               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 5.6.2019
            COM(2019) 534 final
            Suositus
            NEUVOSTON SUOSITUS
            julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävältä sopeutusuralta havaitun merkittävän poikkeaman korjaamisesta Unkarissa
            {SWD(2019) 534 final}

               Suositus

               NEUVOSTON SUOSITUS

               julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävältä sopeutusuralta havaitun merkittävän poikkeaman korjaamisesta

                  Unkarissa

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 4 kohdan,

               ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97
                  1
                ja erityisesti sen 10 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan,

               ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Perussopimuksen 121 artiklan mukaan jäsenvaltioiden on edistettävä tervettä julkista taloutta keskipitkällä aikavälillä sovittamalla talouspolitiikkansa yhteen ja harjoittamalla monenvälistä valvontaa välttääkseen liialliset julkisen talouden alijäämät.

               (2)Vakaus- ja kasvusopimuksen tavoitteena on terve julkinen talous, jolla pyritään vahvistamaan hintavakauden edellytyksiä ja saavuttamaan uusien työpaikkojen syntyä edistävä vahva ja kestävä kasvu.

               (3)Neuvosto totesi 22 päivänä kesäkuuta 2018 perussopimuksen 121 artiklan 4 kohdan nojalla, että Unkarin oli havaittu vuonna 2017 poikenneen merkittävästi julkistalouden keskipitkän aikavälin tavoitteesta, joka on julkisen talouden rakenteellinen 1,0 prosentin alijäämä suhteessa BKT:hen. Tämän havaitun merkittävän poikkeaman johdosta neuvosto suositteli
                  2
                22 päivänä kesäkuuta 2018 Unkarille tarvittavien toimenpiteiden toteuttamisesta sen varmistamiseksi, että nettomääräisten julkisten perusmenojen
                  3
                nimelliskasvu on enintään 2,8 prosenttia vuonna 2018. Tämä vastaisi 1,0 prosentin vuotuista rakenteellista sopeutusta suhteessa BKT:hen. Unkarille suositeltiin myös, että se käyttää mahdolliset satunnaistulot alijäämän supistamiseen maan saattamiseksi tarkoituksenmukaiselle julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävälle sopeuttamisuralle. Neuvosto totesi 4 päivänä joulukuuta 2018, että Unkari ei ollut toteuttanut tuloksellisia toimia 22 päivänä kesäkuuta 2018 annetun neuvoston suosituksen johdosta. Tästä syystä neuvosto antoi 4 päivänä joulukuuta 2018 Unkarille tarkistetun suosituksen, jossa kehotettiin toteuttamaan tarvittavat toimet sen varmistamiseksi, että nettomääräisten julkisten perusmenojen nimellinen kasvu on enintään 3,3 prosenttia vuonna 2019. Tällöin vuotuinen rakenteellinen sopeutus olisi 1,0 prosenttia suhteessa BKT:hen.

               (4)Komission kevään 2019 talousennusteen ja Eurostatin vahvistamien vuoden 2018 toteutumaa koskevien tietojen perusteella vuoden 2018 nettomääräisten julkisten perusmenojen kasvu ylitti selvästi menojen kasvulle asetetun vertailuarvon. Poikkeama oli merkittävä eli 1,3 prosenttia suhteessa BKT:hen. Rakenteellinen rahoitusasema heikkeni –3,7 prosenttiin suhteessa BKT:hen, kun vastaava vuoden 2017 luku oli –3,4 prosenttia. Myös tämä viittaa merkittävään poikkeamaan suositellusta rakenteellisesta sopeutuksesta (poikkeama oli 1,3 prosenttia suhteessa BKT:hen). Rakenteellisesta rahoitusasemasta ilmenevän poikkeaman suuruutta kasvattavat huomattavat tulovajeet ja investointimenojen kasvu talouden ylikuumenemistilanteessa, kun taas pienenevien korkomenojen arvioidaan hieman pienentäneen poikkeamaa. Menojen kasvulle asetettuun vertailuarvoon vaikuttaa voimakkaan negatiivisesti sen laskennassa käytetty BKT:n keskipitkän aikavälin potentiaalinen kasvu, joka on kriisin jäljiltä hyvin vähäistä. Menojen kasvulle asetetun vertailuarvon perustana oleva BKT-deflaattori ei myöskään näytä asianmukaisesti vastaavan kasvaneita kustannuspaineita, jotka vaikuttavat valtion menoihin. Kun näiden tekijöiden vaikutus korjataan, menojen kasvun vertailuarvo näyttää ilmentävän julkisen talouden sopeutusta asianmukaisesti, ja se viittaa edelleen merkittävään poikkeamaan. Nämä tekijät huomioon ottaen molemmat indikaattorit vahvistavat merkittävän poikkeaman vakaus- ja kasvusopimuksen ennaltaehkäisevän osion vaatimuksista vuonna 2018.

               (5)Komissio katsoi 5 päivänä kesäkuuta 2019 kokonaisarvioinnin perusteella, että Unkarin on havaittu poikenneen merkittävästi julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteesta, ja antoi sen vuoksi Unkarille perussopimuksen 121 artiklan 4 kohdan sekä asetuksen (EY) N:o 1466/97 10 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan nojalla varoituksen.

               (6)Asetuksen (EY) N:o 1466/97 10 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan mukaisesti neuvosto antaa asianomaiselle jäsenvaltiolle kuukauden kuluessa varoituksen antamisesta suosituksen tarvittavista toimista. Asetuksen (EY) N:o 1466/97 mukaan suosituksessa asetetaan jäsenvaltiolle korkeintaan viiden kuukauden määräaika poikkeaman korjaamiseksi. Tällä perusteella vaikuttaa asianmukaiselta, että Unkarin määräaika poikkeaman korjaamiseksi päättyy 15 päivänä lokakuuta 2019. Unkarin olisi tämän määräajan kuluessa raportoitava toimista, jotka se on toteuttanut tämän suosituksen pohjalta.

               (7)Komission kevään 2019 talousennusteen tuotantokuilua koskevien ennusteiden perusteella Unkari pysyy vuosina 2019 ja 2020 hyvässä suhdannetilanteessa. Vuonna 2019 reaalisen BKT:n arvioidaan kasvavan potentiaalista BKT:tä vastaavasti (3,7 prosenttia), mutta vuonna 2020 reaalisen BKT:n kasvun (2,8 prosenttia) ennustetaan jäävän pienemmäksi kuin kasvupotentiaalin (3,6 prosenttia). Unkarin julkisen talouden velkasuhde ylittää 60 prosentin viitearvon suhteessa BKT:hen. Asetuksessa (EY) N:o 1466/97 ja vakaus- ja kasvusopimuksen ennaltaehkäisevän osion mukaisessa yhteisesti sovitussa sopeutuskaaviossa edellytetty rakenteellinen vähimmäissopeutus, jossa otetaan huomioon vallitsevat talouden olosuhteet ja mahdolliset kestävyysongelmat, on siten vähintään 0,75 prosenttia suhteessa BKT:hen sekä vuonna 2019 että vuonna 2020.

               (8)Unkarin rakenteellinen alijäämä kasvoi 1,4 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2017. Vuonna 2018 kasvu oli 0,3 prosenttia, joten vuoden 2018 rakenteellinen alijäämä oli 3,7 prosenttia suhteessa BKT:hen. Komission kevään 2019 talousennusteen mukaan sen odotetaan pienenevän vuodesta 2019 alkaen. Jotta kumuloitunut poikkeama saataisiin korjatuksi ja Unkari siirtyisi takaisin tarkoituksenmukaiselle vakauttamisuralle vuodesta 2017 jatkuneen lipsumisen jälkeen, vähimmäissopeutusta olisi täydennettävä vuonna 2019 lisätoimilla. Kun otetaan huomioon julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävältä sopeuttamisuralta havaitun merkittävän poikkeaman suuruus, vaikuttaa aiheelliselta toteuttaa vakaus- ja kasvusopimuksen ennaltaehkäisevän osion mukaisen yhteisesti sovitun vaatimuskaavion mukaisen sopeutuksen lisäksi toimia, joiden vaikutus on 0,25 prosenttia suhteessa BKT:hen. Lisätoimien ansiosta sopeuttaminen takaisin kohti keskipitkän aikavälin tavoitetta nopeutuu. Vuonna 2019 tarvittavat toimet vastaavat neuvoston 4 päivänä joulukuuta 2018 suosittamaa sopeutusta. Jos sopeutusvaatimusta noudatetaan vuonna 2019, vuonna 2020 asianmukaiselta vaikuttaa sopeutus, joka on vähintään 0,75 prosenttia suhteessa BKT:hen.

               (9)Vaatimus, jonka mukaan rakenteellisen rahoitusaseman olisi parannuttava 1,0 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2019 ja 0,75 prosenttia vuonna 2020, vastaa nettomääräisten julkisten perusmenojen enintään 3,3 prosentin nimelliskasvua vuonna 2019 ja enintään 4,7 prosentin nimelliskasvua vuonna 2020.

               (10)Komission kevään 2019 talousennusteen mukaan rakenteellinen rahoitusasema kohenee 0,4 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2019 ja vielä 0,6 prosenttia vuonna 2020. Näin ollen rakenteellisen rahoitusaseman paraneminen 1,0 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2018 ja 0,75 prosenttia vuonna 2020 edellyttää, että toteutetaan toimenpiteitä, joiden rakenteellinen kokonaisvaikutus on 0,6 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2019 ja 0,2 prosenttia vuonna 2020, kun tilannetta verrataan komission kevään 2019 talousennusteen mukaiseen perusskenaarioon.

               (11)Koska Unkari ei ole noudattanut aiempia suosituksia, joissa on kehotettu korjaamaan havaittu merkittävä poikkeama, sen on ryhdyttävä kiireellisiin toimiin palauttaakseen finanssipolitiikkansa varovaiselle uralle.

               (12)Jotta Unkari saavuttaisi suositellut julkisen talouden tavoitteet, on olennaisen tärkeää, että se hyväksyy tarvittavat toimenpiteet ja toteuttaa ne tarkasti sekä seuraa juoksevien menojen kehitystä huolellisesti.

               (13)Unkarin olisi raportoitava neuvostolle viimeistään 15 päivänä lokakuuta 2019 toimista, jotka se on toteuttanut tämän suosituksen pohjalta.

               (14)On asianmukaista julkistaa tämä suositus,

               SUOSITTAA, ETTÄ UNKARI:

               (1)toteuttaa tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että nettomääräisten julkisten perusmenojen nimelliskasvu on enintään 3,3 prosenttia vuonna 2019 ja enintään 4,7 prosenttia vuonna 2020. Tämä vastaa vuoden 2019 osalta 1,0 prosentin ja vuoden 2020 osalta 0,75 prosentin vuotuista rakenteellista sopeutusta suhteessa BKT:hen ja saattaa Unkarin tarkoituksenmukaiselle julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävälle sopeuttamisuralle;

               (2)käyttää mahdolliset satunnaistulot alijäämän korjaamiseen. Julkisen talouden rakenteellisen rahoitusaseman pysyvä paraneminen olisi varmistettava julkisen talouden vakauttamistoimenpiteillä kasvua edistävällä tavalla;

               (3)raportoi neuvostolle viimeistään 15 päivänä lokakuuta 2019 toimista, jotka se on toteuttanut tämän suosituksen pohjalta. Raportissa esitettävien toimenpiteiden olisi oltava uskottavia ja riittävästi täsmennettyjä vaaditun sopeutusuran saavuttamiseksi. Lisäksi olisi selostettava kunkin toimenpiteen vaikutus julkiseen talouteen sekä esitettävä ajantasaiset ja yksityiskohtaiset julkisen talouden kehitysarviot vuosiksi 2019 ja 2019.

               Tämä suositus on osoitettu Unkarille.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)

                        EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        EUVL C 223, 27.6.2018, s. 1.

                     (3)

                        Nettomääräisillä julkisilla perusmenoilla tarkoitetaan julkisten menojen kokonaismäärää ilman korkomenoja, ilman unionin ohjelmista aiheutuvia menoja, jotka korvataan täysin unionin varoista saatavilla tuloilla, ja ilman ei-päätösperäisiä työttömyysetuusmenojen muutoksia. Kansallisesti rahoitettu kiinteän pääoman bruttomuodostus jaetaan neljälle vuodelle. Päätösperäiset tulopuolen toimenpiteet ja lakisääteiset tulojen lisäykset otetaan huomioon. Meno- ja tulopuolen kertaluonteiset toimenpiteet kuittaavat toisensa.


title: Suositus NEUVOSTON PÄÄTÖS luvan antamisesta aloittaa neuvottelut alueellisen kalastuksenhoitojärjestön tai -järjestelyn perustamisesta meren elollisten luonnonvarojen säilyttämiseksi ja hoitamiseksi läntisellä Keski-Atlantilla

text:
               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 27.6.2019
            COM(2019) 291 final
            Suositus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            luvan antamisesta aloittaa neuvottelut alueellisen kalastuksenhoitojärjestön tai x001ejärjestelyn perustamisesta meren elollisten luonnonvarojen säilyttämiseksi ja hoitamiseksi läntisellä Keski-Atlantilla

               PERUSTELUT

               1.SUOSITUKSEN TAUSTA

               •Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet

               Läntisen Keski-Atlantin kalastuskomissio (WECAFC) on neuvoa-antava elin, joka perustettiin vuonna 1973 Yhdistyneiden Kansakuntien elintarvike- ja maatalousjärjestön (FAO) perussäännön VI artiklan nojalla. WECAFC pyrkii edistämään meren elollisten luonnonvarojen säilyttämistä, hoitoa ja kehitystä toimivalta-alueellaan. Se ei kuitenkaan tee jäseniään sitovia päätöksiä. WECAFC:n sihteeristöä hallinnoi ja rahoittaa FAO. Unioni on WECAFC:n jäsen.

               Unioni sitoutui tukemaan Itäisen Keski-Atlantin kalastuskomitean (CECAF) ja Läntisen Keski-Atlantin kalastuskomission (WECAFC) ajantasaistamista vuoteen 2020 mennessä unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan ja Euroopan komission yhteisessä tiedonannossa ”Kansainvälinen valtamerten hallinnointi: EU:n panos vastuulliseen valtamerten hoitoon” esitetyn toimen 2 ”Alueellisen kalastuksenhoidon ja kalastusyhteistyön edistäminen keskeisillä valtamerialueilla alueellisten hallinnoinnin puutteiden korjaamiseksi” puitteissa.

               Strateginen uudelleensuuntaamisprosessi käynnistettiin vuonna 2012, ja siihen on kuulunut toiminnan arviointi (2013–2014), strategiasuunnitelma (2014), kaksi uudelleensuuntaamisesta ja strategisesta suunnittelusta järjestettyä työpajaa (2014 ja 2015) sekä uudelleensuuntaamisprosessin kustannus-hyötyanalyysi (2016). WECAFC:n 16. täysistunnossa (2016) kalastuskomission jäsenet sopivat käynnistävänsä menettelyn, jolla selvennettäisiin tiettyjä keskeisiä kysymyksiä, jotka liittyvät alueellisen kalastuksenhoitojärjestön perustamiseen WECAFC:n alueelle. WECAFC:n sihteeristö laati vuoden 2018 lopussa tausta-asiakirjan, jossa selvennettiin muun muassa tavoitteisiin, toimivalta-alueeseen, kantojen kattavuuteen, institutionaaliseen rakenteeseen ja taloudellisiin vaikutuksiin liittyviä kysymyksiä. Ensimmäinen alustava WECAFC:n uudelleensuuntaamista käsitellyt työpaja pidettiin Barbadoksella 25. ja 26. maaliskuuta 2019. Työpajassa valmisteltiin heinäkuussa 2019 pidettävää WECAFC:n 17. täysistuntoa, jossa käsitellään alueellisen kalastuksenhoitojärjestön perustamista WECAFC:n alueelle.

                  Sitovan välineen luominen WECAFC:n uudistamiseksi läntisen Keski-Atlantin alueella tarjoaa vankan perustan meren elollisten luonnonvarojen kestävälle hoidolle ja säilyttämiselle kyseisellä alueella. Tämä on yhdenmukaista yhteisestä kalastuspolitiikasta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1380/2013 28 artiklan sekä yhteisen kalastuspolitiikan ulkoista ulottuvuutta koskevasta komission tiedonannosta 19. maaliskuuta 2012 annettujen neuvoston päätelmien kanssa.

               •Yhdenmukaisuus muiden alaa koskevien politiikkojen säännösten kanssa

                  Alueelliset kalastuksenhoitojärjestöt ovat maiden muodostamia kansainvälisiä järjestöjä. Niiden jäseniä ovat kyseisen alueen maat (rantavaltiot), EU:n kaltaiset alueelliset yhdentymisjärjestöt ja kalastusyhteisöt, joilla on kalastusintressejä tietyllä alueella. Jotkin alueelliset kalastuksenhoitojärjestöt hoitavat kaikkia tietyn alueen kalakantoja, kun taas toiset keskittyvät laajoilla maantieteellisillä alueilla laajalti vaeltaviin yksittäisiin lajeihin, erityisesti tonnikalaan. Vaikka osa näistä järjestöistä on pelkästään neuvoa-antavia, useimmilla on valtuudet vahvistaa saalis- ja pyyntiponnistusrajoituksia, teknisiä toimenpiteitä ja valvontavelvoitteita.

                  Komission edustamalla Euroopan unionilla on aktiivinen rooli kuudessa tonnikalajärjestössä ja yhdessätoista muussa järjestössä alueellisten kalastuksenhoitojärjestöjen toimintaan osallistumista koskevan komission tiedonannon mukaisesti.

                  Alueelliset kalastuksenhoitojärjestöt ovat foorumeja, joilla EU:n toiminnan keskeisenä tavoitteena on edistää toimenpiteitä, joilla tehostetaan kyseisiä järjestöjä ja tarvittaessa parannetaan niiden hallinnointia. Tämä on unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan ja Euroopan komission yhteisen tiedonannon ”Kansainvälinen valtamerten hallinnointi: valtamerten tulevaisuusohjelma” ja kyseisestä tiedonannosta annettujen neuvoston päätelmien mukaista.

               2.SUOSITUKSEEN LIITTYVÄT OIKEUDELLISET NÄKÖKOHDAT

               •Oikeusperusta

                  Tämän suosituksen tavoitteena on, että komissio saa neuvostolta luvan neuvotella EU:n puolesta alueellisen kalastuksenhoitojärjestön perustamisesta läntisen Keski-Atlantin alueelle.  Oikeusperusta, jonka nojalla neuvosto voi antaa valtuudet neuvottelujen aloittamiseen, on Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) 218 artiklan 3 ja 4 artikla.

               •Toimintatavan valinta

                  SEUT-sopimuksen 218 artiklan 3 ja 4 kohdan mukaan komissio antaa suosituksia neuvostolle, joka tekee päätöksen luvan antamisesta neuvottelujen aloittamiseen. Neuvosto voi antaa neuvottelijalle ohjeita ja nimetä erityiskomitean, joka valvoo neuvotteluja neuvotteluohjeiden mukaisesti.

               3.KUULEMISTEN JA VAIKUTUSTENARVIOINTIEN TULOKSET

               Tämä aloite liittyy sitoumukseen, joka on tehty unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan ja Euroopan komission yhteisessä tiedonannossa ”Kansainvälinen valtamerten hallinnointi: valtamerten tulevaisuusohjelma”, josta on järjestetty sidosryhmien kuuleminen. Lisäksi komissio esitti neuvoston työryhmässä maaliskuussa 2019 epävirallisen asiakirjan, jossa ehdotettiin EU:n tukea WECAFC:n uudistusprosessille. Tämä sai jäsenvaltioilta laajaa kannatusta.

               4.TALOUSARVIOVAIKUTUKSET

                  EU:n liittyminen yleissopimukseen voi edellyttää, että uudelle järjestölle maksetaan arviolta 100 000 euron suuruinen vuotuinen rahoitusosuus budjettikohdasta 11.03.02 (pakolliset rahoitusosuudet alueellisille kalastuksenhoitojärjestöille). EU:n rahoitusosuus voi vaihdella sen mukaan, mikä on lopullinen sopimus perusteista, joilla lasketaan osapuolten osuudet järjestön kulujen rahoittamisesta. Tarkka määrä kohdistetaan asianomaisiin budjettikohtiin vuotuisessa talousarviomenettelyssä.

                  Saattaa myös olla asianmukaista maksaa järjestön talousarvioon vapaaehtoisia rahoitusosuuksia budjettikohdasta 11.06.62.03 tieteellisen tutkimuksen edistämiseksi, mutta niiden tarkkaa määrää on vaikea arvioida tässä vaiheessa. Lisäksi budjettikohtaan 11.01.04.01 sisältyy tekninen tuki, joka on tarkoitettu tieteellisten lausuntojen antamiseen NPFC:n kokouksissa. Tästä aiheutuvat kustannukset ovat arviolta 10 000 euroa vuodessa.

               Suositus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               luvan antamisesta aloittaa neuvottelut alueellisen kalastuksenhoitojärjestön tai järjestelyn perustamisesta meren elollisten luonnonvarojen säilyttämiseksi ja hoitamiseksi läntisellä Keski-Atlantilla

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 218 artiklan 3 ja 4 kohdan,

               ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Unionilla on toimivalta toteuttaa meren elollisten luonnonvarojen säilyttämiseen tähtääviä toimenpiteitä osana yhteistä kalastuspolitiikkaa sekä tehdä sopimuksia kolmansien maiden ja kansainvälisten järjestöjen kanssa.

               (2)Unioni on neuvoston päätöksen 98/392/EY nojalla sopimuspuolena 10 päivänä joulukuuta 1982 tehdyssä Yhdistyneiden Kansakuntien merioikeusyleissopimuksessa. Mainittu yleissopimus velvoittaa kaikkia kansainvälisen yhteisön jäseniä toimimaan yhteistyössä meren elollisten luonnonvarojen säilyttämiseksi ja hoitamiseksi.

               (3)Unioni on neuvoston päätöksen 98/414/EY mukaisesti osapuolena hajallaan olevien kalakantojen ja laajasti vaeltavien kalakantojen säilyttämistä ja hoitoa koskevien 10 päivänä joulukuuta 1982 tehdyn Yhdistyneiden Kansakuntien merioikeusyleissopimuksen määräysten täytäntöönpanosta tehdyssä sopimuksessa.

               (4)Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1380/2013 mukaan unioni harjoittaa ulkoisia kalastussuhteitaan kansainvälisten velvoitteiden ja kalastuspolitiikan tavoitteiden sekä mainitun asetuksen 2 ja 3 artiklassa asetettujen tavoitteiden ja periaatteiden mukaisesti, jotta varmistettaisiin meren elollisten luonnonvarojen ja meriympäristön kestävä hyödyntäminen, hoito ja säilyttäminen.

               (5)Läntisen Keski-Atlantin kalastuskomissio (WECAFC) on neuvoa-antava elin, joka perustettiin vuonna 1973 Yhdistyneiden Kansakuntien elintarvike- ja maatalousjärjestön (FAO) perussäännön VI artiklan nojalla edistämään meren elollisten luonnonvarojen säilyttämistä, hoitoa ja kehitystä kyseisen kalastuskomission toimivalta-alueella.

               (6)WECAFC käynnisti vuonna 2012 strategisen uudelleensuuntaamisprosessin, johon on kuulunut toiminnan arviointi (2013–2014), strategiasuunnitelma (2014), kaksi uudelleensuuntaamisesta ja strategisesta suunnittelusta järjestettyä työpajaa (2014 ja 2015) sekä uudelleensuuntaamisprosessin kustannus-hyötyanalyysi (2019).

               (7)Heinäkuussa 2019 käynnistetään kansainväliset kuulemiset, joiden tavoitteena on tehdä kansainvälinen sopimus sellaisen alueellisen kalastuksenhoitojärjestön tai järjestelyn perustamisesta, jolla on valtuudet tehdä oikeudellisesti sitovia päätöksiä meren elollisten luonnonvarojen säilyttämisestä ja hoidosta läntisellä Keski-Atlantilla. Näihin kuulemisiin osallistuu WECAFC:n jäseniä,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Annetaan komissiolle lupa neuvotella Euroopan unionin puolesta sopimus alueellisen kalastuksenhoitojärjestön tai -järjestelyn perustamisesta meren elollisten luonnonvarojen säilyttämiseksi ja hoitamiseksi läntisellä Keski-Atlantilla.

               2 artikla

               Neuvottelut käydään [lisätään neuvoston nimeämän erityiskomitean nimi] kuullen ja tämän päätöksen liitteessä esitettyjen neuvotteluohjeiden mukaisesti.

               3 artikla

               Tämä päätös on osoitettu komissiolle.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

    ---documentbreak---

               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 27.6.2019
            COM(2019) 291 final
            LIITE
            asiakirjaan
            Suositus neuvoston päätökseksi luvan antamisesta aloittaa neuvottelut alueellisen kalastuksenhoitojärjestön tai -järjestelyn perustamisesta meren elollisten luonnonvarojen säilyttämiseksi ja hoitamiseksi läntisellä Keski-Atlantilla

               LIITE

               Ohjeet, joita komissio noudattaa käydessään Euroopan unionin puolesta neuvotteluja alueellisen kalastuksenhoitojärjestön tai -järjestelyn perustamisesta meren elollisten luonnonvarojen säilyttämiseksi ja hoitamiseksi läntisellä Keski-Atlantilla

               1.Neuvottelujen tarkoituksena on antaa Euroopan unionille mahdollisuus osallistua läntisen Keski-Atlantin kalastuskomission (WECAFC) neuvotteluprosessiin sopimuksen tekemiseksi sellaisen alueellisen kalastuksenhoitojärjestön tai järjestelyn perustamisesta, joka voi tehdä oikeudellisesti sitovia päätöksiä meren elollisten luonnonvarojen säilyttämisestä ja hoidosta läntisellä Keski-Atlantilla, jäljempänä ’sopimus’.

               2.Neuvotteluissa muiden osapuolten kanssa, jotka osallistuvat alueellisen kalastuksenhoitojärjestön tai -järjestelyn perustamiseen meren elollisten luonnonvarojen säilyttämiseksi ja hoitamiseksi läntisellä Keski-Atlantilla, komissio toimii sen varmistamiseksi, että sopimus on seuraavien vaatimusten mukainen:

               –sopimus on kansainvälisen oikeuden ja erityisesti vuonna 1982 tehdyn Yhdistyneiden Kansakuntien merioikeusyleissopimuksen, vuonna 1995 tehdyn hajallaan olevien kalakantojen ja laajasti vaeltavien kalakantojen säilyttämistä ja hoitoa koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien sopimuksen sekä kansainvälisten suojelu- ja hoitotoimenpiteiden noudattamisen edistämisestä aavalla merellä toimivien kalastusalusten osalta vuonna 1995 tehdyn sopimuksen mukainen, eikä se vaikuta rantavaltioiden oikeuksiin ja velvoitteisiin ja vuonna 2009 tehtyyn laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen ehkäisemiseksi, estämiseksi ja lopettamiseksi toteutettavia satamavaltion toimenpiteitä koskevaan sopimukseen;

               –sopimuksella varmistetaan, että säilyttämis- ja hoitotoimenpiteet, jotka vahvistetaan kansalliseen lainkäyttövaltaan kuuluvien vesien samojen kalakantojen osalta, sopivat yhteen Yhdistyneiden kansakuntien merioikeusyleissopimuksen (UNCLOS) 118 artiklan ja Yhdistyneiden kansakuntien kalakantasopimuksen (UNFSA) 8 artiklan mukaisesti aavan meren osalta hyväksyttyjen toimenpiteiden kanssa;

               –sopimus ei vaikuta Kansainvälisen Atlantin tonnikalojen suojelukomission (ICCAT) ja/tai Luoteis-Atlantin kalastusjärjestön (NAFO) rooliin ja valtuuksiin, ja sillä varmistetaan tiivis yhteistyö ja koordinointi sopimuksen perusteella toteutettavien ja ICCAT:n ja/tai NAFO:n toteuttamien toimenpiteiden välillä;

               –sopimuksella edistetään kantojen säilyttämiseen ja hoitoon painottuvaa unionin toimintatapaa maailman valtamerillä ja lujitetaan unionin sitoutumista maailman kalavarojen pitkän aikavälin säilyttämiseen ja kestävään käyttöön;

               –sopimus on asetuksessa (EU) N:o 1380/2013 vahvistettujen unionin yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteiden ja periaatteiden mukainen;

               –sopimuksella perustetaan alueellinen kalastuksenhoitojärjestö tai -järjestely, joka voi tehdä oikeudellisesti sitovia päätöksiä meren elollisten luonnonvarojen säilyttämisestä ja hoidosta läntisellä Keski-Atlantilla;

               –sopimus mahdollistaa sellaisten kalastusyhteisöjen ja alueellisten taloudellisen yhdentymisen järjestöjen osallistumisen, joille niiden jäsenvaltiot ovat siirtäneet toimivaltaa sopimuksen soveltamisalaan kuuluvissa asioissa;

               –sopimuksen päätavoitteena on kalavarojen säilyttäminen ja hoitaminen, koekalastus mukaan luettuna, noudattamalla ennalta varautuvaa toimintatapaa, ja sopimuksella pyritään varmistamaan, että meren elollisia luonnonvaroja hyödynnetään siten, että pyydettävien lajien kannat palautetaan sellaisia tasoja suuremmiksi, joilla voidaan saavuttaa kestävä enimmäistuotto, ja pidetään tällaisilla tasoilla; samalla turvataan kohtuullinen elintaso kalastustoiminnasta riippuvaisille tahoille ja edistetään kalojen ja äyriäisten saatavuutta;

               –sopimuksen tavoitteena on soveltaa kalastuksenhoitoon ekosysteemilähtöistä toimintatapaa ilmastonmuutoksen yhteydessä, jotta voidaan edistää valtamerten kestävää hallinnointia sen kaikissa ulottuvuuksissa ja varmistaa, että kalastustoiminnalla on mahdollisimman vähän kielteisiä vaikutuksia meriekosysteemiin, sekä välttää merellisen ympäristön huonontuminen;

               –sopimus käsittää WECAFC:n nykyisen alueen kokonaan tai osittain, mieluiten rantavaltioiden talousvyöhykkeet mukaan luettuina;

               –sopimukseen sisältyy tehokas päätöksentekoprosessi, jossa käytetään tarvittaessa enemmistöpäätösmekanismeja ja vastaväitemenettelyjä;

               –sopimukseen sisältyvät asianmukaiset, osallistavat ja avoimet mekanismit, joilla kerätään merkityksellisiä tietoja ja laaditaan luotettavia tieteellisiä lausuntoja päätöksenteon tueksi, sekä sidosryhmien asianmukainen osallistuminen;

               –sopimukseen sisältyvät asianmukaiset mekanismit, joilla edistetään kalastustoiminnan tehokasta seurantaa, valvontaa ja tarkkailua, laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen (LIS-kalastus) torjuntaa ja jälleenlaivaustoimien sääntelyä sekä tarkastusohjelman toteuttamista merellä ja satamissa ja kalastustuotteiden jäljitettävyyttä;

               –sopimuksella tuetaan yhteistyötä, jonka tavoitteena on torjua LIS-kalastukseen liittyvä pakkotyö ja edistää ihmisarvoista työtä kalastusalalla kalastusalan työtä koskevan Kansainvälisen työjärjestön (ILO) yleissopimuksen mukaisesti;

               –sopimukseen sisältyy mekanismi, jolla edistetään sopimuksen noudattamista ja sopimuksella perustetun järjestön tai järjestelyn puitteissa toteutettavia toimenpiteitä;

               –sopimuksessa määrätään sillä perustetun järjestön tai järjestelyn puitteissa toteutettavien toimenpiteiden säännöllisestä tarkastelusta;

               –sopimukseen sisältyvät asianmukainen hallintorakenne ja asianmukaiset hallintoelimet sekä riittävät taloudelliset resurssit, joiden keruuseen kaikki jäsenet osallistuvat oikeudenmukaisella tavalla;

               –sopimus antaa EU:n kalastuslaivastolle mahdollisuuden hyödyntää sopimuksen soveltamisalaan kuuluvia kalavaroja ja saada niistä asianmukainen osuus;

               –sopimukseen sisältyy menettely riitojen rauhanomaista ratkaisua varten;

               –sopimuksessa otetaan tarvittaessa huomioon pienten kehittyvien saarivaltioiden erityisolosuhteet sopimuksen soveltamisalaan kuuluvalla alueella.


               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 22.11.2017
            COM(2017) 770 final
            Suositus
            NEUVOSTON SUOSITUS
            euroalueen talouspolitiikasta
            {SWD(2017) 660 final}

               Suositus

               NEUVOSTON SUOSITUS

               euroalueen talouspolitiikasta

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 136 artiklan yhdessä sen 121 artiklan 2 kohdan kanssa,

               ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97
                  1
                ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan,

               ottaa huomioon makrotalouden epätasapainon ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta 16 päivänä marraskuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011
                  2
                ja erityisesti sen 6 artiklan 1 kohdan,

               ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,

               ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,

               ottaa huomioon talous- ja rahoituskomitean lausunnon,

               ottaa huomioon talouspoliittisen komitean lausunnon,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Talouskasvu jatkuu euroalueella, ja siitä on tullut yhä laajapohjaisempaa eri maissa. Elpyminen perustuu yhä suuremmassa määrin kotimaiseen kysyntään, ja yksityinen kulutus on kasvun avaintekijä. Myös investoinnit ovat pääsemässä vauhtiin. Työllisyyden kasvu jatkui vuonna 2016 ja vuoden 2017 alkupuoliskolla. Vaikka työttömyysaste on laskenut huomattavasti, se on edelleen korkeampi kuin vuonna 2008. Talouden elpymiseen euroalueella liittyy kuitenkin joitakin epätavallisia piirteitä: pohjainflaatio pysyy alhaisena ja palkkojen kehitys on maltillista, mikä ei vastaa työmarkkinoiden parantunutta tilannetta, josta ovat osoituksena työmarkkinoita kuvaavat vakioindikaattorit, suuri vaihtotaseen ylijäämä ja jatkuva, joskin supistumassa oleva investointivaje. Erityisesti palkkojen maltillinen nousu näyttää johtuvan heikkona pysyneestä työmarkkinatilanteesta eräissä kansantalouksissa, palkkaneuvotteluihin vaikuttavista alhaisista inflaatio-odotuksista ja tuottavuuden hitaasta kasvusta. Kotitalouksien reaalitulot ovat kasvaneet, mutta useissa maissa ne jäävät yhä alle vuoden 2008 tason. Euroalueen valtioiden välillä on edelleen eroja asukasta kohti lasketun BKT:n ja työttömyysasteen osalta. Pitkäaikaistyöttömyys ja nuorisotyöttömyys ovat yhä korkeita. Lisäksi köyhyys, sosiaalinen syrjäytyminen ja eriarvoisuus ovat edelleen vakavia huolenaiheita useissa jäsenvaltioissa.

               (2)Kaiken kaikkiaan euroaluetta koskevien talousindikaattorien perusteella vaikuttaa siltä, että on perusteltua jatkaa kysynnän, investointien ja palkkojen nousun tukemista aiheuttamatta inflaatioriskiä ja samalla edistää sisäisen ja ulkoisen tasapainon palauttamista sekä taloudellista ja sosiaalista lähentymistä. Samaan aikaan on seurattava tarkasti merkkejä syntymässä olevista uusista epätasapainoista esimerkiksi joidenkin jäsenvaltioiden asuntomarkkinoilla
                  3
               .

               (3)Euroalueella on edelleen huomattavia epätasapainoja. Nettovelallismaat ovat edistyneet hyvin ulkoisen tasapainonsa palauttamisessa, mutta joillakin velkojamailla on edelleen suuria vaihtotaseen ylijäämiä, mikä kertoo yleisestä kokonaiskysynnän vajeesta. Tämän vuoksi vuonna 2016 euroalueelle kertyi 3,3 prosentin ylijäämä suhteessa BKT:hen. Ylijäämän ennustetaan supistuvan 2,9 prosenttiin vuonna 2019. Kaikkein velkaantuneimpien jäsenvaltioiden ulkomaiset nettovarallisuusasemat ovat parantuneet hitaasti, ja kestävällä pohjalla olevia tasapainottavia toimia tarvitaan edelleen. Maissa, joissa oli suuri pitkään suuri vaihtotaseen alijäämä, on yhä suuri negatiivinen ulkomainen nettovarallisuusasema, johon yleensä kytkeytyy huomattava yksityinen tai julkinen velkakanta. Nämä muodostavat haavoittuvuustekijän. Niissä maissa, joissa on suuri vaihtotaseen ylijäämä, tarvitaan toimia, joilla tuetaan kotimaista kysyntää ja sen kautta myös euroalueen talouden tasapainottamista.

               (4)Palkkojen nousu edistää euroalueen talouden elpymistä tukemalla euroalueen kokonaiskysyntää, vähentää eriarvoisuutta ja varmistaa korkean elintason. Tehokkailla palkanasetannan mekanismeilla olisi varmistettava, että palkkoja voidaan eriyttää maakohtaisten olosuhteiden perusteella ja ottaen asianmukaisesti huomioon tuottavuuden muutokset. Euroalueen talouden tasapainottamisprosessia voitaisiin vauhdittaa toteuttamalla rakenteellisia uudistuksia, jotka lisäävät tuottavuutta kaikissa maissa, parantamalla julkisten menojen laatua ja koostumusta investointien tukemiseksi, edistämällä palkkojen nousua ja kysynnän kasvua nettoluotonantajan asemassa olevissa maissa sekä toteuttamalla toimenpiteitä, jotka hillitsevät yksikkötyökustannusten kasvua nettovelallismaissa.

               (5)Johdonmukainen ja tasapainoinen yleinen makrotalouden politiikkayhdistelmä, mukaan lukien raha-, finanssi- ja rakennepolitiikka, on ratkaisevan tärkeä pyrittäessä varmistamaan vakaampi ja kestävämpi talouden elpyminen. Viime vuosina tämä politiikkayhdistelmä on painottunut rahapolitiikkaan, jossa on käytetty uusia epätavanomaisia välineitä pyrittäessä saavuttamaan EKP:n keskipitkän aikavälin inflaatiotavoite. Näin on tuettu talouden kasvua ja työpaikkojen luomista. EKP on ilmoittanut aloittavansa omaisuuserien ostotoimiensa uudelleentarkastelun tammikuussa 2018. Tämä edellyttää tukea muilta politiikan aloilta niissä jäsenvaltioissa, joissa on liikkumavaraa politiikkatoimille.

               (6)Yhteisiin sääntöihin perustuvien kansallisten finanssipolitiikkojen tiivis koordinointi on välttämätöntä, jotta euroalueella saadaan aikaan asianmukainen finanssipolitiikan kokonaisviritys ja moitteettomasti toimiva rahaliitto. Yhteisillä finanssipoliittisilla säännöillä tähdätään velan kestävän tason saavuttamiseen kansallisella tasolla samalla kun jätetään liikkumavaraa makrotalouden vakauttamiseen. Euroalueen finanssipolitiikan kansallisessa ja kokonaisvirityksessä on tästä syystä tasapainotettava sekä jäsenvaltioissa että euroalueen tasolla kaksi tavoitetta, eli kansallisen julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyden varmistaminen ja makrotalouden vakauttaminen lyhyellä aikavälillä. Pitkälti neutraali finanssipolitiikan viritys koko euroalueen tasolla vaikuttaa tarkoituksenmukaiselta, kun otetaan huomioon käynnissä oleva epätavallisia piirteitä sisältävä talouden elpyminen euroalueella, talouskriisin ajalta jääneet suuret velat ja odotettavissa oleva EKP:n toteuttama omaisuuserien ostotoimien uudelleentarkastelu. Julkisen talouden sopeutustoimien asianmukainen eriyttäminen euroalueen jäsenvaltioissa on tarpeen ottaen samalla huomioon julkisen talouden liikkumavara ja heijastusvaikutukset muihin maihin.

               (7)Kansallisten talousarvioiden tulo- ja menopuolen koostumuksen ja hallinnoinnin määrätietoinen parantaminen esimerkiksi siirtämällä resursseja aineellisiin ja aineettomiin investointeihin lisäisi lyhyellä aikavälillä talousarvioiden vaikutusta kysyntään ja pitkällä aikavälillä tuottavuutta. Kansallisten julkisen talouden kehysten toiminnan parantaminen ja hyvin hallinnoidut menojen uudelleenarvioinnit tukevat pyrkimyksiä harjoittaa uskottavaa ja kasvua edistävää finanssipolitiikkaa.

               (8)Hyvin suunniteltu verojärjestelmä on avaintekijä, kun edistetään kasvua ja työllisyyttä ja pyritään vähentämään eriarvoisuutta. Verojärjestelmien yksinkertaistaminen sekä veropetoksiin, verovilppiin ja veron kiertämiseen puuttuminen ovat keskeisessä asemassa, kun verojärjestelmistä tehdään tehokkaampia ja oikeudenmukaisempia. Näin voidaan vapauttaa resursseja julkisiin investointeihin, koulutukseen ja terveydenhuoltoon, tukea investointeja ja työllisyyttä sekä lisätä sosiaalista oikeudenmukaisuutta. Erityisesti aggressiivisen verosuunnittelun vastaiset toimet ovat olennaisen tärkeitä sen varmistamiseksi, että valtio saa sille kuuluvat tulot ja voidaan estää yritysten välisen kilpailun vääristyminen, säilyttää sosiaalinen yhteenkuuluvuus ja torjua eriarvoisuuden kasvua. Yhteinen yhdistetty yhteisöveropohja olisi myös tehokas väline veronkierron torjunnassa, ja se parantaisi sisämarkkinoiden toimintaa yritysten näkökulmasta.

               (9)Työ- ja tuotemarkkinoiden rakenteelliset ja institutionaaliset piirteet ja julkishallinnon toimivuus ovat tärkeitä talouden sopeutumiskykyyn sekä suhdanteiden lähentymiseen ja todelliseen ja sosiaaliseen lähentymiseen vaikuttavia tekijöitä euroalueeseen kuuluvissa jäsenvaltioissa. Sopeutumiskykyiset talouden rakenteet estävät häiriöitä aiheuttamasta huomattavia ja pitkäaikaisia vaikutuksia tuloihin ja työllisyyteen sekä jäsenvaltioissa että koko euroalueella. Tällä tavoin ne vähentävät talouden vaihteluja ja tarjoavat suotuisan ympäristön kestävälle ja osallistavalle kasvulle. Rakenneuudistusten, erityisesti maakohtaisiin suosituksiin sisältyvien uudistusten, toteutuksen paremmalla koordinoinnilla voidaan tuottaa myönteisiä heijastusvaikutuksia kaikissa jäsenvaltioissa ja lisätä uudistusten myönteisiä vaikutuksia.

               (10)Hyvin toimivat työmarkkinat ja sosiaalisen suojelun järjestelmät muodostavat tärkeän perustan osallistavalle talouskasvulle, eriarvoisuuden vähentämiselle ja sopeutumiskyvylle sekä yksittäisissä kansantalouksissa että koko euroalueella. Tavoitteena on saada aikaan lähentymistä ylöspäin tällä alalla, minkä vuoksi Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilarissa esitetään 20 keskeistä periaatetta, jotka jaetaan kolmeen laajaan ryhmään: i) yhtäläiset mahdollisuudet ja pääsy työmarkkinoille, ii) oikeudenmukaiset työolot ja iii) sosiaalinen suojelu ja osallisuus.

               (11)Työmarkkinoiden sopeutumiskykyä lisäävissä uudistuksissa on edistytty, mutta euroalueella on edelleen merkittäviä eroja, jotka muodostavat haasteen sen kitkattomalle toiminnalle. Hyvin suunnitellulla työvoimapolitiikalla, joka on kokonaisuudessaan integroitu sosiaalisen suojelun järjestelmiin, voidaan tukea siirtymiä työmarkkinoilla ja uudelleentyöllistymistä, vähentää työmarkkinoiden segmentoitumista, huolehtia tuloksellisesta automaattisesta vakautuksesta ja edistää sosiaalista oikeudenmukaisuutta. Hyvin suunnitellut työaikajärjestelyt voivat auttaa lieventämään häiriöitä. Työmarkkinoiden käytettävissä olevien työttömien tuloksellinen ja oikea-aikainen aktivointi voidaan saavuttaa tarjoamalla yksilöllistä tukea työpaikan etsimiseen, kouluttautumiseen ja uudelleenkoulutukseen. Samalla on tarjottava suojelua niille, jotka eivät kykene osallistumaan työmarkkinoille. Työllisyyden uudet muodot ja uudenlaiset työsopimukset tuovat mukanaan haasteita, jotka liittyvät työsuhdeturvaan ja sosiaaliseen suojeluun. Tämän vuoksi työsuhdeturvalainsäädännössä on taattava oikeudenmukaiset ja säälliset työolot kaikille työntekijöille.

               (12)Tulokselliset sosiaalisen suojelun järjestelmät ovat olennaisen tärkeitä, jotta voidaan edistää osallisuutta työmarkkinoilla sekä varmistaa riittävä toimeentulotuki ja asianmukainen sosiaalituki tarjoamalla laadukkaita palveluja. Myös eläkejärjestelmien uudistuksilla ja työn ja perhe-elämän yhteensovittamisella on suuri merkitys, kun pyritään edistämään työmarkkinoille osallistumista. Työllisyysjärjestelmistä ja sosiaalisen suojelun järjestelmistä olisi poistettava tarpeettomat rajoitukset työntekijöiden liikkuvuudessa työpaikkojen, eri alojen ja paikkakuntien välillä.

               (13)Laadukkaan yleissivistävän ja ammatillisen koulutuksen tarjoaminen on välttämätöntä, jotta varmistetaan yhtäläiset mahdollisuudet ja parannetaan ammattitaidon kysynnän ja tarjonnan kohtaamista. Inhimilliseen pääomaan on investoitava riittävästi yleissivistävillä ja ammatillisilla koulutusjärjestelmillä, joilla kehitetään elinikäistä oppimista ja varmistetaan, että osaamisen taso vastaa työmarkkinoiden nykyisiä ja tulevia tarpeita. Näin parannetaan merkittävästi talouden sopeutumiskykyä ja tuetaan todellista lähentymistä pitkällä aikavälillä. Investoiminen osaamiseen voi myös vauhdittaa innovointia ja parantaa tuottavuutta ja kilpailukykyä sen lisäksi, että sillä varmistetaan sosiaalinen osallisuus ja työvoiman liikkuvuus.

               (14)Kilpailua lisäävät tuotemarkkinoiden uudistukset ja liiketoimintaympäristöä ja instituutioiden laatua (mukaan lukien toimiva tuomioistuinjärjestelmä, joka helpottaa sopimusten täytäntöönpanoa) parantavat uudistukset edistävät talouden sopeutumiskykyä jäsenvaltioissa ja koko euroalueella. Sisämarkkinoiden yhdentymisen jatkaminen on osoittautunut merkittäväksi talouskasvun ja jäsenvaltioiden välisen lähentymisen veturiksi. Sisämarkkinoiden toteuttamisessa on edistyttävä merkittävästi, koska hyödyntämätöntä potentiaalia on paljon jäljellä. Palvelujen sisämarkkinat (mukaan lukien rahoituspalvelut, sähköinen kaupankäynti, energia ja liikenne) ovat suurin haaste. Huomiota olisi kuitenkin kiinnitettävä myös tavaramarkkinoihin, jotta vältetään potentiaalinen markkinoiden segmentoituminen. Digitaalisten sisämarkkinoiden olisi osallistuttava alan oikeudellisen ympäristön loppuun saattamiseen taloudellisen toiminnan digitalisoinnin nopeuttamiseksi. Tämä on tarpeen, kun pyritään parantamaan tuotemarkkinoiden toimivuutta ja maailmanlaajuista kilpailukykyä.

               (15)Vaikka euroalueen pankkisektorin kyky sietää ulkoisia häiriötekijöitä on yleisesti ottaen parantunut kriisin jälkeen ja pankkien luotonanto on taas saatu kasvuun, jäljellä oleviin haavoittuvuuksiin on puututtava. Pankkien, erityisesti pienten ja keskisuurten toimijoiden, kannattavuus on heikko. Pankkien liiketoimintamallien mukauttamiskustannukset, alhainen korkotaso ja muiden rahoitusmuotojen aiheuttama koventunut kilpailu tuottavat edelleen paineita pankkien kannattavuudelle. Liiketoimintamallien mukauttamista on tämän vuoksi jatkettava, jotta pitkän aikavälin kestävyys säilyy. Järjestämättömien lainojen osuus on vakiintunut tai kääntynyt laskuun lähes kaikissa niissä euroalueen jäsenvaltioissa, joissa on ollut suuria yksityissektorin velkaongelmia, mutta edistyminen on hidasta. Järjestämättömien lainojen suuri osuus rajoittaa pankkien luotonantokykyä, rahapolitiikan välittymistä sekä talouden sopeutumiskykyä. Järjestämättömät lainat lisäävät myös koko pankkijärjestelmän haavoittuvuutta. Neuvostossa sovittiin heinäkuussa 2017 järjestämättömien lainojen käsittelyä koskevasta toimintasuunnitelmasta, joka julkistettiin pankkiunionista annetussa tiedonannossa 11 päivänä lokakuuta 2017. Tämän pohjalta komissio valmistelee parhaillaan vuonna 2018 esitettävää toimenpidepakettia, jolla vähennetään järjestämättömien lainojen määrää.

               (16)Talous- ja rahaliiton institutionaalisen rakenteen lujittaminen edellyttää ensisijaisesti pankkiunionin toteuttamista ja jatkuvaa edistymistä kohti pääomamarkkinaunionia. Pankkiunionin perustamisessa on edistytty merkittävästi, mutta työ on edelleen kesken. Komission hiljattaisessa tiedonannossa pankkiunionin viimeistelystä viitoitetaan tietä yhteisymmärryksen saavuttamiselle pankkiunionin loppuunsaattamisesta neuvoston voimassa olevien sitoumusten pohjalta. Yhteisen talletussuojajärjestelmän ja kriisinratkaisurahastoa tukevan varautumisjärjestelyn puuttuminen haittaavat pankkiunionin pyrkimyksiä poistaa pankkien ja valtioiden välinen yhteys. On jatkettava toimia, joilla vähennetään riskejä ja parannetaan pankkien riskienhallintaa. Tässä yhteydessä on keskeisen tärkeää pyrkiä viipymättä yhteisymmärrykseen komission marraskuussa 2016 ehdottamasta sääntelypaketista. Niinikään on jatkettava järjestämättömien lainojen vähentämistä ja autettava pankkeja hajauttamaan valtion joukkovelkakirjoihin tekemiään sijoituksia.

               (17)Komission valkoinen kirja Euroopan tulevaisuudesta käynnisti pohdinnan siitä, mitä EU:n 27 jäsenvaltiota haluavat unionin tulevaisuudelta. Komissio hahmottelee valkoisessa kirjassa joitakin mahdollisia skenaarioita. Lisäksi komissio on antanut joukon pohdinta-asiakirjoja. Yhdessä niistä käsitellään talous- ja rahaliiton syventämistä ja esitetään kattava visio talous- ja rahaliiton loppuunsaattamisesta ja selkeät vaiheet sen rakenteen viimeistelylle. Komission puheenjohtajan vuoden 2017 puheessa unionin tilasta nimettiin keskeiset tekijät, joiden avulla talous- ja rahaliiton asialistan käsittelyä voidaan vauhdittaa. Komissio esitti asiaa koskevat ehdotukset syksyllä 2017,

               SUOSITTAA, että euroalueen jäsenvaltiot toimivat jäsenvaltiokohtaisesti ja yhdessä euroryhmän puitteissa vuosina 2018–2019 seuraavasti:

               1.Edistetään toimenpiteitä, joilla tuetaan kestävää ja osallistavaa kasvua sekä kohennetaan talouksien sopeutumiskykyä, tasapainottamista ja lähentymistä. Edetään merkittävästi kohti sisämarkkinoiden toteuttamista erityisesti palvelujen alalla, mukaan lukien rahoituspalvelut, sähköinen kaupankäynti, energia ja liikenne. Koska suhdannetilanne on myönteinen, kaikkien jäsenvaltioiden olisi asetettava etusijalle uudistukset, jotka lisäävät tuottavuutta ja kasvupotentiaalia, parantavat institutionaalista ja liiketoimintaympäristöä, poistavat investointeja haittaavia pullonkauloja, tukevat laadukkaiden työpaikkojen luomista ja vähentävät eriarvoisuutta. Jäsenvaltioiden, joilla on vaihtotaseen alijäämä tai paljon ulkomaanvelkaa, olisi lisäksi pyrittävä hillitsemään yksikkötyökustannusten kasvua. Jäsenvaltioiden, joilla on suuri vaihtotaseen ylijäämä, olisi tuettava palkkojen nousua ja toteutettava ensisijaisesti toimenpiteitä, joilla edistetään investointeja, tuetaan kotimaista kysyntää ja edistetään talouden tasapainottamista euroalueella.

               2.Pyritään pitkälti neutraaliin finanssipolitiikan viritykseen koko euroalueen tasolla sekä tasapainoiseen politiikkayhdistelmään. Finanssipolitiikan avulla olisi pyrittävä yhtäältä varmistamaan julkisen talouden kestävyys erityisesti supistamalla velkasuhdetta siellä missä se on korkea ja toisaalta tukemaan talouden elpymistä. Samalla kun varmistetaan kansallisten julkisen talouden kehysten tuloksellinen toiminta, jäsenvaltioiden olisi jatkettava vakaus- ja kasvusopimuksen mukaista finanssipolitiikkaa, jolla tuetaan investointeja ja parannetaan julkisen talouden laatua ja koostumusta, myös hyödyntämällä menojen uudelleenarviointia ja laatimalla kasvua edistäviä ja oikeudenmukaisia verotusrakenteita. Jäsenvaltioiden olisi toteutettava ja pantava täytäntöön toimenpiteitä, joilla vähennetään velanoton suosimista verotuksessa ja torjutaan aggressiivista verosuunnittelua. Näin voidaan varmistaa tasapuoliset toimintaedellytykset, kohdella veronmaksajia oikeudenmukaisesti sekä suojella julkista taloutta ja vakautta euroalueella. Tähän kuuluvat myös toimet, joilla valmistellaan yhteistä yhdistettyä yhtiöveropohjaa.

               3.Toteutetaan uudistuksia, joilla edistetään laadukkaiden työpaikkojen luomista, yhtäläisiä mahdollisuuksia, pääsyä työmarkkinoille ja oikeudenmukaisia työoloja ja työehtoja, sekä tuetaan sosiaalista suojelua ja osallisuutta. Uudistuksilla olisi pyrittävä: i) luotettaviin ja joustaviin työsopimuksiin, joihin on yhdistetty riittävä tuki siirryttäessä työpaikasta toiseen ja joilla vältetään työmarkkinoiden segmentoituminen, ii) laadukkaisiin, tehokkaisiin ja elinikäistä oppimista suosiviin yleissivistävän ja ammatillisen koulutuksen järjestelmiin, joiden tavoitteena on sovittaa yhteen työntekijöiden osaaminen ja työmarkkinoiden tarpeet, iii) tulokselliseen aktiiviseen työvoimapolitiikkaan, jolla tuetaan työmarkkinoille osallistumista, iv) kestäviin ja riittäviin sosiaalisen suojelun järjestelmiin, joilla vastataan uusiin työllisyyden ja työsuhteiden muotoihin, v) joustavaan työntekijöiden liikkuvuuteen työpaikkojen, eri alojen ja paikkakuntien välillä, vi) tulokselliseen työmarkkinaosapuolten vuoropuheluun ja asianmukaisella tasolla käytäviin työehtosopimusneuvotteluihin, vii) verotuksen painopisteen siirtämiseen pois työn verottamisesta, erityisesti pienipalkkaisten työntekijöiden ja kotitalouksien toisten tulonsaajien osalta.

               4.Jatketaan neuvoston (Ecofin) kesäkuussa 2016 esittämän etenemissuunnitelman mukaisesti työtä pankkiunionin viimeistelemiseksi riskien vähentämisen ja jakamisen osalta, mukaan lukien eurooppalainen talletussuojajärjestelmä; näin saadaan käyttöön yhteistä kriisinratkaisurahastoa tukeva varautumisjärjestely ja vahvistetaan Euroopan finanssivalvontajärjestelmää riskien kasautumisen estämiseksi. Toteutetaan neuvoston (Ecofin) hyväksymän toimintasuunnitelman perusteella toimenpiteitä, joilla nopeutetaan tuntuvasti järjestämättömien lainojen vähentämistä, ja edistetään velkaantumisen hallittua vähentämistä niissä jäsenvaltioissa, joissa yksityissektorilla on paljon velkaa. Parannetaan EU:n pääomamarkkinoiden yhdentymistä ja kehitystä, jotta voidaan tukea reaalitalouden kasvua samalla kun turvataan rahoitusmarkkinoiden vakaus.

               5.Edetään ripeästi kohti Euroopan talous- ja rahaliiton viimeistelyä, erityisesti komission syksyllä 2017 käynnistämien aloitteiden pohjalta, noudattaen kaikilta osin unionin sisämarkkinoiden periaatteita ja avoimesti ja läpinäkyvästi suhteessa euroalueen ulkopuolisiin jäsenvaltioihin.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)

                        EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        EUVL L 306, 23.11.2011, s. 25.

                     (3)

                        Ks. varoitusmekanismia koskeva kertomus 2018


               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel4.1.2018
            COM(2017) 812 final
            Suositus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            valtuutuksesta aloittaa neuvottelut merten biologisen monimuotoisuuden säilyttämistä ja kestävää käyttöä koskevasta kansainvälisestä oikeudellisesti sitovasta Yhdistyneiden Kansakuntien merioikeusyleissopimukseen liittyvästä välineestä

               PERUSTELUT

               1.SUOSITUKSEN TAUSTA

               •Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet

                  YK:n yleiskokous pyysi päätöslauselmansa 68/70 198 kohdassa YK:n avointa epävirallista ad hoc -työryhmää, jäljempänä ’BBNJ-työryhmä’, selvittämään merten biologisen monimuotoisuuden säilyttämiseen ja kestävään käyttöön liittyviä kysymyksiä kansalliseen lainkäyttövaltaan kuuluvien alueiden ulkopuolella suositusten laatimiseksi Yhdistyneiden Kansakuntien merioikeusyleissopimuksen (UNCLOS) alaisen kansainvälisen välineen soveltamisalasta, pääkohdista ja toteuttamiskelpoisuudesta.

                  Vuodesta 2006 alkaen tehtyyn työhönsä nojaten BBNJ-työryhmä hyväksyi päätöskokouksessaan tammikuussa 2015 suositukset, joissa korostettiin tarvetta kattavaan maailmanlaajuiseen järjestelmään, jotta voitaisiin paremmin varmistaa merten biologisen monimuotoisuuden säilyttäminen ja kestävä käyttö kansalliseen lainkäyttövaltaan kuuluvien alueiden ulkopuolella laatimalla YK:n merioikeusyleissopimukseen liittyvä oikeudellisesti sitova kansainvälinen väline, joka koskee merten biologisen monimuotoisuuden säilyttämistä ja kestävää käyttöä kansallisen lainkäyttövallan ulkopuolisilla alueilla, jäljempänä ’väline’.

                  YK:n yleiskokouksen päätöslauselmalla 69/292, joka hyväksyttiin 19. kesäkuuta 2015, perustettiin YK:n kaikille jäsenvaltioille, erityisjärjestöjen jäsenille ja merioikeusyleissopimuksen osapuolille avoin valmistelukomitea esittämään YK:n yleiskokoukselle suosituksia välineen luonnostekstin sisällöstä. Päätöslauselmassa myös todettiin, että YK:n yleiskokouksen olisi tehtävä ennen 72. istuntonsa päättymistä päätös hallitustenvälisen konferenssin kutsumisesta koolle käymään neuvottelut kyseisestä välineestä ja sen aloituspäivästä, valmistelukomitean raportti huomioon ottaen.

                  Neuvosto valtuutti maaliskuussa 2016 komission neuvottelemaan unionin puolesta (päätös 6862/16, 15.3.2016) välineen tekstiluonnoksen sisällöstä niiden seikkojen osalta, jotka kuuluvat unionin toimivaltaan ja joiden osalta unioni on hyväksynyt sääntöjä. Tämä neuvotteluvaltuutus ja vastaavat neuvotteluohjeet rajoitettiin selvästi koskemaan valmistelukomitean kokouksia.

                  Valmistelukomitea kokoontui vuosien 2016 ja 2017 aikana neljä kertaa, viimeksi 10.–21. heinäkuuta 2017. Valmistelukomitean neljän istunnon aikana käydyissä neuvotteluissa käsiteltiin BBNJ-työryhmän kokouksessa vuonna 2011 annetuissa suosituksissa määriteltyjä aiheita: meren geenivarat, mukaan lukien niiden käytöstä saatavan hyödyn jakamiseen liittyvät kysymykset; luonnonvarojen hoidon aluekohtaisten välineiden, kuten suojeltujen merialueiden, kaltaiset toimenpiteet; ympäristövaikutusten arvioinnit; valmiuksien kehittäminen ja meriteknologian siirtäminen; sekä yleisemmät monialaiset kysymykset, kuten periaatteet, päätöksenteko- ja riitojenratkaisumenettelyt, suhteet muihin välineisiin, osallistuminen ja niin edelleen. Lopulliset suositukset hyväksyttiin 21. heinäkuuta 2017, ja ne sisältyvät valmistelukomitean raporttiin –

                     http://www.un.org/depts/los/biodiversity/prepcom_files/Procedural_report_of_BBNJ_PrepCom.pdf

                  ). Valmistelukomitea suositti muun muassa, että YK:n yleiskokous tekisi mahdollisimman pian päätöksen hallitustenvälisen konferenssin kutsumisesta koolle välineen tekstin laatimista varten.

                  YK:n yleiskokous tekee päätöksen hallitustenvälisen konferenssin koolle kutsumisesta todennäköisesti ennen vuoden 2017 loppua. Hallitustenvälinen konferenssi voi sen jälkeen aloittaa työnsä ja pitää ensimmäisen kokouksensa vuoden 2018 alkupuolella.

                  EU:n, joka on merioikeusyleissopimuksen sopimuspuoli ja yksi välineen tarpeellisuuden tärkeimmistä puolestapuhujista siitä asti kun keskustelut YK:n piirissä alkoivat vuonna 2006, olisi jatkossakin osallistuttava aktiivisesti prosessiin YK:ssa ja näin edistettävä merten biologisen monimuotoisuuden säilyttämistä ja kestävää käyttöä kansalliseen lainkäyttövaltaan kuuluvien alueiden ulkopuolella YK:n merioikeusyleissopimuksen muodostamassa oikeudellisessa kehyksessä. EU:n olisi myös pidettävä huoli siitä, että annetaan tarvittavat määräykset, jotta siitä voi tulla yksi välineen osapuolista.

               •Yhdenmukaisuus muiden alaa koskevien politiikkojen säännösten kanssa

                  Komission olisi varmistettava, että tulevan välineen tekstistä käytävät neuvottelut vastaavat kaikilta osin asiaa koskevia unionin sääntöjä ja politiikkoja aloilla, joita väline koskee (ympäristöpolitiikka, meriliikennepolitiikka, yhteinen kalastuspolitiikka, sisämarkkinapolitiikka, yhteinen kauppapolitiikka, tutkimusta ja teknologian kehittämistä koskeva politiikka, ilmastopolitiikka ja muut soveltuvat politiikat), sekä sellaisia asiaankuuluvia kahdenvälisiä ja monenvälisiä sopimuksia, joiden osapuoli unioni on.

                  Koska väline on YK:n merioikeusyleissopimuksen täytäntöönpanosopimus ja merioikeusyleissopimus on jo osa unionin säännöstöä, komission on varmistettava, että merioikeusyleissopimukseen sisältyviä ja unionin säännöstössä toistettuja määräyksiä ja oikeuksien ja velvoitteiden tasapainoa noudatetaan kaikilta osin ja että neuvottelutulos on täysin yhdenmukainen merioikeusyleissopimuksen kanssa.

               2.SUOSITUKSEEN LIITTYVÄT OIKEUDELLISET NÄKÖKOHDAT

                  Suosituksen tarkoituksena on saada komissiolle neuvostolta valtuutus neuvotella tuleva väline unionin puolesta. Oikeusperustan sille, että neuvosto antaa valtuutuksen neuvottelujen aloittamiseen, muodostavat SEUT-sopimuksen 218 artiklan 3 ja 4 kohta.

               3.INTRESSITAHOJEN KUULEMISEN TULOKSET

                  Sidosryhmiä ei kuultu suositusluonnosta laadittaessa.

                  YK:n yleiskokouksen päätöslauselman 69/292 määräysten mukaisesti YK:n yleiskokouksen on tehtävä päätös hallitustenvälisen konferenssin koollekutsumisesta viimeistään syyskuussa 2018. YK:n työtä päätettiin kuitenkin jouduttaa, jotta hallitustenvälinen konferenssi kutsuttaisiin koolle mahdollisimman pian ja sen ensimmäinen kokous pidettäisiin jo vuonna 2018, ja näin keskustelut voitaisiin pitää käynnissä. Neuvotteluohjeet on hyväksyttävä ennen konferenssin alkamista, eikä sen vuoksi ollut mahdollista järjestää julkista kuulemista tai julkaista ohjeita sidosryhmiltä ja kansalaisilta saatavaa palautetta varten vakiintuneen käytännön mukaisesti.

                  Todellisuudessa EU on sitoutunut poliittisesti nyt kyseessä olevaan prosessiin moneksi vuodeksi, ja keskusteluja on käyty säännöllisesti asiaankuuluvien sidosryhmien, erityisesti kansalaisjärjestöjen sekä muiden YK:n piirissä edustettuina olevien organisaatioiden, kanssa.

                  Sidosryhmien osallistumista pyritään lisäämään ja heiltä toivotaan palautetta neuvotteluprosessin aikana silloin, kun on esitettävä konkreettisempia (peruskysymyksiin liittyviä) kantoja, jotta neuvottelukannoissa pystyttäisiin ottamaan huomioon sidosryhmien näkemykset.

               Suositus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               valtuutuksesta aloittaa neuvottelut merten biologisen monimuotoisuuden säilyttämistä ja kestävää käyttöä koskevasta kansainvälisestä oikeudellisesti sitovasta Yhdistyneiden Kansakuntien merioikeusyleissopimukseen liittyvästä välineestä

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 218 artiklan 3 ja 4 kohdan,

               ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,

               sekä katsoo seuraavaa:

               1) Unioni ratifioi Yhdistyneiden Kansakuntien merioikeusyleissopimuksen, jäljempänä ’merioikeusyleissopimus’, 23 päivänä maaliskuuta 1998 tehdyllä neuvoston päätöksellä 98/392/EY
                  1
               , ja se on toistaiseksi ainoa kyseisen yleissopimuksen osapuolena oleva yleissopimuksen 305 artiklan 1 kohdan f alakohdassa ja liitteessä IX olevassa 1 artiklassa tarkoitettu kansainvälinen järjestö.

               2) Merioikeusyleissopimuksen sopimuspuolena unioni on ollut mukana vuosina 2006–2015 kokoontuneessa YK:n avoimessa epävirallisessa ad hoc -työryhmässä selvittämässä merten biologisen monimuotoisuuden säilyttämiseen ja kestävään käyttöön liittyviä kysymyksiä; unioni osallistui myös vuosien 2016 ja 2017 aikana neljään valmistelukomitean istuntoon – valmistelukomitea oli saanut tehtäväkseen antaa yleiskokoukselle sisällöllisiä suosituksia kansainvälistä ja oikeudellisesti sitovaa, merten biologisen monimuotoisuuden säilyttämistä ja kestävää käyttöä kansalliseen lainkäyttövaltaan kuuluvien alueiden ulkopuolella liittyvää välinettä, jäljempänä ’väline’, varten.

               3) Valmistelukomitea antoi raporttinsa 21 päivänä heinäkuuta 2017 ja suositti yleiskokoukselle, että tämä tarkastelisi suosituksen pääkohtia ja tekisi mahdollisimman pian päätöksen hallitustenvälisen konferenssin kutsumisesta koolle Yhdistyneiden Kansakuntien johdolla tarkastelemaan valmistelukomitean suosituksia ja laatimaan kansainvälistä ja oikeudellisesti sitovaa, merioikeusyleissopimukseen liittyvää välinettä koskevan tekstin.

               4) Kyseisten suositusten perusteella Yhdistyneiden Kansakuntien yleiskokous päätti [...] kutsua hallitustenvälisen konferenssin koolle laatimaan merten biologisen monimuotoisuuden säilyttämistä ja kestävää käyttöä kansalliseen lainkäyttövaltaan kuuluvien alueiden ulkopuolella koskevaa, kansainvälistä ja oikeudellisesti sitovaa, merioikeusyleissopimukseen liittyvää välinettä koskevan tekstin.

               5) Unionin olisi merioikeusyleissopimuksen sopimuspuolena osallistuttava täysimääräisesti välineestä käytäviin neuvotteluihin,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Valtuutetaan komissio neuvottelemaan unionin puolesta merten biologisen monimuotoisuuden säilyttämistä ja kestävää käyttöä kansalliseen lainkäyttövaltaan kuuluvien alueiden ulkopuolella koskeva kansainvälinen ja oikeudellisesti sitova väline Yhdistyneiden Kansakuntien merioikeusyleissopimuksen alaisuudessa.

               2 artikla

               Neuvotteluohjeet ovat tämän päätöksen liitteenä.

               3 artikla

               Neuvottelut käydään neuvoston nimeämää erityiskomiteaa kuullen.

               4 artikla

               Tämä päätös on osoitettu komissiolle.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)

                        EYVL L 179, 23.6.1998.

    ---documentbreak---

               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel4.1.2018
            COM(2017) 812 final
            LIITE
            asiakirjaan
            Suositus NEUVOSTON PÄÄTÖKSEKSI
            valtuutuksesta aloittaa neuvottelut merten biologisen monimuotoisuuden säilyttämistä ja kestävää käyttöä koskevasta kansainvälisestä oikeudellisesti sitovasta Yhdistyneiden Kansakuntien merioikeusyleissopimukseen liittyvästä välineestä

               LIITE

               NEUVOTTELUOHJEET

               1. Periaatteet

               Neuvotellessaan biologisen monimuotoisuuden säilyttämistä ja kestävää käyttöä kansalliseen lainkäyttövaltaan kuuluvien alueiden ulkopuolella koskevasta, kansainvälisestä ja oikeudellisesti sitovasta YK:n merioikeusyleissopimukseen liittyvästä välineestä, jäljempänä ’väline’, komissio pyrkii varmistamaan, että

               -
                     välineen sisältö on täysin kansainvälisen oikeuden ja erityisesti YK:n merioikeusyleissopimuksen määräysten mukainen ja ettei tuleva väline heikennä merioikeusyleissopimuksessa vahvistettujen oikeuksien ja velvoitteiden tasapainoa;

               -
                     välineen sisältö on johdonmukainen unionin asianomaisen lainsäädännön kanssa sekä niiden asiaan liittyvien kahden- ja monenvälisten sopimusten kanssa, joiden sopimuspuoli unioni on.

               Komissio varmistaa, että neuvottelut käydään kuullen erityiskomiteaa, joka kokoontuu Brysselissä tai itse paikalla. Komissio raportoi säännöllisesti neuvostolle neuvottelujen tuloksista.

               2. Ohjeet

               2.1. Komissio pyrkii varmistamaan, että

               ·neuvottelujen sisältö kattaa kokonaispakettina päätöslauselmassa [...] eritellyt tekijät;

               ·työjärjestys neuvottelujen käymiseksi hallitustenvälisessä konferenssissa mahdollistaa EU:n osallistumisen täysimääräisesti neuvotteluihin ja vastaa YK:n merioikeusyleissopimuksen täytäntöönpanosopimuksia koskevien neuvottelujen yhteydessä aiemmin sovellettua käytäntöä;

               ·väline muodostaa toimivan kehyksen merten biologisen monimuotoisuuden säilyttämiselle ja kestävälle käytölle kansalliseen lainkäyttövaltaan kuuluvien alueiden ulkopuolella;

               ·välineen avulla on tarkoitus toteuttaa, vahvistaa ja kehittää tiettyjä velvoitteita, jotka jo sisältyvät merioikeusyleissopimukseen, ottaen samalla asianmukaisesti huomioon sopimukseen sisältyvät oikeudet ja vapaudet;

               ·välineellä vahvistetaan valtioiden nimenomainen velvoite tehdä yhteistyötä sekä erikseen että toimivaltaisten kansainvälisten ja alueellisten organisaatioiden ja järjestelyjen kautta merten biologisen monimuotoisuuden säilyttämisen ja kestävän käytön varmistamiseksi kansalliseen lainkäyttövaltaan kuuluvien alueiden ulkopuolella;

               ·väline ei heikennä olemassa olevia oikeudellisia välineitä ja kehyksiä tai toimivaltaisia maailmanlaajuisia, alueellisia tai alakohtaisia elimiä eikä rajoita niistä johtuvia oikeuksia ja velvoitteita;

               ·välineessä kunnioitetaan toimivaltaisten maailmanlaajuisten, alueellisten ja alakohtaisten elinten toimivaltuuksia ja vältetään toimintojen päällekkäisyyttä;

               ·väline ei rajoita merioikeusyleissopimuksen sopimuspuolten oikeuksia ja velvoitteita, mukaan lukien niille sopimuksen nojalla kuuluvat oikeudet merialueisiin;

               ·väline sisältää asianmukaiset määräykset, joiden nojalla unionista voi tulla sopimuspuoli ja se voi osallistua täysimääräisesti välineessä vahvistettuun päätöksentekoprosessiin, merioikeusyleissopimuksen 305 artiklan ja liitteen IX mukaisesti.

               2.2. Erityisesti komissio pyrkii varmistamaan, että välineeseen sisältyy tai siinä tarkastellaan muun muassa seuraavaa:

               a) Monialaiset kysymykset

               ·hyvän hallinnon yleiset periaatteet, kuten meriympäristön suojelu ja säilyttäminen, kansainvälinen yhteistyö, tieteellisen lähestymistavan soveltaminen, ekosysteemiperusteinen lähestymistapa, ennalta varautumisen periaate, saastuttaja maksaa -periaate, meren luonnonvarojen kestävä ja oikeudenmukainen käyttö, tiedon julkinen saatavuus, avoimet ja läpinäkyvät päätöksentekomenettelyt sekä valtioiden vastuu maapallon meriympäristön suojelijana;

               ·asianmukainen kustannustehokas kehys ja mekanismit, sekä uudet että jo olemassa olevat, yhteistyön ja koordinoinnin lisäämiseksi olemassa olevien maailmanlaajuisten, alueellisten ja alakohtaisten elinten kanssa ja välillä, erityisesti niiden, joiden tehtävänä on säännellä toimintaa kansalliseen lainkäyttövaltaan kuuluvien alueiden ulkopuolella tai suojella meriympäristöä kyseisillä alueilla;

               ·tarkoituksenmukaiset mekanismit välineen sisältöä koskevien määräysten noudattamisen varmistamiseksi;

               ·asianmukaiset, merioikeusyleissopimuksen kanssa yhdenmukaiset riitojenratkaisumekanismit.

               b) Meren geenivarat, mukaan lukien hyötyjen jakamiseen liittyvät kysymykset

               Komissio pyrkii varmistamaan, että välineellä edistetään meren geenivarojen säilyttämistä ja kestävää käyttöä kansalliseen lainkäyttövaltaan kuuluvien alueiden ulkopuolella. Välineellä olisi erityisesti

               ·edistettävä ympäristön kannalta kestävää pääsyä geenivaroihin johdonmukaisella tavalla niiden säilyttämisen ja kestävän käytön kanssa rajoittamatta tarpeettomasti YK:n merioikeusyleissopimukseen kirjattua merialan tieteellisen tutkimuksen vapautta;

               ·oltava suunniteltu sellaiseksi, ettei sillä säännellä teollis- ja tekijänoikeuksiin liittyviä kysymyksiä eikä muita niihin liittyviä seikkoja;

               ·varmistettava oikeusvarmuus meren geenivarojen käyttäjille ja edistettävä bioteknologian alan innovointeja, joista ei ole haittaa luonnon monimuotoisuudelle;

               ·lisättävä kansalliseen lainkäyttövaltaan kuuluvien alueiden ulkopuolelta peräisin olevia geenivaroja koskevan tiedon avoimuutta ja saatavuutta;

               ·käsiteltävä kysymyksiä hyötyjen jakamisesta kansalliseen lainkäyttövaltaan kuuluvien alueiden ulkopuolelta peräisin olevien meren geenivarojen käytön yhteydessä.

               c) Aluekohtaisten hallintavälineiden, mukaan lukien suojellut merialueet, kaltaiset toimenpiteet

               Komissio pyrkii varmistamaan, että väline sisältää muun muassa menettelyt ja/tai mekanismit, joiden avulla voidaan

               ·määrittää, nimetä ja perustaa maailmanlaajuisesti tunnustettuja suojeltuja merialueita käyttäen parhaaseen saatavilla olevaan tieteelliseen tietoon perustuvia kriteereitä; vahvistaa kattavia säilyttämis- ja hoitotavoitteita nimetyille alueille; seurata ja valvoa säilyttämis- ja hoitotavoitteiden saavuttamiseksi toteutettuja toimia;

               ·tunnustaa maailmanlaajuisesti luonnonvarojen hoidon aluekohtaiset välineet, joiden perustajia ovat hyväksyttyjen kriteerien mukaiset asiaankuuluvat alueelliset organisaatiot ja yleissopimukset.

               Sen vuoksi komissio pyrkii varmistamaan, että välineellä edistetään niiden unionin kansainvälisten sitoumusten täyttämistä, jotka liittyvät tehokkaasti ja tasapuolisesti hallinnoitujen, ekologisesti edustavien ja hyvin toisiinsa liitettyjen suojelualueiden järjestelmien ja muiden tehokkaiden aluekohtaisten säilyttämistoimenpiteiden maailmanlaajuisen verkoston muodostamiseen.

               d) Ympäristövaikutusten arvioinnit

               Komissio pyrkii varmistamaan, että välineellä helpotetaan samalla alueella tapahtuvien eri toimintojen kumulatiivisten vaikutusten arviointia, jotta voidaan estää merten biologiseen monimuotoisuuteen kohdistuvat kielteiset vaikutukset, myös uusien tai kehittyvien toimintojen aiheuttamat, ja ottaa myös asianmukaisella tavalla huomioon ympäristön nykyinen tila sekä muista uhkatekijöistä, kuten ilmastonmuutoksesta, aiheutuvat kumulatiiviset vaikutukset. Erityisesti komissio pyrkii varmistamaan, että välineellä selvennetään, lujitetaan ja kehitetään YK:n merioikeusyleissopimuksen 206 artiklan mukaisia velvoitteita sen varmistamiseksi, että

               ·sopimuspuolena olevien valtioiden lainkäyttö- tai valvontavaltaan kuuluvat toimet, jotka saattavat aiheuttaa huomattavaa pilaantumista tai merkittäviä haitallisia muutoksia meriympäristölle, mukaan lukien merten biologinen monimuotoisuus, kansalliseen lainkäyttövaltaan kuuluvien alueiden ulkopuolella arvioidaan asianmukaisesti ympäristövaikutusten arvioinneilla tai tarvittaessa strategisilla ympäristöarvioinneilla; sekä

               ·kaikki edellä tarkoitetut haitalliset vaikutukset yksilöidään ja otetaan huomioon kaikessa päätöksentekoprosessissa ja että tämä vastaa valtioille merioikeusyleissopimuksen nojalla kuuluvaa velvoitetta suojata ja säilyttää meriympäristö esimerkiksi toteuttamalla sopivia toimenpiteitä kyseisten haitallisten vaikutusten estämiseksi ja lieventämiseksi.

               e) Valmiuksien kehittäminen ja meriteknologian siirtäminen

               Komissio pyrkii varmistamaan, että väline

               ·sisältää määräyksiä valmiuksien kehittämisestä ja teknologian siirtämisestä merten biologisen monimuotoisuuden säilyttämistä ja kestävää käyttöä varten kansalliseen lainkäyttövaltaan kuuluvien alueiden ulkopuolella merioikeusyleissopimuksen mukaisesti;

               ·helpottaa valmiuksien kehittämistä ja teknologian siirtämistä koskevaa kansainvälistä yhteistyötä YK:n merioikeusyleissopimuksen tavoitteiden saavuttamiseksi ja sen vaatimusten täyttämiseksi merten biologisen monimuotoisuuden säilyttämisen ja kestävän käytön osalta kansalliseen lainkäyttövaltaan kuuluvien alueiden ulkopuolella.


               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 25.4.2018
            COM(2018) 240 final
            Suositus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            luvan antamisesta aloittaa Euroopan unionin puolesta neuvottelut kestävää kalastusta koskevan kumppanuussopimuksen ja pöytäkirjan tekemiseksi Madagaskarin tasavallan kanssa
            {SWD(2018) 143 final}{SWD(2018) 144 final}

               PERUSTELUT

               1.SUOSITUKSEN TAUSTA

               •Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet

               Komissio ehdottaa, että Madagaskarin tasavallan kanssa neuvotellaan uudesta kestävää kalastusta koskevasta kumppanuussopimuksesta sekä sen pöytäkirjasta, joka vastaa unionin laivaston tarpeita ja on yhteisestä kalastuspolitiikasta annetun asetuksen (EU) N:o 1380/2013 ja yhteisen kalastuspolitiikan (YKP) ulkoista ulottuvuutta koskevasta komission tiedonannosta 19. maaliskuuta 2012 annettujen neuvoston päätelmien mukainen.

               •Yhdenmukaisuus muiden alaa koskevien politiikkojen säännösten kanssa

                  Nykyinen Euroopan unionin ja Madagaskarin välinen kalastuskumppanuussopimus tehtiin 1. tammikuuta 2007
                     1
                  . Tämän vuoksi ehdotetaan, että neuvotellaan uudesta kestävää kalastusta koskevasta kumppanuussopimuksesta, johon sisällytetään eräitä asetuksen (EU) N:o 1380/2013
                     2
                   säännöksiä, joita nykyinen kumppanuussopimus ei kata. Kalastuskumppanuussopimuksen nykyistä pöytäkirjaa
                     3
                  , joka on voimassa neljä vuotta, alettiin soveltaa 1. tammikuuta 2015, ja sen voimassaolo päättyy 31. joulukuuta 2018. Siinä vahvistetaan unionin laivaston kalastusmahdollisuudet ja unionin ja alusten omistajien niistä suorittama taloudellinen korvaus. EU:n Madagaskarille suorittama vuotuinen taloudellinen korvaus on 1 487 500 euroa
                     4
                  , ja siitä 700 000 euroa osoitetaan alakohtaiseen tukeen.

               Madagaskarin kanssa tehdyssä kalastuskumppanuussopimuksessa jaetaan tonnikalan ja laajasti vaeltavien lajien kalastusmahdollisuudet neljää jäsenvaltiota (Espanja, Ranska ja Portugali ja Italia) edustaville EU:n aluksille. Euroopan unionilla on Intian valtamerellä jo hyvin kehittynyt kahdenvälisten kestävää kalastusta koskevien kumppanuussopimusten verkosto, jonka muodostavat Seychellien ja Mauritiuksen kanssa tehdyt sopimukset.

                  Kalastuskumppanuussopimuksilla tuetaan yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteiden edistämistä kansainvälisellä tasolla ja varmistetaan, että unionin vesien ulkopuolella harjoitettava unionin kalastustoiminta perustuu samoihin periaatteisiin ja vaatimuksiin kuin unionin oikeuden nojalla sovelletaan. Lisäksi kalastuskumppanuussopimuksilla edistetään EU:n ja sen kumppanimaiden välistä tieteellistä yhteistyötä, lisätään avoimuutta ja kestävyyttä kalavarojen paremman hoidon varmistamiseksi, kannustetaan kalastusalan hallintaan tukemalla kansallisten ja ulkomaisten laivastojen toiminnan seurantaa, valvontaa ja tarkkailua ja tarjoamalla rahoitusta laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän (LIS) kalastuksen torjuntaan sekä tuetaan paikallisen kalastusalan kestävää kehitystä. Kestävää kalastusta koskevat kumppanuussopimukset vahvistavat Euroopan unionin asemaa kansainvälisissä ja alueellisissa kalastusjärjestöissä, erityisesti Intian valtameren tonnikalatoimikunnassa (IOTC); IOTC on kansainvälisen oikeuden nojalla perustettu elin, jonka tehtävänä on laajasti vaeltavien lajien säilyttäminen ja hoito alueella.

               •Yhdenmukaisuus unionin muiden politiikkojen kanssa

                  Uudesta kestävää kalastusta koskevasta kumppanuussopimuksesta ja pöytäkirjasta Madagaskarin kanssa käytävät neuvottelut ovat EU:n Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren (AKT) maihin nähden toteuttaman ulkoisen toiminnan mukaiset, ottaen erityisesti huomioon unionin tavoitteet, jotka liittyvät demokratian periaatteisiin ja ihmisoikeuksiin.

                  .

               2.SUOSITUKSEEN LIITTYVÄT OIKEUDELLISET NÄKÖKOHDAT

               •Oikeusperusta

                  Päätöksen oikeusperusta on Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT-sopimus) 218 artikla, joka sisältyy sopimuksen viidennen osan (unionin ulkoinen toiminta) V osastoon (kansainväliset sopimukset) ja jossa määrätään EU:n ja kolmansien maiden välisten sopimusten neuvottelemisessa ja tekemisessä noudatettavasta menettelystä.

               •Toissijaisuusperiaate (jaetun toimivallan osalta)

                  Ei sovelleta, yksinomainen toimivalta.

               •Suhteellisuusperiaate

                  Päätös on oikeassa suhteessa tavoitteeseen.

               •Toimintatavan valinta

                  Toimintatapa on SEUT-sopimuksen 218 artiklan 3 kohdan ja 218 artiklan 4 kohdan mukainen.

               3.JÄLKIARVIOINTIEN, SIDOSRYHMIEN KUULEMISTEN JA VAIKUTUSTENARVIOINTIEN TULOKSET

               •Voimassa olevan lainsäädännön jälkiarvioinnit/toimivuustarkastukset

                  Komissio toteutti vuosina 2017–2018 Madagaskarin kanssa tehdyn kalastuskumppanuussopimuksen nykyisen pöytäkirjan jälkiarvioinnin sekä sen mahdollista uusimista koskevan ennakkoarvioinnin. Arvioinnin päätelmät esitetään erillisessä valmisteluasiakirjassa.

                  Arvioinnissa pääteltiin, että tonnikalan pyyntiä harjoittava EU:n kalastussektori on erittäin kiinnostunut kalastamaan Madagaskarin alueella ja että uuden pöytäkirjan avulla voitaisiin tehostaa seurantaa, valvontaa ja tarkkailua ja parantaa kalastuksen hallintaa kyseisellä alueella. Madagaskarin lainkäyttövaltaan kuuluvan kalastusalueen laajuus huomioon ottaen on tärkeää, että EU:lla on edelleen käytössään väline, jonka avulla se voi tehdä kyseisen merkittävän toimijan kanssa tiivistä alakohtaista yhteistyötä valtamerten hallinnoinnissa aluetasoa alemmalla tasolla. EU:n kalastuslaivastolle ja erityisesti Reunionin saarille sijoittautuneille nuottaa käyttäville tonnikala-aluksille ja  pintasiima-alukselle tämä merkitsee, että niillä on edelleen pääsy tärkeälle kalastusalueelle toteuttamaan hyödyntämisstrategioita monivuotisen kansainvälisen oikeudellisen kehyksen puitteissa.  Madagaskarin viranomaisten tavoitteena on puolestaan ylläpitää suhteita EU:n kanssa valtamerten hallinnoinnin tehostamiseksi hyödyntämällä alakohtaisen tuen tarjoamia monivuotisia rahoitusmahdollisuuksia.

               •Sidosryhmien kuuleminen

                  Arvioinnin yhteydessä kuultiin jäsenvaltioita, kalastusalan edustajia, kansainvälisiä kansalaisyhteiskuntaa edustavia järjestöjä sekä Madagaskarin kalastusviranomaisia ja kansalaisyhteiskuntaa. Myös aavanmeren ja pitkän matkan laivastojen neuvoa-antavan toimikunnan puitteissa on toteutettu kuulemisia.

               •Asiantuntijatiedon keruu ja käyttö

                  Ei sovelleta

               •Vaikutustenarviointi

                  Ei sovelleta

               •Sääntelyn toimivuus ja yksinkertaistaminen

                  Ei sovelleta

               •Perusoikeudet

                  Ehdotetuissa päätöksen liitteenä olevissa neuvotteluohjeissa suositetaan, että annetaan valtuutus aloittaa neuvottelut ja sisällytetään mukaan lauseke ihmisoikeuksia ja demokratian periaatteita loukattaessa sovellettavista seuraamuksista.

               4.TALOUSARVIOVAIKUTUKSET

                  Uuteen pöytäkirjaan sisältyy velvoite taloudellisen korvauksen suorittamisesta Madagaskarille vuosia 2014–2020 koskevan monivuotisen rahoituskehyksen mukaisesti ja erityisesti määrärahojen osoittaminen kestävää kalastusta koskevien kumppanuussopimusten budjettikohtaan. Maksusitoumusten ja maksujen vuotuiset määrät vahvistetaan vuotuisessa talousarviomenettelyssä, mukaan lukien varaus ehdotuksille, jotka eivät ole tulleet voimaan vuoden alussa.

               5.LISÄTIEDOT

               •Täytäntöönpanosuunnitelmat, seuranta, arviointi ja raportointijärjestelyt

                  Neuvottelut on tarkoitus aloittaa vuoden 2017 toisella neljänneksellä.

               •Ehdotukseen sisältyvien säännösten yksityiskohtaiset selitykset

                  Komissio suosittaa, että

                  - neuvosto valtuuttaa komission aloittamaan ja käymään neuvottelut uuden kestävää kalastusta koskevan kumppanuussopimuksen ja pöytäkirjan tekemiseksi Madagaskarin tasavallan kanssa;

                  - komissio nimetään EU:n neuvottelijaksi tässä asiassa;

                  - komissio käy neuvottelut erityiskomiteaa kuullen Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen mukaisesti;

                  - neuvosto hyväksyy tämän suosituksen liitteenä olevat neuvotteluohjeet.

               Suositus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               luvan antamisesta aloittaa Euroopan unionin puolesta neuvottelut kestävää kalastusta koskevan kumppanuussopimuksen ja pöytäkirjan tekemiseksi Madagaskarin tasavallan kanssa

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 218 artiklan 3 ja 4 kohdan,

               ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,

               sekä katsoo, että olisi aloitettava neuvottelut uuden kestävää kalastusta koskevan kumppanuussopimuksen ja pöytäkirjan tekemiseksi Madagaskarin kanssa,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Valtuutetaan komissio aloittamaan neuvottelut Madagaskarin kanssa uuden kestävää kalastusta koskevan kumppanuussopimuksen ja pöytäkirjan tekemiseksi.

               2 artikla

               Neuvottelut käydään yhteistyössä neuvoston ulkoisen kalastuspolitiikan työryhmän kanssa tämän päätöksen liitteessä esitettyjen neuvotteluohjeiden mukaisesti.

               3 artikla

               Tämä päätös on osoitettu komissiolle.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)

                        EUVL L 331, 17.12.2007, s. 3.

                     (2)

                        Viite asetus (EU) N:o 1380/2013, IV osan II osasto.

                     (3)

                        Pöytäkirjan kahdeksi viimeiseksi voimassaolovuodeksi.  Kahden edeltävän vuoden osalta määrä oli 1 566 250 euroa.

                     (4)

                        Ks. Luku 40 (varaus 40 02 41) monivuotisesta rahoituskehyksestä tehdyn toimielinten välisen sopimuksen mukaisesti (2013/C373/01).

    ---documentbreak---

               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 25.4.2018
            COM(2018) 240 final
            LIITE
            asiakirjaan
            Suositus neuvoston päätökseksi
            luvan antamisesta aloittaa Euroopan unionin puolesta neuvottelut kestävää kalastusta koskevan kumppanuussopimuksen ja pöytäkirjan tekemiseksi Madagaskarin tasavallan kanssa
            {SWD(2018) 143 final}{SWD(2018) 144 final}

               LIITE

               Neuvotteluohjeet uuden kestävää kalastusta koskevan kumppanuussopimuksen ja pöytäkirjan tekemiseksi Euroopan unionin ja Madagaskarin tasavallan välillä

               –Neuvottelujen tavoitteena on kestävää kalastusta koskevan kumppanuussopimuksen ja pöytäkirjan tekeminen Euroopan unionin ja Madagaskarin välillä yhteisestä kalastuspolitiikasta annetun asetuksen (EU) N:o 1380/2013 ja yhteisen kalastuspolitiikan ulkoisesta ulottuvuudesta 13. heinäkuuta 2011 annetusta komission tiedonannosta 19. maaliskuuta 2012 hyväksyttyjen neuvoston päätelmien mukaisesti.

               –Jotta uudella pöytäkirjalla edistettäisiin kestävää ja vastuullista kalastusta varmistaen samalla EU:n ja Madagaskarin molemminpuoliset hyödyt, komission neuvottelutavoitteiden olisi perustuttava seuraavaan:

               ·Varmistetaan EU:n laivaston aluksille pääsy Madagaskarin kalastusalueelle sekä tarvittavat luvat kyseisellä alueella harjoitettavaa kalastusta varten ja näin muun muassa ylläpidetään EU:n toimijoiden käytettävissä olevien kestävää kalastusta koskevien kumppanuussopimusten verkostoa.

               ·Otetaan huomioon paras käytettävissä oleva tieteellinen tieto sekä asiaa koskevat alueellisten kalastuksenhoitojärjestöjen hyväksymät hoitosuunnitelmat, jotta pystytään varmistamaan kalastustoimien kestävyys ja edistämään valtamerten hallinnointia kansainvälisessä mittakaavassa. Kalastustoimet olisi kohdistettava yksinomaan käytettävissä oleviin ylijäämäisiin kalavaroihin ottaen huomioon paikallisen laivaston kalastuskapasiteetti ja kiinnittäen samalla erityistä huomiota siihen, että eräät kyseessä olevista kannoista ovat luonteeltaan laajasti vaeltavia.

               ·Pyritään saamaan EU:n laivastojen käyttöön kohtuullinen ja niiden etujen mukainen osuus kalavaroista silloin, kun nämä kalavarat kiinnostavat myös muita ulkomaisia laivastoja, ottaen huomioon EU:n laivaston toiminta, alueella tuoreimpien ja parhaiden käytettävissä olevat tieteellisten arvioiden valossa.

               ·Käynnistetään vuoropuhelu alakohtaisen politiikan tehostamiseksi. Tällöin tavoitteena on erityisesti kannustaa toteuttamaan vastuullisen kalastuksen politiikkaa asianomaisen maan kehitystavoitteiden mukaisesti, erityisesti kalastuksen hallinnan, laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen torjunnan, kalastustoiminnan valvonnan, seurannan ja tarkkailun sekä tieteellisen tiedon tuottamisen osalta, sekä parantaa työllisyystilannetta, minkä kautta voidaan muun muassa edistää Madagaskarin sosioekonomista kehitystä.

               ·Sisällytetään pöytäkirjaan lauseke seurauksista, joita sovelletaan ihmisoikeuksia ja demokratian periaatteita loukattaessa.

               ·Sisällytetään pöytäkirjaan lauseke, jonka mukaan EU:n laivastolla on etuuskohteluun perustuva pääsy käytettävissä oleviin ylijäämäisiin kalavaroihin, ja lauseke samojen teknisten edellytysten soveltamisesta kaikkiin ulkomaisiin laivastoihin.

               ·Sisällytetään pöytäkirjaan yksinoikeuslauseke.

               –Jotta kalastustoiminta ei keskeytyisi, uuteen sopimukseen ja pöytäkirjaan olisi sisällytettävä niiden väliaikaista soveltamista koskeva lauseke.

               –Pöytäkirjassa olisi erityisesti määriteltävä

               ·Euroopan unionin aluksille myönnettävät kalastusmahdollisuudet kalastusluokittain,

               ·taloudellinen korvaus ja sen maksamisen edellytykset, sekä

               ·painopisteet ja alakohtaisen tuen tehokasta täytäntöönpanoa ja säännöllistä seurantaa koskevat menettelyt.