               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 2.10.2017
            COM(2017) 557 final
            Suositus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            Euroopan komission valtuuttamisesta neuvottelemaan Cariforum-valtioiden kanssa sopimus Cariforum-talouskumppanuussopimuksen 145 artiklaan perustuvasta maantieteellisten merkintöjen suojasta

               PERUSTELUT

                  Cariforum-talouskumppanuussopimuksen 2 luvun 2 jakson (teollis- ja tekijänoikeudet) 145
                     1
                   artiklassa vahvistetaan maantieteellisten merkintöjen suojan taso, suojan kesto sekä muut muuttujat. Kyseisen sopimuksen perusteella ei kuitenkaan ole laadittu suojattujen maantieteellisten merkintöjen luetteloa. Tästä syystä talouskumppanuussopimuksen 145 artiklaan sisältyy myös uudelleentarkastelulauseke, joka velvoittaa osapuolet vahvistamaan maantieteellisiä merkintöjä koskevat määräykset sekä laatimaan suojattujen maantieteellisten merkintöjen luettelon.

               1.EHDOTUKSEN TAUSTA

               •Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet

                  Cariforum-talouskumppanuussopimus velvoittaa osapuolet perustamaan maantieteellisiä merkintöjä koskevan suojajärjestelmän ja laatimaan suojattujen maantieteellisten merkintöjen luettelon. Talouskumppanuussopimukset ovat yhdenmukaisia unionin yhteisen kauppapolitiikan säännösten kanssa.

               •Yhdenmukaisuus muiden alaa koskevien politiikkojen säännösten kanssa

                  Ei sovelleta.

               •Yhdenmukaisuus unionin muiden poliitikkojen kanssa

                  Ei sovelleta.

               2.OIKEUSPERUSTA, TOISSIJAISUUSPERIAATE JA SUHTEELLISUUSPERIAATE

               •Oikeusperusta

                  Toimenpiteen oikeusperusta on Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) 218 artikla.

               •Toissijaisuusperiaate (jaetun toimivallan osalta)

                  Ei sovelleta. SEUT-sopimuksen 3 artiklan mukaan yhteinen kauppapolitiikka kuuluu unionin yksinomaiseen toimivaltaan.

               •Suhteellisuusperiaate

                  Suositus neuvoston päätökseksi noudattaa talouskumppanuussopimukseen jo sisältyviä määräyksiä. Sisällölliset lisäykset koskevat suojattujen maantieteellisten merkintöjen luetteloa sekä yhteistyömenettelyjä koskevia määräyksiä. Tämä on vähimmäisvaatimus talouskumppanuussopimuksen määräysten noudattamiseksi.

               •Toimintatavan valinta

                  Valittu väline eli kansainvälinen sopimus on ainoa tähän tarkoitukseen soveltuva väline.

               3.JÄLKIARVIOINTIEN, SIDOSRYHMIEN KUULEMISTEN JA VAIKUTUSTENARVIOINTIEN TULOKSET

               •Jälkiarvioinnit/toimivuustarkastukset

                  Ei sovelleta.

               •Sidosryhmien kuuleminen

                  Poliittisia neuvotteluja on käyty jäsenvaltioiden ja Euroopan parlamentin kanssa sekä neuvoston työryhmissä ja Euroopan parlamentin asiaa käsittelevässä valiokunnassa. Cariforum-valtioita ja EU:n sidosryhmiä kuultiin Cariforum-talouskumppanuussopimuksen neuvoa-antavassa komiteassa sekä työpajoissa ja muissa maantieteellisiin merkintöihin liittyvissä tapahtumissa (messut, tuottajaryhmien tapaamiset jne.).

               •Asiantuntijatiedon keruu ja käyttö

               Ei sovelleta.

               •Vaikutustenarviointi

                  Vaikutustenarviointia ei tarvita, koska muita toimintapoliittisia vaihtoehtoja ei ole.

               •Sääntelyn toimivuus ja yksinkertaistaminen

                  Ei sovelleta.

               •Perusoikeudet

                  Tässä sopimuksessa noudatetaan EU:n perusoikeuskirjan 17 artiklan 2 kohtaa, jonka mukaan  teollis- ja tekijänoikeudet on turvattava.

               4.TALOUSARVIOVAIKUTUKSET

                  Toimenpiteellä ei ole vaikutuksia talousarvioon.

               5.LISÄTIEDOT

               •Toteuttamissuunnitelmat, seuranta, arviointi ja raportointijärjestelyt

                  Sopimus pannaan täytäntöön olemassa olevan talouskumppanuussopimuksen puitteissa talouskumppanuussopimuksessa jo määrätyn komitean välityksellä ja siinä määrättyjä menettelyitä noudattaen. Yksityiskohdat määritellään tarkemmin sopimuksessa.

               •Selittävät asiakirjat (direktiivien osalta)

               Ei sovelleta.

               •Ehdotukseen sisältyvien säännösten yksityiskohtaiset selitykset

                  Sopimuksella suojataan noin 180 unionin maantieteellistä merkintää väärinkäytöltä ja  väärentämiseltä Cariforum-valtioissa, ja unionissa puolestaan suojataan enintään 30 Cariforum-valtioiden maantieteellistä merkintää. Sopimuksessa edellytetään suojattujen maantieteellisten merkintöjen luettelon säännöllistä tarkistamista, jotta varmistetaan uusien maantieteellisten merkintöjen vastavuoroinen suoja.

               Suositus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               Euroopan komission valtuuttamisesta neuvottelemaan Cariforum-valtioiden kanssa sopimus Cariforum-talouskumppanuussopimuksen 145 artiklaan perustuvasta maantieteellisten merkintöjen suojasta

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 218 artiklan 2 ja 4 kohdan,

               ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Cariforum-talouskumppanuussopimuksen 145 artiklassa määrätään, että osapuolet esittävät suojattujen maantieteellisten merkintöjen luettelon ja näiden merkintöjen suojaamiseksi mainitun sopimuksen mukaisesti käyttöön ottamansa järjestelmän yksityiskohdat.

               (2)Tämän velvoitteen täyttämiseksi ja Cariforum-talouskumppanuussopimuksen 145 artiklan täytäntöönpanemiseksi on tarpeen, että komissio käy neuvotteluita Cariforum-valtioiden kanssa,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Valtuutetaan Euroopan komissio neuvottelemaan Cariforum-valtioiden kanssa sopimus Cariforum-talouskumppanuussopimuksen 145 artiklaan perustuvasta maantieteellisten merkintöjen suojasta ja siihen sisältyvästä suojattujen maantieteellisten merkintöjen luettelosta liitteessä olevien neuvotteluohjeiden mukaisesti.

                2 artikla

               Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)
                  CARIFORUM-valtioiden sekä Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden talouskumppanuussopimus, EUVL L 289/3, 30.10. 2008.

    ---documentbreak---

               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 2.10.2017
            COM(2017) 557 final
            LIITE
            asiakirjaan
            Suositus NEUVOSTON PÄÄTÖKSEKSI
            Euroopan komission valtuuttamisesta neuvottelemaan Cariforum-valtioiden kanssa sopimus Cariforum-talouskumppanuussopimuksen 145 artiklaan perustuvasta  maantieteellisten merkintöjen suojasta

               LIITE

               Neuvotteluohjeet Euroopan unionin ja Cariforum-valtioiden välistä maantieteellisten merkintöjen suojaa koskevaa sopimusta varten

               1.Komissio voi aloittaa neuvottelut Cariforum-valtioiden kanssa maantieteellisten merkintöjen suojasta tehtävästä tasapainoisesta sopimuksesta, jossa suojataan EU:n edut ja otetaan huomioon Cariforum-valtioiden asema kehittyvinä maina.

               2.Neuvottelujen kohteena on maatalous- ja kalastustuotteiden, elintarvikkeiden, viinien, väkevien alkoholijuomien ja muiden alkoholijuomien maantieteellisten merkintöjen suojaaminen sopimuspuolten alueilla.

               3.Nämä neuvotteluohjeet eivät koske muita tuotteita kuin maataloustuotteita.

               4.Komissio käy näitä neuvotteluja tässä esitettyjen neuvotteluohjeiden mukaisesti ja ottaen erityisesti huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen periaatteet ja mekanismit sekä Maailman kauppajärjestön säännöistä johtuvat velvoitteet.


Tärkeä oikeudellinen huomautus

|

52007SC0619

Suositus: neuvoston päätös liiallisen alijäämän olemassaolosta Saksassa tehdyn päätöksen 2003/89/EY kumoamisesta  /* SEK/2007/0619 lopull. */

	[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |Bryssel 16.5.2007SEK(2007) 619 lopullinenSuositus:NEUVOSTON PÄÄTÖSliiallisen alijäämän olemassaolosta Saksassa tehdyn päätöksen 2003/89/EY kumoamisesta(komission esittämä)PERUSTELUT1. TAUSTAAPerustamissopimuksen 104 artiklassa vahvistetaan, että jäsenvaltioiden olisi vältettävä liiallisia alijäämiä, ja määrätään menettelystä liiallisen alijäämän tunnistamiseksi ja korjaamiseksi. Liiallisia alijäämiä koskevasta menettelystä säädetään lisäksi liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn täytäntöönpanon nopeuttamisesta ja selkeyttämisestä annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1467/97[1], joka on osa vakaus- ja kasvusopimusta. Perustamissopimuksen 104 artiklan 2 kohdan mukaan komission on tarkasteltava talousarviota koskevan kurinalaisuuden noudattamista seuraavilla kahdella arviointiperusteella: a) ylittääkö ennakoitu tai toteutunut julkistalouden alijäämä suhteessa BKT:hen määritellyn 3 prosentin viitearvon (paitsi jos alijäämä on pienentynyt merkittävästi ja jatkuvasti tasolle, joka on lähellä viitearvoa, tai jos viitearvon ylittäminen on vain poikkeuksellista ja väliaikaista ja alijäämä on edelleen lähellä viitearvoa); ja b) ylittääkö julkinen velka suhteessa BKT:hen määritellyn 60 prosentin viitearvon (paitsi jos velan osuus pienenee riittävästi ja lähestyy riittävän nopeasti viitearvoa).Perustamissopimuksen liitteenä olevan liiallisia alijäämiä koskevasta menettelystä tehdyn pöytäkirjan mukaan komissio toimittaa menettelyn täytäntöönpanoa varten tarvittavat tiedot. Pöytäkirjan soveltamisen osana jäsenvaltioiden on neuvoston asetuksen (EY) N:o 3605/93[2],[3] 4 artiklan mukaisesti annettava tiedot julkisen talouden alijäämistä ja veloista ja muista asiaan liittyvistä muuttujista kahdesti vuodessa, 1. päivään huhtikuuta ja 1. päivään lokakuuta mennessä.Komissio käynnisti Saksan osalta liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn 19. marraskuuta 2002 antamalla 104 artiklan 3 kohdan nojalla kertomuksen, koska Saksan vuonna 2002 odotettavissa oleva julkisen talouden alijäämä oli 3,8 prosenttia suhteessa BKT:hen ja julkinen velka 60,9 prosenttia suhteessa BKT:hen[4]. Neuvosto päätti 21. tammikuuta 2003 komission suosituksesta liiallisen alijäämän olemassaolosta Saksassa (perustamissopimuksen 104 artiklan 6 kohta)[5]. Neuvosto esitti Saksalle samanaikaisesti ja myös komission suosituksesta 104 artiklan 7 kohdan nojalla suosituksia julkisen talouden liiallisen alijäämän poistamiseksi vuoteen 2004 mennessä[6].Marraskuun 18. päivänä 2003 komissio totesi, että Saksan toteuttamat toimenpiteet olivat olleet riittämättömät, ja suositti, että neuvosto tekisi asiasta 104 artiklan 8 kohdan nojalla päätöksen ja vaatisi 104 artiklan 9 kohdan nojalla Saksaa toteuttamaan toimenpiteitä alijäämän korjaamiseksi. Viimeksi mainitussa suosituksessa komissio esitti liiallisen alijäämän korjaamiselle asetettavan määräajan pidentämistä vuoteen 2005. Neuvosto päätti 25. marraskuuta 2003 olla vahvistamatta komission suosituksia ja hyväksyi sen sijaan päätelmät, joissa käsiteltiin Saksalle annettuja suosituksia liiallisten alijäämien korjaamiseksi vuoteen 2005 mennessä ja todettiin, että Saksan tekemien sitoumusten vuoksi liiallisia alijäämiä koskeva menettely oli jätetty lepäämään. Euroopan yhteisöjen tuomioistuin kumosi nämä päätelmät 13. heinäkuuta 2004[7].Komissio antoi 14. joulukuuta 2004 neuvostolle tiedonannon, jossa todettiin, että neuvoston 25. marraskuuta 2003 tekemien päätelmien ja Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen 13. heinäkuuta 2004 antaman tuomion luomassa ainutlaatuisessa tilanteessa vuotta 2005 olisi pidettävä liiallisen alijäämän korjaamisen asianmukaisena määräaikana. Tuolloin komissio katsoi Saksan pyrkivän korjaamaan liiallisen alijäämänsä viimeistään vuonna 2005, joten alijäämää koskevassa menettelyssä ei komission mukaan tarvittu lisätoimia, vaikka maan julkisen talouden tilanne oli edelleen herkkä[8]. Neuvosto yhtyi komission kantaan 18. tammikuuta 2005 antamissaan päätelmissä ja vahvisti olevansa yhteistyössä komission kanssa ”tarvittaessa valmis toteuttamaan toimenpiteitä liiallista alijäämää koskevassa menettelyssä”.Saksan helmikuussa 2006 antaman väliaikaisen ilmoituksen jälkeen komission (Eurostatin) toimittamat seurantatiedot osoittivat, että julkisen talouden alijäämä oli edelleen yli 3 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2005. Neuvosto päätti välittömästi 14. maaliskuuta 2006 asetuksen (EY) N:o 1467/97 10 artiklan 3 kohdan mukaisesti komission suosituksesta Saksalle esitettävästä perustamissopimuksen 104 artiklan 9 kohdan mukaisesta vaatimuksesta[9], jonka mukaan sen on toteutettava liiallisen alijäämän korjaamisen edellyttämät toimenpiteet ” mahdollisimman nopeasti tai viimeistään vuoteen 2007 mennessä ”. Neuvoston suosituksen mukaan ” Saksan on varmistettava, että suhdannetasoitettu rahoitusasema (pois lukien kertaluonteiset ja väliaikaiset toimenpiteet) paranee kumulatiivisesti vähintään yhden prosenttiyksikön vuosina 2006 ja 2007 ”. Neuvosto pyysi Saksaa toimittamaan 14. heinäkuuta 2006 mennessä kertomuksen, jossa kuvaillaan kyseisen päätöksen noudattamiseksi toteutettuja toimenpiteitä, sekä edistymistä käsitteleviä lisäkertomuksia säännöllisin väliajoin. Lisäksi neuvosto kehotti Saksaa ryhtymään ” tarvittaviin toimenpiteisiin varmistaakseen, että julkisen talouden vakauttamista kohti keskipitkän aikavälin tavoitteena olevaa julkisen talouden rakenteellista tasapainoa jatketaan sen jälkeen, kun liiallinen alijäämä on korjattu, supistamalla rakenteellista alijäämää vuosittain vähintään 0,5 prosenttia BKT:stä ”.Taulukko 1: Neuvoston 14. maaliskuuta 2006 hyväksymä sopeutus% suhteessa BKT:hen, jollei muuta ole ilmoitettu | 2005 | 2006 | 2007 |Julkisen talouden rahoitusasema | -3,3 | alijäämä hieman yli 3 | alijäämä selvästi alle 3 |Rakenteellisen rahoitusaseman muutos | Vähintään yhden prosenttiyksikön kumulatiivinen parannus |p.m.: Kokonaistuotannon kasvu (%) | 0,9 | 1,5 | lähellä 1:tä |Huom .: Rakenteellinen rahoitusasema = suhdannetasoitettu rahoitusasema, jossa ei ole otettu huomioon kertaluonteisia eikä muita väliaikaisia toimenpiteitä.Lähde : Neuvoston Saksalle 104 artiklan 9 kohdan mukaisesti esittämä vaatimus, joka perustuu komission yksiköiden syksyn 2005 talousennusteeseen ja sen jälkeen suoritettuihin arviointeihin (kuten komission yksiköiden 21. helmikuuta 2006 esittämä väliennuste).Saksan esitettyä 5. heinäkuuta 2006 täytäntöönpanokertomuksen komissio antoi 19. heinäkuuta 2006 tiedonannon, jossa se ilmoitti neuvostolle, että Saksa oli edistynyt riittävästi liiallisen alijäämän korjaamisessa neuvoston vahvistamassa määräajassa ja ettei liiallista alijäämää koskevassa menettelyssä tuolloin enää tarvittu lisätoimia[10]. Neuvosto yhtyi tähän kantaan 10. lokakuuta 2006 pitämässään kokouksessa.Neuvoston päätös liiallisen alijäämän olemassaolosta kumotaan EY:n perustamissopimuksen 104 artiklan 12 kohdan määräysten mukaisesti komission suosituksesta, kun liiallinen alijäämä kyseisessä jäsenvaltiossa on neuvoston käsityksen mukaan korjattu.2. ALIJÄÄMÄN KEHITYS VUOTEEN 2006Neuvosto käytti päätöksensä perustana joulukuun 2002 tarkistetun vakausohjelman mukaista liiallisen alijäämän olemassaoloa Saksassa. Vakausohjelmassa julkisen talouden alijäämäksi vahvistettiin 3,7 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2002. Suorittamansa taloudellisen arvioinnin tuloksena neuvosto totesi, että 1990-luvun loppupuolella, kun Saksan talous kasvoi melko voimakkaasti, julkisen talouden vakauttamisessa ei edistytty riittävästi, joten laskusuhdanteeseen sopeutumiseksi tarvittava julkisen talouden liikkumavara jäi pieneksi. Julkisen velan odotettiin kasvavan vuoteen 2002 mennessä 60,9 prosenttiin suhteessa BKT:hen, eli hieman yli 60 prosentin viitearvon.Alijäämä jopa kasvoi vuoden 2002 3,7 prosentista suhteessa BKT:hen 4,0 prosenttiin vuonna 2003, ja laski sen jälkeen 3,2 prosenttiin vuonna 2005. Julkisen talouden liikkumavaraa ei ollut riittävästi, jotta olisi voitu sopeutua keskimäärin 0,5 prosentin vuotuiseen kokonaistuotannon kasvuun noina vuosina. Lisäksi talousarviota rasittivat vuosina 1999 ja 2000 hyväksytyt useat veronkevennykset, joita toteutettiin vuoteen 2005 asti. Tulot laskivat vuonna 2002 toteutuneesta 44,4 prosentista suhteessa BKT:hen 43,5 prosenttiin vuonna 2005. Menopuolen tasapainottavia toimia toteutettiin vasta jonkin verran myöhässä. Menot suhteessa BKT:hen saatiin supistumaan 48,1 prosentista 46,8 prosenttiin kyseisellä ajanjaksolla etenkin noudattamalla maltillista palkkapolitiikkaa ja vähentämällä henkilöstöä julkisella sektorilla, uudistamalla julkista terveydenhuoltojärjestelmää vuonna 2004 sekä vähentämällä tukia ja investointeja. Lisäksi yksityissektorin palkkojen hitaan kasvun ansiosta eläkemenot pysyivät kurissa. Saksa turvautui vähäisessä määrin kertaluonteisiin toimenpiteisiin[11]. Vaikka suhdannetasoitetun rahoitusaseman mukainen alijäämä oli supistunut 3½ prosentista suhteessa BKT:hen vuonna 2002 2¼ prosenttiin vuonna 2005, nimellinen julkisen talouden alijäämä oli vuonna 2005 edelleen yli 3 prosenttia suhteessa BKT:hen (ks. taulukko 2).Kokonaistuotannon kasvuksi ennustettiin 1,4 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2006, joten helmikuun 2006 tarkistetussa vakausohjelmassa ennakoitiin 3,3 prosentin alijäämää suhteessa BKT:hen vuonna 2006. Saksan viranomaiset olivat arvioineet marraskuun 2006 tarkistetussa vakausohjelmassa alijäämän 2,1 prosentiksi suhteessa BKT:hen. Sen sijaan niiden tietojen perusteella, jotka komissio (Eurostat) toimitti asetuksen (EY) N:o 3605/93 mukaisesti saatuaan Saksalta ilmoituksen ennen 1. huhtikuuta 2007, alijäämä oli tosiasiassa 1,7 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2006, eli reilusti alle viitearvon [12],[13].Noin puolet tästä odottamattomasta julkisen talouden rahoitusaseman parantumisesta johtuu suhdannetekijöistä (kokonaistuotanto kasvoi 2,7 prosenttia). Sen lisäksi rakenteellinen alijäämä supistui 2½ prosentista suhteessa BKT:hen vuonna 2005 1½ prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2006. Rakenteellinen toteutus parani pääasiassa myös tulopuolen ansiosta. Etenkin voitoista kannettavat välittömät verot tuottivat huomattavasti suuremmat tulot kuin mitä talouden kehitys olisi antanut olettaa. Sen vuoksi verojen prosenttiosuus BKT:stä kasvoi yli ½ prosenttiyksikköä vuonna 2006 verrattuna vuoteen 2005. Suurempi verojen osuus ei siis johdu viimeaikaisista harkinnanvaraisista veropoliittisista toimista. Kasvua selittävät pikemminkin verorästien maksut ja välittömien verojen ennakkosuoritukset osittain vastineena aiemmin melko alhaiselle välittömien verojen osuudelle.Lisäksi julkisia menoja pidettiin tiukassa hallinnassa vuonna 2006, jolloin menojen kasvu oli vain 0,6 prosenttia eli hieman tavoiteltua pienempi. Menoja saatiin hillittyä vuonna 2006 edellä manituin vuodesta 2002 toteutetuin toimin, jotka kohdistuivat etenkin julkisen sektorin palkkoihin ja tukiin. Tointen vaikutukset näkyivät edelleen vuonna 2006. Lisäksi voimakas talouden elpyminen johti työmarkkinamenojen pienenemiseen. Koska suurin osa menojen hillinnän vaikutuksista sisältyi noin 46 prosentin meno-osuuteen suhteessa BKT:hen, joka oli myös helmikuun 2006 tarkistetussa vakaussopimuksessa asetettu tavoite, vielä pienempään 45,7 prosentin osuuteen päästiin pääosin odotettua korkeamman BKT:n ansiosta.Kaiken kaikkiaan nimellinen alijäämä on supistunut reilusti alle perustamissopimuksessa asetetun viitearvon vuotta ennen neuvoston asettamaa määräaikaa. Lisäksi neuvosto oli kehottanut kohentamaan rakenteellista rahoitusasemaa kumulatiivisesti vähintään prosenttiyksikön verran vuosina 2006 ja 2007. Rakenteellinen rahoitusasema parani lähes prosenttiyksiköllä jo vuonna 2006.3. ALIJÄÄMÄENNUSTEET VUODELLE 2007 JA SIITÄ ETEENPÄINOdotettavissa oleva kokonaistuotannon kasvu on 2,5 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2007, joten komission yksiköiden kevään 2007 talousennusteessa alijäämän ennakoidaan supistuvan edelleen 0,6 prosenttiin suhteessa BKT:hen nykyisellä talouspolitiikalla. Saksan viranomaiset olivat arvioineet marraskuun 2006 tarkistetussa vakausohjelmassa alijäämäksi 1,6 prosenttia suhteessa BKT:hen. Kun otetaan huomioon makrotalouden tilanteen parantuminen ja odotettua pienempi alijäämä vuonna 2006, huhtikuun 2007 ilmoituksessa alijäämäennuste tarkistettiin 1,2 prosentiksi suhteessa BKT:hen.Komission yksiköiden tekemien laskelmien mukaan noin puolet julkisen talouden rahoitusaseman parantumisesta johtuu rakenteellisista syistä edellisen vuoden tapaan. Vakauttamista edistävät useat toimenpiteet, joista suurin osa hyväksyttiin vuoden 2006 alussa. Yleisen arvonlisäverokannan nosto 16 prosentista 19 prosenttiin kasvattaa BKT:tä todennäköisesti noin yhden prosentin verran. Eläkemaksuja korotettiin 19,5 prosentista 19,9 prosenttiin, ja julkisen sektorin vakuutuslaitosten ennakoidaan nostavan maksujaan keskimäärin ½ prosenttiyksikköä. Toisaalta työttömyysvakuutusmaksuja alennettiin 6,5 prosentista 4,2 prosenttiin, joten sosiaaliturvamaksujen kokonaismäärä pienenee. Kuten vuonna 2006, voitoista kannettavat verot näyttävät olevan edelleen vahvassa kasvussa. Myönteisestä taloustilanteesta huolimatta runsaasti tuloja tuottavien verokantojen, kuten palkkojen, kasvu ei ole yhtä dynaamista kuin nimellisen BKT:n kasvu, joten verorasituksen odotetaan kevenevän arvonlisäverokannan nostosta huolimatta. Menojen osuuden on määrä pienentyä yli yhden prosenttiyksikön verran julkisen sektorin maltillisen palkkakehityksen ja työmarkkinamenojen pienenemisen vuoksi. Tämä on tulosta jo toteutetuista toimenpiteistä, joilla on esimerkiksi lyhennetty iäkkäämpien edunsaajien etuuskautta, sekä työmarkkinoiden suotuisasta kehityksestä. Julkisten investointien on kuitenkin määrä kasvaa, koska julkisen talouden rahoitusasema kohenee kaikilla julkishallinnon tasoilla. Kertaluonteisia toimenpiteitä ei toteuteta, joten rakenteellisen alijäämän odotetaan supistuvan ¾ prosenttiyksikköä edelliseen vuoteen verrattuna.Olettaen, että talouspolitiikassa ei tapahdu muutoksia, komission yksiköt ennakoivat julkisen talouden alijäämän supistuvan edelleen 0,3 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2008, mikä on tosin lähes kokonaan jatkuvien suotuisten suhdanneolosuhteiden ansiota. Jo voimassa olevien toimenpiteiden vakauttavien vaikutusten jatkuminen kumoutuu ja ylittyy suunnitteilla olevan yritysverouudistuksen talousvaikutuksilla. Hallitus esitti aiheesta lainsäädäntöluonnoksen maaliskuussa 2007, ja uudistuksen vaikutus olisi yli 0,3 prosenttia suhteessa BKT:hen ensimmäisenä vuonna.Kaiken kaikkiaan liiallinen alijäämä näytetään saadun pysyvästi korjattua vuoteen 2006 mennessä. Rakenteellisen rahoitusaseman odotetaan paranevan prosenttiosuutena suhteessa BKT:hen ¾ prosenttiyksikköä vuonna 2007, mikä tarkoittaisi 1½ prosenttiyksikön kumulatiivista parannusta vuosina 2006 ja 2007. Näin ollen Saksa näyttää noudattavan neuvoston kehotusta kohentaa rakenteellista rahoitusasemaansa kumulatiivisesti vähintään prosenttiyksikön verran vuosina 2006 ja 2007.Vuotta 2008 koskevan komission yksiköiden kevään talousennusteen mukaan Saksan nykyisellä talouspolitiikalla rakenteellinen rahoitusasema ei enää parane. Neuvosto oli 104 artiklan 9 kohdan mukaisessa vaatimuksessaan kehottanut Saksaa varmistamaan, että julkisen talouden vakauttamista kohti keskipitkän aikavälin tavoitteena olevaa julkisen talouden rakenteellista tasapainoa jatketaan sen jälkeen, kun liiallinen alijäämä on korjattu, supistamalla rakenteellista alijäämää vuosittain vähintään 0,5 prosenttia BKT:stä. Neuvosto totesi 27. helmikuuta 2007 marraskuun 2006 tarkistetusta vakausohjelmasta antamassaan lausunnossa[14], että ohjelman päämääränä ei ole saavuttaa keskipitkän aikavälin tavoitetta vuonna 2010 päättyvän ohjelmakauden aikana. Se kehotti Saksaa ” hyödyntämään hyvää suhdannetilannetta ja tehostamaan rakenteellista sopeutusta vuonna 2008 myös käyttämällä mahdolliset ylimääräiset tulot alijäämän supistamiseen, jatkamaan sen jälkeen talouden vakauttamista keskipitkän aikavälin tavoitteen saavuttamiseksi valvomalla menoja tiukasti ja varmistamalla samalla, ettei yhtiöverojärjestelmän ilmoitettu uudistus vaaranna julkisen talouden vakauttamista ”.4. VELKAKEHITYS JA ENNUSTEETJulkinen velka kasvoi 60,3 prosentista suhteessa BKT:hen vuonna 2002 67,9 prosenttiin vuonna 2005, mutta vakiintui vuonna 2006. Velan osuuden nopea kasvu liiallista alijäämää koskevan menettelyn käynnistämisestä alkaen vuonna 2002 johtui pääosin epäedullisesta ”lumipallovaikutuksesta”. Velka suhteessa BKT:hen kasvaa automaattisesti, kun korot ovat nimellisen BKT:n kasvua suuremmat. Vasta vuonna 2006 perusylijäämän lisäys yhdessä BKT:n voimakkaan kasvun kanssa kompensoi ”lumipallovaikutuksen”. Vuosina 2002–2006 velan kasvua hillittiin pienentämällä rahoitusvaroja – etenkin valtion muille sektoreille myöntämää pääoma- ja lainarahoitusta – jolloin päästiin keskimäärin negatiiviseen virta/varanto-korjaukseen.Koska BKT:n kasvun odotetaan jatkuvan, komission yksiköiden kevään 2007 talousennusteen mukaan velan arvioidaan alenevan 65,4 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2007. Alijäämän supistumisen tapaan myös velan ennustetaan pienenevän edelleen 63,6 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuoteen 2008 mennessä. Pieneneminen on voimakkaampaa kuin marraskuun 2006 tarkistetussa vakausohjelmassa, jossa velan ennakoitiin olevan 66½ prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2008.5. PÄÄTELMÄTJulkisen talouden alijäämä supistui suhteessa BKT:hen enimmillään 4,0 prosentista vuonna 2003 1,7 prosenttiin vuonna 2006, eli alle 3 prosentin viitearvon. Alijäämän pienenemiseen johtaneet toimenpiteet ovat enimmäkseen pysyviä, ja myönteinen suhdannekehitys on tukenut julkisen talouden vakauttamista. Rakenteellinen rahoitusasema (suhdannetasoitettu rahoitusasema kertaluonteiset ja muut väliaikaiset toimenpiteet pois luettuina) suhteessa BKT:hen parani lähes yhden prosenttiyksikön verran vuonna 2006. Komission yksiköiden kevään 2007 talousennusteen mukaan kokonaisalijäämän odotetaan supistuvan 0,6 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2007, ja tätä kehitystä tukee rakenteellisen rahoitusaseman paraneminen arviolta ¾ prosenttiyksikön verran vuonna 2007. Näin ollen arvioitu rakenteellinen parannus vuosina 2006 ja 2007 vastaisi neuvoston suosittamia vähintään yhden prosenttiyksikön suuruisia julkisen talouden toimia. Olettaen, että talouspolitiikassa ei tapahdu muutoksia, kokonaisalijäämän odotetaan olevan 0,3 prosenttia vuonna 2008. Tämä osoittaa, että alijäämä on uskottavasti ja pysyvästi saatu kolmen prosentin viitearvon alapuolelle.Julkinen bruttovelka kasvoi 60,3 prosentista suhteessa BKT:hen vuonna 2002 enimmillään 67,9 prosenttiin vuonna 2005, mutta vakiintui vuonna 2006. Komission yksiköiden kevään 2007 talousennusteen mukaan velan odotetaan pienenevän 65,4 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2007 ja sen jälkeen alijäämän supistumiskehitystä noudattaen noin 63½ prosenttiin suhteessa BKT:hen vuoteen 2008 mennessä (olettaen, että talouspolitiikassa ei tapahdu muutoksia), jolloin päästäisiin lähemmäs 60 prosentin viitearvoa viimeisimmässä tarkistetussa vakausohjelmassa ennakoitua nopeammin.Kokonaistilanteen arviointi osoittaa, että Saksan liiallisen alijäämän tilanne on korjattu. Tästä syystä komissio suosittaa, että neuvosto kumoaisi päätöksen liiallisen alijäämän olemassaolosta Saksassa.Taulukko 2: Julkisen talouden kehitys vuosina 2002–2008Suositus:NEUVOSTON PÄÄTÖSliiallisen alijäämän olemassaolosta Saksassa tehdyn päätöksen 2003/89/EY kumoamisestaEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 104 artiklan 12 kohdan,ottaa huomioon komission suosituksen,sekä katsoo seuraavaa:(1) Neuvoston päätöksellä 2003/89/EY[15], joka tehtiin EY:n perustamissopimuksen 104 artiklan 6 kohdan mukaisesti komission suosituksen perusteella, todetaan, että Saksassa on liiallinen alijäämä. Neuvosto pani merkille, että julkisen talouden alijäämä oli 3,7 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2002, joka on merkittävästi enemmän kuin perustamissopimuksen mukainen 3 prosentin viitearvo, ja että julkisen bruttovelan odotettiin olevan 60,9 prosenttia suhteessa BKT:hen, eli hieman yli perustamissopimuksen mukaisen 60 prosentin viitearvon.(2) Neuvosto antoi 21 päivänä tammikuuta 2003 perustamissopimuksen 104 artiklan 7 kohdan ja liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn täytäntöönpanon nopeuttamisesta ja selkeyttämisestä 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1467/97[16] 3 artiklan 4 kohdan mukaisesti Saksalle komission suositukseen perustuvan suosituksen liiallisen alijäämän tilanteen lopettamiseksi mahdollisimman pian ja viimeistään vuonna 2004. Suositus julkaistiin. Komissio totesi 14 päivänä joulukuuta 2004 neuvostolle antamassa tiedonannossa[17], että neuvoston 25 päivänä marraskuuta 2003 tekemien päätelmien ja Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen 13 päivänä heinäkuuta 2004 antaman tuomion[18] luomassa ainutlaatuisessa tilanteessa vuotta 2005 olisi pidettävä liiallisen alijäämän korjaamisen asianmukaisena määräaikana. Neuvosto yhtyi tähän toteamukseen 18 päivänä tammikuuta 2005.(3) Perustamissopimuksen liitteenä olevan liiallisia alijäämiä koskevasta menettelystä tehdyn pöytäkirjan mukaan komissio toimittaa menettelyn täytäntöönpanoa varten tarvittavat tiedot. Jäsenvaltioiden on Euroopan yhteisön perustamissopimukseen liitetyn liiallisia alijäämiä koskevasta menettelystä tehdyn pöytäkirjan soveltamisesta 22 päivänä marraskuuta 1993 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 3605/93[19] 4 artiklan mukaisesti pöytäkirjan soveltamisen osana annettava tiedot julkisen talouden alijäämistä ja veloista ja muista asiaan liittyvistä muuttujista kahdesti vuodessa, 1 päivään huhtikuuta ja 1 päivään lokakuuta mennessä.(4) Saksan helmikuussa 2006 antaman väliaikaisen ilmoituksen jälkeen komission (Eurostatin) toimittamat seurantatiedot osoittivat, että liiallista alijäämää ei ollut korjattu vuoteen 2005 mennessä. Neuvosto päätti välittömästi 14 päivänä maaliskuuta 2006 asetuksen (EY) N:o 1467/97 10 artiklan 3 kohdan mukaisesti komission suosituksesta Saksalle esitettävästä perustamissopimuksen 104 artiklan 9 kohdan mukaisesta vaatimuksesta, jonka mukaan sen on toteutettava liiallisen alijäämän korjaamisen edellyttämät toimenpiteet mahdollisimman nopeasti tai viimeistään vuonna 2007. Neuvoston suosituksen mukaan Saksan olisi varmistettava, että suhdannetasoitettu rahoitusasema (kertaluonteiset ja väliaikaiset toimenpiteet pois luettuina) paranee kumulatiivisesti vähintään yhden prosenttiyksikön vuosina 2006 ja 2007.(5) Neuvoston päätös liiallisen alijäämän olemassaolosta kumotaan EY:n perustamissopimuksen 104 artiklan 12 kohdan määräysten mukaisesti, kun liiallinen alijäämä kyseisessä jäsenvaltiossa on neuvoston käsityksen mukaan korjattu.(6) Niiden tietojen perusteella, jotka komissio (Eurostat) on asetuksen (EY) N:o 3605/93 8 g artiklan 1 kohdan mukaisesti toimittanut saatuaan Saksalta ilmoituksen ennen 1 päivää huhtikuuta 2007, ja komission yksiköiden kevään 2007 talousennusteen perusteella voidaan tehdä seuraavat päätelmät:-  Julkisen talouden alijäämä kasvoi ensin 3,7 prosentista suhteessa BKT:hen vuonna 2002 4,0 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2003 ja supistui sen jälkeen 3,7 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2004, 3,2 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2005 ja edelleen 1,7 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2006. Alijäämä on pienempi kuin helmikuun 2006 tarkistetussa vakausohjelmassa asetettu 3,3 prosentin tavoite suhteessa BKT:hen, ja se alittaa reilusti BKT:hen suhteutetulle alijäämälle vahvistetun 3 prosentin viitearvon vuotta ennen neuvoston asettamaa määräaikaa.-  Aiempien vuosien suotuisissa suhdanneolosuhteissa Saksa ei ollut luonut riittävästi julkisen talouden liikkumavaraa pystyäkseen sopeutumaan erittäin hitaan kasvun vaiheeseen vuosina 2002–2005, jolloin vuotuinen kokonaistuotannon kasvu oli 0,5 prosenttia. Vuoteen 2005 asti toteutetut useat veronkevennykset rasittivat talousarviota entisestään, ja menopuolen tasapainottavia toimia toteutettiin vasta jonkin verran myöhässä. Vakauttamista tuettiin muun muassa noudattamalla maltillista palkkakehitystä ja vähentämällä henkilöstöä julkisella sektorilla, uudistamalla julkista terveydenhuoltojärjestelmää vuonna 2004 sekä vähentämällä tukia ja julkisen sektorin investointeja; lisäksi yksityissektorin palkkojen hitaan kasvun ansiosta eläkemenot pysyivät kurissa. Vuonna 2006 etenkin voitoista kannettavat välittömät verot tuottivat suuremmat tulot kuin mitä talouden kehitys olisi antanut olettaa. Suhdannetasoitettu rahoitusasema parani vuodesta 2002 ilman merkittäviä kertaluonteisia toimenpiteitä. Etenkin vuoden 2006 arvioitu rakenteellinen rahoitusasema (kertaluonteiset ja muut väliaikaiset toimenpiteet pois luettuina) suhteessa BKT:hen parani lähes yhden prosenttiyksikön verran.-  Komission yksiköiden kevään 2007 talousennusteessa alijäämän arvioidaan supistuvan edelleen 0,6 prosenttiin suhteessa BKT:hen; supistumista tukevat BKT:n jatkuva kasvu ja etenkin yleisen arvonlisäverokannan nosto 16 prosentista 19 prosenttiin tammikuussa 2007 (kertaluonteisia eriä ei ole suunnitteilla). Kevään 2007 ilmoituksessaan Saksan viranomaiset arvioivat vuoden 2007 alijäämäksi 1,2 prosenttia suhteessa BKT:hen. Lisäksi komission yksiköt ennakoivat rakenteellisen rahoitusaseman kohenevan ¾ prosenttiyksikön verran suhteessa BKT:hen vuonna 2007. Näin ollen Saksa näyttää noudattavan suositusta parantaa rakenteellista rahoitusasemaansa kumulatiivisesti vähintään yhden prosenttiyksikön verran vuosina 2006 ja 2007. Kevään talousennusteen mukaan alijäämä supistuu vuonna 2008 vielä 0,3 prosenttiin suhteessa BKT:hen, jos talouspolitiikassa ei tapahdu muutoksia. Tämä osoittaa, että alijäämä on uskottavasti ja pysyvästi saatu kolmen prosentin viitearvon alapuolelle. Jos talouspolitiikassa ei tapahdu muutoksia, rakenteellisen alijäämän odotetaan supistuvan vain vähän vuonna 2008. Tämä kehitys on nähtävä suhteessa tarpeeseen edetä kohti keskipitkän aikavälin tavoitetta rahoitusaseman osalta, joka Saksan kohdalla tarkoittaa tasapainoista rakenteellista rahoitusasemaa.-  Velan osuus kasvoi ensin 60,3 prosentista suhteessa BKT:hen vuonna 2002 enimmillään 67,9 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2005 ja vakiintui sen jälkeen vuonna 2006; komission yksiköiden kevään 2007 talousennusteen mukaan velan odotetaan supistuvan 65,4 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2007 ja noin 63½ prosenttiin vuonna 2008 (olettaen, että talouspolitiikassa ei tapahdu muutoksia), jolloin päästäisiin lähemmäs 60 prosentin viitearvoa viimeisimmässä tarkistetussa vakausohjelmassa ennakoitua nopeammin.(7) Neuvoston käsityksen mukaan Saksan liiallinen alijäämä on korjattu, ja näin ollen päätös 2003/89/EY olisi kumottava,ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:1 artiklaKokonaistilanteen arviointi osoittaa, että Saksan liiallisen alijäämän tilanne on korjattu.2 artiklaKumotaan päätös 2003/89/EY.3 artiklaTämä päätös on osoitettu Saksan liittotasavallalle.Tehty […] […] päivänä […]kuuta […].Neuvoston puolestaPuheenjohtaja [1] EYVL L 209, 2.8.1997, s. 6, asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 1056/2005 (EUVL L 174, 7.7.2005, s. 5).[2] EYVL L 332, 31.12.1993, s. 7, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 2103/2005 (EUVL L 337, 22.12.2005, s. 1).[3] Saksan viimeisin ilmoitus on saatavilla seuraavassa osoitteessa:http://epp.eurostat.ec.europa.eu/portal/page?_pageid=2373,58110711&_dad=portal&_schema=portal.[4] SEK(2002) 1245.[5] EUVL L 34, 11.2.2003, s. 16.[6] Kaikki asiakirjat, jotka liittyvät Saksan liiallista alijäämää koskevaan menettelyyn, ovat saatavilla seuraavalta verkkosivustolta: http://ec.europa.eu/economy_finance/about/activities/sgp/edp/edpde_en.htm.[7] Asia C-27/04, komissio v. neuvosto, [2004] Kok. I-6649 (EUVL C 228, 11.9.2004, s. 16).[8] Komission tiedonanto neuvostolle Saksan ja Ranskan tilanteesta suhteessa liiallista alijäämää koskevan menettelyn mukaisiin velvoitteisiin Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tuomion jälkeen, KOM(2004) 813, 14.12.2004.[9] EUVL L 126, 13.5.2006, s. 20.[10] SEK(2006) 990.[11] Vuonna 2004 toteutettiin verojen anteeksianto, mikä kuitenkin nosti tuloja vain vähän. Vuosina 2004 ja 2005 Landesbanken määrättiin maksamaan takaisin tukia komission päätösten nojalla.[12] Eurostat News Release No. 55, 23. huhtikuuta 2007.[13] Julkisen talouden tilejä tarkistetaan yleensä neljän vuoden ajan ennen lopullista vahvistamista. Aiempien kokemusten perusteella Saksan julkisen talouden alijäämää koskevat tiedot ovat hyvin luotettavia. Näin ollen alijäämälukujen tulevien tarkistusten (ylöspäin tai alaspäin) odotetaan olevan hyvin pieniä.[14] EUVL C 70, 27.3.2007, s. 5.[15] EUVL L 34, 11.2.2003, s. 16.[16] EYVL L 209, 2.8.1997, s. 6, asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 1056/2005 (EUVL L 174, 7.7.2005, s. 5).[17] Komission tiedonanto neuvostolle Saksan ja Ranskan tilanteesta suhteessa liiallista alijäämää koskevan menettelyn mukaisiin velvoitteisiin Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tuomion jälkeen, KOM(2004) 813, 14.12.2004.[18] Asia C-27/04, komissio v. neuvosto, [2004] Kok. I-6649 (EUVL C 228, 11.9.2004, s. 16).[19] EYVL L 332, 31.12.1993, s. 7, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 2103/2005 (EUVL L 337, 22.12.2005, s. 1).


               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 16.9.2015
            COM(2015) 458 final
            2015/0210(NLE)
            Suositus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            Kroatian liittymisestä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K.3 artiklan perusteella 26 päivänä heinäkuuta 1995 tehtyyn yleissopimukseen yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta, Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K.3 artiklan perusteella 27 päivänä syyskuuta 1996 tehtyyn pöytäkirjaan, joka liittyy Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamista koskevaan yleissopimukseen, Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K.3 artiklan perusteella 29 päivänä marraskuuta 1996 tehtyyn pöytäkirjaan, joka koskee Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamista koskevan yleissopimuksen tulkintaa Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen antamilla ennakkoratkaisuilla, sekä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K.3 artiklan perusteella 19 päivänä kesäkuuta 1997 tehtyyn toiseen pöytäkirjaan, joka liittyy Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamista koskevaan yleissopimukseen

               PERUSTELUT

               1.EHDOTUKSEN TAUSTA

               Kroatian tasavallan Euroopan unioniin liittymisen ehdoista tehdyssä asiakirjassa
                  1
                otettiin käyttöön yksinkertaistettu menettely, jota sovelletaan Kroatian liittyessä jäsenvaltioiden Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 34 artiklan (entinen K.3 artikla) perusteella tekemiin yleissopimuksiin (ja pöytäkirjoihin). Enää ei ole tarpeen neuvotella ja tehdä yleissopimuksiin erillisiä liittymispöytäkirjoja (jotka kaikkien 28 jäsenvaltion pitäisi ratifioida): liittymisasiakirjan 3 artiklan 4 ja 5 kohdassa todetaan pelkästään, että Kroatia liittyy mainittuihin yleissopimuksiin ja pöytäkirjoihin liittymisasiakirjan nojalla.

               Liittymisasiakirjan 3 artiklan 5 kohdan mukaan neuvosto tekee tätä varten päätöksen, jossa vahvistetaan yleissopimusten voimaantulopäivä Kroatian osalta ja joka sisältää uuden jäsenvaltion liittymisen johdosta tarvittavat mukautukset kyseisiin yleissopimuksiin (tämä merkitsee muun muassa sitä, että yleissopimukset on tehtävä kroaatin kielellä, jotta tämä kielitoisinto on yhtä todistusvoimainen kuin muutkin). Neuvosto tekee päätöksen komission suosituksesta Euroopan parlamenttia kuultuaan.

               Liittymisasiakirjan liitteessä I luetellaan asianomaiset yleissopimukset ja pöytäkirjat. Luetteloon sisältyy muun muassa 26. heinäkuuta 1995 tehty yleissopimus yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta
                  2
               , sopimukseen liittyvät, 27. syyskuuta 1996
                  3
                ja 29. marraskuuta 1996
                  4
                tehdyt pöytäkirjat sekä 19. kesäkuuta 1997 tehty toinen pöytäkirja
                  5
               , jotka kaikki on hyväksytty Euroopan unionista tehdyn sopimuksen VI osaston nojalla ja joilla luodaan yhteinen perusta EU:n taloudellisten etujen rikosoikeudelliseksi suojaamiseksi. Yleissopimus ja sen 27. syyskuuta 1996 ja 29. marraskuuta 1996 tehdyt pöytäkirjat tulivat voimaan 17. lokakuuta 2002, kun silloiset 15 jäsenvaltiota olivat ratifioineet ne. Kesäkuun 19. päivänä 1997 tehty pöytäkirja tuli voimaan 19. toukokuuta 2009, kun silloiset 27 jäsenvaltiota olivat ratifioineet sen.

               Tässä komission suosituksessa ei ole tarpeen tehdä mukautuksia, jotka johtuisivat Kroatian liittymisestä edellä mainittuun yleissopimukseen ja sen pöytäkirjoihin liittymisasiakirjan 3 artiklan 5 kohdan mukaisesti.

               Edellä esitetyn pohjalta komissio suosittaa, että neuvosto antaa päätöksen Kroatian liittymisestä Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamista koskevaan yleissopimukseen ja sen pöytäkirjoihin.

               2.INTRESSITAHOJEN KUULEMINEN JA VAIKUTUSTEN ARVIOINTI

               Tätä ehdotusta varten ei ole kuultu intressitahoja eikä laadittu vaikutustenarviointeja, koska Kroatian liittymisestä yleissopimukseen ja sen pöytäkirjoihin sovittiin Kroatian tasavallan Euroopan unioniin liittymisen ehdoista tehdyn asiakirjan 3 artiklan 4 ja 5 kohdan mukaisesti.

               3.EHDOTUKSEEN LIITTYVÄT OIKEUDELLISET NÄKÖKOHDAT

               Ehdotuksen oikeusperustan muodostaa Kroatian tasavallan liittymisasiakirjan 3 artiklan 5 kohta.

               2015/0210 (NLE)

               Suositus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               Kroatian liittymisestä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K.3 artiklan perusteella 26 päivänä heinäkuuta 1995 tehtyyn yleissopimukseen yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta, Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K.3 artiklan perusteella 27 päivänä syyskuuta 1996 tehtyyn pöytäkirjaan, joka liittyy Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamista koskevaan yleissopimukseen, Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K.3 artiklan perusteella 29 päivänä marraskuuta 1996 tehtyyn pöytäkirjaan, joka koskee Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamista koskevan yleissopimuksen tulkintaa Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen antamilla ennakkoratkaisuilla, sekä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K.3 artiklan perusteella 19 päivänä kesäkuuta 1997 tehtyyn toiseen pöytäkirjaan, joka liittyy Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamista koskevaan yleissopimukseen

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen,

               ottaa huomioon Kroatian liittymisasiakirjan ja erityisesti sen 3 artiklan 4 ja 5 kohdan,

               ottaa huomioon komission suosituksen
                  6
               ,

               ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon
                  7
               ,

               sekä katsoo seuraavaa:

               1) Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K.3 artiklan perusteella laadittu ja 26 päivänä heinäkuuta 1995 allekirjoitettu yleissopimus yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta
                  8
               , jäljempänä ’Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamista koskeva yleissopimus’, tuli voimaan 17 päivänä lokakuuta 2002.

               2) Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamista koskevaa yleissopimusta on täydennetty Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K.3 artiklan perusteella 27 päivänä syyskuuta 1996 tehdyllä, Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamista koskevaan yleissopimukseen liittyvällä pöytäkirjalla
                  9
               , jäljempänä ’27 päivänä syyskuuta 1996 tehty pöytäkirja’, sekä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K.3 artiklan perusteella 29 päivänä marraskuuta 1996 tehdyllä pöytäkirjalla, joka koskee Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamista koskevan yleissopimuksen tulkintaa Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen antamilla ennakkoratkaisuilla
                  10
               , jäljempänä ’29 päivänä marraskuuta 1996 tehty pöytäkirja’, joista kumpikin tuli voimaan 17 päivänä lokakuuta 2002.

               3) Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamista koskevaa yleissopimusta täydennettiin edelleen Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K.3 artiklan perusteella 19 päivänä kesäkuuta 1997 tehdyllä, Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamista koskevaan yleissopimukseen liittyvällä toisella pöytäkirjalla
                  11
               , jäljempänä ’19 päivänä kesäkuuta 1997 tehty toinen pöytäkirja’, joka tuli voimaan 19 päivänä toukokuuta 2009.

               4) Kroatian liittymisasiakirjan
                  12
                3 artiklan 4 kohdan mukaan Kroatia liittyy jäsenvaltioiden välillä tehtyihin yleissopimuksiin ja pöytäkirjoihin, jotka on lueteltu liittymisasiakirjan liitteessä I. Niihin kuuluvat muun muassa Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamista koskeva yleissopimus, 27 päivänä syyskuuta 1996 tehty pöytäkirja, 29 päivänä marraskuuta 1996 tehty pöytäkirja ja 19 päivänä kesäkuuta 1997 tehty toinen pöytäkirja. On tarpeen vahvistaa päivä, josta alkaen yleissopimus ja pöytäkirjat tulevat voimaan Kroatian osalta.

               5) Kroatian liittymisasiakirjan 3 artiklan 5 kohdan mukaisesti on tarpeen tehdä kyseiseen yleissopimukseen ja kyseisiin pöytäkirjoihin liittymisen johdosta tarvittavat mukautukset sekä laatia sitä varten niistä todistusvoimaiset toisinnot kroaatin kielellä,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamista koskevan yleissopimuksen, 27 päivänä syyskuuta 1996 tehdyn pöytäkirjan, 29 päivänä marraskuuta 1996 tehdyn pöytäkirjan ja 19 päivänä kesäkuuta 1997 tehdyn toisen pöytäkirjan kroaatinkieliset tekstit, jotka on liitetty tähän päätökseen, ovat todistusvoimaiset.

               2 artikla

               Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamista koskeva yleissopimus, 27 päivänä syyskuuta 1996 tehty pöytäkirja, 29 päivänä marraskuuta 1996 tehty pöytäkirja ja 19 päivänä kesäkuuta 1997 tehty toinen pöytäkirja tulevat Kroatian osalta voimaan sitä kuukautta seuraavan kuukauden ensimmäisenä päivänä, jona tämä päätös on julkaistu.

               3 artikla

               Tämä päätös tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)
                  EUVL L 112, 24.4.2012, s. 10.

                     (2)
                  Yleissopimus Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta (EYVL C 316, 27.11.1995, s. 49).

                     (3)
                  Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamista koskevaan yleissopimukseen liittyvä pöytäkirja (EYVL C 313, 23.10.1996, s. 2).

                     (4)
                  Pöytäkirja, joka koskee Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamista koskevan yleissopimuksen tulkintaa Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen antamilla ennakkoratkaisuilla (EYVL C 151, 20.5.1997, s. 2).

                     (5)
                  Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamista koskevaan yleissopimukseen liittyvä toinen pöytäkirja (EYVL C 221, 19.7.1997, s. 12).

                     (6)
                  EUVL C […], […], s. […].

                     (7)
                  EUVL C […], […], s. […].

                     (8)
                  EYVL C 316, 27.11.1995, s. 49.

                     (9)
                  EYVL C 313, 23.10.1996, s. 2.

                     (10)
                  EYVL C 151, 20.5.1997, s. 2.

                     (11)
                  EYVL C 221, 19.7.1997, s. 12.

                     (12)
                  EUVL L 112, 24.4.2012, s. 21.

    ---documentbreak---

               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 16.9.2015
            COM(2015) 458 final
            LIITTEET
            asiakirjaan
            SuositusNEUVOSTON PÄÄTÖS
            Kroatian liittymisestä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K.3 artiklan perusteella 26 päivänä heinäkuuta 1995 tehtyyn yleissopimukseen yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta, Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K.3 artiklan perusteella 27 päivänä syyskuuta 1996 tehtyyn pöytäkirjaan, joka liittyy Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamista koskevaan yleissopimukseen, Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K.3 artiklan perusteella 29 päivänä marraskuuta 1996 tehtyyn pöytäkirjaan, joka koskee Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamista koskevan yleissopimuksen tulkintaa Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen antamilla ennakkoratkaisuilla, sekä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K.3 artiklan perusteella 19 päivänä kesäkuuta 1997 tehtyyn toiseen pöytäkirjaan, joka liittyy Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamista koskevaan yleissopimukseen

               LIITTEET

               asiakirjaan

               Suositus
                  NEUVOSTON PÄÄTÖS

               Kroatian liittymisestä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K.3 artiklan perusteella 26 päivänä heinäkuuta 1995 tehtyyn yleissopimukseen yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta, Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K.3 artiklan perusteella 27 päivänä syyskuuta 1996 tehtyyn pöytäkirjaan, joka liittyy Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamista koskevaan yleissopimukseen, Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K.3 artiklan perusteella 29 päivänä marraskuuta 1996 tehtyyn pöytäkirjaan, joka koskee Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamista koskevan yleissopimuksen tulkintaa Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen antamilla ennakkoratkaisuilla, sekä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K.3 artiklan perusteella 19 päivänä kesäkuuta 1997 tehtyyn toiseen pöytäkirjaan, joka liittyy Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamista koskevaan yleissopimukseen

               LIITE 1

               Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K.3 artiklan perusteella 26 päivänä heinäkuuta 1995 yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta tehdyn yleissopimuksen kroaatinkielinen teksti

               LIITE 2

               Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K.3 artiklan perusteella 27 päivänä syyskuuta 1996 tehdyn, Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamista koskevaan yleissopimukseen liittyvän pöytäkirjan kroaatinkielinen teksti

               LIITE 3

               Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K.3 artiklan perusteella 29 päivänä marraskuuta 1996 tehdyn, Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamista koskevan yleissopimuksen tulkintaa Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen antamilla ennakkoratkaisuilla koskevan pöytäkirjan kroaatinkielinen teksti

               LIITE 4

               Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K.3 artiklan perusteella 19 päivänä kesäkuuta 1997 tehdyn, Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamista koskevaan yleissopimukseen liittyvän toisen pöytäkirjan kroaatinkielinen teksti


               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 13.9.2017
            COM(2017) 472 final
            Suositus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            luvan antamisesta neuvottelujen aloittamiseen Australian kanssa vapaakauppasopimuksen tekemiseksi
            {SWD(2017) 292}{SWD(2017) 293}

               PERUSTELUT

               1.EHDOTUKSEN TAUSTA

               ·Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet

               Euroopan unionilla (EU) on Australian kanssa yhteisiin demokratian ja ihmisoikeuksien arvoihin perustuvat erinomaiset poliittiset suhteet ja kehittyneet kauppa- ja investointisuhteet.  Australia on tehnyt useita vapaakauppasopimuksia (FTA) muiden maiden kanssa. EU:lla ei ole kahdenvälistä vapaakauppasopimusta Australian kanssa, minkä vuoksi EU:n yrityksillä on suhteellisesti epäsuotuisammat edellytykset päästä Australian markkinoille.

               Euroopan unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkeana edustajana toimivan komission varapuheenjohtajan ja Australian ulkoministerin 22. huhtikuuta 2015 antamassa yhteisessä julkilausumassa
                  1
                korostettiin, että nykyisiä kahdenvälisiä kauppa- ja investointisuhteita on vahvistettava. Tätä seurasi EU:n ja Australian johtajien 15. marraskuuta 2015 antama yhteinen julkilausuma
                  2
               , jossa sovittiin valmistelujen aloittamisesta vapaakauppasopimusta koskevien neuvottelujen käynnistämiseksi.

                  Ehdotuksen päätarkoituksena on luoda suotuisammat olosuhteet kaupan ja investointien lisäämiseksi entisestään EU:n ja Australian välillä. Ehdotuksen yleisiin tavoitteisiin kuuluu

               ·älykkään, kestävän ja osallistavan kasvun edistäminen kaupankäyntiä laajentamalla,

               ·työpaikkojen ja työllistymismahdollisuuksien luominen sekä hyvinvoinnin lisääminen,

               ·kuluttajille koituvien etujen lisääminen,

               ·Euroopan kilpailukyvyn vahvistaminen maailmanmarkkinoilla ja

               ·yhteistyön tehostaminen samanmielisten kumppaneiden kanssa kauppaan liittyvissä kysymyksissä.

                  Tämä on myös linjassa komission tiedonannon ”Kaikkien kauppa: Vastuullisempaa kauppa- ja investointipolitiikkaa”
                     3
                   kanssa. Tiedonannossa korostetaan tarvetta viedä eteenpäin EU:n kahdenvälisiä suhteita työpaikkojen ja kasvun aikaan saamiseksi kaupan ja investointien esteiden laajamittaisen poistamisen ansiosta. Samalla on turvattava korkeatasoinen sosiaaliturva ja ympäristönsuojelu sekä edistettävä muita kauppaan liittyviä poliittisia tavoitteita, kuten kestävää kehitystä ja pienten ja keskisuurten yritysten (pk-yritysten) erityistarpeita.

                  Tiedonannossa ”Kaikkien kauppa” korostetaan, että ”Australia ja Uusi-Seelanti ovat Euroopan läheisiä kumppaneita, jakavat eurooppalaiset arvot ja näkökannat monissa aiheissa ja ovat merkittävässä asemassa Aasian ja Tyynenmeren alueella ja monenvälisissä puitteissa. Vahvemmat taloudelliset siteet näihin maihin tarjoavat myös vankan perustan syvemmälle integraatiolle laajempien Aasian ja Tyynenmeren alueen arvoketjujen kanssa. Näiden suhteiden vahvistaminen olisikin asetettava etusijalle”.

                  Tavoitteet ovat niin ikään yhdenmukaisia neuvoston 21. marraskuuta 2014 kaupasta antamien päätelmien
                     4
                   kanssa, joissa korostettiin, että tavara- ja palvelukauppa sekä investoinnit voivat edistää huomattavasti niiden tavoitteiden saavuttamista, jotka sisältyvät keskeisinä unionin strategiseen ohjelmaan muutoksen aikoina. Päätelmissä todettiin myös, että EU:n kahdenvälisen kaupan toimintasuunnitelman konkreettisen edistymisen pohjalta olisi pyrittävä jatkamaan sopimuksia keskeisten kumppaneiden kanssa. Tämä tavoite vastaa myös neuvoston 27. marraskuuta 2015 kaupasta ja investoinneista antamia päätelmiä
                     5
                  , jossa tuettiin kunnianhimoisten, kattavien ja molempia osapuolia hyödyttävien kahdenvälisten kauppa- ja investointisopimusten tekemistä ja kehotettiin komissiota tekemään työtä Aasian ja Tyynenmeren alueen kumppaneiden kanssa käytävien neuvottelujen edistämiseksi.

               ·Yhdenmukaisuus muiden alaa koskevien politiikkojen säännösten kanssa

               Edellä esitetyt tavoitteet ovat täysin yhdenmukaisia Euroopan unionista tehdyn sopimuksen (SEU) kanssa, jonka mukaan EU:n tulisi kannustaa kaikkien maiden yhdentymistä maailmantalouteen, muun muassa poistamalla asteittain kansainvälisen kaupan esteitä
                  6
               .

               Tavoitteet ovat myös tiedonannon ”Eurooppa 2020 – EU:n älykkään, kestävän ja osallistavan kasvun strategia”
                  7
                mukaisia, jossa esitettiin, että Euroopan kauppastrategiaan sisältyisi ”ehdotuksia korkean tason strategisen vuoropuhelun käymiseksi keskeisten kumppanien kanssa, jotta voidaan keskustella strategisista kysymyksistä, joita ovat esimerkiksi markkinoille pääsy, sääntely, maailmantalouden epätasapaino, energia ja ilmastonmuutos, raaka-aineiden saatavuus, maailmanlaajuinen köyhyys, koulutus ja kehitys”.

               Tavoitteet ovat lisäksi täysin yhdenmukaisia Euroopan komission tiedonannoissa "Eurooppalaisia pk-yrityksiä tukeva aloite” (Small Business Act)
                  8
                (2008) ja ”Pieni yritys, suuri maailma”
                  9
                (2011) esitettyjen tavoitteiden kanssa. Pk-yritysten taloudellisen toiminnan tukeminen EU:n ulkopuolella sisältyy myös unionin yleiseen kilpailukykystrategiaan, joka on esitetty tiedonannossa ”Kohti Euroopan teollista renessanssia”
                  10
                (2014).

               Tavoitteissa noudatetaan myös SEU-sopimuksessa vahvistettuja periaatteita, joiden mukaan EU:n politiikkojen ja toimien tulisi ”lujittaa ja tukea ihmisoikeuksia
                  11
               ” ja ”osallistua kansainvälisten toimenpiteiden kehittämiseen ympäristön laadun ja maapallon luonnonvarojen kestävän hoidon ylläpitämiseksi”
                  12
               .

               Tavoitteet ovat EU:n muiden politiikkojen sekä Euroopan unionin perusoikeuskirjan mukaisia.

               Niissä otetaan huomioon Junckerin komission prioriteetit, joiden mukaan Eurooppa on saatava jälleen kasvuun ja työpaikkoja on lisättävä ottamatta uutta velkaa. Tavoitteet ovat niin ikään investointisuunnitelman (Euroopan strategisten investointien rahaston)
                  13
                sekä komission vuoden 2017 työohjelmassa esitettyjen erityistavoitteiden
                  14
                mukaisia.

               Tämä suositus koskee sopimusta, jonka tarkoitus on kattaa tavara- ja palvelukauppa, julkiset hankinnat sekä suorat ulkomaiset investoinnit ja johon sisältyy myös esimerkiksi teollis- ja tekijänoikeuksien käsittelyä koskevia täydentäviä sääntöjä.

               ·Yhdenmukaisuus unionin muiden politiikkojen kanssa

               Yhdenmukaisuutta muiden alaa koskevien politiikkojen säännösten kanssa selvitetään edellä kohdassa ”Yhdenmukaisuus muiden alaa koskevien politiikkojen säännösten kanssa”.

               2.OIKEUSPERUSTA, TOISSIJAISUUSPERIAATE JA SUHTEELLISUUSPERIAATE

               ·Oikeusperusta

               Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT-sopimus) 218 artiklan 3 ja 4 kohta.

               ·Toissijaisuusperiaate (jaetun toimivallan osalta)

               SEU-sopimuksen 5 artiklan 3 kohdan mukaan toissijaisuusperiaatetta ei sovelleta EU:n yksinomaisen toimivallan piiriin kuuluvilla aloilla. Yhteinen kauppapolitiikka on yksi aloista, jotka kuuluvat unionin yksinomaiseen toimivaltaan SEUT-sopimuksen 3 artiklan mukaisesti. Tähän politiikkaan kuuluu kauppasopimuksista neuvotteleminen muun muassa SEUT-sopimuksen 207 artiklan mukaisesti.

               ·Suhteellisuusperiaate

               Suhteellisuusperiaatteen mukaisesti on harkittu kaikkia kohtuullisia toimintavaihtoehtoja kyseisten toimenpiteiden todennäköisen vaikuttavuuden arvioimiseksi, kuten vaikutustenarviointiraportissa yksityiskohtaisesti kuvataan.

               ·Toimintatavan valinta

                  Euroopan unionin neuvoston päätös.

               3.JÄLKIARVIOINTIEN, SIDOSRYHMIEN KUULEMISTEN JA VAIKUTUSTENARVIOINTIEN TULOKSET

               ·Voimassaolevan lainsäädännön jälkiarvioinnit/toimivuustarkastukset

                  Ei sovelleta.

               ·Sidosryhmien kuuleminen

               Komissio oli aktiivisesti yhteydessä sidosryhmiin ja toteutti kattavan julkisen verkkokuulemisen
                  15
                kerätäkseen yksityiskohtaisia näkemyksiä EU:n ja Australian tulevista kauppa- ja taloussuhteista
                  16
               .

               Julkinen kuuleminen alkoi 11. maaliskuuta ja päättyi 3. kesäkuuta 2016. Se käynnistettiin kauppapolitiikan pääosaston verkkosivuilla ja julkaistiin EU Survey -sivustolla, joka on komission julkisten kuulemisten verkkosivusto. Osallistujia oli niin EU:sta kuin EU:n ulkopuolelta, ja heille esitettiin kysymyksiä monenlaisista EU:n ja Australian väliseen kauppaan ja investointeihin liittyvistä aiheista.

               Komissio sai 108 vastausta eri tahoilta. Tiivistelmä vastauksista sisältyy vaikutustenarviointiraporttiin. Yksittäiset vastaukset julkaistiin, ellei vastaaja ollut toisin pyytänyt.

               ·Asiantuntijatiedon keruu ja käyttö

                  Ulkopuolisen konsultin tehtäväksi annettiin ennakkoanalyysin tekeminen vapaakauppasopimuksen suunniteltujen skenaarioiden mahdollisista vaikutuksista.

                  Komissio on myös ollut yhteydessä eri sidosryhmiin, jotka ovat esittäneet näkemyksiään tietyistä markkinoille pääsyn ja muista kaupan esteistä, joita ne ovat kohdanneet Australian kanssa ylläpitämissään kauppa- ja investointisuhteissa.

               ·Vaikutustenarvioinnit

                  Vaikka vaikutusten arvioinnin soveltamisala, joka kattoi kaupan, investoinnit ja muita seikkoja, oli laajempi kuin tämän suosituksen, sen tulokset pätevät tähän suositukseen.

                  Vaikutustenarviointiraportti ja siihen liittyvä tiivistelmä sekä sääntelyntarkastelulautakunnan tietyn varauksin antama myönteinen lausunto julkistetaan.

                  Nykyisen vaikutustenarvioinnin lisäksi vapaakauppasopimuksen mahdollisia taloudellisia, sosiaalisia, ihmisoikeus- ja ympäristövaikutuksia tarkastellaan ulkopuolisten konsulttien suorittaman kestävään kehitykseen kohdistuvien vaikutusten riippumattoman arvioinnin avulla. Kestävään kehitykseen kohdistuvien vaikutusten arviointi tehdään rinnakkain vapaakauppasopimusneuvotteluiden kanssa, ja se perustuu laaja-alaiseen sidosryhmien, etenkin kansalaisyhteiskunnan, kuulemiseen. Kestävään kehitykseen kohdistuvien vaikutusten arviointi saatetaan päätökseen ennen vapaakauppasopimuksen parafointia, ja sen tulokset otetaan huomioon neuvotteluprosessissa.

               ·Sääntelyn toimivuus ja yksinkertaistaminen

                  Pienten ja keskisuurten yritysten pitäisi vapaakauppasopimuksen ansiosta hyötyä kaupan vapauttamisen, paremman säädöskehyksen, parannettujen tullimenettelyjen sekä sääntelyn lisääntyneen läpinäkyvyyden tuomista uusista liiketoimintamahdollisuuksista. Vaikutustenarviointiraportti sisältää yksityiskohtaisia tietoja mahdollisista vaikutuksista sidosryhmiin ja talouden aloihin.

               ·Perusoikeudet

                  Vaikutustenarviointiraportissa käsitellään perusoikeuksia sosiaalisesta, ympäristön ja ihmisoikeuksien näkökulmasta.

                  Vapaakauppasopimuksen pitäisi vakiintuneen EU:n käytännön mukaisesti sisältää kauppaa ja kestävää kehitystä koskeva luku.

               4.TALOUSARVIOVAIKUTUKSET

                  Vapaakauppasopimuksella on vain vähäinen kielteinen vaikutus EU:n talousarvion tullituloihin tullien poistamisen seurauksena. Välillisiä positiivisia vaikutuksia on odotettavissa arvonlisäveroon ja bruttokansantuloon perustuvien tulojen kasvusta.

               5.LISÄTIEDOT

               ·Toteuttamissuunnitelmat, seuranta, arviointi ja raportointijärjestelyt

                  Vuonna 2015 annetussa ”Kaikkien kauppa” -tiedonannossa tehdyn sitoumuksen mukaisesti Australian kanssa tehtävän vapaakauppasopimuksen vaikutuksia arvioidaan perusteellisesti sen jälkeen, kun se on ollut voimassa riittävän kauan, jotta voidaan varmistaa merkityksellisten tietojen saatavuus. Vaikutustenarviointiraportti sisältää yksityiskohtaisia tietoja suunnitelluista seuranta- ja arviointijärjestelyistä.

               ·Selittävät asiakirjat (direktiivien osalta)

                  Ei sovelleta.

                  •
                        Ehdotukseen sisältyvien säännösten yksityiskohtaiset selitykset

               Ei sovelleta.

               ·Menettelyihin liittyvät näkökohdat

               Komissio neuvottelee EU:n puolesta.

               SEUT-sopimuksen 218 artiklan 4 kohdan mukaisesti ehdotetaan, että Euroopan unionin neuvosto nimeää kauppapoliittisen komitean komiteaksi, jota on kuultava neuvottelujen aikana.

               Euroopan parlamentille tiedotetaan kaikista menettelyn vaiheista SEUT-sopimuksen 218 artiklan 10 kohdan mukaisesti.

               Komissio pitää myönteisenä sitä, että Euroopan unionin neuvoston jäsenet ovat yhä enemmän varhaisesta vaiheesta alkaen yhteydessä maidensa parlamentteihin kauppaneuvotteluista instituutioitaan koskevien käytäntöjen mukaisesti. Se kannustaa Euroopan unionin neuvoston jäseniä tekemään samoin tämän suosituksen kohdalla ottaen asianmukaisesti huomioon EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen suojaamista koskevista turvallisuussäännöistä annetun neuvoston päätöksen 2013/488/EU
                  17
               .

               Komissio tiedottaa Australialle EU:n sisäisistä avoimuussäännöistä sekä Euroopan unionin neuvoston ja Euroopan parlamentin mahdollisuudesta saada neuvotteluasiakirjoja.

               Komissio julkaisee tämän suosituksen ja sen lisäyksen välittömästi suosituksen hyväksymisen jälkeen.

               Komissio suosittelee, että neuvotteluohjeet julkaistaan välittömästi niiden hyväksymisen jälkeen.

               Suositus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               luvan antamisesta neuvottelujen aloittamiseen Australian kanssa vapaakauppasopimuksen tekemiseksi

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 218 artiklan 3 ja 4 kohdan,

               ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,

               sekä katsoo, että olisi aloitettava neuvottelut vapaakauppasopimuksen tekemisestä Australian kanssa,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Komissiolle annetaan lupa aloittaa Euroopan unionin puolesta neuvottelut vapaakauppasopimuksen tekemiseksi Australian kanssa.

               2 artikla

               Neuvotteluohjeet ovat tämän päätöksen lisäyksessä.

               3 artikla

               Neuvottelut käydään kauppapoliittista komiteaa kuullen.

               4 artikla

               Tämä päätös ja sen lisäys julkaistaan välittömästi niiden hyväksymisen jälkeen.

               5 artikla

               Tämä päätös on osoitettu komissiolle.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)

                  http://eeas.europa.eu/statements-eeas/2015/150422_04_en.htm

                     (2)

                  http://europa.eu/rapid/press-release_STATEMENT-15-6088_en.htm

                     (3)

                  http://trade.ec.europa.eu/doclib/docs/2015/october/tradoc_153846.pdf

                     (4)

                  http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/EN/foraff/145908.pdf

                     (5)
                  http://www.consilium.europa.eu/en/meetings/fac/2015/11/st14688_en15_pdf/

                     (6)
                  SEU 21 artiklan 2 kohdan e alakohta.

                     (7)

                  http://ec.europa.eu/eu2020/pdf/COMPLET%20EN%20BARROSO%20%20%20007%20-%20Europe%202020%20-%20EN%20version.pdf

                     (8)
                  http://eur-lex.europa.eu/legal-content/EN/TXT/?uri=CELEX:52008DC0394

                     (9)
                  http://eur-lex.europa.eu/legal-content/fi/ALL/?uri=CELEX:52011DC0702

                     (10)
                  http://eur-lex.europa.eu/legal-content/FI/TXT/?uri=CELEX:52014DC0014

                     (11)
                  SEU 21 artiklan 2 kohdan b alakohta.

                     (12)
                  SEU 21 artiklan 2 kohdan f alakohta.

                     (13)

                  http://ec.europa.eu/priorities/jobs-growth-investment/plan/index_en.htm

                     (14)
                  https://ec.europa.eu/info/publications/work-programme-commission-key-documents-2017_fi

                     (15)
                  http://trade.ec.europa.eu/consultations/index.cfm?consul_id=195

                     (16)
                  Julkisessa verkkokuulemisessa konsultoitiin myös EU:n ja Uuden-Seelannin tulevista kauppa- ja taloussuhteista.

                     (17)

                  http://eur-lex.europa.eu/legal-content/FI/TXT/?uri=CELEX:32013D0488

    ---documentbreak---

               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 13.9.2017
            COM(2017) 472 final
            LIITE
            asiakirjaan
            Suositus neuvoston päätökseksi
            luvan antamisesta neuvottelujen aloittamiseen Australian kanssa vapaakauppasopimuksen tekemiseksi
            {SWD(2017) 292}{SWD(2017) 293}

               LISÄYS

               NEUVOTTELUOHJEET VAPAAKAUPPASOPIMUKSEN TEKEMISEKSI AUSTRALIAN KANSSA

               A. SOPIMUKSEN LUONNE JA SOVELTAMISALA

               Sopimuksen pitäisi sisältää ainoastaan kauppaa ja suoria ulkomaisia investointeja ja niihin liittyviä aloja koskevia määräyksiä, joita sovelletaan osapuolten välillä.

               Sopimuksen pitäisi olla pitkälle tähtäävä, kattava ja täysin Maailman kauppajärjestön (WTO) sääntöjen ja velvoitteiden mukainen. Neuvottelut pitäisi käydä ja saattaa päätökseen WTO-sopimuksen mukaiset sitoumukset huomioon ottaen.  Sopimuksen pitäisi olla erittäin kunnianhimoinen ja mentävä nykyisiä WTO-sopimuksen mukaisia sitoumuksia pidemmälle.

               Sopimuksessa olisi määrättävä tavara- ja palvelukaupan sekä suorien ulkomaisten investointien asteittaisesta ja vastavuoroisesta vapauttamisesta. Sopimukseen sisältyy muita kauppaan liittyviä aloja koskevia sääntöjä, joilla edistetään, helpotetaan tai säännellään tällaista kauppaa ja suoria ulkomaisia investointeja. Kaikki sopimuksen mukaiset sitoumukset tehdään siinä tarkoituksessa, että niillä on välitön vaikutus kauppaan, tarvittaessa EU:n yhteisten sääntöjen soveltamisalan puitteissa.

               Sopimukseen pitäisi kuulua velvoitteita aloilla, jotka kuuluvat molempien sopimuksen osapuolien kaikkien toimivaltaisten viranomaisten ja yksiköiden toimivaltaan.

               B.
                     SOPIMUKSEN EHDOTETTU SISÄLTÖ

               Johdanto-osa, yleiset periaatteet

               Johdanto-osassa olisi palautettava mieliin, että kumppanuus Australian kanssa perustuu niihin yhteisiin periaatteisiin ja arvoihin, jotka on esitetty EU:n ja Australian välisessä puitesopimuksessa. Sopimuksen olisi oltava osa puitesopimuksessa kuvattuja kattavaa poliittista suhdetta ja institutionaalisia rakenteita
                  1
               .

               Sopimuksessa olisi kahdenvälisen kaupan ja suorien ulkomaisten investointien vapauttamista silmällä pitäen niin ikään viitattava muun muassa seuraaviin seikkoihin:

               ·EU:n ulkoisten toimien periaatteisiin ja tavoitteisiin;

               ·Osapuolet sitoutuvat kestävään kehitykseen ja siihen, että kansainvälinen kauppa myötävaikuttaa kestävän kehityksen taloudelliseen, yhteiskunnalliseen ja ympäristönäkökohtiin liittyvään puoleen, mihin kuuluvat muun muassa taloudellinen kehitys, köyhyyden vähentäminen, täysi ja tuottava työllisyys ja kelvolliset työolot kaikille sekä ympäristön ja luonnonvarojen suojelu ja säilyttäminen.

               ·Osapuolten sitoutumiseen noudattaa täysimääräisesti WTO-jäsenyydestä johtuvia oikeuksia ja velvoitteita;

               ·Osapuolten sitoutumiseen parantaa kuluttajien hyvinvointia korkeatasoisen kuluttajansuojan ja kuluttajien taloudellisen hyvinvoinnin takaavien politiikkojen avulla;

               ·Oikeuteen säännellä taloudellista toimintaa yleisen edun mukaisesti sellaisten lainmukaisten julkisten tavoitteiden toteuttamiseksi, kuten kansanterveyden suojaaminen ja edistäminen, sosiaalipalvelut, yleinen koulutus, turvallisuus, ympäristö, julkisen moraalin suoja, kuluttajansuoja ja sosiaaliturva, yksityisyydensuoja ja tietosuoja sekä kulttuurisen monimuotoisuuden edistäminen ja suojelu;

               ·Tavoitteeseen, jonka mukaan sopimuksen olisi luotava uudet taloussuhteiden puitteet osapuolten välille ja ennen kaikkea kaupan ja suorien ulkomaisten investointien kehittämistä varten;

               ·Kummankin osapuolen yhteiseen pyrkimykseen ottaa huomioon ne erityiset haasteet, joita pienillä ja keskisuurilla yrityksillä (pk-yritykset) on kaupan ja suorien ulkomaisten investointien kehittämisen edistämisessä;

               ·Osapuolten sitoutumiseen olla yhteydessä kaikkiin asian kannalta merkityksellisiin eturyhmiin, mukaan luettuina yksityisen sektorin ja kansalaisyhteiskunnan järjestöt/edustajat.

               Tavoitteet

               Sopimuksessa olisi vahvistettava yhteinen tavoite olennaisilta osin koko tavaroiden ja palveluiden kaupan ja suorien ulkomaisten investointien asteittaisesta ja vastavuoroisesta vapauttamisesta noudattaen täysimääräisesti WTO:n sääntöjä ja erityisesti tullitariffeja ja kauppaa koskevan yleissopimuksen (GATT) XXIV artiklaa ja palvelukaupan yleissopimuksen (GATS) V artiklaa.

               Sopimuksessa olisi taattava julkisten hankintojen osalta laajamittainen markkinoille pääsy sekä kauppaan liittyvät teollis- ja tekijänoikeudet, maantieteelliset merkinnät mukaan luettuina, sekä lujitettava teknisistä ja sääntelykehyksistä käytävää vuoropuhelua ja niitä koskevaa yhteistyötä.

               Sopimuksessa olisi tunnustettava, että kestävä kehitys on osapuolten perimmäinen tavoite, ja sopimuksella pitäisi pyrkiä varmistamaan ympäristö- ja sosiaalialalla tehtyjen kansainvälisten sopimusten ja standardien noudattaminen ja helpottamaan niiden noudattamista tarkoituksena edistää kauppaa. Kestävä kehitys olisi otettava huomioon kauttaaltaan koko sopimuksessa kattaen niin sosiaaliset kuin ympäristönäkökohdat. Sopimuksessa olisi taattava, että osapuolet eivät edistä kauppaa tai suoria ulkomaisia sijoituksia heikentämällä omaa ympäristö-, työ- tai työterveys- ja työturvallisuuslainsäädäntöään tai -standardejaan tai löysentämällä keskeisiä työelämän normeja tai lakeja, joilla pyritään suojaamaan ja edistämään kulttuurien moninaisuutta.

               Tavarakauppa

               Tuonti- ja vientitullit ja tullien ulkopuoliset toimenpiteet

               Sopimuksen tavoitteena on varmistaa mahdollisimman laaja kaupan vapauttaminen. Sopimuksen olisi katettava olennaisilta osin koko osapuolten välinen tavarakauppa. Tullit olisi poistettava suurimmasta osasta tullinimikkeitä sopimuksen voimaantulopäivästä. Sopimuksen tavoitteena pitäisi olla tuontitullien ja vaikutukseltaan vastaavien maksujen poistaminen molemman osapuolen osalta pääsääntöisesti enintään seitsemän vuoden kuluessa. Poikkeuksia olisi myönnettävä mahdollisimman vähän, ja erityismääräysten olisi katettava kaikista herkimmät tuotteet. Esimerkiksi eräille maataloustuotteille olisi harkittava tariffikiintiöitä, pidempiä siirtymäaikoja tai muita järjestelyjä.

               Tullien vähentämisneuvottelut olisi käytävä EU:n neuvottelujen käynnistämispäivänä soveltamien kaikkia koskevien tullien ja Australian neuvottelujen käynnistämispäivänä soveltamien kaikkia koskevien tullien perusteella.

               Kaikki viennin vientitullit, -verot tai vaikutukseltaan vastaavat toimet olisi kiellettävä eikä uusia saisi ottaa käyttöön.

               Alkuperäsäännöt

               Alkuperäsääntöjen ja hallinnollista yhteistyötä koskevien määräysten olisi oltava yksinkertaisia ja helpotettava kauppaa, ja niissä olisi otettava huomioon etuuskohteluun oikeuttavat alkuperää koskevat EU:n vakiosäännöt sekä EU:n tuottajien edut.

               Petosten torjuntatoimet

               Tehostettua hallinnollista yhteistyötä käsittelevässä sopimuksen lausekkeessa olisi esitettävä ne menettelyt ja asianmukaiset toimenpiteet, joita osapuolet voivat toteuttaa, jos havaitaan yhteistyön puuttumista tulliasioissa, säännönvastaisuuksia tai petoksia.

               Hallinnollisten virheiden käsittely

               Sopimukseen olisi myös sisällytettävä määräyksiä, joiden mukaan osapuolten on yhdessä tarkasteltava mahdollisuutta hyväksyä asianmukaisia toimenpiteitä siinä tapauksessa, että toimivaltaiset viranomaiset ovat tehneet virheitä etuuskohteluun oikeuttavien alkuperäsääntöjen soveltamisessa.

               Tullimenettelyt ja kaupan helpottaminen

               Sopimukseen pitäisi sisältyä määräyksiä osapuolten välisen kaupan helpottamisesta siten, että samalla varmistetaan tehokas valvonta. Tämän vuoksi sopimukseen pitäisi sisältyä tuontiin, vientiin ja kauttakuljetukseen liittyviä osapuolten sääntöjä, vaatimuksia, muodollisuuksia ja menettelyjä koskevia sitoumuksia.

               Sopimuksella olisi edistettävä tullin ja muiden kauppaan liittyvien menettelyjen alalla annettujen kansainvälisten sääntöjen ja standardien tehokasta täytäntöönpanoa ja soveltamista, WTO:n määräykset ja WTO:n sopimus kaupan helpottamisesta, Maailman tullijärjestön välineet sekä tarkistettu Kioton yleissopimus mukaan luettuina.

               Sopimukseen pitäisi sisältyä määräyksiä tiettyihin kumpaakin osapuolta kiinnostaviin aloihin liittyvien parhaiden käytänteiden ja kokemusten vaihdosta. Näihin aloihin voivat kuulua esimerkiksi sääntöjen ja menettelyjen modernisointi ja yksinkertaistaminen, standardoidut asiakirjat, tariffiin luokittelu, avoimuus, vastavuoroinen tunnustaminen ja järjestöjen välinen yhteistyö.

               Sopimuksella olisi edistettävä lähentymistä kaupan helpottamisessa käyttäen tarvittaessa hyväksi asiaan liittyviä kansainvälisiä standardeja ja välineitä.

               Sopimuksen olisi edistettävä tulliviranomaisten mahdollisuuksia varmistaa tehokkaasti ja tuloksellisesti teollis- ja tekijänoikeuksien noudattaminen kaikkien tullivalvonnassa olevien tavaroiden osalta.

               Sopimuksen kaupan helpottamista koskevissa määräyksissä olisi otettava huomioon pk-yritysten haasteet pyrittäessä takaamaan kaikille talouden toimijoille yhdenvertaiset mahdollisuudet.

               Sopimuksella olisi pyrittävä vahvistamaan pöytäkirja keskinäisestä hallinnollisesta avunannosta tulliasioissa. Pöytäkirja kattaisi avunannon tullin petostentorjuntatutkimuksissa (pyynnöstä annettava apu, oma-aloitteinen avunanto ja luottamuksellisuus mukaan luettuina).

               Tullien ulkopuoliset kaupanesteet

               Sopimuksessa olisi puututtava kauppaan liittyviin sääntelykysymyksiin ja tullien ulkopuolisiin esteisiin. Näin ollen sopimuksessa olisi kiellettävä kaikki kiellot, rajoitukset tai muut tullien ulkopuoliset kaupan esteet, joita ei voida perustella jäljempänä esitettävillä yleisillä poikkeuksilla ja jotka merkitsisivät sattumanvaraista syrjintää tai kaupan peiteltyä rajoittamista osapuolten välillä. Etusijalle olisi asetettava määräykset ja menettelyt, joilla varmistetaan perusteettomien tullien ulkopuolisten kaupan esteiden poistaminen. Sopimuksessa olisi määrättävä myös asianmukaisista menettelyistä tullien ulkopuolisten esteiden ja muiden tarpeettomien kaupan esteiden estämiseksi. Sopimuksessa olisi puututtava myös paikantamista koskeviin vaatimuksiin

               Tuotekohtaiset tullien ulkopuoliset esteet olisi ratkaistava pyynnön ja tarjouksen pohjalta rinnan tariffimyönnytysten vaihdon kanssa. Ottaen huomioon, että on merkityksellistä edistää sopimuksen tavoitteita ja parantaa markkinoille pääsyä laajemmin kuin laaja-alaisten sääntöjen kautta tapahtuu, sopimukseen tulisi sisältyä alakohtaisia sitoumuksia tullien ulkopuolisten kaupan esteiden alalla.

               Sopimuksessa olisi oltava valtion kaupallisia yrityksiä koskevia määräyksiä, jotta voidaan arvioida niiden mahdollisesti aiheuttamia kilpailun vääristymiä ja kaupan esteitä.

               Tekniset määräykset, standardit ja vaatimustenmukaisuuden arviointimenettelyt

               Sen lisäksi, että osapuolet vahvistavat kaupan teknisiä esteitä koskevan WTO:n sopimuksen määräykset, niiden olisi lisäksi laadittava määräyksiä, joissa hyödynnetään ja täydennetään kyseisiä määräyksiä tavoitteena helpottaa pääsyä toistensa markkinoille.

               Sopimuksen olisi sisällettävä erinäisiä yleisiä periaatteita (kuten suhteellisuusperiaate, perusteettomien rajoitusten kielto, avoimuus, syrjinnän kielto) sekä määräyksiä, joissa hyödynnetään ja täydennetään WTO-sääntöjä.  Tavoitteena olisi oltava muun muassa avoimuuden lisääminen, hyvän sääntelykäytännön edistäminen, asianmukaisten kansainvälisten standardien hyväksyminen, pyrkimys yhteensopiviin ja johdonmukaisiin teknisiin määräyksiin kansainvälisten standardien avulla, testaus- ja varmentamisvaatimusten yksinkertaistaminen esimerkiksi soveltamalla vaatimustenmukaisuuden arviointiin riskilähtöistä lähestymistapaa (myös vaatimustenmukaisuusilmoituksen käyttö aloilla, joilla se on mahdollista ja asianmukaista) sekä määräykset, joilla pyritään saattamaan  testausvaatimukset yhdenmukaisiksi useilla ensisijaisilla aloilla ja joilla edistetään akkreditoinnin käyttöä.

               Sopimuksessa olisi oltava määräyksiä, joilla pyritään parantamaan tuojille ja viejille suunnattavaa tiedottamista.

               Neuvotteluissa olisi käsiteltävä sopimuksen ja nykyisen vastavuoroista tunnustamista koskevan sopimuksen välistä suhdetta tarkoituksena tehostaa sopimuksen täytäntöönpanoa ja yhteistyötä.

               Terveys- ja kasvinsuojelutoimet

               Osapuolten olisi hyödynnettävä WTO:n sopimusta terveys- ja kasvinsuojelutoimista sekä täydennettävä sitä helpottaakseen pääsyä toistensa markkinoille siten, että samalla turvataan ihmisten, eläinten ja kasvien terveys. Terveys- ja kasvinsuojelutoimia käsittelevän luvun olisi katettava sellaiset seikat kuten avoimuus, suhteellisuusperiaate, aiheettomat viivästykset, yhdenmukaistaminen, vastaavuuden ja vaihtoehtoisten toimenpiteiden tunnustaminen, alueellistaminen, valvonta-, tarkastus- ja hyväksymismenettelyt, auditoinnit, tuontitarkastukset, kiireelliset toimenpiteet, laitosten hyväksyminen ilman ennakkotarkastusta, EU:n laajuisen lupajärjestelmän soveltamiseen pyrkiminen (yksi ainoa yksikkö), sääntely-yhteistyö,  mikrobilääkeresistenssiä koskeva tehostettu yhteistyö sekä mekanismin luominen terveys- ja kasvinsuojelutoimiin liittyvien erityisten kauppaan liittyvien ongelmien nopeaksi ratkaisemiseksi.

               Neuvotteluissa olisi seurattava neuvoston 20. helmikuuta 1995 antamia neuvotteluohjeita (neuvoston asiakirja nro 4976/95).

               Eläinten hyvinvointi

               Sopimuksessa olisi edistettävä eläinten hyvinvointia koskevaa jatkuvaa yhteistyötä ja tietojen vaihtoa tarkoituksena keskustella muun muassa eläinten hyvinvoinnin vastaavuutta koskevista osapuolten välisistä mahdollisista sitoumuksista.

               Suojalausekkeet

               Sopimuksessa olisi oltava suojatoimenpiteitä koskeva lauseke, jonka mukaan kumpi tahansa osapuoli voi toteuttaa aiheellisia toimenpiteitä vuoden 1994 GATT-sopimuksen XIX artiklan täytäntöönpanoa koskevan WTO:n sopimuksen tai WTO:n suojalausekesopimuksen mukaisesti. Sopimuksessa olisi niin ikään määrättävä, että tällaisilla suojatoimenpiteillä pitäisi olla mahdollisimman vähän kahdenvälistä kauppaa vääristäviä vaikutuksia.

               Vapauttamissitoumusten maksimoimiseksi ja kaiken tarpeellisen suojan takaamiseksi niin, että herkkien alojen erityisyys otetaan huomioon, sopimukseen pitäisi periaatteessa sisältyä kahdenvälinen suojalauseke, jolla kumpi tahansa osapuoli voi lopettaa etuuskohtelun osittain tai kokonaan, jos jonkin tuotteen tuonti toisesta osapuolesta aiheuttaa tai uhkaa aiheuttaa vakavaa haittaa sen omalle teollisuudelle.

               Polkumyynti- ja tasoitustoimenpiteet

               Sopimuksessa olisi oltava polkumyynti- ja tasoitustoimenpiteitä koskeva lauseke, jonka mukaan kumpi tahansa osapuoli voi toteuttaa  aiheellisia toimenpiteitä polkumyyntiä ja/tai tasoitustoimenpiteiden alaisia tukia vastaan vuoden 1994 GATT-sopimuksen VI artiklan täytäntöönpanoa koskevan WTO:n sopimuksen tai tukia ja tasoitustulleja koskevan WTO:n sopimuksen mukaisesti. Sopimukseen pitäisi lisäksi sisältyä WTO:n tällä alalla antamia sääntöjä pidemmälle meneviä sitoumuksia EU:n sääntöjen ja aiempien sopimusten mukaisesti.

               Sopimuksessa olisi tunnustettava, että niin sanotut vihreän laatikon maksut eivät vääristä kauppaa, eikä niihin siksi pitäisi kohdistaa polkumyynnin tai tukien vastaisia toimenpiteitä.

               Palvelukauppa, suorat ulkomaiset investoinnit ja sähköinen kaupankäynti

               GATS-sopimuksen V artiklan mukaisesti sopimuksen olisi katettava huomattavan monta alaa samoin kuin kaikki palvelumuodot. Sopimuksessa ei tulisi määrätä mistään ennakkopoikkeuksista sen soveltamisalasta lukuun ottamatta audiovisuaalialan palvelujen sekä julkista valtaa käytettäessä tarjottujen palvelujen ja suoritettujen toimien poissulkemista. Neuvotteluilla olisi pyrittävä palvelukaupan ja suorien ulkomaisten investointien asteittaiseen ja vastavuoroiseen vapauttamiseen poistamalla markkinoille pääsyn rajoitukset ja kansallinen kohtelu niin, että osapuolet ylittävät WTO-sitoumuksensa ja -tarjouksensa, joita ne tekivät palvelukauppasopimuksesta neuvoteltaessa. Sopimukseen pitäisi sisältyä suoriin ulkomaisiin investointeihin liittyviä suoritevaatimuksia koskevia sääntöjä.

               Sopimuksessa olisi lisäksi oltava sääntelyjärjestelyjä. Siksi neuvotteluiden olisi katettava muun muassa seuraavat seikat:

               ·avoimuutta ja vastavuoroista tunnustamista koskevat määräykset;

               ·kansallista sääntelyä koskevat monialaiset määräykset, kuten lupiin, pätevyysvaatimuksiin ja menettelyihin sovellettavat puolueettomuuden ja menettelyjen asianmukaisuuden takaavat määräykset;

               ·erityisaloja, kuten televiestintäpalveluja, rahoituspalveluja, jakelupalveluja sekä kansainvälisiä meriliikennepalveluja, koskevat määräykset.

               Koska kauppa digitalisoituu yhä enenevässä määrin, neuvottelujen tuloksena olisi oltava sääntöjä, jotka kattavat sähköisen kaupankäynnin ja rajatylittävät tietovirrat, sähköiset luottamus- ja todentamispalvelut sekä ei-toivotun suoramarkkinointiviestinnän, ja niissä olisi puututtava perustelemattomien datan sijaintia koskevien vaatimusten ongelmaan ilman, että neuvotellaan henkilötietosuojaa koskevista EU:n säännöistä tai heikennetään niitä

               Sopimukseen voi sisältyä luonnollisten henkilöiden saapumista ja oleskelua liiketoimintaa varten koskevia menettelyihin liittyviä sitoumuksia osapuolten neljännessä toimitusmuodossa (mode 4) antamien sitoumusten mukaisesti. Sopimuksen ei kuitenkaan pitäisi millään tavalla estää osapuolia soveltamasta maahantuloa ja oleskelua koskevia kansallisia lakejaan, määräyksiään ja vaatimuksiaan edellyttäen, että ne eivät niitä soveltaessaan mitätöi tai heikennä sopimuksesta koituvaa hyötyä. EU:n nykyisiä työehtoja ja työntekijöiden oikeuksia koskevia lakeja, asetuksia ja muita määräyksiä olisi sovellettava edelleen.

               Sopimuksessa olisi vahvistettava oikeus säännellä taloudellista toimintaa yleisen edun mukaisesti sellaisten lainmukaisten julkisten tavoitteiden toteuttamiseksi kuten kansanterveyden suojaaminen ja edistäminen, sosiaalipalvelut, yleinen koulutus, turvallisuus, ympäristö, julkisen moraalin suoja, kuluttajansuoja ja sosiaaliturva, yksityisyydensuoja ja tietosuoja sekä kulttuurisen monimuotoisuuden edistäminen ja suojelu. EU:n julkisten palvelujen korkea taso olisi säilytettävä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) ja etenkin yleistä etua koskevista palveluista tehdyn pöytäkirjan N:o 26 mukaisesti ja ottaen huomioon EU:n muun muassa GATS-sopimuksessa tekemät varaumat tällä alalla.

               Pääoman liikkeet ja maksut

               Sopimuksella olisi pyrittävä poistamaan sopimuksen perusteella vapautettuihin transaktioihin liittyvien juoksevien maksujen ja pääoman liikkeiden rajoitukset, ja siihen pitäisi sisältyä standstill-lauseke. Siihen pitäisi sisältyä suojalausekemääräyksiä ja poikkeusmääräyksiä (esimerkiksi  EU:n talous- ja rahaliittoa sekä maksutasetta koskien), joiden olisi oltava pääoman vapaata liikkuvuutta koskevien SEUT-sopimuksen määräysten mukaisia.

               Teollis- ja tekijänoikeudet

               Sopimuksen olisi perustuttava teollis- ja tekijänoikeuksien kauppaan liittyvistä näkökohdista tehtyyn sopimukseen (TRIPS) ja täydennettävä sitä tarkoituksena varmistaa riittävä ja tehokas teollis- ja tekijänoikeuksien suojelun ja noudattamisen taso.

               Teollis- ja tekijänoikeuksia käsittelevän luvun olisi katettava sellaiset seikat kuten tekijänoikeus ja lähioikeudet, tavaramerkit, mallit, patentit, kasvinjalostajanoikeudet, julkistamattomat tiedot kauppasalaisuudet mukaan luettuina, maantieteelliset merkinnät sekä tehostettu täytäntöönpano.  Sopimuksella pitäisi pyrkiä tehostamaan teollis- ja tekijänoikeuksien täytäntöönpanoa myös digitaalisessa ympäristössä ja rajoilla (myös viennissä).

               Sopimuksella pitäisi luoda asianmukaisia yhteistyömekanismeja osapuolten välille tukemaan teollis- ja tekijänoikeuksia koskevan luvun täytäntöönpanoa samoin kuin henkistä omaisuutta koskevaa säännöllistä vuoropuhelua molempien osapuolten lainsäädännöllistä edistymistä koskevan tiedon vaihtamiseksi sekä täytäntöönpanoa ja kuulemista suhteessa kolmansiin maihin koskevaa tietojen vaihtoa.

               Maantieteelliset merkinnät

               Sopimuksessa olisi määrättävä suorasta suojasta sopimalla maantieteellisten merkintöjen luettelosta (viinit, väkevät juomat, maataloustuotteet ja elintarvikkeet). Tällaisen suojan tason olisi oltava korkea, ja sen olisi perustuttava TRIPS-sopimuksen 23 artiklaan. Siihen pitäisi sisältyä aikaisempien vilpittömässä mielessä käytössä olleiden tavaramerkkien ottaminen käsiteltäväksi,  niiden tehostettu täytäntöönpano ja samanaikainen esiintyminen, suoja myöhempää geneerisyyttä vastaan ja mahdollisuus lisätä luetteloon uusia maantieteellisiä merkintöjä. Sopimuksessa olisi käsiteltävä yksittäisiä aikaisempia oikeuksia koskevia seikkoja, jotka liittyvät esimerkiksi kasvilajikkeisiin, tavaramerkkeihin, rinnakkais- tai muihin laillisiin aikaisempiin käyttöihin.  Lisäksi neuvotteluihin kuuluu järjestelyjä maantieteellisten merkintöjen suojaamiseksi kolmansien maiden markkinoilla.

               Neuvotteluissa olisi selvitettävä sopimuksen ja nykyisen EU:n ja Australian välisen viinisopimuksen välinen suhde.

               Julkiset hankinnat

               Sopimuksella olisi pyrittävä saavuttamaan kattava ja nykyistä parempi pääsy julkisten hankintojen markkinoille niin, että otetaan huomioon Australian edistyminen WTO:n julkisia hankintoja koskevaan sopimukseen (GPA) liittymisessä. Tähän pitäisi sisältyä kattavat ja molempien osapuolien hyväksyttävissä olevat sopimuksen piiriin kuuluvat hankinnat kaikilla hallinnon tasoilla, valtion omistamissa yrityksissä ja erityis- tai yksinoikeudet omaavissa yrityksissä sekä  tavaroiden, palvelujen ja julkisten töiden hankinnat. Tällä tavoin osapuolet tunnustavat vastavuoroisesti hankintaympäristöjensä erityispiirteet ja herkkyydet. Olisi myös harkittava, pitäisikö sopimuksen kattaa sitoumukset julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuteen / käyttöoikeuksiin alaa koskevan lainsäädännön mukaisesti. Osapuolet tunnustavat kansallisen kohtelun periaatteen tärkeyden tarkoituksena taata vähintään yhtä suotuisa kohtelu kuin omalle alueelle sijoittuneille toimittajille ja palveluntarjoajille.

               Menettelyihin liittyvien sitoumusten olisi perustuttava WTO:n julkisia hankintoja koskevan sopimuksen mukaisesti laadittuihin sääntöihin, menettelyihin ja vaatimuksiin.  Sitoumuksilla olisi varmistettava etenkin menettelyjen asianmukaisuus (johon kuuluu muun muassa tehokkaat tarkistusmekanismit) sekä sopimuksen piiriin kuuluvien hankintojen avoimuus. Olisi harkittava avoimuutta koskevia määräyksiä, joiden tarkoitus on selventää hankintasääntöjä ja avoinna olevista tarjouskilpailuista tiedottamista yritysten tiedonsaannin helpottamiseksi.

               Kauppa ja kilpailu

               Sopimukseen pitäisi sisältyä kilpailua koskevia määräyksiä, joissa käsitellään kilpailusääntöjä ja niiden täytäntöönpanoa.

               Sopimuksen olisi sisällettävä tukia koskevia määräyksiä. Siinä olisi myös käsiteltävä valtion omistamia yrityksiä, nimettyjä monopoleja sekä yrityksiä, joille on myönnetty erityisoikeuksia tai etuoikeuksia.

               Pienet ja keskisuuret yritykset

               Sopimukseen pitäisi sisältyä erityinen pk-yrityksiä käsittelevä luku. Sopimuksella olisi tuettava pk-yrityksiä kaikkien sopimuksen tarjoamien kauppamahdollisuuksien hyödyntämisessä muun muassa markkinoille pääsyn vaatimuksia koskevien tiedonjakojärjestelyjen ja asianmukaisten institutionaalisten järjestelyjen avulla.

               Kauppa ja kestävä kehitys

               Sopimuksessa pitäisi olla kaupan työvoima- ja ympäristönäkökohtia koskevia määräyksiä sekä kaupan ja suorien ulkomaisten investointien näkökulmasta merkityksellistä kestävää kehitystä koskevia määräyksiä. Siihen pitäisi sisältyä määräyksiä, joilla edistetään kansainvälisellä tasolla sovittujen periaatteiden ja sääntöjen noudattamista ja niiden tehokasta täytäntöönpanoa. Tällaisia ovat muun muassa Kansainvälisen työjärjestön (ILO) keskeiset työelämän normit ja yleissopimukset sekä muun muassa ilmastonmuutokseen liittyvät monenväliset ympäristösopimukset.

               Sopimuksessa olisi vahvistettava osapuolten oikeus säännellä työvoima- ja ympäristökysymyksissä sisäisten sitoumustensa mukaisesti  niiden pyrkiessä korkeatasoiseen suojeluun. Siihen pitäisi sisältyä määräyksiä työvoiman ja ympäristön suojelun tasosta, jota ei saa alittaa kaupan ja suorien ulkomaisten investointien kannustamiseksi. Tähän pitäisi sisältyä sitoumus, jonka mukaan kansallisesta työvoima- tai ympäristönsuojelulainsäädännöstä ei saisi poiketa tai sitä ei saisi jättää panematta täyteen.

               Sopimuksella olisi edistettävä kaupan ja suorien ulkomaisten investointien nykyistä suurempaa myötävaikutusta kestävään kehitykseen. Näin ollen sopimuksella olisi pyrittävä muun muassa helpottamaan ympäristö- ja ilmastoystävällisten tuotteiden ja palvelujen kauppaa, edistettävä vapaaehtoisia kestävyyden takaavia järjestelmiä sekä yritysten yhteiskuntavastuuta ottaen huomioon kansainvälisesti tunnustetut välineet.

               Sopimuksen pitäisi niin ikään sisältää sitoumuksia laillisesti saatujen ja kestävästi hoidettujen luonnonvarojen kaupan edistämiseksi etenkin luonnon monimuotoisuuteen, luonnonvaraiseen eläimistöön, metsätaloustuotteisiin ja kalastukseen liittyen, sekä katettava asiaankuuluvat kansainväliset välineet ja käytännöt. Siinä olisi myös edistettävä vähäpäästöistä ja ilmastonmuutokseen sopeutuvaa kehitystä suosivaa kauppaa.

               Sopimuksessa olisi oltava asianmukaisia määräyksiä edellä mainittujen määräysten tehokkaan täytäntöönpanon ja seuraamisen varmistamiseksi. Siinä olisi määrättävä niin ikään menettelyistä osapuolten välisten riitojen ratkaisemiseksi sekä kansalaisyhteiskunnan osallistumisesta.

               Energia ja raaka-aineet

               Sopimuksessa pitäisi olla määräyksiä, joissa käsitellään energian ja raaka-aineiden kauppaan ja suoriin ulkomaisiin investointeihin liittyviin näkökohtia. Sopimuksella olisi pyrittävä takaamaan avoin, läpinäkyvä, syrjimätön ja ennustettava liiketoimintaympäristö sekä pyrittävä rajoittamaan kilpailunvastaisia käytäntöjä. Sopimukseen pitäisi myös sisältyä sääntöjä, joilla tuetaan ja edistetään entisestään kauppaa ja suoria ulkomaisia investointeja uusiutuvien energialähteiden alalla. Sopimuksen olisi myös tehostettava yhteistyötä yllä mainituilla aloilla.

               Määräysten avoimuus

               Sopimukseen pitäisi sisältyä määräyksiä

               ·syrjimättömällä tavalla tapahtuvasta julkaisemisesta, soveltamisalaltaan yleisten toimenpide-ehdotusten julkiseksi saattaminen mukaan luettuna, soveltamisalaltaan yleisiin toimenpide-ehdotuksiin kohdistuvat kommentit mahdollistavan kohtuullisen ajan kuluessa.

               ·tiedusteluista ja yhteyspisteistä sekä mekanismeista, joiden avulla voidaan vastata ehdotettuja tai voimassaolevia toimia koskeviin osapuolten tiedusteluihin.

               ·hallinnollisista menettelyistä, jotka perustuvat lakiin, joka takaa, että soveltamisalaltaan yleisiä toimenpiteitä koskeva tieto saatetaan asianomaisten henkilöiden saataville ja että henkilöille, joita menettely koskee, annetaan kohtuullinen mahdollisuus esittää näkemyksiään ennen lopullista hallinnollista toimenpidettä, ja jotka ovat kyseisen lain mukaisia.

               ·asiamukaisista mahdollisuuksista saattaa hallinnollinen toimi uudelleentarkasteltavaksi tai hakea siihen muutosta sopimuksen kattamilla aloilla.

               ·korkeatasoisen säätelyn ja hyvän hallintokäytännön edistämisestä.

               Sääntely-yhteistyö

               Sopimukseen pitäisi sisältyä sääntelyn yhdenmukaisuuteen ja avoimuuteen liittyviä monialaisia kysymyksiä tehokkaiden, kustannustehokkaiden ja paremmin yhteensopivien säännösten kehittämiseksi ja täytäntöön panemiseksi tarkoituksena helpottaa kauppaa. Sopimukseen pitäisi sisältyä määräyksiä tietojenvaihdon edistämisestä, hyvän sääntelykäytännön tehostetusta käytöstä sekä tehostetusta sääntely-yhteistyöstä.

               Tältä osin olisi tarkasteltava mahdollisuutta sisällyttää sopimukseen määräyksiä sääntely-yhteistyöstä tietyillä erityisaloilla, jotka eivät kuulu nykyisten puitteiden piiriin, ja mekanismeja, joilla voidaan poistaa mahdollisia esteitä sääntely-yhteistyön avulla.

               Hallinnolliset ja loppumääräykset

               Sopimuksen ja puitesopimuksen välille olisi luotava selkeät oikeudelliset ja institutionaaliset yhteydet. Tämän pitäisi varmistaa ulkoinen johdonmukaisuus erityisesti määräysten olemassaolon, soveltamisen, soveltamisen keskeyttämisen ja purkamisen osalta.

               Sopimuksella olisi perustettava erityinen koordinointielin seuraamaan sopimuksen täytäntöönpanoa. Tarpeen mukaan voidaan perustaa erityisaloilla toimivia komiteoita tai työryhmiä, jotka toimisivat koordinointielimen puitteissa.

               Riitojenratkaisu ja sovittelu

               Sopimukseen pitäisi sisältyä tehokas, sitova ja nopeutettu riitojenratkaisujärjestelmä erityisesti paneelin kokoonpanon ja paneelimenettelyn osalta. Riitojenratkaisujärjestelmän olisi oltava läpinäkyvä, avoin ja innovatiivinen. Siihen pitäisi sisältyä joustavaa ja nopeaa sovittelujärjestelmää koskevia määräyksiä.

               Yleiset poikkeukset

               Sopimukseen tulisi sisältyä sopimuksen asianomaisiin kohtiin sovellettavia yleisiä poikkeuksia, jotka liittyvä muun muassa turvallisuuteen, maksu-taseeseen, toiminnan vakauden valvontaan ja verotukseen.

               Todistusvoimaiset kielet

               Sopimuksen, jonka pitäisi olla yhtä todistusvoimainen kaikilla EU:n virallisilla kielillä, olisi sisällettävä asiaa koskeva kielilauseke.

               Muut asiat

               Sopimuksessa olisi tunnustettava kuluttajansuoja-asioiden tärkeys, ja sen olisi tuettava tehokasta kuluttajansuojaa, myös digitaalisessa ympäristössä.

               Sopimukseen voi sisältyä muita  kauppa- ja taloussuhteeseen liittyviä määräyksiä, jos neuvottelujen kuluessa käy ilmi tämän olevan kummankin osapuolen edun mukaista. Määräykset edellyttävät komission suorittamaa analyysia ja kauppapoliittisen komitean ennakkokuulemista, ja niiden on oltava EU:n perussopimusten mukaisia.

                     (1)

                  http://eur-lex.europa.eu/legal-content/FI/TXT/?uri=CELEX:52016JC0051