title: Euroopan keskuspankin suositus, annettu 26 päivänä huhtikuuta 2013 , Euroopan unionin neuvostolle Suomen Pankin ulkopuolisista tilintarkastajista (EKP/2013/12)

text:
               3.5.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 126/1

         EUROOPAN KESKUSPANKIN SUOSITUS,
   annettu 26 päivänä huhtikuuta 2013,
   Euroopan unionin neuvostolle Suomen Pankin ulkopuolisista tilintarkastajista
   (EKP/2013/12)
   2013/C 126/01
   EUROOPAN KESKUSPANKIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännön ja erityisesti sen 27.1 artiklan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Euroopan keskuspankin (EKP) neuvoston suosittelemat ja Euroopan unionin neuvoston hyväksymät riippumattomat ulkopuoliset tilintarkastajat tarkastavat Euroopan keskuspankin ja sellaisten kansallisten keskuspankkien tilit, joiden rahayksikkö on euro.

               (2)

               Suomen Pankin nykyisten ulkopuolisten tilintarkastajien toimikausi päättyi tilikauden 2012 tilintarkastuksen jälkeen. Sen vuoksi on tarpeen nimittää uudet ulkopuoliset tilintarkastajat tilikaudesta 2013.

               (3)

               Suomen Pankki on valinnut PriceWaterhouseCoopers Oy:n ulkopuolisiksi tilintarkastajikseen tilikausiksi 2013–2019,

         SUOSITTELEE:
   PricewaterhouseCoopers Oy:n nimittämistä Suomen Pankin ulkopuolisiksi tilintarkastajiksi tilikausiksi 2013–2019.

      Tehty Frankfurt am Mainissa 26 päivänä huhtikuuta 2013.

            EKP:n puheenjohtaja

         Mario DRAGHI


title: 2014/661/EU: Komission suositus, annettu 10 päivänä syyskuuta 2014 , 2- ja 3-monoklooripropaani-1,2-dioli (2- ja 3-MCPD), 2- ja 3-MCPD-rasvahappoestereiden ja glysidyylirasvahappoestereiden esiintymisen seurannasta elintarvikkeissa  ETA:n kannalta merkityksellinen teksti

text:
               12.9.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 271/93

         KOMISSION SUOSITUS,
   annettu 10 päivänä syyskuuta 2014,
   2- ja 3-monoklooripropaani-1,2-dioli (2- ja 3-MCPD), 2- ja 3-MCPD-rasvahappoestereiden ja glysidyylirasvahappoestereiden esiintymisen seurannasta elintarvikkeissa
   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

      (2014/661/EU)

   EUROOPAN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 292 artiklan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               3-monoklooripropaani-1,2-dioli (3-MCPD) on elintarvikkeiden jalostuksessa syntyvä vierasaine, joka on luokiteltu mahdollisesti ihmisille syöpää aiheuttavaksi aineeksi ja jonka siedettäväksi päiväsaanniksi (TDI) on vahvistettu 2 μg painokiloa kohti (1). Hydrolysoitua kasviproteiinia (HVP) ja soijakastiketta varten on komission asetuksella (EY) N:o 1881/2006 (2) vahvistettu enimmäismäärä 20 μg/kg nestemäiselle valmisteelle, joka sisältää 40 prosenttia kuiva-ainetta, mikä vastaa 50 μg/kg enimmäismäärää kuiva-aineessa.

               (2)

               2- ja 3-monoklooripropaani-1,2-diolin (MCPD) esterit ja glysidyyliesterit ovat merkittäviä elintarvikkeina tai elintarvikkeiden ainesosina käytettävien jalostettujen ruokaöljyjen vierasaineita. Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen, jäljempänä ’EFSA’, elintarvikeketjun vierasaineita käsittelevä lautakunta (CONTAM) arvioi, että 100 prosenttia 3-MCPD:stä vapautuu estereistään ihmisen sisällä (3).

               (3)

               Glysidyylirasvahappoesterit (GE) ovat ruokaöljyn jalostusprosessin hajunpoistovaiheessa sivutuotteena syntyviä vierasaineita. Glysidyylirasvahappoestereiden toksikologista merkitystä ei ole vielä täysin selvitetty. Glysidoli itse on luokiteltu todennäköisesti syöpää ihmisissä aiheuttavaksi. Uusimmat tieteelliset tutkimukset osoittavat, että (lähes) kaikki glysidoli vapautuu rasvahappoestereistä ihmisen ruoansulatuskanavassa.

               (4)

               Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen julkaisi 20 päivänä syyskuuta 2013 tieteellisen raportin (4) 3-monoklooripropaani-1,2-diolin (3-MCPD) esiintymisestä elintarvikkeissa Euroopassa vuosina 2009–2011 sekä alustavista altistusarvioista.

               (5)

               Tarvitaan lisää tietoja MCPD-rasvahappoesterien ja glysidyylirasvahappoestereiden esiintymisestä, jotta altistumista voidaan arvioida tarkemmin.

               (6)

               Sen vuoksi on aiheellista suositella, että MCPD:n, MCPD-esterien ja glysidyyliesterien esiintymistä kasviöljyissä ja -rasvoissa, niistä johdetuissa elintarvikkeissa ja kasviöljyjä ja -rasvoja sisältävissä elintarvikkeissa seurataan,

         ON ANTANUT TÄMÄN SUOSITUKSEN:

               1.

               Jäsenvaltioiden olisi rehu- ja elintarvikealan toimijoiden aktiivisella myötävaikutuksella seurattava 2- ja 3-MCPD:n, 2- ja 3-MCPD-rasvahappoesterien ja glysidyylirasvahappoesterien esiintymistä elintarvikkeissa, ja erityisesti seuraavissa:

                           a)

                           kasviöljyt ja -rasvat ja niistä johdetut tuotteet kuten margariini ja sen kaltaiset tuotteet,

                           b)

                           Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2009/39/EY (5) määritellyt erityisravinnoksi tarkoitetut elintarvikkeet, jotka on tarkoitettu imeväisille ja pikkulapsille, mukaan luettuina komission direktiivissä 2006/141/EY (6) määritellyt äidinmaidonkorvikkeet ja vieroitusvalmisteet ja imeväisille tarkoitetut komission direktiivissä 1999/21/EY (7) määritellyt ruokavaliovalmisteet erityisiin lääkinnällisiin tarkoituksiin.

                           c)

                           konditoriatuotteet, leipä ja sämpylät,

                           d)

                           säilykeliha (savustettu) ja säilykekala (savustettu),

                           e)

                           peruna- tai viljapohjaiset välipalat, muut paistettuihin perunoihin pohjautuvat tuotteet,

                           f)

                           kasviöljyjä sisältävät elintarvikkeet ja kasviöljyillä valmistetut/tuotetut elintarvikkeet.

                     On tiedossa, että 2- ja 3-MCPD:n, 2- ja 3-MCPD-rasvahappoesterien ja glysidyylirasvahappoesterien analysoiminen b–f alakohdassa mainituissa elintarvikkeissa on erittäin vaikeaa, eikä saatavilla vielä ole laboratorioiden välisessä vertailussa validoituja määritysmenetelmiä. Siksi b–f kohdassa mainittujen elintarvikkeiden analysoinnissa olisi oltava erityisen tarkkana, jotta varmistetaan saatujen tietojen luotettavuus.
               Sen vuoksi jäsenvaltiot, jotka aikovat analysoida 2- ja 3-MCPD:n, 2- ja 3-MCPD-rasvahappoesterien ja glysidyylirasvahappoesterien esiintymistä b–f kohdassa mainituissa elintarvikkeissa, voivat tarpeen vaatiessa ja soveltuvissa tapauksissa pyytää teknistä apua komission yhteiseen tutkimuskeskuksen kuuluvan Vertailumateriaalien ja mittausten tutkimuslaitoksen (IRMM) Standards for Food Bioscience -yksiköltä.

               2.

               Jäsenvaltioiden olisi noudatettava komission asetuksen (EY) N:o 333/2007 (8) liitteessä olevassa B osassa vahvistettuja näytteenottomenetelmiä sen varmistamiseksi, että näytteet ovat tutkittavan erän suhteen edustavia.

               3.

               Estereihin sitoutuneen MCPD:n ja glysidolin määrittämiseksi on suositeltavaa käyttää American Oil Chemists' Societyn standardimenetelmiä. Nämä menetelmät ovat kaasukromatografi-massaspektrometrimenetelmiä (GC-MS), jotka on vahvistettu kasviöljyjä ja -rasvoja koskevassa laboratorioiden välisessä vertailussa ja saatavilla osoitteessa www.aocs.org.
               Ruokaöljyjen rasvahappoestereihin sitoutuneen MCPD:n ja glysidolin määritysraja (LOQ) ei saisi olla suurempi kuin 100 μg/kg. Yli 10 prosenttia rasvaa sisältävien muiden elintarvikkeiden osalta määritysraja ei mielellään saisi olla korkeampi suhteutettuna elintarvikkeen rasvapitoisuuteen, eli 20 prosenttia rasvaa sisältävien elintarvikkeiden MCPD- ja glysidolirasvahappoestereiden analysoinnissa määritysraja ei saisi olla suurempi kuin 20 μg/kg kokonaispainon perusteella. Alle 10 prosenttia rasvaa sisältävien elintarvikkeiden osalta määritysraja ei saisi olla suurempi kuin 10 μg/kg kokonaispainon perusteella.

               4.

               Laboratorioiden olisi käytettävä laadunvalvontamenettelyjä, jotta vältetään glysidyyliesterien muuntuminen MCPD-estereiksi ja päinvastoin analyysin aikana. Lisäksi mittaussuureen yksiselitteinen määritelmä ja erillinen raportointi ovat tarpeen 2- ja 3-MCPD-rasvahappoesterien analysoidussa matriisissa esiintyvän vapaan 2- ja 3-MCPD:n osalta, koska molemmat mitataan 3-MCPD:nä. Seuraavat mittaussuureet olisi ilmoitettava erikseen:

                           —

                           2-MCPD

                           —

                           3-MCPD

                           —

                           2-MCPD:n esterit

                           —

                           3-MCPD:n esterit

                           —

                           glysidyyliesterit.

                     Toistaiseksi ei ole näyttöä vapaan glysidolin esiintymisestä 1 kohdassa tarkoitetuissa elintarvikkeissa. Jos vapaata glysidolia kuitenkin analysoidaan, siitä on raportoitava erikseen.

               5.

               Jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että analyysien tulokset toimitetaan säännöllisesti (kuuden kuukauden välein) EFSA:lle EFSA:n tietojen esitysmuodossa, joka on elintarvikkeiden ja rehujen osalta käytettävää näytteen standardikuvausta (SSD) koskevissa EFSA:n ohjeissa (9) esitettyjen vaatimusten ja EFSA:n erityisten raportointivaatimusten mukainen.
               Saataville tullaan asettamaan yksinkertaistettu malli, jossa on vähemmän pakollisia täytettäviä kenttiä, jotta varmistetaan, että mahdollisimman paljon hyödyllisiä saatavissa olevia seurantatietoja toimitetaan.

               6.

               Tämän suosituksen yhdenmukaisen soveltamisen ja tulosten vertailtavuuden varmistamiseksi tullaan laatimaan ohjeet.

      Tehty Brysselissä 10 päivänä syyskuuta 2014.

            Komission puolesta

         Tonio BORG

            Komission jäsen

      (1)  Elintarvikealan tiedekomitean vuonna 1994 3-monoklooripropaani-1,2-diolista (3-MCPD) antaman lausunnon ajantasaistava lausunto (annettu 30 päivänä toukokuuta 2001). http://ec.europa.eu/food/fs/sc/scf/out91_en.pdf

      (2)  Komission asetus (EY) N:o 1881/2006, annettu 19 päivänä joulukuuta 2006, tiettyjen elintarvikkeissa olevien vierasaineiden enimmäismäärien vahvistamisesta (EUVL L 364, 20.12.2006, s. 5).

      (3)  Elintarvikeketjun vierasaineita käsittelevän lautakunnan (CONTAM) Euroopan komission pyynnöstä antama lausunto 3-MCPD:n estereistä: http://www.efsa.europa.eu/en/efsajournal/doc/1048.pdf.

      (4)  European Food Safety Authority, 2013 Analysis of occurrence of 3-monochloropropane-1,2-diol (3-MCPD) in food in Europe in the years 2009–2011 and preliminary exposure assessment. EFSA Journal 2013;11(9):3381, 45 pp. doi:10.2903/j.efsa.2013.3381 Saatavilla verkossa osoitteessa: www.efsa.europa.eu/efsajournal

      (5)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/39/EY, annettu 6 päivänä toukokuuta 2009, erityisravinnoksi tarkoitetuista elintarvikkeista (EUVL L 124, 20.5.2009, s. 21).

      (6)  Komission direktiivi 2006/141/EY, annettu 22 päivänä joulukuuta 2006, äidinmaidonkorvikkeista ja vieroitusvalmisteista ja direktiivin 1999/21/EY muuttamisesta (EUVL L 401, 30.12.2006, s. 1).

      (7)  Komission direktiivi 1999/21/EY, annettu 25 päivänä maaliskuuta 1999, ruokavaliovalmisteista erityisiin lääkinnällisiin tarkoituksiin(EYVL L 91, 7.4.1999, s. 29).

      (8)  Komission asetus (EY) N:o 333/2007, annettu 28 päivänä maaliskuuta 2007, näytteenotto- ja määritysmenetelmistä elintarvikkeiden lyijy-, kadmium-, elohopea-, epäorgaanisen tinan, 3-MCPD:n ja polysyklisten aromaattisten hiilivetyjen pitoisuuksien virallista tarkastusta varten (EUVL L 88, 29.3.2007, s. 29).

      (9)  http://www.efsa.europa.eu/en/datex/datexsubmitdata.htm


title: Neuvoston suositus, annettu 11 päivänä heinäkuuta 2017, Liettuan vuoden 2017 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Liettuan vuoden 2017 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto

text:
               9.8.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 261/62

         NEUVOSTON SUOSITUS,
   annettu 11 päivänä heinäkuuta 2017,
   Liettuan vuoden 2017 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Liettuan vuoden 2017 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto
   (2017/C 261/14)
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,
   ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 (1) ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan,
   ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,
   ottaa huomioon Euroopan parlamentin päätöslauselmat,
   ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
   ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,
   ottaa huomioon talous- ja rahoituskomitean lausunnon,
   ottaa huomioon sosiaalisen suojelun komitean lausunnon,
   ottaa huomioon talouspoliittisen komitean lausunnon,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Komissio hyväksyi 16 päivänä marraskuuta 2016 vuotuisen kasvuselvityksen, mikä aloitti vuoden 2017 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson. Eurooppa-neuvosto vahvisti vuotuisen kasvuselvityksen ensisijaiset tavoitteet 9 ja 10 päivänä maaliskuuta 2017. Komissio hyväksyi 16 päivänä marraskuuta 2016 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011 (2) perusteella varoitusmekanismia koskevan kertomuksen, jossa se katsoi, että Liettua ei kuulu niihin jäsenvaltioihin, joista laadittaisiin perusteellinen tarkastelu. Samana päivänä komissio hyväksyi myös suosituksen neuvoston suositukseksi euroalueen talouspolitiikasta. Eurooppa-neuvosto vahvisti suosituksen 9 ja 10 päivänä maaliskuuta 2017. Neuvosto hyväksyi 21 päivänä maaliskuuta 2017 suosituksen euroalueen talouspolitiikasta, jäljempänä ”euroalueen suositus” (3).

               (2)

               Koska Liettua kuuluu jäsenvaltioihin, joiden rahayksikkö on euro, ja koska taloudet ovat talous- ja rahaliitossa vahvasti yhteydessä toisiinsa, Liettuan olisi varmistettava, että jäljempänä esitettävästä suosituksesta 2 ilmenevä euroalueen suositus pannaan täytäntöön täysimääräisesti ja oikea-aikaisesti.

               (3)

               Liettuaa koskeva vuoden 2017 maaraportti julkaistiin 22 päivänä helmikuuta 2017. Siinä arvioitiin Liettuan edistymistä neuvoston 12 päivänä heinäkuuta 2016 hyväksymien maakohtaisten suositusten noudattamisessa, aiempina vuosina annettujen maakohtaisten suositusten noudattamisessa ja kansallisten Eurooppa 2020 -tavoitteidensa saavuttamisessa.

               (4)

               Liettua toimitti vuoden 2017 kansallisen uudistusohjelmansa 27 päivänä huhtikuuta 2017 ja vuoden 2017 vakausohjelmansa 28 päivänä huhtikuuta 2017. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon.

               (5)

               Kauden 2014–2020 Euroopan rakenne- ja investointirahastojen (ERI-rahastot) ohjelmasuunnittelussa on otettu huomioon asiaankuuluvat maakohtaiset suositukset. Kuten Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1303/2013 (4) 23 artiklassa säädetään, komissio voi pyytää jäsenvaltiota tarkastelemaan uudelleen kumppanuussopimustaan ja asiaankuuluvia ohjelmiaan ja esittämään niihin muutoksia, kun tämä on tarpeen asiaankuuluvien neuvoston suositusten täytäntöönpanon tukemiseksi. Komissio on antanut tarkempaa tietoa kyseisen säännöksen hyödyntämisestä ohjeissa sellaisten toimenpiteiden soveltamiselle, joilla ERI-rahastojen vaikuttavuus kytketään talouden tehokkaaseen ohjaukseen ja hallintaan.

               (6)

               Liettuaan sovelletaan vakaus- ja kasvusopimuksen ennaltaehkäisevää osiota. Hallitus suunnittelee vuoden 2017 vakausohjelmassaan julkisen talouden rahoitusaseman parantamista 0,4 prosentin alijäämästä suhteessa BKT:hen vuonna 2017 1,3 prosentin ylijäämään suhteessa BKT:hen vuonna 2020. Julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteessa, joka on 1 prosentin rakenteellinen alijäämä suhteessa BKT:hen, pysytään suunnitelman mukaan selvästi koko ohjelmakauden ajan. Sallittuun sopeutusuraan sisältyy eläkejärjestelmän systeeminen uudistaminen vuodesta 2016 alkaen. Vuonna 2017 siinä otetaan huomioon työmarkkinoiden ja eläkejärjestelmän suuret rakenteelliset lisäuudistukset. Vuoden 2017 vakausohjelman mukaan julkisen talouden velan odotetaan supistuvan 40,2 prosentista suhteessa BKT:hen vuonna 2016 33,8 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2020. Näiden julkisen talouden kehitysarvioiden perustana oleva makrotalouden skenaario on uskottava. Toimenpiteitä, joita tarvitaan tukemaan suunniteltujen ylijäämätavoitteiden saavuttamista vuodesta 2018 eteenpäin, ei kuitenkaan ole vielä riittävästi täsmennetty.

               (7)

               Vuoden 2017 vakausohjelmassaan Liettua pyysi saada käyttää ennaltaehkäisevään osioon sisältyvää tilapäistä 0,5 prosentin poikkeamista suhteessa BKT:hen Ecofin-neuvoston helmikuussa 2016 hyväksymän ”Vakaus- ja kasvusopimukseen sisältyvää joustoa koskevan yhteisesti sovitun kannan” mukaisesti, koska se aikoi toteuttaa sellaisia suuria rakenneuudistuksia, joilla on positiivinen vaikutus julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyteen. Tämä koskee erityisesti eläkejärjestelmän kestävyyden lisäämistä tiukentamalla indeksointia ja lisäämällä eläkkeeseen oikeuttavan työssäoloajan pituutta asteittain. Näissä uudistuksissa ei kuitenkaan kytketä automaattisesti eläkeikää elinajanodotteeseen. Lisäksi uudistuksissa nykyaikaistetaan työelämän suhteita ottamalla käyttöön uudenlaisia työsopimuksia, lyhyempiä irtisanomisaikoja, alhaisempia irtisanomiskorvauksia ja joustavampia työaikoja. Uudistukset myös parantavat työttömyys- ja sosiaaliturvaetuuksien kattavuutta ja riittävyyttä, laajentavat aktiivisen työvoimapolitiikan vaikutusalaa ja vähentävät laittoman ja vakuuttamattoman työnteon määrää. Viranomaiset arvioivat, että uudistukset vaikuttavat myönteisesti julkisen talouden kestävyyteen, sillä ne saavat pitkällä aikavälillä aikaan jopa 3,8 prosentin vuotuiset säästöt eläkemenoissa suhteessa BKT:hen. Uudistusten työmarkkinoita koskeva osuus puolestaan voi nostaa työllisten vuotuista määrää jopa 10 prosenttia, mikä vaikuttaa pitkälti uskottavalta oletukselta. Jos tämä uudistus pannaan kokonaisuudessaan nopeasti täytäntöön, sillä on myönteinen vaikutus julkisen talouden kestävyyteen. Liettuan voidaan näin ollen tällä hetkellä katsoa täyttävän pyydetyn tilapäisen poikkeamisen edellytykset vuonna 2017, kunhan se toteuttaa sovitut uudistukset asianmukaisella tavalla, mitä seurataan talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson puitteissa. Ottaen kuitenkin huomioon, että vähimmäisvertailuarvoa (rakenteellinen alijäämä 1,5 prosenttia suhteessa BKT:hen) on edelleen noudatettava ja että aiemmin on myönnetty poikkeama eläkejärjestelmän systeemisen uudistuksen perusteella (0,1 prosenttia suhteessa BKT:hen), Liettuan voidaan tällä hetkellä katsoa täyttävän edellytykset tilapäiseen lisäpoikkeamaan, joka on 0,4 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2017, eli hieman vähemmän kuin pyydetty 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen.

               (8)

               Neuvosto suositti 12 päivänä heinäkuuta 2016 vuoden 2017 osalta, että Liettua varmistaa, että poikkeaminen julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteesta rajoitetaan eläkejärjestelmän systeemiseen uudistamiseen liittyvään sallittuun määrään (5). Kun otetaan huomioon eläkejärjestelmän uudistukseen liittyvä poikkeama, joka myönnettiin vuodelle 2016, ja rakenneuudistusten täytäntöönpanoon liittyvä tilapäinen poikkeama, joka myönnettiin vuodelle 2017, rakenteellisen rahoitusaseman annettaisiin heikentyä 1,3 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2017. Komission kevään 2017 talousennusteen mukaan Liettuan odotetaan noudattavan tätä vaatimusta vuonna 2017. Liettuan pitäisi saavuttaa keskipitkän aikavälin tavoitteensa vuonna 2018, kun otetaan huomioon eläkejärjestelmän systeemisen uudistamisen täytäntöönpanoon liittyvä poikkeama vuodelle 2016 ja rakenneuudistuksiin liittyvä poikkeama vuodelle 2017, koska tilapäiset poikkeamat ovat voimassa kolmen vuoden ajan. Komission kevään 2017 talousennusteen mukaan tämä vastaa vuonna 2018 nettomääräisten julkisten perusmenojen 6,4 prosentin enimmäisnimelliskasvua (6), jonka perusteella rakenteellisen rahoitusaseman heikkeneminen on -0,6 prosenttia suhteessa BKT:hen. Jos politiikka säilyy muuttumattomana, Liettuan ennustetaan noudattavan tätä vaatimusta vuonna 2018. Kaiken kaikkiaan neuvosto katsoo, että Liettuan ennustetaan vuosina 2017 ja 2018 noudattavan vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia.

               (9)

               Verottoman vähimmäispalkan viimeisimmän korotuksen jälkeen matalapalkkaisten verorasitus on keventynyt huomattavasti viime vuosina, ja se on nyt lähellä unionin keskiarvoa. Samaan aikaan tämän vastapainoksi tehdyt verojen korotukset ovat olleet vähäisiä, minkä vuoksi verotulojen osuus BKT:stä on edelleen unionin alhaisimpia. Tämä heikentää Liettuan kykyä vastata sosiaalisiin haasteisiinsa. Alhaiset verotulot johtuvat harmaan talouden suhteellisen suuresta osuudesta ja ympäristö- ja pääomaveroista saatavista suhteellisen alhaisista tuloista.

               (10)

               Vaikka Liettua on edistynyt viime vuosina arvonlisäveron kannon parantamisessa, sen alv-vaje on yksi unionin suurimmista. Palkkojen ilmoittaminen todellista pienemmiksi pahentaa heikon veronkannon ongelmaa. Verosäännösten parempi noudattaminen lisäisi talousarviotuloja ja parantaisi verojärjestelmän oikeudenmukaisuutta ja talouden tehokkuutta.

               (11)

               Vanhuushuoltosuhde kasvaa entisestään ja voimassa olevien eläkesääntöjen mukaan on odotettavissa, että eläkemenot suhteessa BKT:hen kasvavat noin 50 prosenttia 2030-luvun loppuun mennessä. Eläke-etuuksien kytkeminen elinajanodotteeseen on välttämätöntä, jotta voidaan rajoittaa eläkemenojen julkiselle taloudelle aiheuttamaa rasitetta.

               (12)

               Liettua on lykännyt uuden työlain ja muun uutta sosiaalista mallia koskevan lainsäädännön voimaantuloa. Tämä antaa sille tilaisuuden varmistaa asianmukainen tasapaino joustavuuden ja turvan välillä työelämän suhteissa. Niiden ihmisten suuri osuus, joita uhkaa köyhyys tai sosiaalinen syrjäytyminen, sekä kasvavat tuloerot ovat edelleen merkittäviä haasteita Liettualle. Tuloerosuhde kotitalouksista rikkaimman 20 prosentin ja köyhimmän 20 prosentin välillä oli 5,3 vuonna 2012, ja se nousi 7,5:een vuonna 2015. Tämä tuloerosuhde on unionin toiseksi korkein. Se haittaa talouskasvua, makrotalouden vakautta ja osallistavan yhteiskunnan rakentamista. Tällä hetkellä sosiaalinen turvaverkko ei vastaa tehokkaasti tähän haasteeseen, sillä sosiaaliturvaan osoitetaan vähän varoja. Lisäksi tuloerojen välinen erotus ennen veroja ja sosiaalisia tulonsiirtoja ja niiden jälkeen on yksi unionin pienimpiä. Hallitus on kuitenkin asettanut köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen torjunnan asialistansa kärkeen. Uutta sosiaalista mallia koskevassa lainsäädännössä kaavaillaan työttömyysetuuksien riittävyyden ja kattavuuden parantamista, ja sosiaaliavun riittävyyden parantamisesta käydään keskusteluja. Nämä tärkeät päätökset on vielä hyväksyttävä ja pantava täytäntöön. Torjuakseen ikääntyneiden köyhyyttä Liettua lisäsi vuonna 2016 eläkelainsäädäntöönsä indeksointimekanismin, jonka avulla voidaan parantaa eläkkeiden riittävyyttä.

               (13)

               On tärkeää, että Liettua puuttuu osaamisvajeeseensa ja ratkaisee työikäisen väestön vähenemisestä aiheutuvat negatiiviset vaikutukset. Suurella osalla oppilaista on edelleen riittämättömät perustaidot. Vaikka korkea-asteen koulutuksen suorittaneiden osuus on suuri, korkeakoulutus kärsii heikoista laatustandardeista ja taloudellisista kannustimista, joilla ennemminkin edistetään ylimitoitusta ja tehottomuutta kuin tuloksellisuutta. Liettuassa olisi pyrittävä varmistamaan opetuksen korkea laatu kaikilla koulutuksen tasoilla (muun muassa uudistamalla työuria ja työoloja). Tämä on ratkaisevan tärkeää alisuoriutumisen vähentämiseksi ja koulutusjärjestelmän muiden puutteiden poistamiseksi sekä korkea-asteen koulutuksen laadun varmistamiseksi (myös ottamalla käyttöön tulosperusteinen rahoitus ja yhdistämällä korkea-asteen oppilaitoksia). Jatkuvasti alhaiset aikuiskoulutuksen osallistujamäärät Liettuassa haittaavat työmarkkinauudistusten tehokkuutta ja ammattitaitoisemman työvoiman kehittämistä. Liettua on keskittynyt lisäämään julkisten opiskelumahdollisuuksien tarjontaa ja niiden relevanssia, mutta tähän mennessä ei ole saatu aikaan konkreettisia tuloksia. Aikuiskoulutuksen osallistujamäärien nostamiseksi pysyvästi Liettuan on myös kannustettava kansalaisia opiskelemaan ja työnantajia tarjoamaan työntekijöilleen koulutusmahdollisuuksia.

               (14)

               Matalan ja keskitason osaamistason henkilöiden työttömyys on edelleen unionin keskiarvon yläpuolella. Vammaisten köyhyysaste on korkea, mikä johtuu osittain heidän heikosta integroitumisestaan työmarkkinoille. Aktiivinen työvoimapolitiikka auttaa tällä hetkellä vain vähäisessä määrin ihmisiä palaamaan työmarkkinoille Liettuassa. Liettualla on paljon mahdollisuuksia tehdä työmarkkinoistaan osallistavammat, muun muassa tarjoamalla enemmän tukitoimenpiteitä vammaisille henkilöille. Tämä tarkoittaa esimerkiksi tuetun työllistämisen lisäämistä sekä ammatillisen kuntoutuksen ohjelman vahvistamista ja lisävarojen osoittamista kuntoutukseen. Hiljattain hyväksytty työllisyyslaki saattaa tehostaa aktiivisten työvoimapoliittisten toimenpiteiden tarjontaa.

               (15)

               Liettua on edistynyt viime vuosina työmarkkinaosapuolten vuoropuhelun parantamisessa. Työmarkkinaosapuolet ovat aktiivisesti mukana uutta työlakia ja uutta sosiaalista mallia koskevissa keskusteluissa, ja hallitus on ottanut käyttöön toimintasuunnitelman työmarkkinaosapuolten vuoropuhelun lisäämiseksi. Sen tavoitteena on parantaa työmarkkinaosapuolten valmiuksia, edistää työehtosopimusneuvotteluja ja kehittää työmarkkinaosapuolten vuoropuhelua kaikilla tasoilla.

               (16)

               Liettuan terveydenhuoltotuloksilla on edelleen huomattavan kielteinen vaikutus potentiaalisesti käytettävissä olevaan työvoimaan ja työn tuottavuuteen. Vaikka potilaita pyritään siirtämään kustannustehokkaamman terveydenhuollon piiriin, terveydenhuoltojärjestelmän suorituskykyä haittaavat edelleen vahva tukeutuminen laitoshoitoon sekä vähäinen panostaminen ennaltaehkäisyyn ja kansanterveyden edistämiseen. Palvelujen käyttäjiltä perittävät maksut ovat erittäin suuria, erityisesti lääkkeiden tapauksessa.

               (17)

               Epäsuotuisa väestörakenteen kehitys merkitsee sitä, että kasvu riippuu yhä enemmän työn tuottavuudesta. Vuosina 2000–2015 työn tuottavuuden kasvuaste oli Liettuassa yksi jäsenvaltioiden korkeimmista, mutta viime aikoina kasvu on hidastunut. Liettuan julkiset investoinnit kärsivät huonosta suunnittelusta ja heikosta kytkennästä maan strategisiin tavoitteisiin. Julkinen T&K-intensiteetti kasvoi hieman unionin keskiarvoa korkeammaksi vuonna 2015, kun taas yritysten T&K-intensiteetti on edelleen jäljessä. Vuonna 2016 hyväksyttyjen Liettuan tiede- ja innovointipolitiikan uudistusta koskevien suuntaviivojen tavoitteena on vastata tutkimus- ja innovaatioalan jatkuviin haasteisiin. Niissä vaaditaan T&K:n institutionaalisen rahoituksen uudistamista, tutkimuksen ja korkea-asteen koulutuslaitosten, tiedelaaksojen ja teknologiapuistojen yhdistämistä sekä parempaa toimintapolitiikan koordinointia, seurantaa ja arviointia. Liettua on edistynyt jonkin verran vaihtoehtoisten rahoituslähteiden tukemisessa. Se on auttanut perustamaan useita riskipääoma- ja siemenpääomarahastoja. Parlamentti on myös äskettäin hyväksynyt joukkosijoittamista koskevan lain.

               (18)

               Tuomioistuimissa vireille pantujen lahjontatapausten määrä on kasvanut viime vuosina tasaisesti, mikä osoittaa, että Liettua on lisännyt toimiaan korruption torjumiseksi. Eräillä tärkeillä aloilla, kuten terveydenhuolto ja julkiset hankinnat, pienimuotoista ja korkean tason korruptiota koskevia säännöksiä ei kuitenkaan aina sovelleta käytännössä. Terveydenhuoltoala kärsii yleisestä käytännöstä maksaa lääkäreille epävirallisesti. Julkisten hankintojen alalla ei ole riittävästi avoimuutta, varsinkaan kuntatasolla. Lisäksi heikot ilmiantojärjestelyt eivät kannusta antamaan vihjeitä mahdollisista sääntöjenvastaisuuksista julkisella ja yksityisellä sektorilla. Hallitus on asettanut korruption torjunnan terveydenhuoltoalalla ensisijaiseksi tavoitteeksi korruptiontorjuntaohjelmassaan. Pienentääkseen korruptioriskejä ja eturistiriitoja arvoltaan vähäisissä hankinnoissa hallitus on myös velvoittanut hankintaviranomaiset julkaisemaan verkossa tiedot käynnistetyistä tarjouskilpailuista, tarjouskilpailun voittajista ja myönnetyistä sopimuksista. Jatkuva valvonta on kuitenkin tarpeen näiden politiikkatoimien täytäntöönpanon varmistamiseksi.

               (19)

               Komissio on vuoden 2017 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson osana tehnyt kattavan analyysin Liettuan talouspolitiikasta ja julkaissut sen vuoden 2017 maaraportissa. Se on arvioinut myös vuoden 2017 vakausohjelman ja vuoden 2017 kansallisen uudistusohjelman sekä jatkotoimenpiteet, joita on toteutettu Liettualle viime vuosina annettujen suositusten noudattamiseksi. Se on ottanut huomioon ohjelmien ja jatkotoimenpiteiden merkityksen Liettuan finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta mutta myös sen, ovatko ne unionin sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska unionin yleistä talouden ohjausta on tarpeen vahvistaa antamalla unionin tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin.

               (20)

               Neuvosto on tutkinut vuoden 2017 vakausohjelman tämän arvioinnin perusteella, ja sen lausunto (7) ilmenee erityisesti jäljempänä esitettävästä suosituksesta 1,

         SUOSITTAA, että Liettua toteuttaa vuosina 2017 ja 2018 toimia, joilla se

               1.

               harjoittaa finanssipolitiikkaansa vakaus- ja kasvusopimuksen ennaltaehkäisevän osion vaatimusten mukaisesti, mikä tarkoittaa julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteessa pysymistä vuonna 2018, kun otetaan huomioon poikkeamat, jotka liittyvät eläkejärjestelmän systeemisen uudistuksen ja rakenneuudistusten toteuttamiseen, joiden perusteella on myönnetty tilapäinen poikkeama; parantaa verosäännösten noudattamista ja laajentaa veropohjaa lähteisiin, jotka ovat kasvun kannalta vähemmän haitallisia; toteuttaa toimia eläkkeisiin liittyvään julkisen talouden keskipitkän aikavälin kestävyyshaasteeseen vastaamiseksi;

               2.

               poistaa osaamisvajeen tehokkailla aktiivisen työvoimapolitiikan toimenpiteillä ja aikuiskoulutuksella ja parantaa koulutustuloksia palkitsemalla laadun opetuksessa ja korkea-asteen koulutuksessa; parantaa terveydenhuoltojärjestelmän suorituskykyä lisäämällä avohoitoa sekä parantamalla sairauksien ennaltaehkäisyä ja alentamalla terveydenhuollon hintaa; parantaa sosiaalisen turvaverkon riittävyyttä;

               3.

               toteuttaa toimenpiteitä tuottavuuden lisäämiseksi tehostamalla julkisia investointeja ja vahvistamalla niiden kytkentää maan strategisiin tavoitteisiin.

      Tehty Brysselissä 11 päivänä heinäkuuta 2017.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         T. TÕNISTE

      (1)  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1176/2011, annettu 16 päivänä marraskuuta 2011, makrotalouden epätasapainon ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta (EUVL L 306, 23.11.2011, s. 25).

      (3)  EUVL C 92, 24.3.2017, s. 1.

      (4)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1303/2013, annettu 17 päivänä joulukuuta 2013, Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yhteisistä säännöksistä sekä Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yleisistä säännöksistä sekä neuvoston asetuksen (EY) N:o 1083/2006 kumoamisesta (EUVL L 347, 20.12.2013, s. 320).

      (5)  Liettua saa poiketa julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteestaan vuosina 2017 ja 2018 eläkejärjestelmän systeemisen uudistuksen perusteella myönnetyn poikkeaman verran, koska tilapäiset poikkeamat ovat voimassa kolmen vuoden ajan.

      (6)  Nettomääräisillä julkisilla menoilla tarkoitetaan julkisia kokonaismenoja ilman korkomenoja, ilman unionin ohjelmista aiheutuvia menoja, jotka korvataan täysin unionin varoista saatavilla tuloilla, ja ilman ei-päätösperäisiä muutoksia työttömyysetuusmenoissa. Kansallisesti rahoitettu kiinteän pääoman bruttomuodostus jaetaan neljälle vuodelle. Päätösperäiset tulopuolen toimenpiteet ja lakisääteiset tulojen lisäykset otetaan huomioon. Meno- ja tulopuolen kertaluonteiset toimenpiteet kuittaavat toisensa.

      (7)  Asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti.


Avis juridique important

|

31977K0328

77/328/EHTY: Komission suositus, annettu 15 päivänä huhtikuuta 1977, suojautumisesta sellaista tuontia vastaan, joka aiheuttaa tai uhkaa aiheuttaa vakavaa haittaa vastaavien tai suoraan kilpailevien tuotteiden tuotannolle yhteismarkkinoilla

Virallinen lehti nro L 114 , 05/05/1977 s. 0004 - 0005 Suomenk. erityispainos Alue 11 Nide 3 s. 0064  Ruotsink. erityispainos Alue 11 Nide 3 s. 0064  Kreikank. erityispainos: Luku 11 Nide 9 s. 0026  Espanjank. erityispainos: Luku 13 Nide 7 s. 0054  Portugalink. erityispainos: Luku 13 Nide 7 s. 0054

KOMISSION SUOSITUS,annettu 15 päivänä huhtikuuta 1977,suojautumisesta sellaista tuontia vastaan, joka aiheuttaa tai uhkaa aiheuttaa vakavaa haittaa vastaavien tai suoraan kilpailevien tuotteiden tuotannolle yhteismarkkinoilla (77/328/EHTY) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan hiili- ja teräsyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 74 ja 86 artiklan,sekä katsoo, ettäperustamissopimuksen 74 artiklan mukaisesti komissio on toimivaltainen toteuttamaan kaikki mainitun perustamissopimuksen mukaiset toimenpiteet ja antamaan määrättyjen edellytysten mukaisesti jäsenvaltioille kaikki tarvittavat suositukset, jos jotain perustamissopimuksen 81 artiklassa lueteltua tuotetta tuodaan yhden tai useamman jäsenvaltion alueelle verraten suuria määriä sellaisin ehdoin, että se aiheuttaa tai uhkaa aiheuttaa vakavaa haittaa vastaavien tai suoraan kilpailevien tuotteiden tuotannolle yhteismarkkinoilla,ottaen huomioon hiilen ja teräksen yhteismarkkinoiden olemassaolon, kansallisten toimenpiteiden toteuttaminen ei edes yhteistoimin suojaisi tehokkaasti ja riittävästi tällaista tuontia vastaan, vaan se voisi sitä vastoin vaikeuttaa näiden yhteismarkkinoiden toimintaa ja vaarantaa niiden saavutukset, erityisesti yhtenäisen tullitariffin, jota sovelletaan kolmansiin maihin nähden,näistä syistä komissio voi joutua turvautumaan toimivaltaan, joka sille on annettu perustamissopimuksen 74 artiklan 3 kohdassa,olisi laadittava tiettyjä menettelysääntöjä ja järjestettävä yhteistyö jäsenvaltioiden kanssa, jotta komissio voisi käyttää toimivaltaansa nopeasti ja tehokkaasti, jayhtäältä komission ja jäsenvaltioiden toimien ristiriitaisuuden välttämiseksi ja toisaalta sen varmistamiseksi, että jos yhteisön etu ei ole kyseessä, jäsenvaltiot voivat toteuttaa aiheelliset toimenpiteet kansallisen tuotantonsa suojaamiseksi, olisi määrättävä, että jos yhteisö ei toimi, voidaan toteuttaa kansallisia toimenpiteitä neuvottelujen jälkeen,ANTAA SEURAAVAN SUOSITUKSEN:1 artikla 1. Jäsenvaltiot ilmoittavat komissiolle kaikenlaisista tuonnin kehityksen aiheuttamista vaaroista, jotka saattavat vaatia suojatoimenpiteitä.2. Komissio ilmoittaa asiasta heti muille jäsenvaltioille.2 artikla Komissio järjestää neuvottelut jäsenvaltioiden kanssa kahdeksan työpäivän kuluessa 1 artiklassa tarkoitetun ilmoituksen saapumisesta komissiolle.3 artikla Neuvottelussa käsitellään erityisesti:a) tuonnin edellytyksiä ja sen kehitystä sekä asianomaista tuotetta koskevan taloudellisen ja kaupallisen tilanteen eri puolia;b) mahdollisesti toteutettavia toimenpiteitä.4 artikla 1. Jos komissio arvioi 2 artiklassa tarkoitetun neuvottelun jälkeen, että sen on turvauduttava perustamissopimuksen 74 artiklan 3 kohdan määräyksiin, se ilmoittaa siitä jäsenvaltioille neuvotteluja seuraavien kymmenen työpäivän kuluessa.2. Jos komissio ei ole tämän määräajan päättyessä toimittanut 1 kohdassa tarkoitettua tietoa, jäsenvaltio tai jäsenvaltiot, joita asia koskee, voivat toteuttaa kansallisia toimenpiteitä. Kyseisten toimenpiteiden toteuttamisesta on kuitenkin ensin neuvoteltava komission ja muiden jäsenvaltioiden kanssa. Komissio järjestää tämän neuvottelun viiden työpäivän kuluessa siitä, kun se on vastaanottanut sen jäsenvaltion tai niiden jäsenvaltioiden pyynnön, joita asia koskee. Neuvottelussa tarkastellaan erityisesti suunniteltujen toimenpiteiden yhdenmukaisuutta perustamissopimuksen tavoitteiden ja määräysten sekä voimassa olevien kansainvälisten sopimusten kanssa, niiden vaikutusta yhteismarkkinoiden toimintaan ja mahdollisesti tarvittavia yhteisiä toimenpiteitä.5 artikla Tämä suositus annetaan tiedoksi jäsenvaltioiden hallituksille, ja se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.Se tulee jokaisen jäsenvaltion osalta voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.Tehty Brysselissä 15 päivänä huhtikuuta 1977.Komission puolestaPuheenjohtajaRoy JENKINS


title: 2011/136/EU: Komission suositus, annettu 1 päivänä maaliskuuta 2011 , ohjeista tietosuojasääntöjen täytäntöönpanemiseksi kuluttajasuojan yhteistyöjärjestelmässä (CPCS)

text:
               2.3.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 57/44

         KOMISSION SUOSITUS,
   annettu 1 päivänä maaliskuuta 2011,
   ohjeista tietosuojasääntöjen täytäntöönpanemiseksi kuluttajasuojan yhteistyöjärjestelmässä (CPCS)
   (2011/136/EU)
   EUROOPAN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 292 artiklan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Kuluttajansuojalainsäädännön täytäntöönpanosta vastaavien kansallisten viranomaisten yhteistyöstä 27 päivänä lokakuuta 2004 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 2006/2004 (1), jäljempänä ’kuluttajasuojayhteistyötä koskeva asetus’, pyritään tehostamaan kuluttajasuojalainsäädännön täytäntöönpanoa sisämarkkinoilla, perustetaan EU:n laajuinen kansallisten täytäntöönpanoviranomaisten verkko, jäljempänä ’kuluttajasuojan yhteistyöverkko’, ja vahvistetaan puitteet ja yleiset edellytykset, joiden mukaisesti jäsenvaltioiden täytäntöönpanoviranomaisten välisen yhteistyön on määrä tapahtua kuluttajien yhteisten taloudellisten etujen suojelemiseksi.

               (2)

               Kansallisten täytäntöönpanoviranomaisten yhteistyö on olennaisten tärkeää, jotta sisämarkkinat toimivat tehokkaasti, ja kuluttajasuojan yhteistyöverkossa kukin viranomainen voi pyytää toisten viranomaisten apua tutkiakseen EU:n kuluttajasuojalainsäädännön mahdollisia rikkomisia.

               (3)

               Kuluttajasuojan yhteistyöjärjestelmän, jäljempänä ’CPCS’ tarkoituksena on mahdollistaa kuluttajasuojalainsäädännön mahdollisia rikkomisia koskevien tietojen vaihto täytäntöönpanoviranomaisten välillä turvallisessa ja varmassa ympäristössä.

               (4)

               Jäsenvaltioiden välisessä sähköisessä tiedonvaihdossa on noudatettava henkilötietojen suojaa koskevia sääntöjä, jotka vahvistetaan yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24 päivänä lokakuuta 1995 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 95/46/EY (2), jäljempänä ’tietosuojadirektiivi’, sekä yksilöiden suojelusta yhteisöjen toimielinten ja elinten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 18 päivänä joulukuuta 2000 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 45/2001 (3), jäljempänä ’tietosuoja-asetus’.

               (5)

               Euroopan unionin perusoikeuskirjan 8 artiklassa tunnustetaan oikeus tietosuojaan. CPCS:ssä olisi huolehdittava siitä, että tietosuojasääntöihin liittyvät komission ja jäsenvaltioiden velvollisuudet ja vastuualueet määritellään selvästi ja että rekisteröidyille tarjotaan tietoja ja helposti saatavilla olevia menettelyjä oikeuksiensa puolustamiseksi.

               (6)

               On aiheellista laatia tietosuojasääntöjen täytäntöönpanoa CPCS:ssä koskevat ohjeet, jäljempänä ’ohjeet’, jotta varmistetaan, että tietosuojasääntöjä noudatetaan, kun tietoja käsitellään CPCS:n välityksellä.

               (7)

               Täytäntöönpanoviranomaisia olisi rohkaistava ottamaan yhteys kansallisiin tietosuojaviranomaisiin saadakseen ohjausta ja apua, joka koskee parhaita tapoja panna täytäntöön nämä ohjeet kansallisen lainsäädännön mukaisesti, ja tarvittaessa varmistaakseen, että CPCS:ssä tehtäviin käsittelytoimiin liittyvät ilmoitus- ja ennakkotarkastusmenettelyt toteutetaan kansallisella tasolla.

               (8)

               Osallistuminen komission järjestämiin koulutustapahtumiin, joilla tuetaan ohjeiden täytäntöönpanoa, on erittäin suositeltavaa.

               (9)

               Komissiolle olisi annettava palautetta ohjeiden täytäntöönpanosta viimeistään kahden vuoden kuluttua tämän suosituksen antamisesta. Komission olisi tällöin arvioitava uudestaan CPCS:n tietosuojatasoa ja harkittava, tarvitaanko lisätoimia, kuten säädöksiä.

               (10)

               Olisi toteutettava tarvittavat toimet, joilla helpotetaan ohjeiden täytäntöönpanoa CPCS:n toimijoiden ja käyttäjien keskuudessa. Kansallisten tietosuojaviranomaisten ja Euroopan tietosuojavaltuutetun olisi tarkoin seurattava tietosuojatoimien kehittymistä ja täytäntöönpanoa CPCS:n osalta.

               (11)

               Näillä ohjeilla täydennetään komission päätöstä 2007/76/EY (4), ja niissä otetaan huomioon tietosuojadirektiivin 29 artiklan nojalla perustetun tietosuojatyöryhmän lausunto (5) sekä tietosuoja-asetuksen 41 artiklalla perustetun Euroopan tietosuojavaltuutetun lausunto (6),

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN SUOSITUKSEN:
   Jäsenvaltioiden olisi noudatettava liitteessä annettuja ohjeita.

      Tehty Brysselissä 1 päivänä maaliskuuta 2011.

            Komission puolesta

         John DALLI

            Komission jäsen

      (1)  EUVL L 364, 9.12.2004, s. 1.

      (2)  EYVL L 281, 23.11.1995, s. 31.

      (3)  EYVL L 8, 12.1.2001, s. 1.

      (4)  EUVL L 32, 6.2.2007, s. 192.

      (5)  Lausunto 6/2001 kuluttajasuojaa koskevaan yhteistyöjärjestelmään liittyvistä tietosuojakysymyksistä 01910/2007/EN – WP 130 – annettu 21. syyskuuta 2007.

      (6)  EDPS Opinion Ref. 2010-0692.

      LIITE

         Ohjeet tietosuojasääntöjen täytäntöönpanemiseksi kuluttajasuojan yhteistyöjärjestelmässä (CPCS)

      1.   JOHDANTO
      Kansallisten täytäntöönpanoviranomaisten yhteistyö on erittäin tärkeää sisämarkkinoiden toimivuuden kannalta, sillä tehokkaan täytäntöönpanon puuttuminen rajatylittävissä tapauksissa heikentää kuluttajien halua tarttua rajatylittäviin tarjouksiin ja näin myös kuluttajien luottamusta sisämarkkinoihin. Samalla myös kilpailu vääristyy.
      CPCS on tietotekninen työkalu, joka otettiin käyttöön kuluttajasuojayhteistyötä koskevalla asetuksella ja jolla tarjotaan jäsennelty mekanismi kuluttajasuojan yhteistyöverkkoon kuuluvien kansallisten kuluttajasuojaviranomaisten välistä tietojenvaihtoa varten. Sen avulla viranomainen voi pyytää muilta kuluttajasuojan yhteistyöverkkoon kuuluvilta viranomaisilta apua EU:n kuluttajasuojalainsäädännön mahdollisten rikkomisten tutkimiseen ja niiden torjuntaan ja täytäntöönpanotoimien toteuttamiseen, kun pyritään lopettamaan myyjien ja toimittajien laittomat toimintatavat, joiden kohteena ovat muissa EU-maissa asuvat kuluttajat. Tietopyynnöt ja kaikki toimivaltaisten viranomaisten välinen viestintä, jonka aiheena on kuluttajasuojayhteistyötä koskeva asetus, on toteuttava CPCS:n välityksellä.
      Kuluttajasuojayhteistyötä koskevan asetuksen tavoitteena on tehostaa kuluttajasuojalainsäädännön täytäntöönpanoa sisämarkkinoilla perustamalla EU:n laajuinen kansallisten täytäntöönpanoviranomaisten verkko ja vahvistaa edellytykset, joiden mukaisesti jäsenvaltioiden välisen yhteistyön on määrä tapahtua. Kuluttajasuojayhteistyötä koskevassa asetuksessa vahvistetaan, että tällainen tietojenvaihto ja keskinäistä avunantoa koskevat pyynnöt on kansallisten täytäntöönpanoviranomaisten välillä toteutettava tähän tarkoitukseen osoitetun tietokannan välityksellä. CPCS suunniteltiin siis helpottamaan tällaista hallinnollista yhteistyötä ja tiedonvaihtoa, jotta EU:n kuluttajasuojalainsäädäntö voitaisiin panna täytäntöön.
      Yhteistyön ala rajoittuu yhteisön sisäisiin rikkomuksiin, jotka kohdistuvat kuluttajasuojayhteistyötä koskevan asetuksen liitteessä lueteltuihin säädöksiin, joilla suojellaan kuluttajien yhteistä taloudellista etua.
      2.   OHJEIDEN LAAJUUS JA TAVOITE
      Näillä ohjeilla pyritään vastaamaan suurimpaan huolenaiheeseen eli varmistamaan tasapaino yhtäältä jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten tehokkaan ja vaikuttavan täytäntöönpanoyhteistyön ja toisaalta yksityisyyden ja tietosuojan kaltaisten perusoikeuksien kunnioittamisen välillä.
      Henkilötiedoilla tarkoitetaan tietosuojadirektiivissä (1) kaikenlaisia tunnistettuun tai tunnistettavissa olevaan luonnolliseen henkilöön liittyviä tietoja; tunnistettavissa olevana pidetään henkilöä, joka voidaan suoraan tai epäsuorasti tunnistaa, erityisesti henkilönumeron taikka yhden tai useamman hänelle tunnusomaisen fyysisen, fysiologisen, psyykkisen, taloudellisen, kulttuurillisen tai sosiaalisen tekijän perusteella.
      CPCS:n käyttäjiä ovat kansalliset täytäntöönpanovirkamiehet (tapausten käsittelijät), jotka eivät välttämättä ole tietosuoja-asiantuntijoita eivätkä aina riittävästi tietoisia oman lainsäädäntönsä mukaisista tietosuojavaatimuksista. Tämän vuoksi on suositeltavaa tarjota CPCS:n käyttäjille ohjeet, joissa selvitetään kuluttajasuojan yhteistyöjärjestelmän toimintaa käytännöllisestä tietosuojanäkökulmasta ja annetaan tarkat tiedot järjestelmään sisältyvistä turvatekijöistä ja sen käyttöön liittyvistä mahdollisista riskeistä.
      Näiden ohjeiden tarkoituksena on kattaa kaikkein merkittävimmät CPCS:ään liittyvät tietosuojakysymykset ja kertoa järjestelmän käyttäjille selkeällä ja ymmärrettävällä tavalla, mitä sääntöjen noudattamiseksi on tehtävä. Ohjeissa ei kuitenkaan tarjota kattavaa analyysia CPCS:n tietosuojavaikutuksista.
      On erittäin suositeltavaa kuulla myös oman jäsenvaltion tietosuojaviranomaisia, jotta varmistetaan, että ohjeita täydennetään kansallisessa tietosuojalainsäädännössä vahvistetuilla erityisillä velvoitteilla. CPCS:n käyttäjät voivat saada lisäapua ja -ohjeita tällaisilta kansallisilta tietosuojaviranomaisilta, jotta varmistettaisiin tietosuojavaatimusten täyttyminen. Näiden viranomaisten nimet, yhteystiedot ja internetosoitteet löytyvät sivulta:
      http://ec.europa.eu/justice_home/fsj/privacy/nationalcomm/#eu
      Pitäisi olla selvää, että henkilötietoja on käsiteltävä tietosuojadirektiivissä vahvistettujen erityisten periaatteiden ja edellytysten mukaisesti. Tapausten käsittelijöillä on kuluttajasuojayhteistyötä koskevan asetuksen puitteissa oikeus vaihtaa CPCS:n kautta tietoja, myös henkilötietoja, jos käsittelyn tarkoituksen on lopettaa kuluttajasuojayhteistyötä koskevan asetuksen liitteessä luetellun EU:n kuluttajalainsäädännön rikkominen. Ennen tällaista tietojen käsittelyä on kuitenkin toteutettava huolellinen arviointi, jolla varmistetaan, että tietosuojaperiaatteet on turvattu ja että tietojen käsittely on todella tarpeen kuluttajasuojayhteistyötä koskevan asetuksen tavoitteiden saavuttamiseksi.
      Tämän vuoksi tapausten käsittelijöiden, joilla on CPCS:n käyttöoikeus, on tehtävä tapauskohtainen arvio, ennen kuin mitään henkilötietoja ryhdytään käsittelemään. (2) Näillä ohjeilla on tarkoitus auttaa tapauksen käsittelijöitä tekemään tällainen arvio ja antaa joitakin tietosuojan perusperiaatteita, jotka on syytä ottaa huomioon.
      Tavoitteena on myös selventää joitakin CPCS:n rakennepiirteitä, jotka koskevat yhteisiä käsittelytoimia ja yhteistä rekisterinpitoa. Tätä varten kuvataan komission ja jäsenvaltioiden roolit kuluttajasuojan yhteistyöjärjestelmässä tapahtuvan tiedonvaihdon ”yhteisinä rekisterinpitäjinä”.
      3.   CPCS – TIETOTEKNINEN VÄLINE TÄYTÄNTÖÖNPANOYHTEISTYÖHÖN
      CPCS on tietotekninen työkalu, jonka komissio on suunnitellut ja jota se ylläpitää yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa. CPCS:llä pyritään auttamaan jäsenvaltioita, kun ne käytännössä panevat täytäntöön EU:n kuluttajasuojalainsäädäntöä. CPCS:ää käyttää kuluttajasuojan yhteistyöverkko, joka koostuu jäsenvaltioiden ja ETA-maiden nimeämistä viranomaisista, jotka kuluttajasuojayhteistyötä koskevan asetuksen mukaisesti toimivat yhteistyössä ja vaihtavat tietoja pannessaan täytäntöön kuluttajalainsäädäntöä.
      Kuluttajasuojayhteistyötä koskevan asetuksen 10 artiklassa säädetään seuraavaa:

         ”Komissio pitää yllä sähköisessä muodossa olevaa tietokantaa, johon se tallentaa ja jossa se käsittelee 7, 8 ja 9 artiklan mukaisesti saamansa tiedot. Tietokannan on oltava ainoastaan toimivaltaisten viranomaisten käytettävissä …”

      Kuluttajasuojayhteistyötä koskevan asetuksen 12 artiklan 3 kohdassa säädetään lisäksi seuraavaa:

         ”Avunantopyynnöt ja kaikki tietojenvaihto laaditaan kirjallisesti vakiomuotoisina ja toimitetaan sähköisesti 10 artiklassa tarkoitetun tietokannan välityksellä.”

      CPCS:llä helpotetaan yhteistyötä ja tiedonvaihtoa, joka on rajattu koskemaan kuluttajasuojayhteistyötä koskevan asetuksen liitteessä lueteltujen direktiivien ja asetusten rikkomisia. Näissä säädöksissä käsitellään useita aiheita, kuten sopimattomia kaupallisia menettelyitä, etämyyntiä, kulutusluottoja, pakettimatkoja, kohtuuttomia sopimusehtoja, lomaosakkeita ja sähköistä kauppaa. CPCS:n kautta ei voida vaihtaa tietoja sellaisilla lainsäädäntöaloilla, joita ei nimenomaan mainita asetuksen liitteessä.
      Esimerkkejä:

                  I.

                  Belgiaan asettautunut kauppias käyttää kohtuuttomia ehtoja suhteissaan Ranskassa asuviin kuluttajiin ja rikkoo näin kohtuuttomia ehtoja koskevaa direktiiviä. Ranskan kuluttajaviranomainen voi käyttää CPCS:ää esittääkseen Belgian kuluttajaviranomaiselle pyynnön toteuttaa kaikki tarvittavat ja Belgiassa käytettävissä olevat toimenpiteet kyseistä kauppiasta kohtaan, jotta kyseinen unionin sisäinen rikkominen voidaan lopettaa viipymättä.

                  II

                  Tanskan kuluttajaviranomainen saa valituksen www-sivuostosta, jolla käytetään vilpillisiä ja harhaanjohtavia kaupallisia menettelyitä asiakkaiden haitaksi. Sivusto on Ruotsissa. Tanskan kuluttajaviranomainen tarvitsee sivustoon liittyviä tietoja. Se voi tällöin esittää CPCS:n avulla tietopyynnön Ruotsin kuluttajaviranomaiselle, jolla on velvollisuus toimittaa tällaiset tiedot.

            Tietojen siirrosta CPCS-tietokantaan vastaavat jäsenvaltiot, tiedot tallennetaan CPCS:ään, tiedot ovat niiden jäsenvaltioiden käytettävissä, joille tiedot oli osoitettu, ja tietojen poistamisesta vastaa komissio. (3) CPCS:ää käytetään tiedon tallennuspaikkana ja tiedonvaihdon välineenä tehokkaan ja turvallisen viestintäjärjestelmän avulla.
      Tietosuojanäkökulmasta tällaisen tietokannan perustamiseen liittyy aina tiettyjä riskejä, ja ne kohdistuvat tietosuojaan, joka on perusoikeus: tietoja saatetaan jakaa enemmän kuin tehokasta yhteistyö tarkasti ottaen edellyttää, tietokannassa saatetaan säilyttää tietoja, jotka olisi pitänyt poistaa tai jotka eivät enää ole tarkkoja tai ovat virheellisiä, ja saattaa jäädä varmistamatta, että rekisteröityjen oikeuksia ja rekisterinpitäjien velvoitteita noudatetaan. Onkin tarpeen torjua tällaisia riskejä varmistamalla, että CPCS:n käyttäjät tuntevat tietosuojasäännöt hyvin, saavat niitä koskevaa koulutusta ja pystyvät varmistamaan, että soveltuvaa tietosuojalainsäädäntöä noudatetaan.
      4.   TIETOSUOJAN OIKEUDELLISET JA VALVONTAPUITTEET
      Euroopan unionilla on vuodesta 1995 lähtien ollut tietosuojan vankat oikeudelliset puitteet. tietosuojadirektiivi (4), jolla säädellään jäsenvaltioiden suorittamaa henkilötietojen käsittelyä, ja tietosuoja-asetus (5), jolla säädellään Euroopan unionin toimielinten ja elinten suorittamaa henkilötietojen käsittelyä. Tietosuojalain soveltaminen riippuu nyt siitä, kuka CPCS-toimija tai -käyttäjä on.
      Komission toteuttamat käsittelytoimet kuuluvat tietosuoja-asetuksen piiriin, ja tapausten käsittelijöiden toimivaltaisessa kansallisessa täytäntöönpanoviranomaisessa toteuttamat käsittelytoimet kuuluvat tietosuojadirektiivin täytäntöönpanoa varten annetun kansallisen lainsäädännön piiriin.
      Komissio ja nimetyt toimivaltaiset viranomaiset ovat CPCS:n päätoimijoita, joilla on järjestelmässä erityiset tehtävänsä. Ne toimivat yhdessä rekisterinpitäjinä, minkä vuoksi niillä on velvollisuus ilmoittaa omista käsittelytoimistaan ja antaa ne etukäteen kyseisten valvontaviranomaisten tarkastettaviksi sekä varmistaa tietosuojasääntöjen noudattaminen. Tietosuojadirektiivin täytäntöönpanoa varten annetussa kansallisessa lainsäädännössä voidaan kuitenkin myöntää poikkeuksia sekä ilmoittamista että ennakkotarkastamista koskevista vaatimuksista.
      Kansallisen tietosuojalainsäädännön yhdenmukaistamisella pyrittiin sekä varmistamaan korkeatasoinen tietosuoja että turvaamaan yksityishenkilöiden perusoikeudet siten, että henkilötietoja voidaan siirtää vapaasti jäsenvaltioiden välillä. Kansalliset täytäntöönpanotoimenpiteet voivat käytännössä johtaa erilaisiin sääntöihin, joten tietosuojasääntöjen noudattamisen varmistamiseksi CPCS:n käyttäjiä kehotetaan voimakkaasti keskustelemaan näistä ohjeista kansallisten tietosuojaviranomaistensa kanssa, sillä eroja voi esiintyä esimerkiksi rekisteröidyille annettavia tietoja koskevissa säännöissä tai velvollisuudessa ilmoittaa tietyistä tietojenkäsittelytoimista tietosuojaviranomaisille.
      EU:n tietosuojalainsäädännön tärkeä ominaisuus on se, että sen noudattamista valvovat julkiset riippumattomat tietosuojaviranomaiset. Kansalaiset voivat esittää näille viranomaisille valituksia ja saada tietosuojaan liittyvät ongelmansa ratkaistuksi nopeasti tarvitsematta viedä asiaa tuomioistuimen käsiteltäväksi. Henkilötietojen käsittelyä kansallisella tasolla valvovat kansalliset tietosuojaviranomaiset, ja EU:n toimielinten tekemää käsittelyä valvoo Euroopan tietosuojavaltuutettu (6). Komissiota valvoo siis Euroopan tietosuojavaltuutettu, ja muita CPCS-käyttäjiä valvovat asianomaiset kansalliset tietosuojaviranomaiset.
      5.   KUKA KUKIN ON CPCS:SSÄ? – YHTEINEN REKISTERINPITO
      CPCS-järjestelmälle ovat leimallisia yhteinen tietojenkäsittely ja yhteinen rekisterinpito. Henkilötietoja keräävät, tallentavat, luovuttavat ja vaihtavat ainoastaan jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset, kun taas Euroopan komissio vastaa niiden säilyttämisestä ja poistamisesta palvelimiltaan. Tällaiset henkilötiedot eivät ole komission käytettävissä, mutta sitä pidetään järjestelmävastaavana ja järjestelmän operaattorina.
      Tehtävien ja vastuiden jakautuminen komission ja jäsenvaltioiden välillä voidaankin tiivistää seuraavasti:

                  —

                  Kukin toimivaltainen viranomainen on rekisterinpitäjä omien tietojenkäsittelytoimiensa osalta.

                  —

                  Komissio ei ole järjestelmän käyttäjä vaan operaattori, joka on vastuussa ennen kaikkea järjestelmärakenteen ylläpidosta ja turvallisuudesta. Komissio voi kuitenkin käyttää varoituksia, palautetietoja ja muita tapauksiin liittyviä tietoja. (7) Komissiolla on käyttöoikeus, jotta se voi seurata kuluttajasuojayhteistyötä koskevan asetuksen ja sen liitteessä luetellun kuluttajasuojalainsäädännön soveltamista ja kerätä näiden tehtävien toteuttamiseen liittyvää tilastotietoa. Komission käytössä eivät kuitenkaan ole tiedot, jotka sisältyvät keskinäistä avunantoa ja täytäntöönpanoa koskeviin pyyntöihin, sillä ne on osoitettu sen jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille, jotka käsittelevät kyseistä tapausta. Kuluttajasuojayhteistyötä koskevassa asetuksessa säädetään kuitenkin mahdollisuudesta, että komissio avustaa toimivaltaisia viranomaisia tietyissä riitatapauksissa (8) ja että komissio kutsutaan osallistumaan koordinoituun tutkimukseen, johon liittyy useampia kuin kaksi jäsenvaltiota (9).

                  —

                  CPCS-toimijat jakavat vastuun käsittelyn laillisuudesta, rekisteröidyille ilmoittamisesta ja tietojen saantia, vastustamista ja oikaisua koskevan oikeuden antamisesta.

                  —

                  Sekä komissio että toimivaltaiset viranomaiset ovat valvojan roolissaan itsenäisesti vastuussa sen varmistamisesta, että tietojenkäsittelytoimet ovat tietosuojasääntöjen mukaisia.

            6.   CPCS-TOIMIJAT JA -KÄYTTÄJÄT
      CPCS:ssä on erilaisia käyttöoikeusprofiileja: tietokannan käyttöoikeus on rajoitettu, se myönnetään ainoastaan toimivaltaisen viranomaisen nimeämälle virkamiehelle (varmennettu käyttäjä), eikä sitä voida siirtää. CPCS:n käyttölupia voidaan myöntää ainoastaan virkamiehille, jotka jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset ovat ilmoittaneet komissiolle. Järjestelmään pääseminen edellyttää käyttäjätunnusta ja salasanaa, jotka saa ainoastaan yhteysvirastolta.
      Ainoastaan pyynnön esittävän ja sen kohteena olevan toimivaltaisen viranomaisen käyttäjillä on mahdollisuus saada käyttöönsä kaikki johonkin tapaukseen liittyvät tiedot, joita on vaihdettu ja joihin sisältyvät kaikki CPCS:n tapaustiedoston liitteet. Yhteysvirastot voivat lukea ainoastaan tapauksen keskeiset tiedot, jotta ne voivat löytää toimivaltaisen viranomaisen, jolle pyyntö on siirrettävä. Ne eivät voi lukea pyyntöön tai varoitukseen liitettyjä luottamuksellisia asiakirjoja.
      Täytäntöönpanotapauksissa niiden toimivaltaisten viranomaisten puitteissa toimivat käyttäjät, jotka on ilmoitettu vastuullisiksi rikkomisen kohteena olevien säädösten osalta, jakavat keskenään yleistason tietoa. Tämä tapahtuu ilmoitusten avulla. Ilmoituksissa olisi annettava tapauksesta yleinen kuvaus, ja henkilötietojen sisällyttämistä niihin olisi vältettävä. Tähän voi olla poikkeuksia, kuten myyjän tai toimittajan nimi (jos kyseessä on luonnollinen henkilö).
      Tieto- ja täytäntöönpanopyynnöt tai luottamukselliset asiakirjat eivät ole komission saatavilla, mutta se saa ilmoituksia ja varoituksia.
      7.   TIETOJENVAIHTOON LIITTYVÄT TIETOSUOJAPERIAATTEET
      CPCS:n käyttäjät voivat jäsenvaltioissa käsitellä henkilötietoja ainoastaan niillä edellytyksillä ja niiden periaatteiden mukaisesti, jotka tietosuojadirektiivissä vahvistetaan. Rekisterinpitäjä on vastuussa sen varmistamisesta, että tietosuojaperiaatteita noudatetaan, kun CPCS:ssä käsitellään henkilötietoja.
      On myös syytä panna merkille, että sekä luottamuksellisuutta että tietosuojaa koskevia sääntöjä sovelletaan CPCS:ssä. Luottamuksellisuutta ja ammattisalaisuutta koskevia sääntöjä sovelletaan tietoihin yleisesti, mutta tietosuojasäännöt rajoittuvat henkilötietoihin.
      On muistettava, että jäsenvaltioissa toimivat CPCS-käyttäjät vastaavat monista muistakin käsittelytoimista eivätkä he välttämättä ole tietosuojan asiantuntijoita. Tietosuojan noudattamisen CPCS-järjestelmässä ei tarvitse olla turhan monimutkaista tai hallinnollisesti kohtuuttoman raskasta. Sen ei tarvitse myöskään olla täysin yhdenmukainen järjestelmä. Nämä ohjeet ovat suosituksia henkilötietojen käsittelyä varten, ja olisi muistettava, että kaikki CPCS:ssä vaihdettavat tiedot eivät ole henkilötietoja.
      Aina ennen tietojen siirtämistä CPCS:ään täytäntöönpanoviranomaisten on harkittava, ovatko siirrettäviksi tarkoitetut henkilötiedot aivan välttämättömiä tehokasta yhteistyötä varten, ja otettava huomioon, kenelle henkilötiedot lähetetään. Täytäntöönpanovirkamiehen on pohdittava, onko vastaanottajan todellakin tarpeen saada kyseiset tiedot varoitusta tai keskinäistä avunantoa koskevaa pyyntöä varten.
      Seuraavan tietosuojan perusperiaateluettelon avulla on tarkoitus auttaa täytäntöönpanosta vastaavia virkamiehiä, joilla on CPCS:n käyttöoikeus, tekemään tapauskohtainen arvio siitä, noudatetaanko henkilötietojen käsittelyyn liittyviä tietosuojasääntöjä aina, kun he käsittelevät henkilötietoja CPCS-järjestelmässä. Täytäntöönpanosta vastaavien virkamiesten on syytä muistaa myös se, että jäljempänä lueteltavien tietosuojaperiaatteiden soveltamiseen voi olla kansallisella tasolla poikkeuksia ja rajoituksia, ja heitä kehotetaankin ottamaan yhteys kansallisiin tietosuojaviranomaisiin. (10)

         Noudatettavat tietosuojaperiaatteet

      Tietosuojan yleisperiaatteet on pidettävä mielessä, ennen kuin ryhdytään mihinkään henkilötietojen käsittelyyn. Nämä periaatteet ovat peräisin tietosuojadirektiivistä. Koska direktiivi on saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä, tapausten käsittelijöitä muistutetaan siitä, että on tarpeen ottaa yhteys kansallisiin tietosuojaviranomaisiin jäljempänä lueteltavien periaatteiden soveltamisen osalta. Tapausten käsittelijöitä kehotetaan tarkistamaan, ettei näiden periaatteiden soveltamiseen ole mitään kansallisia poikkeuksia tai rajoituksia.

         Avoimuusperiaate

      Tietosuojadirektiivin mukaan rekisteröidyllä on oikeus saada tietää, kun hänen henkilötietojaan käsitellään. Rekisterinpitäjän on ilmoitettava oma nimensä ja osoitteensa, käsittelyn tarkoitus, tietojen vastaanottajat sekä kaikki muut tiedot, joita asianmukaisen käsittelyn varmistaminen edellyttää. (11)

      Tietoja voidaan käsitellä vain seuraavissa tapauksissa: (12)

                  —

                  jos rekisteröity on yksiselitteisesti antanut suostumuksensa;

                  —

                  jos käsittely on tarpeen sellaisen sopimuksen täytäntöön panemiseksi tai sopimusta edeltävien toimenpiteiden toteuttamiseksi;

                  —

                  jos käsittely on tarpeen laillisen velvoitteen noudattamiseksi;

                  —

                  jos käsittely on tarpeen rekisteröidyn elintärkeän edun suojaamiseksi;

                  —

                  jos käsittely on tarpeen yleistä etua koskevan tehtävän suorittamiseksi tai sellaisen julkisen vallan käyttämiseksi, joka kuuluu rekisterinpitäjälle tai sivulliselle, jolle tiedot luovutetaan;

                  —

                  jos käsittely on tarpeen rekisterinpitäjän tai tiedot saavan sivullisen oikeutetun intressin toteuttamiseksi.

         Laillisuuden ja asianmukaisuuden periaate

      Henkilötietoja ei voida kerätä tai käsitellä epäasianmukaisin tai laittomin keinoin eikä käyttää tarkoituksiin, jotka eivät ole kuluttajasuojayhteistyötä koskevassa asetuksessa säädettyjen tarkoitusten mukaisia. Jotta käsittely olisi laillista, tapausten käsittelijöiden on varmistettava, että heillä on selkeät perusteet käsittelytarpeen oikeutukseksi. Käsittelyn on tapahduttava tiettyä nimenomaista ja laillista tarkoitusta varten, eikä tietoja myöhemmin saa käsitellä näiden tarkoitusten kanssa yhteensopimattomalla tavalla. (13) Tämä voi perustua ainoastaan kuluttajasuojayhteistyötä koskevaan asetukseen.
      Jotta käsittely olisi asianmukaista, rekisteröidyille on kerrottava, mihin tarkoitukseen heidän tietojaan käsitellään, ja rekisteröidyille on kerrottava oikeudesta saada tiedot käyttöönsä, sekä korjata tai vastustaa tietoja.

         Suhteellisuusperiaate, paikkansapitävyys ja säilytysajat

      Käsiteltyjen tietojen on oltava asianmukaisia, olennaisia eikä liian laajoja siihen tarkoitukseen, mihin ne on kerätty ja/tai missä niitä myöhemmin käsitellään. Tietojen on oltava paikkansapitäviä ja ne on pidettävä ajan tasalla. On toteutettava kaikki aiheelliset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että tietokannasta poistetaan tai siinä oikaistaan tiedot, jotka ovat virheellisiä tai puutteellisia niihin tarkoituksiin nähden, joita varten ne kerättiin tai joita varten niitä käsitellään. Henkilötietoja voidaan säilyttää muodossa, josta rekisteröidyt ovat tunnistettavissa, ainoastaan sen ajan, mikä on tarpeen niihin tarkoituksiin, joihin tiedot on kerätty tai joita varten niitä käsiteltiin. On luotava tarvittavat suojatoimet, jotka koskevat niitä henkilötietoja, joita säilytetään edellä tarkoitettua aikaa kauemmin historiantutkimusta taikka tilastollisia tai tieteellisiä tarkoituksia varten.
      Tapausten käsittelijöitä pyydetään harkitsemaan, ovatko käsiteltävät tiedot todella tarpeen tavoiteltujen päämäärien saavuttamiseksi.

         Tarkoituksen rajoittamisen periaate

      Henkilötietoja on kerättävä määritettyihin, selkeisiin ja laillisiin tarkoituksiin eikä niitä saa sen jälkeen käsitellä tavalla, joka on millään tavoin yhteensopimaton näiden tarkoitusten kanssa. Tästä on ilmoitettava rekisteröidylle. Tapausten käsittelijöiden olisi käsiteltävä henkilötietoja vain silloin, kun siihen on selkeä syy eli tietosuojayhteistyötä koskevassa asetuksessa on oikeudelliset perusteet, jotka oikeuttavat tietojen siirron.

         Oikeudet tietojen saantiin

      Rekisteröidyille on tietosuojadirektiivin (14) mukaisesti ilmoitettava, että heidän henkilötietojaan käsitellään, ja lisäksi on ilmoitettava tällaisen tietojenkäsittelyn tarkoitus, tietojen vastaanottajat ja se, että rekisteröidyillä on erityisiä oikeuksia eli oikeus saada tietoa ja oikeus oikaista virheelliset tiedot. Rekisteröidyllä on oikeus saada kaikki itseään koskevat käsitellyt tiedot. Rekisteröidyllä on myös oikeus pyytää sellaisten tietojen oikaisua, poistamista tai suojaamista, jotka ovat epätäydellisiä, paikkansa pitämättömiä tai joita ei käsitellä tietosuojasääntöjen mukaisesti. (15)

         Arkaluonteiset tiedot

      Kiellettyä on sellaisten tietojen käsittely, jotka koskevat rotua tai etnistä alkuperää, poliittisia mielipiteitä, uskonnollista tai filosofista vakaumusta, ammattiliittoon kuulumista, terveyttä, seksuaalista käyttäytymistä, rikoksia tai rikosasioissa annettuja tuomiota. Tietosuojadirektiivissä (16) säädetään kuitenkin tietyistä tätä sääntöä koskevista poikkeuksista, joiden mukaan arkaluontoisia tietoja voidaan tietyin edellytyksin käsitellä (17). Koska CPCS:n käyttäjät saattavat päätyä käsittelemään arkaluontoisia tietoja (18), on niiden osalta suositeltavaa toimia varoen. On suositeltavaa, että CPCS:n käyttäjät ottavat yhteyden kansalliseen tietosuojaviranomaiseen selvittääkseen, sovelletaanko arkaluontoisten tietojen käsittelyyn poikkeuksia.

         Poikkeukset

      Tietosuojadirektiivissä myönnetään joitakin poikkeuksia rikosten torjunnan, tutkinnan, selvittämisen sekä syytetutkinnan vuoksi. Tapausten käsittelijöitä kehotetaan tutustumaan kansalliseen lainsäädäntöön voidakseen arvioida, ovatko tällaiset poikkeukset mahdollisia ja minkä laajuisina. (19) Jos tällaisia poikkeuksia käytetään, on suositeltavaa, että ne ilmaistaan selkeästi kunkin toimivaltaisen viranomaisen tietosuojailmoituksessa.

         Tietosuojaperiaatteiden soveltaminen

      Kun näitä tietosuojaperiaatteita sovelletaan CPCS-järjestelmään, voidaan suositella seuraavaa:

                  1)

                  CPCS:n käyttö olisi tarkoin rajattava kuluttajasuojayhteistyötä koskevassa asetuksessa säädettyihin tarkoituksiin. Kuluttajasuojayhteistyötä koskevan asetuksen 13 artiklan 1 kohdan mukaan ”toimitettuja tietoja voidaan käyttää ainoastaan kuluttajien etuja suojaavan lainsäädännön noudattamisen varmistamiseksi”. Tämä lainsäädäntö luetellaan kuluttajasuojayhteistyötä koskevan asetuksen liitteessä.

                  2)

                  On suositeltavaa, että täytäntöönpanosta vastaavat virkamiehet käyttävät keskinäistä avunantoa koskevasta pyynnöstä tai varoituksesta saamiaan tietoja ainoastaan kyseiseen tapaukseen liittyviin tarkoituksiin, noudattavat tarkoin tietosuojaa koskevia oikeudellisia vaatimuksia ja arvioivat etukäteen käsittelyn tarpeellisuuden, kun kyseessä ovat laajemman julkisen edun puitteissa toteutettavat tutkimukset.

                  3)

                  Siirtäessään tietoja täytäntöönpanosta vastaavat virkamiehet arvioivat tapauskohtaisesti, ketkä sopivat käsiteltävien tietojen vastaanottajiksi.

                  4)

                  CPCS:n käyttäjien olisi keskinäistä avunantoa koskevissa pyynnöissään tarkoin valittava esitettävät kysymykset ja varottava pyytämästä enemmän tietoja kuin on tarpeen. Kyse ei ole pelkästään tietosuojaperiaatteitten noudattamisesta vaan myös hallinnollisen rasituksen keventämisestä.

                  5)

                  Tietosuojadirektiivissä (20) edellytetään, että henkilötiedot ovat täsmällisiä ja ajantasaisia. On suositeltavaa, että tiedot toimittaneen toimivaltaisen viranomaisen tehtävänä on tukea CPCS:ään tallennettujen tietojen täsmällisyyttä. CPCS:ään on lisätty ponnahdusikkunatoiminto, jonka avulla tapausten käsittelijöitä muistutetaan henkilötietojen täsmällisyyden ja ajantasaisuuden tarkistamisesta.

                  6)

                  Käytännössä rekisteröidyille voidaan kertoa heidän oikeuksistaan antamalla www-sivustolla kattava tietosuojailmoitus. On suositeltavaa, että kukin toimivaltainen viranomainen antaa omalla www-sivustollaan tietosuojailmoituksen. Jokaisen tietosuojailmoituksen olisi oltava kaikkien tietosuojadirektiivissä vahvistettujen tiedottamisvelvoitteiden mukainen, kuhunkin tietosuojailmoitukseen olisi sisällytettävä linkki komission tietosuojailmoitussivulle, ja siinä olisi myös annettava lisätietoja, kuten kyseisen toimivaltaisen viranomaisen yhteystiedot ja mahdolliset kansalliset rajoitukset, jotka koskevat oikeutta tutustua tietoihin tai saada niitä. On kaikkien toimintaan osallistuvien rekisterinpitäjien vastuulla varmistaa, että tietosuojailmoitukset julkaistaan.

                  7)

                  Rekisteröidyt voivat pyytää henkilötietoihinsa tutustumista, niiden oikaisua ja poistamista useammasta kuin yhdestä lähteestä. Vaikka kukin toimivaltainen viranomainen on rekisterinpitäjänä vastuussa omista tietojenkäsittelytoimistaan, olisi rajatylittäviä tapauksia koskeviin pyyntöihin pyrittävä antamaan koordinoitu vastaus. On suositeltavaa, että tällaisissa tapauksissa toimivaltaiset viranomaiset ilmoittaisivat saamastaan pyynnöstä myös muille toimivaltaisille viranomaisille, joita asia koskee.
                  Jos toimivaltainen viranomainen harkitsee myöntymistä pyyntöön, joka saattaa vaikuttaa muiden toimivaltaisten viranomaisten toteuttamaan käynnissä olevaan tutkimukseen tai täytäntöönpanomenettelyyn, ensiksi mainitun viranomaisen olisi kysyttävä jälkimmäisten näkemystä ennen pyyntöön suostumista.
                  Rekisteröity voi osoittaa pyyntönsä myös komissiolle. Komissio voi suostua pyyntöön vain niiden tietojen osalta, jotka ovat sen käytettävissä. Saatuaan pyynnön komission olisi kuultava tiedot toimittanutta toimivaltaista viranomaista. Jos vastaväitteitä ei esitetä tai toimivaltainen viranomainen ei vastaa kohtuullisen ajan kuluessa, komissio voi tietosuoja-asetuksen pohjalta päättää joko pyyntöön suostumisesta tai sen epäämisestä. Komission olisi pyydettävä lausunto myös niiltä toimivaltaisilta viranomaisilta, joiden tutkimus- tai täytäntöönpanotoimet voivat vaarantua pyyntöön suostumisen vuoksi. Komission olisi tarkasteltava, voitaisiinko tällaisia tietojenvaihtoja helpottaa liittämällä CPCS:ään teknisiä lisäominaisuuksia.

                  8)

                  Kuluttajasuojayhteistyötä koskevassa täytäntöönpanopäätöksessä 2007/76/EY säädetään CPCS:n sisäisten tietokenttien käyttöönotosta yritysten johtajien nimiä varten. Täytäntöönpanosta vastaavien virkamiesten on arvioitava, onko tämäntyyppisten henkilötietojen sisällyttäminen tietokantaan tarpeen tapauksen ratkaisemiseksi. Tapauskohtainen arvio siitä, onko tarpeen sisällyttää yrityksen johtajan nimi tätä varten varattuun tietokenttään, on tehtävä aina, ennen kuin tietoja siirretään CPCS:ään ja ennen kuin toimitetaan varoitus tai keskinäistä avunantoa koskeva pyyntö toiselle toimivaltaiselle viranomaiselle.

                  9)

                  Kuluttajasuojayhteistyötä koskevan täytäntöönpanopäätöksen 2007/76/EY mukaan toimivaltaisen viranomaisen, joka syöttää järjestelmään tietoja, täytäntöönpanotoimia koskevia pyyntöjä tai ilmoituksia, on ilmoitettava, onko tietoja käsiteltävä luottamuksellisina. Tämä on tehtävä tapauskohtaisesti. Pyynnön vastaanottavan viranomaisen on samoin tietoja toimittaessaan ilmoitettava, onko tietoja käsiteltävä luottamuksellisina. CPCS:ään sisältyy oletusarvona toiminto, jossa CPCS:n käyttäjien on nimenomaisesti myönnettävä asiakirjojen käyttöoikeus poistamalla niistä luottamuksellisuusmerkintä.

            8.   CPCS JA TIETOSUOJA

         Tietosuojan huomioon ottava ympäristö

      CPCS on suunniteltu tietosuojalainsäädännön vaatimukset mielessä pitäen:

                  —

                  CPCS käyttää s-TESTAa, joka on lyhenne sanoista secured Trans European Services for Telematics between Administrations eli hallintoelinten väliset varmennetut Euroopan laajuiset telemaattiset palvelut. Järjestelmä on hallinnoitu, luotettava ja turvallinen yleiseurooppalainen viestintäjärjestelmä Euroopan tasoisia ja kansallisia hallintoelimiä varten. s-TESTA-verkko perustuu erilliseen yksityiseen infrastruktuuriin, joka on täysin erotettu internetistä. Järjestelmän rakenteen suunniteluun on sisällytetty tarvittavia turvatoimenpiteitä, joilla varmistetaan verkon optimaalinen suoja. Verkolle tehdään turva-akkreditointi, jotta se soveltuisi luokkaan ”EU Restricted” luokitellun tiedon välittämiseen.

                  —

                  Järjestelmään on liitetty useita teknisiä piirteitä: nimettyjen toimivaltaisten viranomaisten turvalliset ja räätälöidyt salasanat, turvallisen verkon (S-TESTA) käyttö, ponnahdusikkunoihin tulevat viestit, joilla muistutetaan tapausten käsittelijöitä siitä, että tietosuojasäännöt on otettava huomioon käsiteltäessä henkilötietoja, erilaisten käyttäjäprofiilien luominen, joilla säännellään tiedon saantia käyttäjän roolin mukaisesti (toimivaltainen viranomainen, yhteysvirasto tai komissio), mahdollisuus rajoittaa asiakirjojen saanti määrittelemällä ne luottamuksellisiksi ja CPCS:n kotisivulla oleva tietosuojasääntöihin viittaava viesti.

                  —

                  Täytäntöönpanosäännöt (21), jotka kattavat keskeiset kysymykset, jotta varmistetaan tietosuojan noudattaminen: selkeät poistosäännöt (poistettavat tiedot sekä se, miten ja milloin tiedot poistetaan); periaatteet, joilla täsmennetään erilaiset tiedonsaantityypit (ainoastaan toimivaltaisilla viranomaisilla, joita asia välittömästi koskee, on käytössään täydet tiedot, ja muilla ainoastaan yleistasoiset tiedot).

                  —

                  Toiminnan suuntaviivat (22), joilla selvitetään tarkemmin, mitä on otettava huomioon täytettäessä eri tietokenttiä, ja nämä ohjeet (23).

                  —

                  Vuotuiset tarkastelut, jotta varmistetaan, että toimivaltaiset viranomaiset todentavat henkilötietojen paikkansapitävyyden (merkintäjärjestelyä suunnitellaan, mutta sitä ei ole vielä toteutettu), ja että tapaukset suljetaan ja/tai poistetaan sääntöjen mukaisesti, jolloin varmistuu, etteivät tapaukset unohdu. Komissio järjestää säännöllisesti jäsenvaltioiden kanssa järjestelmällisen tarkastelun niistä tapauksista, joita ei ole avattu määräajan kuluessa, joka on huomattavasti pidempi kuin tapauksen keskimääräinen käsittelyaika.

                  —

                  Keskinäistä avunantoa koskevien tapausten automaattinen poistaminen viisi vuotta tapauksen sulkemisen jälkeen, kuten kuluttajasuojayhteistyötä koskevassa asetuksessa edellytetään.

                  —

                  CPCS on kehittyvä tietotekninen työkalu, jossa pyritään edistämään tietosuojaa. Monia turvapiirteitä on jo liitetty järjestelmän rakenteeseen, joka on kuvattu edellä. Komissio aikoo jatkaa kehitystyötä uusien parannusten tekemiseksi tarvittaessa.

         Lisäohjeita

         Kuinka kauan tapaus pitäisi säilyttää tallennettuna, milloin se pitäisi sulkea ja milloin poistaa?

      Ainoastaan komissio voi poistaa tietoja CPCS:stä (24), ja poistaminen tapahtuu yleensä toimivaltaisen viranomaisen pyynnöstä. Esittäessään tällaisen poistopyynnön toimivaltaisen viranomaisen on täsmennettävä sen perusteet. Ainoan poikkeuksen muodostavat täytäntöönpanopyynnöt. Komissio poistaa ne automaattisesti viiden vuoden kuluttua sen jälkeen, kun esittäjäviranomainen on sulkenut tapauksen.
      Kiinteän määräajan sääntöjä on otettu käyttöön, jotta varmistetaan, että tietokannasta poistetaan tiedot, joita ei enää tarvita, jotka ovat virheellisiä, osoittautuvat perusteettomiksi ja/tai joita on säilytetty enimmäisajan.

         Miksi tietojen säilyttämisaika on viisi vuotta?

      Säilyttämisajan tarkoituksena on helpottaa kuluttajien etuja suojaavan lainsäädännön täytäntöönpanosta vastaavien viranomaisten välistä yhteistyötä yhteisön sisällä tapahtuvien rikkomusten osalta. Lisäksi tarkoituksena on parantaa osaltaan sisämarkkinoiden toimivuutta, kuluttajien etuja suojaavan lainsäädännön täytäntöönpanon laatua ja yhdenmukaisuutta sekä kuluttajien taloudellisten etujen suojaamisen valvontaa. Säilytysajan kuluessa valtuutetut täytäntöönpanosta vastaavat virkamiehet, jotka työskentelevät sen toimivaltaisen viranomaisen tehtävissä, joka alun perin käsitteli tapausta, voivat tutustua tiedostoon etsiäkseen yhteyksiä mahdollisiin toistuviin rikkomisiin, mikä parantaa ja tehostaa täytäntöönpanoa.

         Millaista tietoa voidaan esittää keskustelufoorumilla?

      Keskustelufoorumi on liitetty CPCS:ään, ja se on apuväline, joka on tarkoitettu tietojenvaihtoon esimerkiksi uusien täytäntöönpanovaltuuksien ja parhaiden toimintatapojen kaltaisista kysymyksistä. Vaikka täytäntöönpanosta vastaavat virkamiehet eivät usein keskustelufoorumia käytäkään, sitä ei pitäisi käyttää tapauskohtaisten tietojen vaihtoon eikä sillä pitäisi viitata henkilötietoihin.

         Millaisia tietoja voidaan sisällyttää lyhyisiin tiivistelmiin ja liiteasiakirjoihin?

      Kuluttajasuojayhteistyötä koskevassa täytäntöönpanopäätöksessä 2007/76/EY varataan tietokenttä liiteasiakirjoille varoitusten sekä tieto- ja täytäntöönpanopyyntöjen yhteydessä. Lyhyet tiivistelmät ovat kenttiä, joissa olisi annettava kuvaus rikkomisesta. On suositeltavaa, että lyhyihin tiivistelmiin ei sisällytettäisi henkilötietoja, sillä tämän tietokentän tarkoituksena on antaa yleiskuvaus rikkomistapauksesta. Liiteasiakirjoissa olevat henkilötiedot, jotka eivät ole ehdottoman tarpeellisia, olisi pyyhittävä yli tai poistettava.

         Mitä tarkoitetaan sillä, että voidaan ”perustellusti epäillä”, että rikkominen on tapahtunut?

      Perusteltu epäily on tulkittava kansallisen lainsäädännön mukaisesti. Suositellaan kuitenkin, että CPCS:ään sisällytetään epäillyt rikkomiset vain, jos tapauksen tueksi on jotain näyttöä siitä, että rikkominen on tapahtunut, tai siitä, että on todennäköistä, että se on tapahtunut.

         Miten toimitaan siirroissa kolmansiin maihin?

      Kuluttajasuojayhteistyötä koskevassa asetuksessa (25) säädetään, että jäsenvaltio voi ilmoittaa kyseisen asetuksen nojalla saatuja tietoja myös kolmannen maan viranomaiselle, joka kanssa sillä on kahdenvälinen avustussopimus, sillä edellytyksellä, että tiedot alun perin ilmoittanut toimivaltainen viranomainen on antanut tähän suostumuksensa ja että tietosuojasäännöksiä noudatetaan.
      Euroopan unionin ja kolmansien maiden välillä ei ole kansainvälisiä sopimuksia keskinäisen avunannon järjestelyistä (26), joten on suositeltavaa, että kaikissa jonkin kolmannen maan kanssa tehtävissä kahdenvälisissä avunantosopimuksissa olisi määrättävä riittävästä tietosuojan turvasta ja että sopimus olisi annettava tiedoksi asianmukaisille tietosuojaviranomaisille, jotta ennakkotarkastelu olisi mahdollista, ellei komissio ole todennut, että kyseinen kolmas maa tarjoaa riittävän tietosuojan tason unionista siirretyille henkilötiedoille tietosuojadirektiivin 25 artiklan mukaisesti.

         (1)  2 artiklan a kohta.

         (2)  On huomattava, että tietosuojaperiaatteita sovelletaan sekä sähköisesti että fyysisenä kopiona tallennettuihin tietoihin.

         (3)  Poistamista koskevat tarkat säännöt, ks. päätös 2007/76/EY (EUVL L 32, 6.2.2007) ja ”The Consumer Protection Cooperation Network: Operating Guidelines”.

         (4)  Direktiivi 95/46/EY.

         (5)  Asetus (EY) No 45/2001.

         (6)  http://www.edps.europa.eu/EDPSWEB/edps/EDPS

         (7)  Kuluttajasuojayhteistyötä koskevan asetuksen (EY) No 2006/2004 8, 9 ja 15 artikla.

         (8)  Kuluttajasuojayhteistyötä koskevan asetuksen (EY) No 2006/2004 8 artiklan 5 kohta.

         (9)  Kuluttajasuojayhteistyötä koskevan asetuksen (EY) No 2006/2004 9 artikla.

         (10)  Direktiivin 95/46/EY 11 artiklan 2 kohta ja 13 artikla.

         (11)  Direktiivin 95/46/EY 10 ja 11 artikla.

         (12)  Direktiivin 95/46/EY 7 artikla.

         (13)  Direktiivin 95/46/EY 6 artiklan 1 kohdan b alakohta.

         (14)  Direktiivin 95/46/EY 10, 11 ja 12 artikla.

         (15)  Direktiivin 95/46/EY 12 artikla.

         (16)  Direktiivin 95/46/EY 8 artiklan 2 kohta.

         (17)  Direktiivin 95/46/EY 8 artikla.

         (18)  Direktiivin 2007/76/EY liitteen 4 luku.

         (19)  Lausunto 6/2001 kuluttajasuojaa koskevaan yhteistyöjärjestelmään liittyvistä tietosuojakysymyksistä 01910/2007/EN – WP 130 – annettu 21. syyskuuta 2007, s. 24–26.

         (20)  Direktiivin 95/46/EY 6 artiklan 1 kohdan d alakohta.

         (21)  Päätös 2007/76/EY.

         (22)  Kuluttajasuojan yhteistyöverkko: Toiminnan suuntaviivat – kuluttajasuojayhteistyötä käsittelevän komitean 8. kesäkuuta 2010 hyväksymät.

         (23)  Näiden ohjeiden sisältö otetaan osaksi tulevia CPCS-järjestelmää koskevia koulutustilaisuuksia.

         (24)  Kuluttajasuojayhteistyötä koskevan asetuksen (EY) N:o 2006/2004 10 artikla ja kuluttajasuojayhteistyötä koskevan täytäntöönpanopäätöksen 2007/76/EY liitteen luku 2.

         (25)  Kuluttajasuojayhteistyötä koskevan asetuksen (EY) No 2006/2004 14 artiklan 2 kohta.

         (26)  Kuluttajasuojayhteistyötä koskevan asetuksen (EY) No 2006/2004 18 artikla.


title: Euroopan keskuspankin suositus, annettu 23 päivänä elokuuta 2010 , Euroopan unionin neuvostolle Banca d’Italian ulkopuolisista tilintarkastajista (EKP/2010/11)

text:
               28.8.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 233/1

         EUROOPAN KESKUSPANKIN SUOSITUS,
   annettu 23 päivänä elokuuta 2010,
   Euroopan unionin neuvostolle Banca d’Italian ulkopuolisista tilintarkastajista
   (EKP/2010/11)
   2010/C 233/01
   EUROOPAN KESKUSPANKIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännön ja erityisesti sen 27.1 artiklan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Euroopan keskuspankin (EKP) ja kansallisten keskuspankkien tilit tarkastavat tehtävään nimetyt EKP:n neuvoston suosittelemat ja Euroopan unionin neuvoston hyväksymät riippumattomat ulkopuoliset tilintarkastajat.

               (2)

               Banca d’Italian nykyisten ulkopuolisten tilintarkastajien toimikausi päättyi tilikauden 2009 tilintarkastuksen jälkeen. Tämän vuoksi on tarpeen nimittää uudet ulkopuoliset tilintarkastajat tilikaudesta 2010 alkaen.

               (3)

               Banca d’Italia on valinnut PricewaterhouseCoopers SpA:n ulkopuolisiksi tilintarkastajikseen tilikausiksi 2010–2015,

         SUOSITTELEE
   että PricewaterhouseCoopers SpA:n nimitetään Banca d’Italian ulkopuolisiksi tilintarkastajiksi tilikausiksi 2010–2015.

      Annettu Frankfurt am Mainissa 23 päivänä elokuuta 2010.

            EKP:n puheenjohtaja

         Jean-Claude TRICHET


title: Komission suositus, annettu 30 päivänä toukokuuta 2008 , seuraavien aineiden riskinvähentämistoimenpiteiksi: kromitrioksidi; ammoniumdikromaatti ja kaliumdikromaatti (tiedoksiannettu numerolla K(2008) 2326) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

text:
               18.6.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 158/65

      KOMISSION SUOSITUS,
   annettu 30 päivänä toukokuuta 2008,
   seuraavien aineiden riskinvähentämistoimenpiteiksi: kromitrioksidi; ammoniumdikromaatti ja kaliumdikromaatti
   (tiedoksiannettu numerolla K(2008) 2326)
   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
   (2008/455/EY)
   EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
   ottaa huomioon olemassa olevien aineiden vaarojen arvioinnista ja valvonnasta 23 päivänä maaliskuuta 1993 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 793/93 (1) ja erityisesti sen 11 artiklan 2 kohdan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Neuvoston asetuksen (ETY) N:o 793/93 nojalla on 27 päivänä tammikuuta 1997 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 143/97 (2) vahvistettu kolmas ensisijaisten aineiden luettelo. Tämän säädöksen nojalla seuraavat aineet on määritelty ensisijaisiksi:

                           —

                           kromitrioksidi,

                           —

                           ammoniumdikromaatti,

                           —

                           kaliumdikromaatti.

               (2)

               Tämän asetuksen mukaisesti esittelijäksi nimetty jäsenvaltio on arvioinut kyseisistä aineista ihmisille ja ympäristölle aiheutuvat riskit siten kuin olemassa olevien aineiden ihmisille ja ympäristölle aiheuttamien riskien arviointia koskevien periaatteiden vahvistamisesta 28 päivänä kesäkuuta 1994 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 1488/94 (3) säädetään. Lisäksi jäsenvaltio on ehdottanut toimintasuunnitelmaa riskien rajoittamiseksi neuvoston asetuksen (ETY) N:o 793/93 mukaisesti.

               (3)

               Myrkyllisyyttä, ekomyrkyllisyyttä ja ympäristöä käsittelevää tiedekomiteaa (SCTEE) on kuultu, ja se on antanut lausuntonsa esittelijän tekemistä riskinarvioinneista. Lausunnot on julkaistu tiedekomitean internetsivustolla.

               (4)

               Riskinarvioinnin tulokset ja riskien rajoittamiseen tähtäävien toimintaperiaatteiden tulokset on esitetty siihen liittyvässä komission tiedonannossa (4).

               (5)

               Kyseisen arvioinnin perusteella tietyille aineille on aiheellista suositella tiettyjä riskinvähentämistoimenpiteitä.

               (6)

               Työntekijöitä varten suositeltuja riskinvähentämistoimenpiteitä olisi tarkasteltava työsuojelua koskevan lainsäädännön yhteydessä, ja tämän katsotaan yleisesti ottaen antavan riittävät edellytykset kyseisten aineiden aiheuttamien riskien rajoittamiseksi tarvittavalla tavalla.

               (7)

               Tämän suosituksen riskinvähentämistoimenpiteet ovat asetuksen (ETY) N:o 793/93 15 artiklan 1 kohdalla perustetun komitean lausunnon mukaiset,

         SUOSITTELEE:
   1   JAKSO
   KROMITRIOKSIDI

         (CAS-nro 1333-82-0; Einecs-nro 215-607-8)

   AMMONIUMDIKROMAATTI

         (CAS-nro 7789-09-05; Einecs-nro 232-143-1)

   KALIUMDIKROMAATTI

         (CAS-nro 7778-50-9; Einecs-nro 231-906-6)

   Työntekijöitä (1) ja ympäristöä (2, 3, 4, 5 ja 6) koskevat riskinvähentämistoimenpiteet

               1.

               Työnantajien, jotka käyttävät kuudenarvoista kromia sisältäviä yhdisteitä pigmenttien ja väriaineiden tuotannossa, metallinkäsittelytuotteiden formuloinnissa, elektrolyyttisessä metallinpäällystyksessä ja villan värjäyksen peittausaineena, on otettava huomioon kaikki kansallisella tasolla laaditut alakohtaiset suositukset, jotka perustuvat komission direktiivin 98/24/EY (5) 12 artiklan 2 kohdan mukaisesti laatimiin, luonteeltaan ei-sitoviin käytännön suuntaviivoihin.

               2.

               Asianosaisten jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten olisi vahvistettava direktiivin 2008/1/EY (6) mukaisesti myönnetyissä toimiluvissa kuudenarvoista kromia sisältäviin yhdisteisiin liittyvät edellytykset, päästöjen raja-arvot tai vastaavat parametrit tai tekniset toimenpiteet, jotta asianosaiset laitokset soveltaisivat toiminnassaan parasta käytettävissä olevaa tekniikkaa (BAT) siten, että otetaan huomioon laitosten tekniset ominaisuudet, niiden maantieteellinen sijainti ja paikalliset ympäristöolosuhteet.

               3.

               Jäsenvaltioiden olisi seurattava huolellisesti kuudenarvoista kromia sisältäviä yhdisteitä koskevan parhaan käytettävissä olevan tekniikan soveltamista ja ilmoitettava komissiolle kaikesta mahdollisesta kyseistä tekniikkaa koskevasta tärkeästä kehityksestä osana BAT-tietojenvaihtoa.

               4.

               Paikallisia päästöjä ympäristöön olisi tarvittaessa valvottava kansallisilla säännöksillä sen varmistamiseksi, ettei ympäristölle ole odotettavissa riskiä.

               5.

               Huomiota olisi kiinnitettävä erityisesti siihen, että vuotien ja nahkojen parkitusta suorittavissa laitoksissa pelkistetään kuudenarvoista kromia sisältäviä yhdisteitä kolmenarvoista kromia sisältäviksi yhdisteiksi. Olisikin suositeltavaa, että vuotien ja nahkojen parkitusteollisuuden parasta käytettävissä olevaa tekniikkaa koskevan vertailuasiakirjan (BREF) seuraavassa tarkistuksessa asiakirjaan liitettäisiin asianmukaiset viittaukset siihen, ettei kuudenarvoista kromia sisältävien yhdisteiden pelkistäminen kolmenarvoista kromia sisältäviksi parkitussuoloiksi ole parasta käytettävissä olevaa tekniikkaa.

               6.

               Asianosaisen jäsenvaltion olisi kehitettävä ympäristön laatustandardeja sellaisten vesipiirien osalta, joissa kuudenarvoista kromia sisältävien yhdisteiden päästöt voivat aiheuttaa vaaraa. Lisäksi niiden olisi vahvistettava kansallisia pilaantumista vähentäviä toimenpiteitä ja täytettävä laatustandardit vuoteen 2015 mennessä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/60/EY mukaisesti (7).

         2   JAKSO
   OSOITUS

               7.

               Tämä suositus on osoitettu kaikille toimialoille, joilla tuodaan, valmistetaan, kuljetetaan, varastoidaan, sisällytetään johonkin valmisteeseen tai muuten käsitellään, käytetään, käsitellään jätteinä tai hyödynnetään kyseisiä aineita, sekä kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Brysselissä 30 päivänä toukokuuta 2008.

            Komission puolesta

         Stavros DIMAS

            Komission jäsen

      (1)  EYVL L 84, 5.4.1993, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1882/2003 (EUVL L 284, 31.10.2003, s. 1).

      (2)  EYVL L 25, 28.1.1997, s. 13.

      (3)  EYVL L 161, 29.6.1994, s. 3.

      (4)  EUVL C 152, 18.6.2008, s. 1.

      (5)  EYVL L 131, 5.5.1998, s. 11. Direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2007/30/EY (EUVL L 165, 27.6.2007, s. 21).

      (6)  EUVL L 24, 29.1.2008, s. 8.

      (7)  EYVL L 327, 22.12.2000, s. 1. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2008/32/EY (EUVL L 81, 20.3.2008, s. 60).