               Jäsenvaltiot toimittivat kansalliset suunnitelmansa komissiolle viimeistään 5 päivänä heinäkuuta 2011. Niihin sisältyi myös Belgian ja Luxemburgin yhteisesti esittämä suunnitelma. Tanska ja Ruotsi toimittivat komissiolle suunnitelman, joka koskee niiden toiminnallista ilmatilan lohkoa (Tanskan–Ruotsin lohko). Belgia, Ranska, Saksa, Luxemburg, Alankomaat ja Sveitsi toimittivat komissiolle suunnitelman, joka koskee niiden toiminnallista ilmatilan lohkoa (FABEC).

               (6)

               Suorituskyvyn tarkastuselin avusti heinä- ja elokuussa 2011 komissiota arvioimaan kansallisia ja toiminnallisten ilmatilan lohkojen suorituskykysuunnitelmia ja antoi komissiolle arviointiraportin 20 päivänä syyskuuta 2011.

               (7)

               Suorituskyvyn tarkastuselimen arviointiraportissa otettiin huomioon annetun päätöksen 2011/121/EU 3 artiklassa esitetyt oletukset, julkisesti tai Eurocontrolilta saatavilla olevat tiedot sekä tiedot, joita jäsenvaltiot ovat antaneet saataville kansallisissa ja toiminnallisten ilmatilan lohkojen suorituskykysuunnitelmissa.

               (8)

               Ensisijaiset turvallisuustavoitteet huomioon ottaen komission arvio kansallisista ja toiminnallisten ilmatilan lohkojen suorituskykysuunnitelmista ja tavoitteista pohjautui asetuksen (EU) N:o 691/2010 liitteessä III vahvistettuihin perusteisiin ja erityisesti kunkin yksittäisen jäsenvaltion kokonaistilanteeseen kyseisen liitteen 1 kohdan b alakohdan mukaisesti. Siinä otetaan huomioon asetuksen (EU) N:o 691/2010 mukaisten suorituskykytavoitteiden lisäksi myös muita suorituskykyindikaattoreita tai tavoitteita, joita voi sisältyä suunnitelmiin kansallisten tai toiminnalliseen ilmatilan lohkoon liittyvien aloitteiden vuoksi.

               (9)

               Jäsenvaltioiden olisi hyväksyttävä tarkistetut kansalliset tai toiminnallisen ilmatilan suorituskykytavoitteet ja aiheelliset toimenpiteet näiden tavoitteiden saavuttamiseksi asetuksen (EU) N:o 691/2010 13 artiklan 4 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen.

               (10)

               Kapasiteettia koskevien tavoitteiden tarkistamisessa olisi otettava huomioon yhteydenpito verkon hallinnoijaan ja tältä saatu tuki.

               (11)

               Komission asetuksen (EY) N:o 1794/2006 (3) 13 artiklan 4 kohdan mukaan jäsenvaltioiden olisi 1 päivään marraskuuta 2011 mennessä laskettava viiteajanjakson yksikköhinnat kansallisten tai toiminnallisten ilmatilan lohkojen suorituskykysuunnitelmien perusteella, mukaan lukien tällaisissa suunnitelmissa esitetyt kustannustehokkuustavoitteet. Jos 1 päivän marraskuuta 2011 jälkeen hyväksytään tarkistettuja kustannustehokkuustavoitteita, viiteajanjakson yksikköhinnat olisi laskettava uudelleen lopullisten hyväksyttyjen kustannustehokkuustavoitteiden perusteella.

               (12)

               Suorituskyvyn tarkastuselimen arviointiraportin julkaisemisen jälkeen eräät jäsenvaltiot ovat jo ilmoittaneet aikovansa toteuttaa tarvittavat toimenpiteet hyväksyäkseen tarkistettuja suorituskykytavoitteita tässä suosituksessa esitettyjen komission näkemysten mukaisesti.

               (13)

               Tämä suositus otetaan tarvittaessa huomioon, kun tarkistettuja suorituskykytavoitteita arvioidaan asetuksen (EU) N:o 691/2010 14 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.

               (14)

               Komissio on kuullut asetuksen (EU) N:o 691/2010 13 artiklan 3 kohdan mukaisesti jäsenvaltioita, joita tämä suositus koskee.

               (15)

               Tässä suosituksessa vahvistetut toimenpiteet ovat yhtenäisen ilmatilan komitean lausunnon mukaiset,

         ON ANTANUT TÄMÄN SUOSITUKSEN:

               1.

               Tämä suosituksen tarkoituksena on pyytää jäsenvaltioita, ottaen huomioon suorituskyvyn tarkastuselimen tekemät arviot ja 5 kohdan mukaisen yhteydenpidon tulokset, hyväksymään vuosiksi 2012–2014, jäljempänä ’viiteajanjakso’, tarvittaessa ja/tai jos se on aiheellista, tarkistettuja suorituskykytavoitteita kansallisella tai toiminnallisen ilmatilan lohkon tasolla siten kuin annetussa päätöksessä 2011/121/EU vahvistettujen Euroopan unionin laajuisten suorituskykytavoitteiden noudattaminen ja näiden tavoitteiden saavuttamisen asianmukainen edistäminen edellyttävät.

               2.

               Komissio katsoo suorituskyvyn tarkastuselimen arviointiraporttiin sisältyvien suositusten perusteella seuraavaa:

                           a)

                           kapasiteettia koskevat tavoitteet, joita Kreikka, Espanja, Itävalta, Puola ja Yhdistynyt kuningaskunta ovat asettaneet kansallisissa suunnitelmissaan, eivät ole Euroopan unionin laajuisten tavoitteiden mukaisia eivätkä edistä asianmukaisesti niiden saavuttamista;

                           b)

                           kapasiteettia koskeva tavoite, jonka Belgia, Saksa, Ranska, Luxemburg ja Alankomaat ovat asettaneet Keski-Euroopan toiminnallisen ilmatilan lohkon (FABEC) suunnitelmassa, ei ole Euroopan unionin laajuisten tavoitteiden mukainen eikä edistä asianmukaisesti niiden saavuttamista;

                           c)

                           kustannustehokkuustavoitteet, joita Bulgaria, Tšekki, Saksa, Viro, Irlanti, Espanja (mannermaisen lentoreittimaksuvyöhykkeensä osalta), Ranska, Italia, Kypros, Latvia, Unkari, Malta, Itävalta, Portugali, Suomi, Romania, Slovenia, Slovakia, Ruotsi ja Yhdistynyt kuningaskunta ovat asettaneet kansallisissa suunnitelmissaan, eivät ole Euroopan unionin laajuisten tavoitteiden mukaisia eivätkä edistä asianmukaisesti niiden saavuttamista.

               3.

               Jäsenvaltioita, joita asia koskee, kehotetaan tarkistettuja suorituskykytavoitteita hyväksyessään varmistamaan, että suorituskyvyn tarkastuselimen arviointiraportissa esitetyt suositukset otetaan huomioon.
               Kunkin jäsenvaltion olosuhteet huomioon ottaen on todettava erityisesti seuraavaa:

                           a)

                           Kreikan, Espanjan, Puolan, Itävallan ja Yhdistyneen kuningaskunnan olisi parannettava kapasiteettia koskevia tavoitteitaan siten, että ne saavuttavat tai alittavat vuoteen 2014 mennessä seuraavat viitearvot (Eurocontrolin laskemat arvot, joita on käytetty suorituskyvyn tarkastuselimen arviointiraportissa):

                                       —

                                       Kreikka: keskimääräinen viivästyminen lentoa kohden 0,26 minuuttia

                                       —

                                       Espanja: keskimääräinen viivästyminen lentoa kohden 0,31 minuuttia

                                       —

                                       Puola: keskimääräinen viivästyminen lentoa kohden 0,26 minuuttia

                                       —

                                       Itävalta: keskimääräinen viivästyminen lentoa kohden 0,23 minuuttia

                                       —

                                       Yhdistynyt kuningaskunta: keskimääräinen viivästyminen lentoa kohden 0,27 minuuttia;

                           b)

                           Belgian, Saksan, Ranskan, Luxemburgin ja Alankomaiden olisi parannettava FABEC-lohkon kapasiteettia koskevaa tavoitetta siten, että ne saavuttavat tai alittavat vuoteen 2014 mennessä viitearvon, joka on keskimäärin 0,4 minuutin viivästyminen lentoa kohden;

                           c)

                           edellä 2 kohdan c alakohdassa tarkoitettujen jäsenvaltioiden olisi tehtävä kaikkensa parantaakseen kansallisten tai toiminnallisen ilmatilan lohkon kustannustehokkuustavoitteita entisestään viiteajanjaksolla, erityisesti ottaen huomioon yleisen viitekehyksen kehittyminen, pääoma- ja tukikustannusten väheneminen (muut kuin toimintaa harjoittavia lennonjohtajia koskevat kustannukset), tuottavuuden lisääntyminen ja investointien rationalisointi toiminnallisten ilmatilan lohkojen perustamisen yhteydessä;

                           d)

                           Tšekin, Saksan, Viron, Irlannin, Espanjan, Ranskan, Maltan, Itävallan, Slovakian, Suomen ja Yhdistyneen kuningaskunnan olisi tarkistettava oletuksia, joihin perustuu riskipreemio ja sen myötä pääoman tuottoaste, sekä esitettävä perustelut pääomakustannusten huomattavalle lisääntymiselle;

                           e)

                           Bulgarian, Tšekin, Viron, Ranskan, Italian, Latvian, Unkarin, Maltan, Portugalin, Romanian, Slovenian, Slovakian, Suomen ja Yhdistyneen kuningaskunnan olisi arvioitava uudelleen niiden investointien määrä ja tarve, jotka ovat tarpeen suorituskykytavoitteiden saavuttamiseksi viiteajanjaksolla, ottaen huomioon mahdollisuudet rationalisoida kustannuksia toiminnallisten ilmatilan lohkojen tai alueellisten hankkeiden perustamisen yhteydessä.

               4.

               Edellä 3 kohdassa esitettyjen suositusten lisäksi:

                           a)

                           Jäsenvaltioita kehotetaan täsmentämään kansallisissa tai toiminnallisen ilmatilan lohkon suorituskykysuunnitelmissaan, miten investoinneilla edistetään suorituskykytavoitteiden saavuttamista ja vaikutetaan siihen viiteajanjaksolla, sekä antamaan esimerkkejä tapauksista ja/tai kustannushyötyanalyyseista ja kuvailemaan niiden merkitystä suhteessa Euroopan ilmaliikenteen hallinnan yleissuunnitelmaan, erityisesti ensimmäisen täytäntöönpanokokonaisuuden osalta. Näiden tietojen olisi oltava yhdenmukaisia niiden tietojen kanssa, jotka sisältyvät komission asetuksen (EY) N:o 2096/2005 (4) liitteessä I olevan 2.2 kohdan b alakohdassa tarkoitettuun liiketoimintasuunnitelmaan.

                           b)

                           Jotta tarvittavien tarkistusten tekeminen viiteajanjakson lopussa olisi helpompaa, jäsenvaltioita kehotetaan esittämään oletukset ja perustelut kustannuksille, joita saatetaan pitää asetuksen (EY) N:o 1794/2006 11 a artiklan 8 kohdan mukaisesti kustannuksina, joihin ei voida vaikuttaa.

                           c)

                           Toiminnalliseen ilmatilan lohkoon kuuluvia jäsenvaltioita, jotka eivät ole suorituskyvyn tarkastuselimeen liittyen hyväksyneet tavoitteita sisältävää suorituskykysuunnitelmaa toiminnallisen ilmatilan lohkon tasolla, kehotetaan antamaan komissiolle tiedoksi yhteenkootut suorituskykytavoitteet ja osoittamaan, että yhdenmukaisuus Euroopan unionin laajuisten suorituskykytavoitteiden kanssa toteutuu toiminnallisen ilmatilan lohkon tasolla, siten kuin asetuksen (EU) N:o 691/2010 5 artiklan 3 kohdassa säädetään.

               5.

               Komissio aikoo seurata tämän suosituksen noudattamista yhteistyössä suorituskyvyn tarkastuselimen kanssa käyttäen hyväksi kahdenvälistä ja/tai monenvälistä yhteydenpitoa jäsenvaltioiden kanssa.

               6.

               Tämä suositus on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Brysselissä 23 päivänä marraskuuta 2011.

            Komission puolesta

         Siim KALLAS

            Varapuheenjohtaja

      (1)  EUVL L 201, 3.8.2010, s. 1.

      (2)  EUVL L 48, 23.2.2011, s. 16.

      (3)  EUVL L 341, 7.12.2006, s. 3.

      (4)  EUVL L 335, 21.12.2005, s. 13.


Avis juridique important

|

31998H0316

98/316/EY: Neuvoston suositus, annettu 1 päivänä toukokuuta 1998, perustamissopimuksen 109 j artiklan 2 kohdan mukaisesti

Virallinen lehti nro L 139 , 11/05/1998 s. 0021 - 0027

NEUVOSTON SUOSITUS,annettu 1 päivänä toukokuuta 1998,perustamissopimuksen 109 j artiklan 2 kohdan mukaisesti (98/316/EY) EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 109 j artiklan 2 kohdan,ottaa huomioon komission suosituksen,ottaa huomioon komission kertomuksen,ottaa huomioon Euroopan rahapoliittisen instituutin kertomuksen,ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (1),sekä katsoo, että1) talous- ja rahaliiton (EMU) kolmanteen vaiheeseen siirtymistä koskevassa päätöksenteossa noudatettavasta menettelystä ja aikataulusta määrätään perustamissopimuksen 109 j artiklassa; Dublinissa 13 päivänä joulukuuta 1996 valtion- tai hallitusten päämiesten kokoonpanossa kokoontunut neuvosto päätti, että jäsenvaltioiden enemmistö ei täyttänyt yhtenäisvaluutan käyttöönottamiseksi vaadittavia edellytyksiä, että yhteisö ei siirtyisi EMUn kolmanteen vaiheeseen vuonna 1997, ja että perustamissopimuksen 109 j artiklan 4 kohdassa määrättyä menettelyä tulisi soveltaa mahdollisimman aikaisin vuonna 1998; 109 j artiklan 4 kohdan mukaan, jollei kolmannen vaiheen alkamispäivää ole vahvistettu vuoden 1997 loppuun mennessä, EMUn kolmas vaihe alkaa 1 päivänä tammikuuta 1999,2) 109 j artiklan 4 kohdan mukaisesti saman artiklan 1 ja 2 kohdassa tarkoitettu menettely, 2 kohdan toista luetelmakohtaa lukuun ottamatta, on toistettava,3) perustamissopimuksen 109 j artiklan 1 kohdassa määrätään, että komission ja Euroopan rahapoliittisen instituutin (ERI) laatimissa kertomuksissa tarkastellaan, onko kunkin jäsenvaltion kansallinen lainsäädäntö, sen kansallisen keskuspankin perussääntö mukaan luettuna, sopusoinnussa perustamissopimuksen 107 ja 108 artiklan sekä Euroopan keskuspankkijärjestelmän (EKPJ) perussäännön kanssa, ja myös sitä, onko kestävän lähentymisen korkea taso saavutettu, arvioimalla missä määrin kukin jäsenvaltio on täyttänyt seuraavat arviointiperusteet:- hintatason korkeatasoisen vakauden toteutuminen; tämä on ilmeistä, jos inflaatio on lähellä korkeintaan kolmen hintatason vakaudessa parhaiten suoriutuneen jäsenvaltion inflaatiota;- julkistalouden rahoitusaseman kestävyys; tämä on ilmeistä, jos julkisyhteisöjen talouden osalta on tilanne, jossa ei ole 104 c artiklan 6 kohdassa tarkoitettua liiallista alijäämää;- Euroopan valuuttajärjestelmän valuuttakurssijärjestelmässä määrättyjen tavanomaisten vaihteluvälien noudattaminen ainakin kahden vuoden ajan siten, ettei valuutan ulkoista arvoa ole alennettu suhteessa toisen jäsenvaltion valuuttaan;- jäsenvaltion saavuttaman lähentymisen ja jäsenvaltion Euroopan valuuttajärjestelmän valuuttakurssijärjestelmään osallistumisen pysyvyys, sellaisena kuin se ilmenee pitkäaikaisten korkojen tasossa.Näitä neljää arviointiperustetta ja ajanjaksoja, joiden ajan niitä on noudatettava, täsmennetään perustamissopimuksen pöytäkirjassa N:o 6; komission ja ERIn kertomuksissa on otettava huomioon myös ecun kehitys, markkinoiden yhdentymisen tulokset, jäsenvaltioiden vaihtotaseen tila ja kehitys ja yksikkötyökustannusten ja muiden hintaosoittimien kehitys.4) perustamissopimuksen 109 j artiklan 2 kohdan ensimmäisen luetelmakohdan mukaan neuvoston on arvioitava näiden kertomusten perusteella kunkin jäsenvaltion osalta, täyttääkö jäsenvaltio yhtenäisvaluutan käyttöönottamiseksi vaadittavat edellytykset, ja annettava päätelmänsä suosituksina valtion- tai hallitusten päämiesten kokoonpanossa kokoontuvalle neuvostolle, joka Euroopan parlamenttia kuultuaan 109 j artiklan 4 kohdan mukaisesti vahvistaa, mitkä jäsenvaltiot täyttävät yhtenäisvaluutan käyttöönottamiseksi vaadittavat edellytykset,5) jäsenvaltioiden kansallista lainsäädäntöä, sen kansallisen keskuspankin perussääntö mukaan luettuna, on tarpeen mukaan muutettava, jotta se olisi sopusoinnussa perustamissopimuksen 107 ja 108 artiklan sekä EKPJ:n perussäännön kanssa; muutoksilla on varmistettava, että lainsäädäntö on sopusoinnussa perustamissopimuksen kanssa viimeistään EKPJ:n perustamispäivänä; komission ja ERIn kertomuksissa on yksityiskohtainen arvio siitä, onko kunkin jäsenvaltion lainsäädäntö sopusoinnussa perustamissopimuksen 107 ja 108 artiklan sekä EKPJ:n perussäännön kanssa; kansallisen lainsäädännön mukauttamista ei ollut saatettu loppuun Espanjassa, Ranskassa, Luxemburgissa ja Itävallassa komission ja ERIn kertomusten esittämisen ajankohtana; tämän jälkeen Espanjassa ja ltävallassa on tarvittava lainsäädäntö saatettu voimaan; Luxemburg ja Ranska ovat toteuttaneet kaikki tarvittavat toimenpiteet saattaakseen kansallisen lainsäädäntönsä, kansallisen keskuspankin perussääntö mukaan lukien, sopusointuun perustamissopimuksen 107 ja 108 artiklan sekä EKPJ:n perussäännön kanssa,6) perustamissopimuksen pöytäkirjassa N:o 6 olevan 1 artiklan mukaan perustamissopimuksen 109 j artiklan 1 kohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa tarkoitettu hintatason vakauden arviointiperuste tarkoittaa, että jäsenvaltio on saavuttanut kestävän hintatason vakauden ja tarkasteluajankohtaa edeltävän vuoden aikana todetun keskimääräisen inflaation, joka ylittää enintään 1,5 prosenttiyksiköllä enintään kolmen hintatason vakaudessa parhaiten suoriutuneen jäsenvaltion inflaation; hintavakautta koskevan arviointiperusteen osalta inflaatiota mitataan yhdenmukaistetuilla kuluttujahintaindekseillä, jotka on määritelty asetuksessa (EY) N:o 2494/95 (2), hintavakauskriteerin arvioimiseksi jäsenvaltion inflaatiota on mitattu kahdentoista kuukausi-indeksin aritmeettisen keskiarvon prosentuaalisena muutoksena verrattuna edellisen jakson kahdentoista kuukausi-indeksin aritmeettiseen keskiarvoon; tammikuussa 1998 päättyneen yhden vuoden ajanjakson aikana kolme hintatason vakaudessa parhaiten suoriutunutta jäsenvaltiota olivat Ranska, jonka inflaatio oli 1,2 %, Irlanti, jonka inflaatio oli 1,2 % ja Itävalta, jonka inflaatio oli 1,1 %; komission ja ERIn kertomuksissa käytettiin viitearvoa, joka on saatu laskemalla kolmen hintatason vakaudessa parhaiten suoriutuneen jäsenvaltion inflaatiovauhtien yksinkertainen aritmeettinen keskiarvo, johon on lisätty 1,5 prosenttiyksikköä; tammikuussa 1998 päättyneen yhden vuoden ajanjakson ajalta viitearvo on 2,7 %,7) perustamissopimuksen pöytäkirjassa N:o 6 olevan 2 artiklan mukaan 109 j artiklan 1 kohdan toisessa luetelmakohdassa tarkoitettu julkistalouden rahoitusasemaa koskeva arviointiperuste merkitsee, ettei jäsenvaltiota neuvoston senhetkisen arvioinnin ajankohtana koske perustamissopimuksen 104 c artiklan 6 kohdassa tarkoitettu neuvoston päätös liiallisen alijäämän olemassaolosta kyseisessä jäsenvaltiossa,8) perustamissopimuksen pöytäkirjassa N:o 6 olevan 5 artiklan mukaan komissio toimittaa tässä lähentymisperusteiden täyttymisen arvioinnissa käytettävät tiedot; komissio toimitti tiedot tämän suosituksen laatimista varten; komissio toimitti jäsenvaltioiden julkistaloutta koskevat tiedot jäsenvaltioiden ilmoitettua ne 1 päivään maaliskuuta 1998 mennessä asetuksen (EY) N:o 3605/93 (3) mukaisesti,9) EMUn toisen vaiheen aikana ei ole ollut olemassa neuvoston päätöstä Irlannin ja Luxemburgin liiallisesta alijäämästä; 104 c artiklan 12 kohdan nojalla neuvosto kumosi 27 päivänä kesäkuuta 1996 tekemänsä päätöksen mukaisesti aiemman päätöksensä Tanskan liiallisesta alijäämästä; 104 c artiklan 12 kohdan nojalla neuvosto kumosi 30 päivänä kesäkuuta 1997 tekemiensä päätösten mukaisesti aiemmat päätöksensä Alankomaiden ja Suomen liiallisesta alijäämästä; 104 c artiklan 12 kohdan nojalla neuvosto kumosi 1 päivänä toukokuuta 1998 tekemiensä päätösten mukaan aiemmat päätöksensä Belgian, Saksan, Espanjan, Ranskan, Italian, Itävallan, Portugalin, Ruotsin ja Yhdistyneen kuningaskunnan liiallisesta alijäämästä,10) perustamissopimuksen pöytäkirjassa N:o 6 olevan 3 artiklan mukaan perustamissopimuksen 109 j artiklan 1 kohdan kolmannessa luetelmakohdassa tarkoitettu Euroopan valuuttajärjestelmän valuuttakurssijärjestelmään osallistumista koskeva arviointiperuste merkitsee, että jäsenvaltio on noudattanut Euroopan valuuttajärjestelmän valuuttakurssijärjestelmässä (ERM) määrättyjä tavanomaisia vaihteluvälejä ilman, että sillä on ollut merkittäviä paineita, ainakin kahtena viimeisenä tarkasteluajankohtaa edeltävänä vuotena; erityisesti jäsenvaltio ei ole omasta aloitteestaan alentanut valuutan kahdenvälistä keskuskurssia suhteessa toisen jäsenvaltion valuuttaan samana aikana; arvioidessaan tämän lähentymisperusteen täyttämistä kertomuksissaan komissio ja ERI ovat tarkastelleet helmikuussa 1998 päättynyttä kahden vuoden jaksoa ja ottaneet huomioon, että jäsenvaltioiden ministereiden ja keskuspankkien pääjohtajien elokuussa 1993 tekemä päätös laajentaa ERMin vaihteluvälejä väliaikaisesti noin 2,25 prosentista noin 15 prosenttiin kahdenvälisten keskuskurssien ympärillä,11) perustamissopimuksen pöytäkirjassa N:o 6 olevan 4 artiklan mukaan perustamissopimuksen 109 j artiklan 1 kohdan neljännessä luetelmakohdassa tarkoitettu korkojen lähentymisperuste tarkasteluajankohtaa edeltävänä vuotena merkitsee, että jäsenvaltion pitkäaikaisten nimelliskorkojen keskimääräinen taso on enintään kaksi prosenttiyksikköä korkeampi kuin enintään kolmen hintavakaudessa parhaiten suoriutuneen jäsenvaltion vastaava taso; korkojen lähentymisen tarkastelussa käytettiin viitteenä vertailukelpoisia valtion 10 vuoden lainojen korkoja; korkojen lähentymisperusteen täyttämisen arvioinnissa komission ja EMIn kertomuksissa käytettiin viitearvoa, joka saatiin lisäämällä kaksi prosenttiyksikköä kolmen hintavakaudessa parhaiten suoriutuneen jäsenvaltion pitkäaikaisten nimelliskorkojen yksinkertaiseen keskiarvoon; tammikuussa 1998 päättyneen yhden vuoden ajanjakson viitearvo oli 7,8 %,12) perustamissopimuksen pöytäkirjassa N:o 11 olevan 1 kohdan mukaisesti Yhdistynyt kuningaskunta on ilmoittanut neuvostolle, ettei se aio siirtyä EMUn kolmanteen vaiheeseen 1 päivänä tammikuuta 1999; tämän ilmoituksen nojalla pöytäkirjassa N:o 11 olevissa 4-9 kohdassa annetaan määräykset, joita sovelletaan Yhdistyneeseen kuningaskuntaan, jos ja niin kauan kuin se ei ole siirtynyt kolmanteen vaiheeseen,13) perustamissopimuksen pöytäkirjassa N:o 12 olevan 1 kohdan sekä valtion- tai hallitusten päämiesten Edinburghissa joulukuussa 1992 tekemän päätöksen mukaisesti Tanska on ilmoittanut neuvostolle, ettei se aio osallistua EMUn kolmanteen vaiheeseen; tämän ilmoituksen nojalla Tanskaan sovelletaan perustamissopimuksen ja EKPJ:n perussäännön kaikkia artikloja ja määräyksiä, joissa viitataan poikkeukseen,14) koska edellä mainitut ilmoitukset on annettu, neuvoston ei ole tarpeen tehdä perustamissopimuksen 109 j artiklan 2 kohdan mukaista arviota Yhdistyneen kuningaskunnan ja Tanskan osalta, ja15) näiden suositusten perusteella valtion- tai hallitusten päämiesten kokoonpanossa kokoontuva neuvosto vahvistaa, mitkä jäsenvaltiot täyttävät yhtenäisvaluutan käyttöönottamiseksi vaadittavat edellytykset,SUOSITTELEE:1 JAKSO ARVIOINNIT 1 artikla Belgia Belgian kansallinen lainsäädäntö, sen kansallisen keskuspankin perussääntö mukaan luettuna, on sopusoinnussa perustamissopimuksen 107 ja 108 artiklan sekä Euroopan keskuspankkijärjestelmän perussäännön kanssa.Perustamissopimuksen 109 j artiklan 1 kohdan neljässä luetelmakohdassa mainittujen lähentymisperusteiden täyttymisen osalta:- Belgian keskimääräinen inflaatio oli tammikuussa 1998 päättyneen vuoden aikana 1,4 prosenttia, mikä on viitearvon alapuolella;- Belgiaa ei koske neuvoston päätös julkistalouden liiallisesta alijäämästä;- Belgia on ollut mukana valuuttakurssijärjestelmässä kahden viime vuoden ajan; tänä aikana Belgian frangiin (BEF) ei ole kohdistunut merkittäviä paineita eikä Belgia ole omasta aloitteestaan alentanut BEF:n kahdenvälistä keskuskurssia suhteessa minkään muun jäsenvaltion valuuttaan;- tammikuussa 1998 päättyneen vuoden aikana Belgian pitkäaikaiset korot olivat keskimäärin 5,7 prosenttia, mikä on viitearvon alapuolella.Belgia on saavuttanut kestävän lähentymisen korkean tason kaikkien neljän arviointiperusteen osalta.Belgia täyttää siten yhtenäisvaluutan käyttöönottamiseksi vaadittavat edellytykset.2 artikla Saksa Saksan kansallinen lainsäädäntö, sen kansallisen keskuspankin perussääntö mukaan luettuna, on sopusoinnussa perustamissopimuksen 107 ja 108 artiklan sekä EKPJ:n perussäännön kanssa.Perustamissopimuksen 109 j artiklan 1 kohdan neljässä luetelmakohdassa mainittujen lähentymisperusteiden täyttymisen osalta:- Saksan keskimääräinen inflaatio oli tammikuussa 1998 päättyneen vuoden aikana 1,4 prosenttia, mikä on viitearvon alapuolella;- Saksaa ei koske neuvoston päätös julkistalouden liiallisesta alijäämästä;- Saksa on ollut mukana valuuttakurssijärjestelmässä kahden viime vuoden ajan; tänä aikana Saksan markkaan (DEM) ei ole kohdistunut merkittäviä paineita eikä Saksa ole omasta aloitteestaan alentanut DEM:n kahdenvälistä keskuskurssia suhteessa minkään muun jäsenvaltion valuuttaan;- tammikuussa 1998 päättyneen vuoden aikana Saksan pitkäaikaiset korot olivat keskimäärin 5,6 prosenttia, mikä on viitearvon alapuolella.Saksa on saavuttanut kestävän lähentymisen korkean tason kaikkien neljän arviointiperusteen osalta.Saksa täyttää siten yhtenäisvaluutan käyttöönottamiseksi vaadittavat edellytykset.3 artikla Kreikka Kreikan kansallinen lainsäädäntö, sen kansallisen keskuspankin perussääntö mukaan luettuna, on sopusoinnussa perustamissopimuksen 107 ja 108 artiklan sekä EKPJ:n perussäännön kanssa.Perustamissopimuksen 109 j artiklan 1 kohdan neljässä luetelmakohdassa mainittujen lähentymisperusteiden täyttymisen osalta:- Kreikan keskimääräinen inflaatio oli tammikuussa 1998 päättyneen vuoden aikana 5,2 prosenttia, mikä on viitearvon yläpuolella;- neuvosto päätti 26 päivänä syyskuuta 1994, että Kreikassa on julkistalouden liiallinen alijäämä eikä tätä päätöstä ole kumottu;- Kreikka ei ollut mukana valuuttakurssijärjestelmässä helmikuussa 1998 päättyneen kahden vuoden jakson aikana; tänä aikana Kreikan drakma (GRD) on ollut suhteellisen vakaa suhteessa valuuttakurssimekanismiin kuuluviin valuuttoihin, mutta siihen on ajoittain kohdistunut paineita, joita on pyritty vaimentamaan nostamalla väliaikaisesti kotimaisia korkoja sekä valuuttamarkkinainterventioilla; GRD liittyi valuuttakurssijärjestelmään maaliskuussa 1998;- tammikuussa 1998 päättyneen vuoden aikana Kreikan pitkäaikaiset korot olivat keskimäärin 9,8 prosenttia, mikä on viitearvon yläpuolella.Kreikka ei täytä 109 j artiklan 1 kohdan neljässä luetelmakohdassa mainittuja lähentymisperusteita.Kreikka ei siten täytä yhtenäisvaluutan käyttöönottamiseksi vaadittavia edellytyksiä.4 artikla Espanja Espanjan kansallinen lainsäädäntö, sen kansallisen keskuspankin perussääntö mukaan luettuna, on sopusoinnussa perustamissopimuksen 107 ja 108 artiklan sekä EKPJ:n perussäännön kanssa.Perustamissopimuksen 109 j artiklan 1 kohdan neljässä luetelmakohdassa mainittujen lähentymisperusteiden täyttymisen osalta:- Espanjan keskimääräinen inflaatio oli tammikuussa 1998 päättyneen vuoden aikana 1,8 prosenttia, mikä on viitearvon alapuolella;- Espanjaa ei koske neuvoston päätös julkistalouden liiallisesta alijäämästä;- Espanja on ollut mukana valuuttakurssijärjestelmässä kahden viime vuoden ajan; tänä aikana Espanjan pesetaan (ESP) ei ole kohdistunut merkittäviä paineita eikä ESP:n kahdenvälistä keskuskurssia ole alennettu suhteessa minkään muun jäsenvaltion valuuttaan;- tammikuussa 1998 päättyneen vuoden aikana Espanjan pitkäaikaiset korot olivat keskimäärin 6,3 prosenttia, mikä on viitearvon alapuolella.Espanja on saavuttanut kestävän lähentymisen korkean tason kaikkien neljän arviointiperusteen osalta.Espanja täyttää siten yhtenäisvaluutan käyttöönottamiseksi vaadittavat edellytykset.5 artikla Ranska Ranska on toteuttanut kaikki tarvittavat toimenpiteet saattaakseen kansallisen lainsäädäntönsä, sen kansallisen keskuspankin perussääntö mukaan luettuna, sopusointuun perustamissopimuksen 107 ja 108 artiklan sekä EKPJ:n perussäännön kanssa.Perustamissopimuksen 109 j artiklan 1 kohdan neljässä luetelmakohdassa mainittujen lähentymisperusteiden täyttymisen osalta:- Ranskan keskimääräinen inflaatio oli tammikuussa 1998 päättyneen vuoden aikana 1,2 prosenttia, mikä on viitearvon alapuolella;- Ranskaa ei koske neuvoston päätös julkistalouden liiallisesta alijäämästä;- Ranska on ollut mukana valuuttakurssijärjestelmässä kahden viime vuoden ajan; tänä aikana Ranskan frangiin (FRF) ei ole kohdistunut merkittäviä paineita eikä Ranska ole omasta aloitteestaan alentanut FRF:n kahdenvälistä keskuskurssia suhteessa minkään muun jäsenvaltion valuuttaan;- tammikuussa 1998 päättyneen vuoden aikana Ranskan pitkäaikaiset korot olivat keskimäärin 5,5 prosenttia, mikä on viitearvon alapuolella.Ranska on saavuttanut kestävän lähentymisen korkean tason kaikkien neljän arviointiperusteen osalta.Ranska täyttää siten yhtenäisvaluutan käyttöönottamiseksi vaadittavat edellytykset.6 artikla Irlanti lrlannin kansallinen lainsäädäntö, sen kansallisen keskuspankin perussääntö mukaan luettuna, on sopusoinnussa perustamissopimuksen 107 ja 108 artiklan sekä EKPJ:n perussäännön kanssa.Perustamissopimuksen 109 j artiklan 1 kohdan neljässä luetelmakohdassa mainittujen lähentymisperusteiden täyttymisen osalta:- Irlannin keskimääräinen inflaatio oli tammikuussa 1998 päättyneen vuoden aikana 1,2 prosenttia, mikä on viitearvon alapuolella;- Irlantia ei ole talous- ja rahaliiton toisen vaiheen aikana koskenut neuvoston päätös julkistalouden liiallisesta alijjäämästä;- Irlanti on ollut mukana valuuttakurssijärjestelmässä kahden viime vuoden ajan; tänä aikana Irlannin puntaan (IEP) ei ole kohdistunut merkittäviä paineita eikä IEP:n kahdenvälistä keskuskurssia ole alennettu suhteessa minkään muun jäsenvaltion valuuttaan; 16 päivänä maaliskuuta 1998 IEP:n kahdenvälisiä keskuskursseja korotettiin Irlannin viranomaisten pyynnöstä kolmella prosenttiyksiköllä suhteessa kaikkiin muihin Euroopan valuuttakurssijärjestelmän valuuttoihin;- tammikuussa 1998 päättyneen vuoden aikana Irlannin pitkäaikaiset korot olivat keskimäärin 6,2 prosenttia, mikä on viitearvon alapuolella.Irlanti on saavuttanut kestävän lähentymisen korkean tason kaikkien neljän arviointiperusteen osalta.Irlanti täyttää siten yhtenäisvaluutan käyttöönottamiseksi vaadittavat edellytykset.7 artikla Italia Italian kansallinen lainsäädäntö, sen kansallisen keskuspankin perussääntö mukaan luettuna, on sopusoinnussa perustamissopimuksen 107 ja 108 artiklan sekä EKPJ:n perussäännön kanssa.Perustamissopimuksen 109 j artiklan 1 kohdan neljässä luetelmakohdassa mainittujen lähentymisperusteiden täyttymisen osalta:- Italian keskimääräinen inflaatio oli tammikuussa 1998 päättyneen vuoden aikana 1,8 prosenttia, mikä on viitearvon alapuolella;- Italiaa ei koske neuvoston päätös julkistalouden liiallisesta alijäämästä;- Italia liittyi uudelleen valuuttakurssijärjestelmään marraskuussa 1996; maaliskuun 1996 ja marraskuun 1996 välisenä aikana Italian liira (ITL) vahvistui valuuttakurssijärjestelmään kuuluvien valuuttojen suhteen; sen jälkeen, kun Italian liira liitettiin uudelleen valuuttakurssijärjestelmään, siihen ei ole kohdistunut merkittäviä paineita eikä Italia ole omasta aloitteestaan alentanut ITL:n kahdenvälistä keskuskurssia suhteessa minkään muun jäsenvaltion valuuttaan;- tammikuussa 1998 päättyneen vuoden aikana Italian pitkäaikaiset korot olivat keskimäärin 6,7 prosenttia, mikä on viitearvon alapuolella.Italia täyttää 109 j artiklan 1 kohdan ensimmäisessä, toisessa ja neljännessä luetelmakohdassa mainitut lähentymisperusteet; 109 j artiklan 1 kohdan kolmannen luetelmakohdan lähentymisperusteen osalta todetaan, että vaikka ITL liittyi valuuttakurssijärjestelmään vasta marraskuussa 1996, se on ollut riittävän vakaa kahden viime vuoden aikana. Näillä perusteilla Italia on saavuttanut kestävän lähentymisen korkean tason.Italia täyttää siten yhtenäisvaluutan käyttöönottamiseksi vaadittavat edellytykset.8 artikla Luxemburg Luxemburg on toteuttanut kaikki tarvittavat toimenpiteet saattaakseen kansallisen lainsäädäntönsä, sen kansallisen keskuspankin perussääntö mukaan luettuna, sopusointuun perustamissopimuksen 107 ja 108 artiklan sekä EKPJ:n perussäännön kanssa.Perustamissopimuksen 109 j artiklan 1 kohdan neljässä luetelmakohdassa mainittujen lähentymisperusteiden täyttymisen osalta:- Luxemburgin keskimääräinen inflaatio oli tammikuussa 1998 päättyneen vuoden aikana 1,4 prosenttia, mikä on viitearvon alapuolella;- Luxemburgia ei ole talous- ja rahaliiton toisen vaiheen aikana koskenut neuvoston päätös julkistalouden liiallisesta alijäämästä;- Luxemburg on ollut mukana valuuttakurssijärjestelmässä kahden viime vuoden ajan; tänä aikana Luxemburgin frangiin (LUF) ei ole kohdistunut merkittäviä paineita eikä Luxemburg ole omasta aloitteestaan alentanut LUF:n kahdenvälistä keskuskurssia suhteessa minkään muun jäsenvaltion valuuttaan;- tammikuussa 1998 päättyneen vuoden aikana Luxemburgin pitkäaikaiset korot olivat keskimäärin 5,6 prosenttia, mikä on viitearvon alapuolella.Luxemburg on saavuttanut kestävän lähentymisen korkean tason kaikkien neljän arviointiperusteen osalta.Luxemburg täyttää siten yhtenäisvaluutan käyttöönottamiseksi vaadittavat edellytykset.9 artikla Alankomaat Alankomaiden kansallinen lainsäädäntö, sen kansallisen keskuspankin perussääntö mukaan luettuna, on sopusoinnussa perustamissopimuksen 107 ja 108 artiklan sekä EKPJ:n perussäännön kanssa.Perustamissopimuksen 109 j artiklan 1 kohdan neljässä luetelmakohdassa mainittujen lähentymisperusteiden täyttymisen osalta:- Alankomaiden keskimääräinen inflaatio oli tammikuussa 1998 päättyneen vuoden aikana 1,8 prosenttia, mikä on viitearvon alapuolella;- Alankomaita ei koske neuvoston päätös julkistalouden liiallisesta alijäämästä;- Alankomaat on ollut mukana valuuttakurssijärjestelmässä kahden viime vuoden ajan; tänä aikana Alankomaiden guldeniin (NLG) ei ole kohdistunut merkittäviä paineita eikä Alankomaat ole omasta aloitteestaan alentanut NLG:n kahdenvälistä keskuskurssia suhteessa minkään muun jäsenvaltion valuuttaan;- tammikuussa 1998 päättyneen vuoden aikana Alankomaiden pitkäaikaiset korot olivat keskimäärin 5,5 prosenttia, mikä on viitearvon alapuolella.Alankomaat on saavuttanut kestävän lähentymisen korkean tason kaikkien neljän arviointiperusteen osalta.Alankomaat täyttää siten yhtenäisvaluutan käyttöönottamiseksi vaadittavat edellytykset.10 artikla Itävalta Itävallan kansallinen lainsäädäntö, sen kansallisen peruspankin perussääntö mukaan luettuna, on sopusoinnussa perustamissopimuksen 107 ja 108 artiklan sekä EKPJ:n perussäännön kanssa.Perustamissopimuksen 109 j artiklan 1 kohdan neljässä luetelmakohdassa mainittujen lähentymisperusteiden täyttymisen osalta:- Itävallan keskimääräinen inflaatio oli tammikuussa 1998 päättyneen vuoden aikana 1,1 prosenttia, mikä on viitearvon alapuolella;- Itävaltaa ei koske neuvoston päätös julkistalouden liiallisesta alijäämästä;- Itävalta on ollut mukana valuuttakurssijärjestelmässä kahden viime vuoden ajan; tänä aikana Itävallan  Osillinkiin (ATS) ei ole kohdistunut merkittäviä paineita eikä Itävalta ole omasta aloitteestaan alentanut ATS:n kahdenvälistä keskuskurssia suhteessa minkään muun jäsenvaltion valuuttaan;- tammikuussa 1998 päättyneen vuoden aikana Itävallan pitkäaikaiset korot olivat keskimäärin 5,6 prosenttia, mikä on viitearvon alapuolella.Itävalta on saavuttanut kestävän lähentymisen korkean tason kaikkien neljän arviointiperusteen osalta.Itävalta täyttää siten yhtenäisvaluutan käyttöönottamiseksi vaadittavat edellytykset.11 artikla Portugali Portugalin kansallinen lainsäädäntö, sen kansallisen keskuspankin perussääntö mukaan luettuna, on sopusoinnussa perustamissopimuksen 107 ja 108 artiklan sekä EKPJ:n perussäännön kanssa.Perustamissopimuksen 109 j artiklan 1 kohdan neljässä luetelmakohdassa mainittujen lähentymisperusteiden täyttymisen osalta:- Portugalin keskimääräinen inflaatio oli tammikuussa 1998 päättyneen vuoden aikana 1,8 prosenttia, mikä on viitearvon alapuolella;- Portugalia ei koske neuvoston päätös julkistalouden liiallisesta alijäämästä;- Portugali on ollut mukana valuuttakurssijärjestelmässä kahden viime vuoden ajan; tänä aikana Portugalin escudoon (PTE) ei ole kohdistunut merkittäviä paineita eikä Portugali ole omasta aloitteestaan alentanut PTE:n kahdenvälistä keskuskurssia suhteessa minkään muun jäsenvaltion valuuttaan;- tammikuussa 1998 päättyneen vuoden aikana Portugalin pitkäaikaiset korot olivat keskimäärin 6,2 prosenttia, mikä on viitearvon alapuolella.Portugali on saavuttanut kestävän lähentymisen korkean tason kaikkien neljän arviointiperusteen osalta.Portugali täyttää siten yhtenäisvaluutan käyttöönottamiseksi vaadittavat edellytykset.12 artikla Suomi Suomen kansallinen lainsäädäntö, sen kansallisen keskuspankin perussääntö mukaan luettuna, on sopusoinnussa perustamissopimuksen 107 ja 108 artiklan sekä EKPJ:n perussäännön kanssa.Perustamissopimuksen 109 j artiklan 1 kohdan neljässä luetelmakohdassa mainittujen lähentymisperusteiden täyttymisen osalta:- Suomen keskimääräinen inflaatio oli tammikuussa 1998 päättyneen vuoden aikana 1,3 prosenttia, mikä on viitearvon alapuolella;- Suomea ei koske neuvoston päätös julkistalouden liiallisesta alijäämästä;- Suomi liittyi valuuttakurssijärjestelmään lokakuussa 1996; maaliskuun 1996 ja lokakuun 1996 välisenä aikana Suomen markka (FIM) vahvistui valuuttakurssijärjestelmään kuuluvien valuuttojen suhteen; sen jälkeen kun FIM liitettiin valuuttakurssijärjestelmään, siihen ei ole kohdistunut merkittäviä paineita eikä Suomi ole omasta aloitteestaan alentanut FIM:n kahdenvälistä keskuskurssia suhteessa minkään muun jäsenvaltion valuuttaan;- tammikuussa 1998 päättyneen vuoden aikana Suomen pitkäaikaiset korot olivat keskimäärin 5,9 prosenttia, mikä on viitearvon alapuolella.Suomi täyttää 109 j artiklan 1 kohdan ensimmäisessä, toisessa ja neljännessä luetelmakohdassa mainitut lähentymisperusteet; 109 j artiklan 1 kohdan kolmannen luetelmakohdan lähentymisperusteen osalta todetaan, että vaikka FIM liittyi valuuttakurssijärjestelmään vasta lokakuussa 1996, se on ollut riittävän vakaa kahden viime vuoden aikana. Näillä perusteilla Suomi on saavuttanut kestävän lähentymisen korkean tason.Suomi täyttää siten yhtenäisvaluutan käyttöönottamiseksi vaadittavat edellytykset.13 artikla Ruotsi Ruotsin kansallinen lainsäädäntö, sen kansallisen keskuspankin perussääntö mukaan luettuna, ei ole sopusoinnussa perustamissopimuksen 107 ja 108 artiklan eikä EKPJ:n perussäännön kanssa.Perustamissopimuksen 109 j artiklan 1 kohdan neljässä luetelmakohdassa mainittujen lähentymisperusteiden täyttymisen osalta:- Ruotsin keskimääräinen inflaatio oli tammikuussa 1998 päättyneen vuoden aikana 1,9 prosenttia, mikä on viitearvon alapuolella;- Ruotsia ei koske neuvoston päätös julkistalouden liiallisesta alijäämästä;- Ruotsin valuutta ei ole koskaan ollut mukana valuuttakurssijärjestelmässä; kahden vuoden tarkasteluajanjakson aikana Ruotsin kruunun (SEK) arvo vaihteli suhteessa valuuttakurssijärjestelmään kuuluviin valuuttoihin, mikä johtui muun muassa valuuttakurssitavoitteen puuttumisesta;- tammikuussa 1998 päättyneen vuoden aikana Ruotsin pitkäaikaiset korot olivat keskimäärin 6,5 prosenttia, mikä on viitearvon alapuolella.Ruotsi täyttää 109 j artiklan 1 kohdan ensimmäisessä, toisessa ja neljännessä luetelmakohdassa mainitut lähentymisperusteet, mutta se ei täytä sen kolmannessa luetelmakohdassa mainittua lähentymisperustetta.Ruotsi ei siten täytä yhtenäisvaluutan käyttöönottamiseksi vaadittavia edellytyksiä.2 JAKSO PÄÄTELMÄT 14 artikla Edellä olevan perusteella neuvosto päättelee, että Belgia, Saksa, Espanja, Ranska, Irlanti, Italia, Luxemburg, Alankomaat, Itävalta, Portugali ja Suomi täyttävät yhtenäisvaluutan käyttöönottamiseksi vaadittavat edellytykset. Neuvosto suosittaa, että valtion- tai hallitusten päämiesten kokoonpanossa kokoontuva neuvosto vahvistaa mainittujen jäsenvaltioiden täyttävän vaadittavat edellytykset yhtenäisvaluutan käyttöönottamiseksi 1 päivänä tammikuuta 1999.3 JAKSO JULKAISEMINEN 15 artikla Tämä suositus julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.Tehty Brysselissä 1 päivänä toukokuuta 1998.Neuvoston puolestaG. BROWNPuheenjohtaja(1) Lausunto annettu 30. huhtikuuta 1998 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).(2) EYVL L 257, 27.10.1995, s. 1(3) EYVL L 332, 31.12.1993, s. 7


Avis juridique important

|

32004H0002

Komission suositus, annettu 18 päivänä joulukuuta 2003, ydinvoimalaitoksista ja jälleenkäsittelylaitoksista tavanomaisen toiminnan yhteydessä ympäristöön pääseviä ilmassa kulkeutuvia ja nestemäisiä radioaktiivisia päästöjä koskevista vakiomuotoisista tiedoista (tiedoksiannettu numerolla K(2003) 4832)

Virallinen lehti nro L 002 , 06/01/2004 s. 0036 - 0046

Komission suositus,annettu 18 päivänä joulukuuta 2003,ydinvoimalaitoksista ja jälleenkäsittelylaitoksista tavanomaisen toiminnan yhteydessä ympäristöön pääseviä ilmassa kulkeutuvia ja nestemäisiä radioaktiivisia päästöjä koskevista vakiomuotoisista tiedoista(tiedoksiannettu numerolla K(2003) 4832)(2004/2/Euratom)EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 124 artiklan,on kuullut asiantuntijaryhmää, jonka tieteellis-tekninen komitea on nimennyt Euratomin perustamissopimuksen 31 artiklan mukaisesti,sekä katsoo seuraavaa:(1) Euratomin perustamissopimuksen toisen osaston III luvun mukaisesti jäsenvaltiot antavat komissiolle säännöllisesti tietoja ympäristön arvioiduista radioaktiivisuustasoista.(2) Euratomin perustamissopimuksen 35 artiklassa edellytetään, että jokainen jäsenvaltio perustaa tarvittavat laitokset radioaktiivisuustason jatkuvaan valvontaan vesistöissä, ilmassa ja maaperässä sekä perusnormien noudattamisen valvontaa varten.(3) Euratomin perustamissopimuksen 36 artiklan mukaan toimivaltaisten viranomaisten on määräajoin annettava komissiolle tietoja 35 artiklassa tarkoitetusta valvonnasta komission pitämiseksi tietoisena radioaktiivisuustasosta, jolle väestö altistuu. 35 artiklassa tarkoitettua valvontaa koskeviin tietoihin sisältyvät myös päästöjen radioaktiivisuustasoja koskevat tiedot, sillä niitä tarvitaan tällaisten päästöjen ympäristövaikutusten arvioinnissa. Tämä näkökohta ei kuulunut Euratomin perustamissopimuksen 36 artiklan soveltamisesta ympäristön radioaktiivisuustasojen valvonnassa väestön altistumisen arvioimiseksi 8 päivänä kesäkuuta 2000 annetun komission suosituksen 2000/473/Euratom(1) soveltamisalaan. Tällaiset tiedot on syytä määritellä tarkemmin.(4) Euratomin perustamissopimuksen 37 artiklan soveltamisesta 6 päivänä joulukuuta 1999 annetun komission suosituksen 1999/829/Euratom(2) mukaisesti jäsenvaltiot antavat komissiolle säännöllisin väliajoin selvityksen ydinvoimalaitoksista ja jälleenkäsittelylaitoksista ympäristöön vapautuvista nestemäisistä ja ilmakehään joutuvista radioaktiivisista päästöistä. Suosituksessa 1999/829/Euratom ei kuitenkaan määritellä tällaisessa selvityksessä annettavia tietoja. Nämä tiedot määritellään nyt annettavassa suosituksessa.(5) Perusnormien vahvistamisesta työntekijöiden ja väestön terveyden suojelemiseksi ionisoivasta säteilystä aiheutuvilta vaaroilta 13 päivänä toukokuuta 1996 annetun neuvoston direktiivin N:o 96/29/Euratom(3) 45 artiklan mukaan jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on varmistettava, että ennakkoluvan vaativista toiminnoista väestölle aiheutuneet annokset arvioidaan mahdollisimman totuudenmukaisesti. Tällaisten annosten arvioimiseksi tarvitaan nuklidikohtaisia tietoja radioaktiivisista päästöistä ympäristöön.(6) Ydinvoimalaitoksista ja jälleenkäsittelylaitoksista tavanomaisen toiminnan yhteydessä ympäristöön pääsevistä radionuklidipäästöistä on oltava saatavilla vakiomuotoisia tietoja, jotta radioaktiivisia päästöjä koskevat mittaustiedot olisivat vertailukelpoisia koko yhteisön tasolla ja jotta voitaisiin varmistaa analyysimenetelmiä koskevien vähimmäisvaatimusten noudattaminen kaikkialla yhteisössä. Kutakin radioaktiivisten päästöjen luokkaa ja ydinlaitostyyppiä varten on tarpeen määritellä keskeiset radionuklidit, joihin olisi sovellettava havaitsemisrajoja koskevia vaatimuksia. Keskeisten radionuklidien olisi edustettava radionuklidien ryhmiä tai erityistä säteilytyyppiä ja niiden olisi oltava säteilyvaikutusten kannalta merkittäviä ja sovelluttava mittausherkkyyden indikaattoreiksi.(7) Komissio julkaisee säännöllisesti kertomuksia, jotka koskevat ydinvoimaloiden ja ydinpolttoaineen jälleenkäsittelylaitosten vuotuisia radioaktiivisia päästöjä Euroopan yhteisössä (Annual radioactive effluents from nuclear power stations and nuclear fuel reprocessing plants in the European Community) ja arviointia EU:n väestön altistumisesta EU:n ydinvoimaloiden säteilylle (Assessment of the radiological impact on the population of the European Union from European Union nuclear sites). Komission kertomukset olisivat merkittävämpiä ja avoimempia, jos ne perustuisivat vakiomuotoisiin tietoihin.(8) Ensimmäisenä askeleena kohti yhteisön tasolla toteutettavaa yhdenmukaistamista on tässä vaiheessa tärkeää varmistaa ydinvoimalaitoksista ja jälleenkäsittelylaitoksista tavanomaisen toiminnan yhteydessä tapahtuvien päästöjen radioaktiivisuustasoja koskevien tietojen vertailukelpoisuus. Laitosten purkamistoimintojen ei pitäisi kuulua tämä suosituksen soveltamisalaan, koska ne ovat luonteeltaan erilaisia ja niistä syntyy erityyppisiä jätteitä,SUOSITTELEE:1. Tässä suosituksessa määritellään ydinvoimalaitoksista ja jälleenkäsittelylaitoksista tavanomaisen toiminnan yhteydessä tapahtuvia tai mahdollisesti tapahtuvia radionuklidipäästöjä koskevat tiedot, jotka on valittu seurantaa varten ja joista on ilmoitettava Euroopan komissiolle.2. Tässä suosituksessa tarkoitetaana) "tavanomaisella toiminnalla" ydinvoimalaitoksen tai jälleenkäsittelylaitoksen toimintaan liittyviä tavanomaisia toimintoja, myös käytöstäpoistamisvaihetta (laitoksen sulkeminen sekä eristys- ja valvontatoiminnot), ei kuitenkaan purkamisvaihetta;b) "keskeisillä nuklideilla" kustakin nuklidiluokasta valittuja sopivia mittausherkkyyden indikaattoreita;c) "havaitsemisrajalla" mittaussuureen pienintä todellista arvoa, joka mittausmenetelmällä voidaan havaita tietyllä virhetodennäköisyydellä;d) "päätöskynnyksellä" päätösmäärän kiinteää arvoa (päätösmäärä on satunnaismuuttuja, jonka perusteella päätetään, onko mitattava fyysinen vaikutus olemassa), jonka perusteella päätetään, että fyysinen vaikutus on olemassa, jos mittaussuureen todellinen mittaustulos, jolla fyysistä vaikutusta kvantifioidaan, ylittää kyseisen arvon.3. Jäsenvaltioiden olisi ydinvoimalaitoksista ja jälleenkäsittelylaitoksista tapahtuvien ilmassa kulkeutuvien ja nestemäisten päästöjä osalta arvioitava kaikkien liitteessä I olevan taulukon ensimmäisessä sarakkeessa mainittujen radionuklidien päästöjen aktiivisuus.4. Jos mitatut arvot ovat havaitsemisrajojen alapuolella, liitteessä I olevan taulukon toisessa sarakkeessa mainittujen keskeisten radionuklidien saavutetut havaitsemisrajat eivät saisi ylittää liitteessä I olevan taulukon kolmannessa sarakkeessa määriteltyjä vastaavia vaatimuksia.5. Jos vastaava tarkkuus voidaan saavuttaa laskemalla tiettyjen radionuklidien päästöt toimintatietojen perusteella tai muiden radionuklidien mittaustietojen perusteella, suorien mittausten sijasta voidaan käyttää laskettuja päästöarvoja.6. Havaitsemisrajojen ja päätöskynnysten määrittämisessä ja tulosten esittämisessä olisi noudatettava kansainvälistä standardia ISO/IS 11929-7. Vaikka päätöskynnys on teknisesti katsoen alle puolet mittauksessa todellisuudessa saavutetusta havaitsemisrajasta, päätöskynnyksen voidaan käytännön syistä arvioida olevan puolet havaitsemisrajasta.7. Jos mittaustulokset ovat päätöskynnyksen alapuolella, nämä tulokset olisi korvattava arvolla, joka on puolet päätöskynnyksestä. Jos kuitenkin tarkasteltavana ajanjaksona mittaustulokset ovat toistuvasti päätöskynnyksen alapuolella, on kohtuullista olettaa, että todellinen arvo on nolla, eli päästössä ei ole kyseistä radionuklidia.8. Jäsenvaltioiden olisi toimitettava komissiolle seuraavat radioaktiivisia päästöjä koskevat tiedot liitteessä II esitetyillä lomakkeilla:a) niiden liitteessä I olevan taulukon ensimmäisessä sarakkeessa lueteltujen radionuklidien vuotuiset päästöarvot, joista on tarkasteltavana ajanjaksona saatu vähintään yksi päätöskynnyksen ylittävä mittaustulos tai joista on tehty laskelmiin perustuva arvio samana ajanjaksona;b) kunkin keskeisen radionuklidin osalta korkein kaikissa tarkasteltavana ajanjaksona tehdyissä mittauksissa saavutettu havaitsemisrajan arvo;c) mittauksia korvaavat, laskelmiin perustuvat arviot radionuklidipäästöistä, jos mittaaminen ei ole teknisesti toteutettavissa;d) ilmakehään kohdistuvissa päästöissä esiintyvän tritiumin, hiili-14:n ja jodin kemiallinen ja/tai fysikaalinen olomuoto, mikäli nämä tiedot ovat saatavilla;e) ilmoitettujen arvojen aikaperuste ja tarvittaessa tiedot käytetystä summaamismenetelmästä, mukaan luettuina arvot, joilla on korvattu päätöskynnyksen alapuoliset arvot ja joita on käytetty tulosten estimoinnissa summaamismenetelmässä;f) näytteenottomenetelmä eri päästövirroissa.Edellä d, e ja f kohdassa tarkoitetut tiedot olisi annettava selityssarakkeessa. Jos käytetään edellä c kohdassa tarkoitettuja estimoituja arvoja, tästä olisi mainittava selityssarakkeessa, jossa olisi myös ilmoitettava käytetty menetelmä ja tarvittaessa sovellettu havaitsemisraja.9. Radioaktiivisia päästöjä koskevien tietojen raportointijakson olisi oltava yksi kalenterivuosi. Radioaktiivisia päästöjä koskevat tiedot olisi toimitettava viimeistään seuraavan vuoden syyskuun 30. päivään mennessä.10. Tämä suositus on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 18 päivänä joulukuuta 2003.Komission puolestaLoyola De PalacioVarapuheenjohtaja(1) EYVL L 191, 27.7.2000, s. 37.(2) EYVL L 324, 16.12.1999, s. 23.(3) EYVL L 159, 29.6.1996, s. 1.LIITE IVakiomuotoiset tiedot ydinvoimalaitoksista ja jälleenkäsittelylaitoksista tavanomaisen toiminnan yhteydessä tapahtuvista radionuklidipäästöistäA. YDINVOIMALAITOKSETA.1 Päästöt ilmakehään>TAULUKON PAIKKA>A.2 Nestemäiset päästöt>TAULUKON PAIKKA>B. JÄLLEENKÄSITTELYLAITOKSETB.1 Päästöt ilmakehään>TAULUKON PAIKKA>B.2 Nestemäiset päästöt(1)>TAULUKON PAIKKA>(1) Jälleenkäsittelylaitosten nestemäiset jätteet käsitellään tavallisesti yhdessä muiden samalla tehdasalueella sijaitsevien laitosten nesteiden kanssa.LIITE II>PIC FILE= "L_2004002FI.004302.TIF">>PIC FILE= "L_2004002FI.004401.TIF">>PIC FILE= "L_2004002FI.004501.TIF">>PIC FILE= "L_2004002FI.004601.TIF">


title: Neuvoston suositus, annettu 11 päivänä heinäkuuta 2017, Irlannin vuoden 2017 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Irlannin vuoden 2017 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto

text:
               9.8.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 261/26

         NEUVOSTON SUOSITUS,
   annettu 11 päivänä heinäkuuta 2017,
   Irlannin vuoden 2017 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Irlannin vuoden 2017 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto
   (2017/C 261/07)
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,
   ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 (1) ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan,
   ottaa huomioon makrotalouden epätasapainon ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta 16 päivänä marraskuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011 (2) ja erityisesti sen 6 artiklan 1 kohdan,
   ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,
   ottaa huomioon Euroopan parlamentin päätöslauselmat,
   ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
   ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,
   ottaa huomioon talous- ja rahoituskomitean lausunnon,
   ottaa huomioon sosiaalisen suojelun komitean lausunnon,
   ottaa huomioon talouspoliittisen komitean lausunnon,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Komissio hyväksyi 16 päivänä marraskuuta 2016 vuotuisen kasvuselvityksen, mikä aloitti vuoden 2017 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson. Eurooppa-neuvosto vahvisti vuotuisen kasvuselvityksen ensisijaiset tavoitteet 9 ja 10 päivänä maaliskuuta 2017. Komissio hyväksyi 16 päivänä marraskuuta 2016 asetuksen (EU) N:o 1176/2011 perusteella varoitusmekanismia koskevan kertomuksen, jossa se katsoi, että Irlanti kuuluu niihin jäsenvaltioihin, joista laadittaisiin perusteellinen tarkastelu. Samana päivänä komissio hyväksyi myös suosituksen neuvoston suositukseksi euroalueen talouspolitiikasta. Eurooppa-neuvosto vahvisti suosituksen 9 ja 10 päivänä maaliskuuta 2017. Neuvosto hyväksyi 21 päivänä maaliskuuta 2017 suosituksen euroalueen talouspolitiikasta, jäljempänä ”euroalueen suositus” (3).

               (2)

               Koska Irlanti kuuluu jäsenvaltioihin, joiden rahayksikkö on euro, ja koska taloudet ovat talous- ja rahaliitossa vahvasti yhteydessä toisiinsa, Irlannin olisi varmistettava, että jäljempänä esitettävistä suosituksista 1–3 ilmenevä euroalueen suositus pannaan täytäntöön täysimääräisesti ja oikea-aikaisesti.

               (3)

               Irlantia koskeva vuoden 2017 maaraportti julkaistiin 22 päivänä helmikuuta 2017. Siinä arvioitiin Irlannin edistymistä neuvoston 12 päivänä heinäkuuta 2016 hyväksymien maakohtaisten suositusten noudattamisessa, aiempina vuosina annettujen maakohtaisten suositusten noudattamisessa ja sen kansallisten Eurooppa 2020 -tavoitteiden saavuttamisessa. Lisäksi siihen sisältyi asetuksen (EU) N:o 1176/2011 5 artiklan nojalla laadittu perusteellinen tarkastelu, jonka tulokset julkaistiin samaten 22 päivänä helmikuuta 2017.

               (4)

               Komissio päätteli analyysinsa perusteella, että Irlannin makrotaloudessa on epätasapainoja. Näille epätasapainoille on ominaista suuri ulkoinen, julkinen ja yksityinen velka (sekä kotitaloudet että finanssialan ulkopuoliset yritykset), minkä vuoksi Irlanti on altis häiriöille. Pankkien järjestämättömien lainojen määrä on yhä merkittävä, mutta niiden pääomatilanne on hyvä ja niiden kannattavuus, vaikkakin vielä heikko, paranee vähitellen. Asuntojen hinnat ovat nousussa ja tarjontaan liittyy yhä rajoituksia. Finanssialan ulkopuolisten yritysten velka pieneni vuoden 2015 aikana, mutta se oli edelleen suurempi kuin vuoden 2014 lopussa. Kotitalouksien velan määrä väheni vuonna 2015, ja julkinen velka supistuu vakaasti. Irlannin negatiivinen ulkomainen nettovarallisuusasema oli heikentynyt nopeasti ennen vuotta 2015, mutta tämän jälkeen se alkoi kohentua, osittain vuonna 2015 toteutuneen tason siirtymän vuoksi. Kotimaisen sektorin ulkoinen kestävyys ei kuitenkaan näytä olevan vaarassa. Järjestämättömien lainojen määrä väheni viime vuoden aikana, mutta vähenemisen vauhti hidastui jonkin verran vuoden 2016 loppua kohden. Kiinteistöjen hinnat jatkoivat nousuaan vuonna 2015, mutta tällä hetkellä ei ole merkittävää näyttöä yliarvostuksesta. Viime vuosina on toteutettu politiikkatoimia kaikkien havaittujen epätasapainojen korjaamiseksi muun muassa pankkialalla (parantunut sääntelykehys, toimenpiteet, joilla puututaan järjestämättömien lainojen suureen määrään). Hallitus on toteuttanut useita toimenpiteitä, joilla pyritään korjaamaan asuntomarkkinoiden tarjontavaje, mutta vie kuitenkin aikaa ennen kuin toimenpiteillä on vaikutusta.

               (5)

               Irlanti toimitti vuoden 2017 kansallisen uudistusohjelmansa 13 päivänä huhtikuuta 2017 ja vuoden 2017 vakausohjelmansa 2 päivänä toukokuuta 2017. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon.

               (6)

               Kauden 2014–2020 Euroopan rakenne- ja investointirahastojen (ERI-rahastot) ohjelmasuunnittelussa on otettu huomioon asiaankuuluvat maakohtaiset suositukset. Kuten Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1303/2013 (4) 23 artiklassa säädetään, komissio voi pyytää jäsenvaltiota tarkastelemaan uudelleen kumppanuussopimustaan ja asiaankuuluvia ohjelmiaan ja esittämään niihin muutoksia, kun tämä on tarpeen asiaankuuluvien neuvoston suositusten täytäntöönpanon tukemiseksi. Komissio on antanut tarkempaa tietoa kyseisen säännöksen hyödyntämisestä ohjeissa sellaisten toimenpiteiden soveltamiselle, joilla ERI-rahastojen vaikuttavuus kytketään talouden tehokkaaseen ohjaukseen ja hallintaan.

               (7)

               Irlantiin sovelletaan vakaus- ja kasvusopimuksen ennaltaehkäisevää osiota ja väliaikaista velkasääntöä. Hallitus odottaa vuoden 2017 vakausohjelman perusteella, että julkisen talouden alijäämä supistuu hieman ja on 0,4 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2017. Tämän jälkeen alijäämä supistuu asteittain niin, että vuonna 2021 julkinen talous on 1,0 prosenttia ylijäämäinen suhteessa BKT:hen. Julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteena oleva 0,5 prosentin rakenteellinen alijäämä suhteessa BKT:hen odotetaan saavutettavan vuodesta 2018 alkaen. Vakausohjelman mukaan julkisen talouden velan odotetaan putoavan 72,9 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2017 ja supistuvan edelleen 65,2 prosenttiin vuonna 2020. Näiden julkisen talouden kehitysarvioiden perustana oleva makrotalouden skenaario on uskottava. Toimenpiteitä, joita tarvitaan tukemaan suunniteltujen alijäämätavoitteiden saavuttamista vuodesta 2018 eteenpäin, ei kuitenkaan ole vielä riittävästi täsmennetty.

               (8)

               Neuvosto suositti 12 päivänä heinäkuuta 2016, että Irlanti sopeuttaa julkista taloutta kohti julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitetta 0,6 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2017. Komission kevään 2017 talousennusteen mukaan on vaarana, että suositellusta sopeutuksesta poiketaan merkittävästi, kun vuosia 2016 ja 2017 tarkastellaan yhdessä.

               (9)

               Julkisen talouden tilanteen ja erityisesti velkatason perusteella Irlannin odotetaan vuonna 2018 jatkavan sopeutusta kohti julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitetta, joka on 0,5 prosentin rakenteellinen alijäämä suhteessa BKT:hen. Vakaus- ja kasvusopimuksen mukaisen yhteisesti sovitun matriisin mukainen sopeutus tarkoittaa vaatimusta, jonka mukaan nettomääräisten julkisten perusmenojen nimellinen kasvu (5) ei ole yli 2,4 prosenttia vuonna 2018. Tällöin vuotuinen rakenteellinen sopeutus olisi 0,6 prosenttia suhteessa BKT:hen. Menojen kasvulle asetetussa vertailuarvossa otetaan huomioon sopeutus, jonka tarkoituksena on korjata potentiaalisen kasvun 10 vuoden viitearvon vääristymä, joka johtuu kokonaistuotannon poikkeuksellisesta reaalikasvusta vuonna 2015. Noudattaen Irlannin viranomaisten vuoden 2017 talousarviolaskelmissaan soveltamaa tarkastelutapaa komissio on käyttänyt vuosien 2014 ja 2016 potentiaalisen kasvun keskiarvoa. Jos politiikka säilyy muuttumattomana, vaarana on, että tästä vaatimuksesta poiketaan jonkin verran, kun vuosia 2017 ja 2018 tarkastellaan yhdessä. Samalla Irlannin ennustetaan noudattavan väliaikaista velkasääntöä vuosina 2017 ja 2018. Kaiken kaikkiaan neuvosto katsoo, että erityisesti vuonna 2017 on toteutettava lisätoimenpiteitä, jotta vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia voidaan noudattaa. Kun otetaan huomioon Irlannin nykyiset suhdanteet ja kasvaneet ulkoiset riskit, mahdollisten satunnaistulojen käyttö julkisen talouden velkasuhteen pienentämiseksi edelleen olisi järkevää. Kuten asetuksessa (EY) N:o 1466/97 säädetään, talousarviosuunnitelmien ja julkisen talouden toteutuman arvioinnin olisi kuitenkin perustuttava jäsenvaltion rahoitusasemaan siten, että otetaan huomioon suhdanteet. Kuten näihin maakohtaisiin suosituksiin liittyvässä komission tiedonannossa todetaan, vuoden 2018 alustavan talousarviosuunnitelman arvioinnissa ja sen jälkeen julkisen talouden vuoden 2018 toteutuman arvioinnissa on otettava asianmukaisella tavalla huomioon, että tavoitteena on saavuttaa sellainen finanssipolitiikan viritys, joka osaltaan sekä vahvistaa talouden elpymistä että varmistaa Irlannin julkisen talouden kestävyyden. Tässä yhteydessä neuvosto panee merkille, että komissio aikoo tehdä kokonaisarvioinnin asetuksen (EY) N:o 1466/97 mukaisesti, ottaen erityisesti huomioon Irlannin suhdannetilanteen.

               (10)

               Vaikka talouden elpyminen on vahvaa ja tuotannon odotetaan kasvavan tulevina vuosina vakaasti, näkymät ovat muuttuneet epävarmemmiksi, mikä aiheuttaa edelleen haavoittuvalle julkiselle taloudelle riskejä. Sen vuoksi olisi toteutettava lisätoimia, jotta tulot olisivat kestävämmällä pohjalla suhdannevaihteluissa ja häiriötilanteissa. Tätä varten ehdotusta pahan päivän varalle luotavan rahaston (Rainy-Day Fund) käyttöönottamisesta olisi vietävä eteenpäin ja vähennettävä turvautumista erittäin keskittyneisiin ja epävakaisiin tulolähteisiin. Eri veronlähteiden tasapainoinen kokoonpano ja laajemmat veropohjat tekevät tuloista vakaampia epävakaissa taloudellisissa olosuhteissa. Toimet veropohjan laajentamiseksi ovat viime vuosina kuitenkin olleet vähäisiä, ja hiljattain toteutetuissa verotusta koskevissa toimenpiteissä on keskitytty veronkevennyksiin ja -helpotuksiin. Monenlaiseen myyntiin sovellettavien alennettujen alv-kantojen kustannusten ja hyötyjen ilmoitettu järjestelmällinen arviointi on vielä kesken. Juoksevan kiinteistöveron katsotaan olevan yksi kasvua parhaiten tukeva tulonlähde. Irlannin kiinteästä omaisuudesta saamat tulot olivat kuitenkin ainoastaan 1,0 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2014, kun EU:n keskiarvo oli 1,6 prosenttia. Kiinteistöjen arvon asteittainen indeksointi auttaisi tasoittamaan paikallisen kiinteistöveron profiilia estämällä verosaamisten äkillisen kasvun, kun kiinteistöt arvostetaan uudelleen vuonna 2019. Tienkäyttäjiltä dieselöljystä ja bensiinistä perittävien verojen erot eivät ole ympäristön kannalta perusteltuja.

               (11)

               Aiemmissa kattavissa menojen uudelleenarvioinneissa on keskitytty ensisijaisesti julkisten menojen vähentämiseen julkisen talouden kokonaistavoitteiden saavuttamiseksi. Meno-ohjelmien vaikuttavuutta ja tehokkuutta ei ole juurikaan arvioitu, mikä on viime kädessä heikentänyt monivuotisten menosuunnitelmien luotettavuutta. Asianmukaisesti suunniteltu menojen uudelleenarviointi, jossa otetaan huomioon yhteiset euroryhmän periaatteet, parantaisi menojen hallintaa ja voisi vapauttaa varoja kipeästi kaivattuihin julkisiin investointeihin kasvun edistämiseksi. Menojen uudelleenarvioinnissa olisi keskityttävä varsinkin terveydenhuoltoalan kustannustehokkuuteen. Irlannissa on otettu käyttöön joitakin merkittäviä tehokkuutta parantavia toimenpiteitä, kuten kustannussäästöjä koskeva sopimus lääketeollisuuden kanssa, taloushallintojärjestelmä, sähköiset terveyspalvelut ja toimintoperusteinen rahoitus. Enemmän voitaisiin kuitenkin tehdä, esimerkiksi lisäämällä perusterveydenhuollon roolia Irlannin ylikuormitettujen sairaaloiden portinvartijana. Eteneminen kohti yleistä yksitasoista terveydenhuoltoa on hajanaista, ja kokonaisvaltainen näkemys puuttuu.

               (12)

               Kaikkia yhteiskuntaryhmiä hyödyttävän kestävän ja osallistavan kasvun edistämiseen liittyy edelleen haasteita. Työttömyys oli alle unionin keskiarvon eli 6,4 prosenttia huhtikuussa 2017. Monien kotitalouksien alhainen työssäkäyntiaste aiheuttaa kuitenkin huolta siitä, että elpymisen jatkuessa jotkut jäävät jälkeen tästä kehityksestä. Vuosina 2013–2015 alhaisen tai erittäin alhaisen työssäkäyntiasteen kotitalouksissa asuvien osuus aleni 15 prosenttia; kokonaistyöttömyysaste aleni samana aikana 28 prosenttia. Sosiaaliturvajärjestelmällä on kaiken kaikkiaan onnistuttu hyvin hillitsemään köyhyyttä ja eriarvoisuutta, ja Irlanti on toteuttanut toimia työnteon kannustimien lisäämiseksi vähentämällä työelämään palaamisesta seurauksena olevaa etuuksien ja lisäkorvausten lakkaamista. Osallistavan kasvun esteitä on kuitenkin edelleen. Erot matalan, keskitason ja korkean osaamistason työntekijöiden työllisyysasteessa ovat unionin suurimpia. Eräillä aloilla on osaamisen kohtaanto-ongelmia ja osaamisvajeita. Osaamisen täydentämiseen ja uudistamiseen ei myöskään tarjota riittävästi mahdollisuuksia. Työmarkkinoita koskevat haasteet ja sosiaaliset haasteet ovat merkki siitä, että koulutuksessa ja työmarkkinoille aktivoinnissa on tärkeää omaksua yhtenäinen toimintatapa, jota sovelletaan kauimpana työmarkkinoista oleviin. Myös lastenhoitopalvelujen tarjonnan laatu herättää edelleen huolta, kuten myös kokopäiväisen hoidon saatavuus. Lastenhoidon nettokustannukset prosenttiosuutena palkoista kuuluvat Irlannissa unionin suurimpiin. Laadukkaan kokopäiväisen lastenhoidon heikko saatavuus ja kustannukset estävät naisten osallistumista työmarkkinoille ja haittaavat pyrkimyksiä vähentää lasten köyhyyttä, joka on vähentynyt hieman, mutta on edelleen unionin keskiarvoa suurempi.

               (13)

               Infrastruktuuritarpeet olisi tyydytettävä, jotta voidaan edistää kestävää ja tasapainoista kasvua. Julkisen talouden menoissa on talouskriisin johdosta tapahtunut rakenteellinen siirtymä investoinneista juokseviin menoihin. Julkisten investointien jyrkkä väheneminen usean vuoden ajan on vaikuttanut kielteisesti infrastruktuurin laatuun ja riittävyyteen. Julkisissa menoissa tapahtunut siirtymä on vaikuttanut myös tutkimukseen ja kehitykseen annettavaan julkisen sektorin tukeen, millä saattaa olla vaikutuksia pk-yritysten kilpailukykyyn. Irlanti on unionissa 25. sijalla, kun tarkastellaan julkisia tutkimus- ja kehitysinvestointeja suhteessa BKT:hen. Vakavimmat infrastruktuuripuutteet koskevat liikennettä, vesihuoltoa ja asumista. Uusien asuntojen kysyntä ylittää tällä hetkellä selvästi tarjonnan maan tärkeimmissä kaupunkikeskuksissa. Sen vuoksi asuntojen hinnat ja vuokrat nousevat edelleen nopeasti, mikä puolestaan on hiljattain johtanut asuntomarkkinoilta syrjäytymisen ja asunnottomuuden voimakkaaseen kasvuun. Tällä hetkellä ei ole näyttöä asuntojen hintojen yliarvostuksesta, mutta asuntotarjonnan rajoitukset voivat johtaa makrotaloudellisiin riskeihin, ellei niihin löydetä ratkaisua. Johdonmukainen ja oikea-aikainen alueidenkäyttösuunnitelma auttaisi tuottamaan uusia asuntoja oikeille alueille.

               (14)

               Irlannin taloudessa on jakolinja irlantilaisten omistamien pääasiassa pienten ja keskisuurten yritysten ja Irlannissa toimivien monikansallisten yritysten välillä. Monikansallisten yritysten ja irlantilaisten yritysten väliset yhteydet ovat rajalliset. Niiden vientimenestys ja -profiilit ovat huomattavan erilaiset, ja niiden välinen tuottavuuskuilu syvenee. Irlantilaisten omistamien yritysten vientiprofiili on heikompi kuin Irlantiin sijoittautuneiden monikansallisten yritysten. Niiden vienti on hyvin keskittynyttä toimialoittain ja vientikohteittain, mikä tekee niistä alttiimpia häiriöille. Investoinnit innovointiin edistäisivät irlantilaisten yritysten tuottavuutta ja vientipotentiaalia aikana, jona viennin ja vientikohteiden monipuolistaminen voisi auttaa vakauttamaan irlantilaisten yritysten toimintaa. Julkiset tutkimus- ja kehitysmenot ovat edelleen vähäisiä. Julkisen tutkimuksen ja kehityksen lisäämiseen tähtäävien toimenpiteiden, erityisesti niiden, joilla tuetaan pk-yritysten innovointikapasiteettia, täysimittainen toteuttaminen riippuu paluusta kestäviin investointeihin. Pk-yritysten innovoinnin edistämiseksi innovaatiopolitiikka voitaisiin suunnata suorempiin rahoitusmuotoihin. Yritysten tutkimus- ja kehitystoiminnan julkisessa tuessa on entistä enemmän tukeuduttu tutkimuksen ja kehityksen verohyvityksiin. Kohdennetummilla keinovalikoimilla ja suoremmilla rahoitusmuodoilla voitaisiin ehkä paremmin vastata nuorten innovatiivisten irlantilaisyritysten tarpeisiin ja hyödyntää monikansallisten yritysten vahvan investointikapasiteetin tarjoamat mahdollisuudet. Näin voitaisiin helpottaa pääsyä globaaleihin arvoketjuihin ja nopeuttaa osaamisen leviämistä.

               (15)

               Koska ulkoinen epävarmuus on lisääntynyt, järjestämättömien lainojen vähentäminen entisestään on tärkeää finanssialan vakauden varmistamiseksi. Vaikka edistystä on tapahtunut, järjestämättömien lainojen suuri osuus heikentää pankkien kannattavuutta ja haittaa kotitalouksien ja yritysten täysipainoista taloudellista elpymistä. Kotitalouksien ja kotimaisten yritysten velkaantumisen vähentäminen jatkuu, mutta niiden velkaantuneisuus on yhä unionin korkeimpia (276,8 prosenttia suhteessa BKT:hen, syyskuu 2016). Yrityssektorin suuret velat voivat estää yrityksiä lainaamasta investointeja varten, mikä puolestaan heikentää myös pankkien kykyä parantaa omaa kannattavuuttaan.

               (16)

               Irlannin keskuspankin mukaan kotimaisten irlantilaisten pankkien keskimääräinen järjestämättömien lainojen osuus oli 14,2 prosenttia syyskuussa 2016. Luku on unionin keskiarvoa (5,3 prosenttia) huomattavasti suurempi. Kotimaisten irlantilaisten pankkien järjestämättömien lainojen määrä laski syyskuussa 2016 edelliseen vuoteen verrattuna 12,7 miljardilla eurolla eli 32,7 prosenttia. Maksurästien selvitysvauhti on hidastunut jonkin verran, sillä jäljellä olevat pitkäaikaiset maksurästit ovat myös kaikkein vaikeimmin järjesteltävissä uudelleen. Alkuun päässyttä kehitystä olisi jatkettava: maksurästien uudelleenjärjestelyn olisi oltava kestävää pitkällä aikavälillä ja erilaisia velkojen vähennystapoja olisi harkittava. Vuoden 2016 syyskuun lopussa 14 prosenttiin asuntolainakannasta liittyi maksurästejä, ja noin 70 prosenttia koko siitä asuntolainakannasta, johon liittyi yli 90 päivän maksurästejä, oli sellaisia lainoja, joiden takaisinmaksu oli viivästynyt yli kaksi vuotta. Huolta aiheuttaa myös järjestämättömien lainojen osuus kotimaisten pankkien myöntämistä liikekiinteistölainoista (32,6 prosenttia) ja yrityslainoista (11,8 prosenttia) syyskuussa 2016. Kotitalouksien ja yritysten elinkelpoisuuden palauttamiseen tähtäävien keinojen (yksityishenkilöiden maksukyvyttömyys, konkurssi, valvojan nimittäminen (examinership) ja tuomioistuinten ulkopuoliset järjestelyt) käyttöä olisi edistettävä, sillä se on edelleen vähäistä. Useiden viivästysten jälkeen keskitetyssä luottotietorekisterissä on määrä edetä täytäntöönpanon viimeiseen vaiheeseen. Rekisterin viimeistely olisi asetettava etusijalle, koska se toimii perustana lainanottajien luottoriskin asianmukaiselle arvioinnille ja varmistaa varovaisen luotonannon tulevaisuudessa.

               (17)

               Oikeudellisten palvelujen sääntelyä koskevan vuoden 2015 lain (vuoden 2015 laki) täytäntöönpano alkoi vuoden 2016 lopulla. Vuoden 2015 lain täysimääräisellä täytäntöönpanolla on ratkaiseva merkitys Irlannin pyrkimyksille lisätä alan kilpailua, sillä se mahdollistaa asianajajille suoran pääsyn ammattiin sekä monialaisten yritysryhmien muodostamisen ja muissa jäsenvaltioissa käytössä olevien vaihtoehtoisten liiketoimintamallien käytön Irlannissa. Riippumattomat oikeudelliset palvelut ovat tuotantopanoksia kaikilla talouden aloilla, ja niiden kustannukset vaikuttavat Irlannin kilpailukykyyn. Sen vuoksi on ehdottoman tärkeää, että vuoden 2015 lain täytäntöönpanossa otetaan julkisten kuulemismenettelyjen pohjalta käyttöön kilpailua edistäviä ja kustannuksia vähentäviä säännöksiä tai että tällaisia säännöksiä sisällytetään oikeudellisten palvelujen sääntelyviranomaisen antamiin säädöksiin, jotta voidaan parantaa kilpailukykyä ja vähentää kustannuksia.

               (18)

               Komissio on vuoden 2017 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson osana tehnyt kattavan analyysin Irlannin talouspolitiikasta ja julkaissut sen vuoden 2017 maaraportissa. Se on arvioinut myös vuoden 2017 vakausohjelman ja vuoden 2017 kansallisen uudistusohjelman sekä jatkotoimenpiteet, joita on toteutettu Irlannille viime vuosina annettujen suositusten noudattamiseksi. Se on ottanut huomioon ohjelmien ja jatkotoimenpiteiden merkityksen Irlannin finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta mutta myös sen, ovatko ne unionin sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska unionin yleistä talouden ohjausta on tarpeen vahvistaa antamalla unionin tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin.

               (19)

               Neuvosto on tutkinut vuoden 2017 vakausohjelman tämän arvioinnin perusteella, ja sen lausunto (6) ilmenee erityisesti jäljempänä esitettävästä suosituksesta 1.

               (20)

               Neuvosto on tutkinut vuoden 2017 kansallisen uudistusohjelman ja vuoden 2017 vakausohjelman komission perusteellisen tarkastelun ja tämän arvioinnin perusteella. Asetuksen (EU) N:o 1176/2011 6 artiklan nojalla annetut neuvoston suositukset ilmenevät jäljempänä esitettävistä suosituksista 1 ja 3,

         SUOSITTAA, että Irlanti toteuttaa vuosina 2017 ja 2018 toimia, joilla se

               1.

               pyrkii toteuttamaan merkittäviä julkisen talouden sopeutustoimia vuonna 2018 vakaus- ja kasvusopimuksen ennaltaehkäisevän osion vaatimusten mukaisesti; käyttää hyvän talous- ja rahoitustilanteen ansiosta saatavia mahdollisia satunnaistuloja, kuten omaisuuserien myyntituottoja, vauhdittaakseen julkisen talouden velkasuhteen pienentymistä; rajoittaa verotukien soveltamisalaa ja määrää ja laajentaa veropohjaa;

               2.

               kohdentaa julkiset menot paremmin asettamalla etusijalle julkiset investoinnit liikenteeseen ja vesihuoltoon sekä innovointiin erityisesti pk-yritysten tukemiseksi; parantaa sosiaalista infrastruktuuria, myös sosiaalista asuntotarjontaa ja laadukasta päivähoitoa; laatii aktivointitoimenpiteistä yhdennetyn kokonaisuuden matalan osaamistason henkilöiden työllistymismahdollisuuksien lisäämiseksi ja kotitalouksien alhaiseen työssäkäyntiasteeseen puuttumiseksi;

               3.

               edistää järjestämättömien lainojen jatkuvaa ja pysyvämpää vähentämistä kriisinratkaisustrategioilla, joihin liittyvät elinkelpoisten yritysten ja kotitalouksien velkojen kirjaaminen luottotappioksi ja joissa painotetaan erityisesti pitkäaikaisten maksurästien uudelleenjärjestelyä.

      Tehty Brysselissä 11 päivänä heinäkuuta 2017.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         T. TÕNISTE

      (1)  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  EUVL L 306, 23.11.2011, s. 25.

      (3)  EUVL C 92, 24.3.2017, s. 1.

      (4)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1303/2013, annettu 17 päivänä joulukuuta 2013, Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yhteisistä säännöksistä sekä Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yleisistä säännöksistä sekä neuvoston asetuksen (EY) N:o 1083/2006 kumoamisesta (EUVL L 347, 20.12.2013, s. 320).

      (5)  Nettomääräisillä julkisilla menoilla tarkoitetaan julkisia kokonaismenoja ilman korkomenoja, ilman unionin ohjelmista aiheutuvia menoja, jotka korvataan täysin unionin varoista saatavilla tuloilla, ja ilman ei-päätösperäisiä muutoksia työttömyysetuusmenoissa. Kansallisesti rahoitettu kiinteän pääoman bruttomuodostus jaetaan neljälle vuodelle. Päätösperäiset tulopuolen toimenpiteet ja lakisääteiset tulojen lisäykset otetaan huomioon. Meno- ja tulopuolen kertaluonteiset toimenpiteet kuittaavat toisensa.

      (6)  Asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti.


title: Neuvoston suositus, annettu 14 päivänä heinäkuuta 2015, Latvian vuoden 2015 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Latvian vuoden 2015 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto

text:
               18.8.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 272/66

         NEUVOSTON SUOSITUS,
   annettu 14 päivänä heinäkuuta 2015,
   Latvian vuoden 2015 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Latvian vuoden 2015 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto
   (2015/C 272/17)
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,
   ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 (1) ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan,
   ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,
   ottaa huomioon Euroopan parlamentin päätöslauselmat,
   ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
   ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,
   ottaa huomioon talous- ja rahoituskomitean lausunnon,
   ottaa huomioon sosiaalisen suojelun komitean lausunnon,
   ottaa huomioon talouspoliittisen komitean lausunnon,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Eurooppa-neuvosto hyväksyi 26 päivänä maaliskuuta 2010 Euroopan komission ehdotuksen, jolla käynnistetään uusi kasvu- ja työllisyysstrategia, Eurooppa 2020. Strategian lähtökohtana on tehostaa talouspolitiikan koordinointia, ja siinä keskitytään avainalueisiin, joilla tarvitaan toimia, jotta voidaan parantaa Euroopan mahdollisuuksia vauhdittaa kestävää kasvua ja lisätä kilpailukykyä.

               (2)

               Neuvosto antoi 14 päivänä heinäkuuta 2015 komission ehdotusten pohjalta suosituksen jäsenvaltioiden ja unionin talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista ja hyväksyi 21 päivänä lokakuuta 2010 päätöksen jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista (2). Yhdessä nämä muodostavat ns. yhdennetyt suuntaviivat, jotka jäsenvaltioita on kehotettu ottamaan huomioon kansallisessa talous- ja työllisyyspolitiikassaan.

               (3)

               Neuvosto antoi 8 päivänä heinäkuuta 2014 suosituksen (3) Latvian vuoden 2014 kansallisesta uudistusohjelmasta ja lausunnon Latvian vuoden 2014 tarkistetusta vakausohjelmasta.

               (4)

               Komissio hyväksyi 28 päivänä marraskuuta 2014 vuotuisen kasvuselvityksen, mikä aloitti vuoden 2015 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson. Komissio hyväksyi samana päivänä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011 (4) perusteella varoitusmekanismia koskevan kertomuksen, jossa Latvian ei katsottu kuuluvan niihin jäsenvaltioihin, joista laadittaisiin perusteellinen tarkastelu.

               (5)

               Eurooppa-neuvosto hyväksyi 18 päivänä joulukuuta 2014 investointien edistämisen, rakenneuudistusten tehostamisen ja julkisen talouden vastuullisen ja kasvua edistävän vakauttamisen painopisteet.

               (6)

               Komissio julkaisi 26 päivänä helmikuuta 2015 Latviaa koskevan vuoden 2015 maaraportin. Siinä arvioitiin Latvian edistymistä 8 päivänä heinäkuuta 2014 hyväksyttyjen maakohtaisten suositusten noudattamisessa.

               (7)

               Latvia toimitti vuoden 2015 kansallisen uudistusohjelmansa ja vuoden 2015 vakausohjelmansa 15 päivänä huhtikuuta 2015. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon.

               (8)

               Latviaan sovelletaan tällä hetkellä vakaus- ja kasvusopimuksen ennaltaehkäisevää osiota ja Eurostatin vahvistamaa systeemisen eläkeuudistuksen lauseketta. Vuoden 2015 vakausohjelmassaan Latvia on pyytänyt mahdollisuutta poiketa keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävältä edellytetyltä sopeutusuralta väliaikaisesti, koska se jatkaa merkittävän rakenneuudistuksen toteutusta terveydenhuoltoalalla. Terveydenhuoltoalan uudistuksesta julkiselle taloudelle aiheutuvat kustannukset ovat 0,2 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2016. Uudistuksen odotetaan parantavan työllisyyttä 0,6 prosenttia ja kasvattavan BKT:tä 2,2 prosenttia vuoteen 2023 mennessä. Arvio myönteisestä vaikutuksesta kasvuun ja julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyteen vaikuttaa uskottavalta. Komission kevään 2015 talousennusteen perusteella arvioidaan kuitenkin, että rakenteellinen alijäämä vuonna 2016 on 2,2 prosenttia suhteessa BKT:hen. Tämä ylittää riittävän varmuusmarginaalin suhteessa perussopimuksessa asetettuun viitearvoon, joka on 3 prosenttia suhteessa BKT:hen ja jota olisi noudatettava rakenneuudistuslausekkeen kriteerien täyttämiseksi. Tämän vuoksi neuvosto katsoo, että vaikka meneillään oleva terveydenhuoltouudistus on aiheellinen, Latvia ei täytä pyydetyn väliaikaisen poikkeaman edellytyksiä vuonna 2016.

               (9)

               Hallitus suunnittelee vuoden 2015 vakausohjelmassa, että julkisen sektorin alijäämä pidetään pitkälti vakaalla tasolla 1,4 prosentissa suhteessa BKT:hen vuonna 2016 ja 1,3 prosentissa vuonna 2017, kunnes se nousee 1,7 prosenttiin vuonna 2018. Näihin tavoitteisiin pääsemiseksi hallitus aikoo saavuttaa rakenteellisen alijäämän, joka on 1,8 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2016 ja 1,4 prosenttia suhteessa BKT:hen vuodesta 2017 lähtien. Vakausohjelman mukainen sopeutusura sisältää rakenneuudistuslausekkeeseen perustuvan poikkeaman, jonka kriteerejä Latvia ei näytä täyttävän. Lisäksi siinä luokitellaan vuosiksi 2016–2019 suunnitellut lisäpuolustusmenot kertaluonteisiksi toimiksi. Vakausohjelmassa julkisen talouden velkasuhteen odotetaan supistuvan 37 prosentista suhteessa BKT:hen vuonna 2015 34 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuoteen 2018 mennessä, vaikka siinä esiintyy jonkin verran vuotuista vaihtelua velanhoitoa varten suoritettavan rahavarojen kerryttämisen vuoksi. Julkisen talouden kehitysarvioiden perustana oleva makrotalouden skenaario on uskottava. Vuodeksi 2015 suunnitellut toimenpiteet on pantu täytäntöön pitkälti talousarvion mukaisesti. Toimenpiteitä, joiden avulla tuetaan suunniteltujen alijäämätavoitteiden saavuttamista vuodesta 2016 eteenpäin, ei kuitenkaan ole vielä täsmennetty riittävästi. Komission kevään 2015 talousennusteen perusteella Latvia täyttää edellytyksen vuonna 2015, kun otetaan huomioon systeemisen eläkeuudistuksen lausekkeen soveltaminen. Vuoden 2016 osalta on olemassa merkittävän poikkeaman riski. Rakenteellisen rahoitusaseman edellytetään paranevan 0,3 prosenttia suhteessa BKT:hen, kun otetaan huomioon systeemiseen eläkeuudistukseen liittyvä sallittu määrä. Komission talousennusteen mukaan se heikkenee 0,3 prosenttia suhteessa BKT:hen, mikä liittyy myös siihen, että puolustusmenoja ei voida luokitella kertaluonteisiksi toimiksi. Neuvosto katsoo vakausohjelmasta tekemänsä arvioinnin ja komission kevään 2015 talousennusteen perusteella olevan vaarana, että Latvia ei noudata vakaus- ja kasvusopimuksen määräyksiä.

               (10)

               Latvian korkea-asteen koulutuksen alalla ollaan perustamassa riippumatonta kansallista akkreditointilaitosta ja kehittämässä uutta laatuun tähtäävää rahoitusmallia. Vaikka tutkimus- ja innovointijärjestelmän uudistamisessa on edistytty jonkin verran älykkään erikoistumiskehyksen mukaisesti, pirstaleisen tutkimus- ja innovointijärjestelmän riittämätön julkinen rahoitus johtaa heikkoihin tieteellisiin tuloksiin. Vuonna 2013 Latvia kohdensi varoja T&K-alaan ainoastaan noin 0,6 prosenttia suhteessa BKT:hen, mikä on kolmanneksi vähiten unionissa. Julkinen T&K-intensiteetti oli vuonna 2013 vain 0,43 prosenttia suhteessa BKT:hen. Innovaatioiden ja runsaasti lisäarvoa tuottaviin ja osaamisintensiivisiin toimialoihin tehtävien yksityisten investointien puute jarruttaa kilpailukyvyn kehitystä.

               (11)

               Työttömyyden torjunnassa saavutetusta edistyksestä huolimatta tarvitaan lisätoimia, joilla ehkäistään nuorisotyöttömyyttä ja sen kielteisiä seurauksia pitkällä aikavälillä, kun otetaan huomioon työvoiman väheneminen. Latvia on edistynyt jonkin verran ammattikoulutuksen ja sen oppisopimusosion uudistamisessa, joskin sen vähäinen houkuttelevuus asettaa edelleen haasteita pk-yritysten rajoitetun osallistumisen vuoksi.

               (12)

               Vaikka sosiaaliturvan uudistamiseksi on tehty huomattava määrä analyysi- ja suunnittelutyötä, uudistukset eivät ole edenneet eikä niitä tueta riittävällä rahoitussuunnittelulla. Työttömyys- ja sosiaalietuuksien heikko kattavuus ja riittävyys estävät toteuttamasta tehokkaita toimia, joilla vähennettäisiin köyhyyttä, sosiaalista syrjäytymistä ja suurta eriarvoisuutta. Näissä olosuhteissa sosiaalimenojen vaikutus köyhyyden vähentämiseen on vähäinen. Vuonna 2014 köyhyyden tai sosiaalisen syrjäytymisen vaarassa oli Latvian väestöstä noin 32,7 prosenttia, ja tuloeriarvoisuus on yhä unionin suurimpia. Aktiivisten työmarkkinapolitiikkojen rahoitus ja kattavuus on edelleen vähäistä verrattuna muihin jäsenvaltioihin. Pienituloisten palkansaajien suuri verokiila jarruttaa jatkuvasti virallisten työsuhteiden toteutumista ja vähentää alhaisen osaamistason työntekijöiden kysyntää. Merkittävää hyödyntämätöntä potentiaalia on puolestaan ympäristöverotuksen ja vaikuttavan kiinteistöverotuksen alalla. Suuri osa väestöstä kärsii terveydenhuoltopalvelujen saatavuuden heikentymisestä, mikä johtuu muun muassa julkisen terveydenhuollon rahoituksen vähäisyydestä ja yleisistä epävirallisista maksuista, riittämättömästä keskittymisestä suorituskannustimiin ja tehokkuuteen ja terveydenhuoltojärjestelmän koordinaation puutteesta. Toimia on jatkettava terveydenhuoltojärjestelmän saatavuuden, kustannustehokkuuden ja laadun parantamiseksi ja kytkettävä sairaaloiden rahoitus suoritusperusteisiin mekanismeihin.

               (13)

               Latvia on edistynyt huomattavasti oikeusjärjestelmänsä uudistamisessa. Siviili- ja kauppaoikeudellisten asioiden selvitysaste on kuitenkin edelleen alhainen, mikä aiheuttaa yrityksille lisärasitteita. Oikeudellisen neuvoston ja tuomioistuinten puheenjohtajien roolia oikeudellisten uudistusten toteuttamisessa olisi lujitettava. Veronkierron torjunta on riittämätöntä, veronkantoa ei toteuteta riittävän tarkoituksenmukaisesti, ja verojen välttely on yleistä. Vaikka maksukyvyttömyyslainsäädäntö on hyväksytty, haasteena on edelleen luoda asianmukainen maksukyvyttömyyspolitiikka ja tehokas selvittäjien valvontajärjestelmä. Liiketoimintaympäristön ja julkisten palvelujen laadun kannalta olisi hyödyllistä, että eturistiriitoja ja korruptiota torjuttaisiin tiukemmin toimenpitein, erityisesti riskialttiilla aloilla, kuten julkisten hankintamenettelyjen alalla sekä rakennus- ja terveydenhuoltoalalla. Kilpailuneuvoston esittämät ehdotukset kilpailulainsäädäntöön tehtävistä muutoksista, joilla lisättäisiin kilpailuneuvoston institutionaalista ja taloudellista itsenäisyyttä, minkä myötä se voisi ryhtyä vaikuttaviin toimiin julkisia elimiä vastaan, eivät ole edenneet. Parlamentti ei ole vielä hyväksynyt julkisia palveluja koskevaa lakia. On tärkeää, että laki kattaa myös paikallishallinnon.

               (14)

               Komissio on eurooppalaisen ohjausjakson osana tehnyt kattavan analyysin Latvian talouspolitiikasta ja julkaissut sen vuoden 2015 maaraportissa. Se on arvioinut myös vakausohjelman ja kansallisen uudistusohjelman sekä jatkotoimenpiteet, joita on toteutettu Latvialle viime vuosina annettujen suositusten noudattamiseksi. Se on ottanut huomioon ei vain niiden merkityksen Latvian finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta vaan myös sen, ovatko ne EU:n sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska unionin yleistä talouden ohjausta on tarpeen vahvistaa antamalla EU:n tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin. Eurooppalaisen ohjausjakson yhteydessä annetut suositukset ilmenevät jäljempänä esitettävistä suosituksista 1–4.

               (15)

               Neuvosto on tutkinut vakausohjelman tämän arvioinnin perusteella, ja sen lausunto (5) ilmenee erityisesti jäljempänä esitettävästä suosituksesta 1.

               (16)

               Komissio on eurooppalaisen ohjausjakson osana analysoinut myös koko euroalueen talouspolitiikkaa. Neuvosto on antanut tämän analyysin perusteella erityisiä suosituksia jäsenvaltioille, joiden rahayksikkö on euro (6). Koska Latvian rahayksikkö on euro, sen olisi myös varmistettava, että kyseiset suositukset pannaan täytäntöön täysimääräisesti ja oikea-aikaisesti,

         SUOSITTAA, että Latvia toteuttaa vuosina 2015 ja 2016 toimia, joilla se:

               1.

               varmistaa, että poikkeaminen julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteesta vuosina 2015 ja 2016 rajoitetaan eläkejärjestelmän systeemiseen uudistamiseen liittyvään sallittuun määrään;

               2.

               kehittää ammattikoulutusta, vauhdittaa opetusohjelman uudistusta ja lisää työpaikalla tapahtuvan oppimisen tarjontaa; varmistaa, että korkea-asteen koulutusjärjestelmän uusi rahoitusmalli on laatua palkitseva; kohdentaa tutkimuksen rahoituksen paremmin ja kannustaa toteuttamaan innovointiin suunnattuja yksityisiä investointeja älykkään erikoistumiskehyksen pohjalta.

               3.

               toteuttaa konkreettisia toimia sosiaaliturvan uudistamiseksi siten, että huolehditaan etuuksien riittävyydestä, ja toteuttaa toimenpiteitä työllistyvyyden parantamiseksi; kaventaa pienituloisten palkansaajien suurta verokiilaa siirtämällä verorasitusta aloille, jotka ovat vähemmän haitallisia kasvun kannalta; ryhtyy toimiin terveydenhuoltojärjestelmän saatavuuden, kustannustehokkuuden ja laadun parantamiseksi ja kytkee sairaaloiden rahoituksen tulosperusteisiin mekanismeihin;

               4.

               parantaa oikeusjärjestelmän tehokkuutta lisäämällä kaikkien osapuolten (myös selvittäjien) vastuuvelvollisuutta, osoittamalla riittävästi varoja veronkierron torjuntaan ja lujittamalla oikeudellisen neuvoston roolia; parantaa julkisia palveluja koskevaa lainsäädäntöä eturistiriitojen käsittelyjärjestelmän lujittamiseksi ja palkkioiden suhteuttamiseksi vastuisiin.

      Tehty Brysselissä 14 päivänä heinäkuuta 2015.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         P. GRAMEGNA

      (1)  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Pidetty voimassa jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista vuodelle 2014 6 päivänä toukokuuta 2014 annetulla neuvoston päätöksellä 2014/322/EU (EUVL L 165, 4.6.2014, s. 49).

      (3)  Neuvoston suositus, annettu 8 päivänä heinäkuuta 2014, Latvian vuoden 2014 kansallisesta uudistusohjelmasta ja neuvoston lausunto Latvian vuoden 2014 vakausohjelmasta (EUVL C 247, 29.7.2014, s. 63).

      (4)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1176/2011, annettu 16 päivänä marraskuuta 2011, makrotalouden epätasapainon ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta (EUVL L 306, 23.11.2011, s. 25).

      (5)  Asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti.

      (6)  EUVL C 272, 18.8.2015, s. 98.