title: Neuvoston suositus, annettu 8 päivänä heinäkuuta 2014 , Viron vuoden 2014 kansallisesta uudistusohjelmasta ja neuvoston lausunto Viron vuoden 2014 vakausohjelmasta

text:
               29.7.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 247/25

         NEUVOSTON SUOSITUS,
   annettu 8 päivänä heinäkuuta 2014,
   Viron vuoden 2014 kansallisesta uudistusohjelmasta ja neuvoston lausunto Viron vuoden 2014 vakausohjelmasta
   2014/C 247/06
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,
   ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 (1) ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan,
   ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,
   ottaa huomioon Euroopan parlamentin päätöslauselmat,
   ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
   ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,
   ottaa huomioon talous- ja rahoituskomitean lausunnon,
   ottaa huomioon sosiaalisen suojelun komitean lausunnon,
   ottaa huomioon talouspoliittisen komitean lausunnon,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Eurooppa-neuvosto hyväksyi 26 päivänä maaliskuuta 2010 Euroopan komission ehdotuksen, jolla käynnistetään uusi kasvu- ja työllisyysstrategia, Eurooppa 2020. Strategian lähtökohtana on tehostaa talouspolitiikan koordinointia, ja siinä keskitytään avainalueisiin, joilla tarvitaan toimia, jotta voidaan parantaa Euroopan mahdollisuuksia kestävään kasvuun ja lisätä sen kilpailukykyä.

               (2)

               Neuvosto antoi 13 päivänä heinäkuuta 2010 komission ehdotusten pohjalta suosituksen jäsenvaltioiden ja unionin talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista (2010–2014) ja hyväksyi 21 päivänä lokakuuta 2010 päätöksen jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista (2). Yhdessä nämä muodostavat ns. yhdennetyt suuntaviivat. Jäsenvaltioita kehotettiin ottamaan yhdennetyt suuntaviivat huomioon kansallisessa talous- ja työllisyyspolitiikassaan.

               (3)

               Jäsenvaltioiden valtion- ja hallitusten päämiehet hyväksyivät 29 päivänä kesäkuuta 2012 kasvu- ja työllisyyssopimuksen, joka toimii johdonmukaisina puitteina kansallisen, EU:n ja euroalueen tason toimille kaikkia mahdollisia keinoja, välineitä ja politiikkoja käyttäen. He päättivät toimista, jotka on toteutettava jäsenvaltioiden tasolla, ja ilmaisivat erityisesti täysimääräisen sitoutumisensa Eurooppa 2020 -strategian tavoitteiden saavuttamiseen ja maakohtaisten suositusten täytäntöönpanoon.

               (4)

               Neuvosto antoi 9 päivänä heinäkuuta 2013 suosituksen (3) Viron vuoden 2013 kansallisesta uudistusohjelmasta ja lausunnon Viron vuosien 2012–2017 tarkistetusta vakausohjelmasta. Komissio antoi 15 päivänä marraskuuta 2013 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 473/2013 (4) mukaisesti lausunnon Viron alustavasta talousarviosuunnitelmasta vuodeksi 2014.

               (5)

               Komissio hyväksyi 13 päivänä marraskuuta 2013 vuotuisen kasvuselvityksen, mikä aloitti vuoden 2014 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson. Komissio hyväksyi niin ikään 13 päivänä marraskuuta 2013 asetuksen (EU) N:o 1176/2011 (5) perusteella varoitusmekanismia koskevan kertomuksen, jossa se katsoi, että Viro ei kuulu niihin jäsenvaltioihin, joista laadittaisiin perusteellinen tarkastelu.

               (6)

               Eurooppa-neuvosto hyväksyi 20 päivänä joulukuuta 2013 rahoitusvakauden varmistamisen, julkisen talouden vakauttamisen ja kasvun vauhdittamisen painopisteet. Se korosti, että on tarpeen jatkaa eriytettyä, kasvua edistävää julkisen talouden vakauttamista, palauttaa normaalit luotonannon edellytykset, edistää kasvua ja kilpailukykyä, puuttua työttömyyteen ja kriisin sosiaalisiin seurauksiin sekä nykyaikaistaa julkishallintoa.

               (7)

               Viro toimitti vuoden 2014 kansallisen uudistusohjelmansa 8 päivänä toukokuuta 2014 ja vuoden 2014 vakausohjelmansa 29 päivänä huhtikuuta 2014. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on pystytty ottamaan huomioon.

               (8)

               Vuoden 2014 vakausohjelmassa esitetyn julkisen talouden strategian tavoitteena on pysyä keskipitkän aikavälin tavoitteessa koko ohjelman ajan ja luoda riittävät finanssipoliittiset puskurit taloudellisesti vaikeita aikoja varten. Vakausohjelmassa vahvistetaan aikaisempi keskipitkän aikavälin tavoite, joka on rakenteellinen ylijäämä ja joka on tiukempi kuin mitä vakaus- ja kasvusopimuksessa edellytetään. Viron uudelleenlasketun rakenteellisen rahoitusaseman odotetaan heikkenevän 0,1 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen vuonna 2014. Se poikkeaa siten vaaditusta sopeuttamisurasta, ennen kuin se paranee 0,4 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen vuonna 2015 ja pysyy lähes tasapainossa vuosina 2016–2017. Lisäksi vakausohjelmassa viitataan riskiin poiketa menojen vertailuarvosta vuonna 2014 ja merkittävään poikkeamariskiin vuonna 2015. Kokonaisuutena tarkasteltuna suunniteltuun sopeuttamisuraan kohti keskipitkän aikavälin tavoitetta liittyy riskejä, jotka koskevat vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimusten noudattamista.

               (9)

               Vakausohjelmaan sisältyvien julkisen talouden kehitysennusteiden perustana oleva makrotalouden skenaario, jota mikään riippumaton taho ei ole vahvistanut, on uskottava ja pitkälti komission yksiköiden kevään 2014 talousennusteen mukainen. Kyseisen ennusteen mukaan rakenteellisen alijäämän ennustetaan kasvavan 0,1 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2014. Tämä johtaa 0,3 prosentin vajeeseen suhteessa BKT:hen verrattuna vaadittuun sopeutukseen ja merkittävään poikkeamaan tarkasteltuna kahden vuoden ajalta. Komission mukaan rakenteellinen rahoitusasema heikkenee vuonna 2015 edelleen 0,2 prosenttia suhteessa BKT:hen, mikä viittaa merkittävään poikkeamaan vaaditusta sopeutuksesta kohti keskipitkän aikavälin tavoitetta. Odotettavissa on, että menojen vertailuarvosta poiketaan merkittävästi vuosina 2014–2015. Neuvosto katsoo vuoden 2014 vakausohjelman arvioinnin ja komission talousennusteen perusteella asetuksen (EY) N:o 1466/97 mukaisesti, että vaarana on, että keskipitkän aikavälin tavoitteesta poiketaan merkittävästi vuosina 2014 ja 2015. Rakenteellista rahoitusasemaa koskeva sääntö talous- ja rahaliiton vakaudesta, yhteensovittamisesta sekä ohjauksesta ja hallinnasta tehdyn sopimuksen noudattamisesta tuli voimaan Virossa 23 päivänä maaliskuuta 2014 maan uuden talousarviolain myötä. Sääntöä on kuitenkin vielä täydennettävä vahvistamalla monivuotisten menotavoitteiden sitovuutta.

               (10)

               Työmarkkinoiden osalta voidaan todeta, että nuoriso- ja pitkäaikaistyöttömyyden vähentämisessä on edistytty huomattavasti. Erityistä huomiota on kiinnitettävä toimenpiteisiin, jotka tarjoavat työnteon kannustimia pienituloisille. Lisätoimet ovat tarpeen kasvavaan työvoimapulaan puuttumiseksi, mukaan lukien työmarkkinoilta poistuminen ikääntymisen johdosta sekä terveys- ja vajaakuntoisuussyistä. Tämän vuoksi työkykyä koskevan uudistuksen oikea-aikainen hyväksyminen ja toteuttaminen on erittäin tärkeää samalla kun varmistetaan uudistuksen toteuttamista edistävien palvelujen saatavuus. Perhepoliittisten menojen kustannustehokkuutta voitaisiin parantaa edelleen, muun muassa edistämällä lastenhoitopalvelujen saatavuutta. Tämän odotetaan varhentavan naisten paluuta työmarkkinoille ja vähentävän jatkuvasti suurta naisten ja miesten välistä palkkaeroa. Yrittäjyyttä ja työpaikkojen luomista Tallinnan ja Tarton ulkopuolisilla alueilla edistäviä toimenpiteitä on lisättävä, jotta talouskehityserot eivät kasvaisi ja työttömyys vähenisi erityisesti matalan taitotason työntekijöiden keskuudessa.

               (11)

               Koulutusalalla on vastikään hyväksytty uudistuksia, joiden tavoitteena on sovittaa koulutus paremmin yhteen työmarkkinoiden tarpeiden kanssa. Lisätoimenpiteet ovat tarpeen koulutuksesta työelämään siirtymisen helpottamiseksi. Tarvitaan järjestelmällisiä toimenpiteitä, erityisesti sellaisia, joihin myös työmarkkinaosapuolet osallistuvat, jotta voidaan lisätä osallistumista ammattikoulutukseen ja työssäoppimiseen, erityisesti oppisopimuskoulutukseen. Elinikäistä oppimista koskevan strategian täytäntöönpano edellyttää huomattavia ponnisteluja, jotta ammattitaidon parantamisessa, uudelleenkoulutuksessa ja tutkintojen suorittamisessa saavutetaan kipeästi tarvittava taso erityisesti työmarkkinoiden suhteen heikossa asemassa olevien osalta. Viro soveltaa älykästä erikoistumiskehystä, johon sisältyy yrittäjyys- ja kasvustrategia ja tutkimus-, kehitys- ja innovaatiostrategia. Sen puitteissa keskitytään yhteisiin prioriteetteihin samalla kun temaattisten aihepiirien erikoistumisastetta lisätään. Tutkimus-, kehitys- ja innovaatiojärjestelmän kansainvälistämiseen ja priorisointiin tähtääviä toimia olisi jatkettava ottaen huomioon talouden pieni koko.

               (12)

               Viron resurssi-intensiivisyys on erittäin suuri. Julkisten rakennusten energiatehokkuuden parantamisessa on edistytty, mutta ponnisteluja on jatkettava ja lisättävä erityisesti asuin- ja teollisuusrakennusten kohdalla. Jätehuollon ja kaatopaikkojen osalta on edistytty merkittävästi, mutta samalla on varmistettava kierrätyksen taloudellinen kannattavuus. Liikenteen kehittämissuunnitelmaan kuuluvat toimenpiteet on toteutettava erityisesti, jotta Viro pystyy rajoittamaan hiilidioksidipäästöjä päästökaupan ulkopuolisilla aloilla. Rahtiliikenteen energiatehokkuutta voidaan parantaa käyttämällä kestävämpiä liikennemuotoja. Julkisen liikenteen käyttöä voidaan lisätä parantamalla bussi- ja matkustajajunaliikenteen alueellisten verkkojen ja yhteyksien keskinäistä täydentävyyttä. Yksityisautoilu lisääntyy, kun taas henkilöautojen keski-ikä on lähes kaksinkertainen EU:n keskiarvoon verrattuna, ja uudet henkilöautot ovat unionin saastuttavimpien joukossa. Ympäristökannustimia, esimerkiksi verotusta, on lisättävä merkittävästi. Rajat ylittävien energialiittymien osalta on toteutettu lupaavia toimia, mutta Viron energiamarkkinoiden liittäminen täysin unioniin vaatii aikaa ja investointeja.

               (13)

               Alueellisten erojen kasvu, johon yhdistyvät negatiivinen väestönkehitys, tehottomuus ja paikallisviranomaisten yhteistyön puute, haittaavat Viron kehitysmahdollisuuksia. Tämä kuvastaa osin pienten kuntien rahoituskapasiteetin ja niille annettujen vastuiden epäsuhtaa samoin kuin mittakaavaetujen rajoittuneisuutta. Palvelualueisiin ja palvelun vähimmäisstandardeihin perustuva laadukkaiden julkisten palvelujen tehokkaampi toteutus ja parempi saatavuus paikallistasolla, erityisesti liikenteessä, pitkäaikaishoidossa, varhaiskasvatuksessa ja sosiaalipalveluissa, on ennakkoedellytys, jotta aktivointi- ja työmarkkinatoimenpiteet olisivat tuloksellisia.

               (14)

               Komissio on eurooppalaisen ohjausjakson osana analysoinut kattavasti Viron talouspolitiikkaa. Se on arvioinut kansallisen uudistusohjelman ja vakausohjelman. Se on ottanut huomioon paitsi niiden merkityksen Viron finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta, myös sen, ovatko ne EU:n sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska unionin yleistä talouden ohjausta on tarpeen tehostaa antamalla unionin tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin. Eurooppalaisen ohjausjakson yhteydessä annetut komission suositukset ilmenevät jäljempänä esitettävistä suosituksista 1–5.

               (15)

               Neuvosto on tutkinut vakausohjelman tämän arvioinnin perusteella, ja sen lausunto (6) ilmenee erityisesti jäljempänä esitettävästä suosituksesta 1.

               (16)

               Komissio on eurooppalaisen ohjausjakson osana analysoinut myös koko euroalueen talouspolitiikkaa. Neuvosto on antanut tämän perusteella erityisiä suosituksia jäsenvaltioille, joiden rahayksikkö on euro (7). Koska Viron rahayksikkö on euro, sen olisi varmistettava, että nämä suositukset pannaan täytäntöön täysimääräisesti ja oikea-aikaisesti,

         SUOSITTAA, että Viro toteuttaa vuosina 2014 ja 2015 toimia, joilla se:

               1.

               vahvistaa julkisen talouden toimenpiteitä vuonna 2014, kun otetaan huomioon, että komission yksiköiden kevään 2014 talousennusteen mukaan vakaus- ja kasvusopimuksen ennalta ehkäisevän osan vaatimuksiin nähden on muodostumassa ero, jonka suuruus on 0,3 prosenttia suhteessa BKT:hen, mikä kertoo merkittävän poikkeaman riskistä; vahvistaa vuonna 2015 huomattavasti julkisen talouden strategiaa huolehtiakseen siitä, että keskipitkän aikavälin tavoite saavutetaan ja siinä pysytään sen jälkeen; täydentää talousarviosääntöä sitovammilla monivuotisilla menosäännöillä keskipitkän aikavälin talousarviokehyksessä ja edistää edelleen julkisten menojen tehokkuutta;

               2.

               parantaa työnteon kannustimia pienipalkkaisiin suunnatuilla toimenpiteillä; kohdistaa aktivointitoimet varmistamalla työkykyä koskevan uudistuksen oikea-aikaisen hyväksymisen ja toteuttamisen; lisää perhepolitiikan tuloksellisuutta ja kustannustehokkuutta ja parantaa samalla lastenhoidon saatavuutta; ottaa käyttöön yhteensovitetut toimenpiteet talouskehityksen ja yrittäjyyden edistämiseksi korkeasta työttömyydestä kärsivillä alueilla;

               3.

               varmistaa, että koulutusjärjestelmissä otetaan huomioon työmarkkinoiden tarpeet, parantaa osaamis- ja tutkintotasoa laajentamalla elinikäisen oppimisen toimenpiteitä ja lisää järjestelmällisesti osallistumista ammattikoulutukseen, mukaan lukien oppisopimuskoulutus; lisää tutkimus- ja innovaatiojärjestelmien priorisointia ja erikoistumista ja edistää yritysten, korkeakoulujen ja tutkimuslaitosten välistä yhteistyötä kansainvälisen kilpailukyvyn parantamiseksi;

               4.

               lisää ponnisteluja erityisesti asuin- ja teollisuusrakennusten energiatehokkuuden parantamiseksi; vahvistaa merkittävästi liikennealan ympäristökannustimia vähemmän resursseja vaativan liikkuvuuden edistämiseksi; jatkaa naapurijäsenvaltioihin suuntautuvien rajat ylittävien energiaverkkojen kehittämistä energialähteiden monipuolistamiseksi ja kilpailun edistämiseksi parantamalla Baltian energiamarkkinoiden integraatiota;

               5.

               tasapainottaa paikallishallinnon tulot paremmin sen vastuita vastaavasti; parantaa paikallishallinnon tehokkuutta ja varmistaa laadukkaiden julkisten palvelujen tarjonnan paikallistasolla, erityisesti niin, että sosiaalipalvelut täydentävät aktivointitoimenpiteitä.

      Tehty Brysselissä 8 päivänä heinäkuuta 2014.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         P. C. PADOAN

      (1)  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Pidetty voimassa vuodelle 2014 jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista 6 päivänä toukokuuta 2014 annetulla neuvoston päätöksellä 2014/322/EU (EUVL L 165, 4.6.2014, s. 49).

      (3)  EUVL C 217, 30.7.2013, s. 21.

      (4)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 473/2013, annettu 21 päivänä toukokuuta 2013, alustavien talousarviosuunnitelmien seurantaa ja arviointia sekä euroalueen jäsenvaltioiden liiallisen alijäämän tilanteen korjaamisen varmistamista koskevista yhteisistä säännöksistä (EUVL L 140, 27.5.2013, s. 11).

      (5)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1176/2011, annettu 16 päivänä marraskuuta 2011, makrotalouden epätasapainon ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta (EUVL L 306, 23.11.2011, s. 25).

      (6)  Asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti.

      (7)  Katso tämän virallisen lehden sivu 141.


title: Komission suositus, annettu 27 päivänä lokakuuta 2011 , kulttuuriaineiston digitoinnista ja sähköisestä saatavuudesta sekä digitaalisesta säilyttämisestä

text:
               29.10.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 283/39

         KOMISSION SUOSITUS,
   annettu 27 päivänä lokakuuta 2011,
   kulttuuriaineiston digitoinnista ja sähköisestä saatavuudesta sekä digitaalisesta säilyttämisestä
   (2011/711/EU)
   EUROOPAN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 292 artiklan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Euroopan digitaalistrategian tavoitteena on saada paras mahdollinen hyöty uusista tietotekniikoista talouskasvun, työpaikkojen luomisen ja Euroopan kansalaisten elämänlaadun edistämiseksi osana Eurooppa 2020 -strategiaa. Euroopan kollektiivisen kulttuurimuistin digitointi ja säilyttäminen on eräs digitaalistrategian keskeisistä aloista. Tähän kollektiiviseen muistiin kuuluvat painotuotteet (kirjat, aikakauslehdet, sanomalehdet), valokuvat, museoesineet, arkistoasiakirjat, äänitallenteet, audiovisuaalinen aineisto, muistomerkit ja kiinteät muinaisjäännökset, jäljempänä ’kulttuuriaineisto’.

               (2)

               Kulttuuriaineiston digitointia ja säilyttämistä koskeva EU:n strategia perustuu viime vuosina digitaalisia kirjastoja koskevan aloitteen parissa tehtyyn työhön. Euroopan parlamentti ja neuvosto ovat tukeneet EU:n toimia tällä alalla, myös Europeanan, Euroopan digitaalisen kirjaston, kehittämistä. Viimeksi Euroopan parlamentti ilmaisi tukensa 5 päivänä toukokuuta 2010 antamassaan päätöslauselmassa ja neuvosto 10 päivänä toukokuuta 2010 tekemissään päätelmissä. Neuvosto vahvisti istunnossaan 18 ja 19 päivänä marraskuuta 2010 kulttuurialan työsuunnitelman vuosiksi 2011–2014, ja siinä korostetaan tarvetta koordinoida digitointityö.

               (3)

               Komissio antoi 28 päivänä elokuuta 2006 jäsenvaltioille suosituksen, jonka tavoitteena on optimoida Euroopan kulttuuriperinnön taloudellisten ja kulttuuristen mahdollisuuksien hyödyntäminen internetin avulla. Suosituksen täytäntöönpanoa koskevat jäsenvaltioiden raportit vuosilta 2008 ja 2010 osoittavat, että edistystä on tapahtunut. Edistys ei kuitenkaan ole yhdenmukaista eri jäsenvaltioissa, ja edistys on epätasaista suosituksen eri kohtien osalta.

               (4)

               Lisäksi EU:n tasolla digitointityön ja yhteistoiminnan perusta on huomattavasti muuttunut viime vuosina. Uusia tekijöitä ovat Europeanan avautuminen marraskuussa 2008, Euroopan kulttuuriperinnön saattamista verkkoon pohtineen asiantuntijakomitean (Comité des Sages) 10 päivänä tammikuuta 2011 julkaisema raportti ”The New Renaissance” ja komission 24 päivänä toukokuuta 2011 antama ehdotus orpoteoksia koskevaksi direktiiviksi.

               (5)

               Tämän vuoksi olisi saatettava ajan tasalle jäsenvaltioille annettavat suositukset toimenpiteistä, jotka koskevat kulttuuriperinnön digitointia, sähköistä saatavuutta ja digitaalista säilyttämistä. Kirjastoista, arkistoista ja museoista saatavan aineiston digitoimista olisi edelleen edistettävä sen varmistamiseksi, että Eurooppa säilyttää asemansa merkittävänä kansainvälisenä toimijana kulttuurin ja luovan sisällön alalla ja käyttää runsasta kulttuuriaineistoaan parhaalla mahdollisella tavalla. Kuten Euroopan kulttuuriperinnön saattamista verkkoon pohtinut asiantuntijakomitea korosti, saadakseen hyödyn digitoinnista ja digitaalisesta säilyttämisestä Euroopan on toimittava nyt. Mikäli jäsenvaltiot eivät lisää investointejaan tällä alalla, riskinä on, että digitalisoitumisesta saatavat kulttuuri- ja taloushyödyt toteutuvat muualla kuin Euroopassa.

               (6)

               Kun kulttuuriaineisto on saatavana verkossa, kansalaiset voivat kaikkialla Euroopassa käyttää sitä vapaa-aikanaan, opiskeluun tai työhön. Tämän ansiosta Euroopan moninainen ja monikielinen perintö saa internetissä selkeän profiilin. Euroopan kulttuurilaitosten aineistojen digitointi auttaa laitoksia edelleen hoitamaan tehtäväänsä eli saattamaan käyttöön ja säilyttämään perintöämme digitaalisessa ympäristössä. Lisäksi digitoitua aineistoa voidaan käyttää uudelleen – sekä kaupallisiin että muihin tarkoituksiin – muun muassa oppimis- ja koulutussisältöjen kehittämiseen, dokumentteihin, matkailusovelluksiin, peleihin ja animaatioihin sekä suunnittelun apuvälineinä edellyttäen, että tämä tehdään kunnioittaen täysin tekijänoikeuksia ja lähioikeuksia.

               (7)

               Tämä merkitsee tärkeää panostusta luoviin teollisuudenaloihin, joiden osuus EU:n bruttokansantuotteesta on 3,3 prosenttia ja EU:n työllisyydestä 3 prosenttia. Näillä teollisuudenaloilla vallitsee digitaalinen siirtymäkausi, joka ravistelee perinteisiä malleja, muokkaa arvoketjuja ja edellyttää uusia liiketoimintamalleja. Kulttuurivarojen digitointiin liittyy valtavia taloudellisia mahdollisuuksia, ja niiden entistä laajemmat käyttömahdollisuudet ovat olennainen edellytys Euroopan kulttuuristen ja luovien valmiuksien edelleen kehittämiselle ja teolliselle toiminnalle tällä alalla.

               (8)

               Digitointi on tärkeä keino varmistaa kulttuuriaineiston entistä parempi saatavuus ja käyttö. Jos jäsenvaltiot sovittaisivat yhteen toimensa kulttuuriperintönsä digitoimiseksi, voitaisiin aineisto valita johdonmukaisemmin ja välttää päällekkäistä työtä digitoinnissa. Sen ansiosta myös digitointitekniikoihin investoivien yritysten toimintaympäristö muuttuisi turvallisemmaksi. Tavoitteiden saavuttamista edesauttaisivat meneillään olevien ja suunniteltujen digitointitoimien inventointi ja digitoinnille asetettavat määrälliset tavoitteet.

               (9)

               Euroopan koko kulttuuriperinnön digitoinnin kustannukset ovat korkeat, eikä niitä voida kattaa pelkästään julkisella rahoituksella. Yksityisiä yrityksiä voitaisiin saada mukaan digitointitoimiin yksityisen sektorin digitoinnille antaman sponsorituen tai julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuksien kautta, ja tällaista toimintaa olisi sen vuoksi edistettävä. Oikeudenmukaisuuden ja tasapainoisuuden varmistamiseksi kumppanuuksissa olisi noudatettava eräitä keskeisiä periaatteita. Erityisesti on välttämätöntä asettaa aikarajat digitoidun aineiston etuoikeutetulle käytölle. Euroopan kulttuuriperinnön saattamista verkkoon pohtinut asiantuntijakomitea ehdotti, että digitoidun aineiston etuoikeutetun käytön enimmäisrajaksi olisi julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuksissa asetettava seitsemän vuotta.

               (10)

               EU:n rakennerahastoja voidaan käyttää ja niitä käytetäänkin yhteisrahoittamaan digitointitoimia osana hankkeita, joilla on vaikutusta alueelliseen talouselämään. Niiden käytöstä olisi kuitenkin tehtävä nykyistä laajempaa ja järjestelmällisempää. Laajamittaisilla digitointiprosesseilla voidaan lisätä tehokkuutta mittakaavaetujen takia. Tästä syystä olisi kannustettava käyttämään digitointivalmiuksia tehokkaasti ja jakamaan mahdollisuuksien mukaan digitointilaitteita kulttuurilaitosten ja maiden välillä.

               (11)

               Vain osa kirjastoissa, arkistoissa ja museoissa olevista aineistoista on vapaasti käytettävissä olevaa ”public domain” -aineistoa siinä mielessä, että ne eivät ole teollis- ja tekijänoikeuksien suojaamia tai niitä koskevat teollis- ja tekijänoikeudet ovat rauenneet. Muu aineisto on tekijänoikeuden suojaama. Koska tekijänoikeudet ovat ratkaiseva tekijä luovuuden innoittamisessa, Euroopan kulttuuriperintö olisi digitoitava, asetettava saataville ja säilytettävä noudattaen täysimääräisesti tekijänoikeuksia ja lähioikeuksia.

               (12)

               Komissio antoi 24 päivänä toukokuuta 2011 ehdotuksen orpoteoksia koskevaksi direktiiviksi. Jotta direktiivistä saataisiin mahdollisimman paljon hyötyä, se olisi hyväksyttävä ja pantava täytäntöön nopeasti niin, että koko EU:ssa omaksutaan yhdenmukainen orpoteoksia koskeva toimintamalli. Myynnistä poistuneiden teosten laajamittaista digitointia varten saattaa olla tarpeen, että sidosryhmien vapaaehtoisesti kehittämiä lisenssiratkaisuja tuetaan jäsenvaltioiden lainsäädännöllä ja että samalla otetaan huomioon valtioiden rajat ylittävä vaikutus. Komission tukeman sidosryhmien vuoropuhelun pohjalta on laadittu myynnistä poistuneita kirjoja ja tieteellisiä lehtiä koskeva yhteisymmärryspöytäkirja, joka allekirjoitettiin Brysselissä 20 päivänä syyskuuta 2011. Toimintamallia olisi noudatettava myös tulevissa vuoropuheluissa, joilla pyritään helpottamaan myynnistä poistuneita teoksia koskevien sopimusten tekemistä, jotta niitä saataisiin aikaan mahdollisimman laajasta aineistosta. EU:n tasolla yhteenliitetyt oikeuksia koskevat tietokannat voivat vähentää oikeuksien selvittämisestä aiheutuvia kustannuksia. Tämän vuoksi tällaisia järjestelyjä olisi kannustettava läheisessä yhteistyössä kaikkien sidosryhmien kanssa.

               (13)

               Jotta vapaasti käytettävissä olevan sisällön laaja saatavuus ja käyttö olisi mahdollista, on välttämätöntä varmistaa, että vapaasti käytettävissä oleva sisältö pysyy vapaana sen jälkeen, kun se on digitoitu. Vapaasti käytettävissä olevan aineiston kappaleisiin lisättäviä silmäänpistäviä vesileimoja tai muita visuaalisia suojaustoimia, jotka osoittavat omistusta tai alkuperää, olisi vältettävä.

               (14)

               Euroopan digitaalinen kirjasto, arkisto ja museo ”Europeana” avautui 20 päivänä marraskuuta 2008. Europeana-portaalin jatkokehittäminen riippuu suurelta osin tavasta, jolla jäsenvaltiot ja niiden kulttuurilaitokset lisäävät siihen sisältöä ja parantavat sen näkyvyyttä kansalaisten keskuudessa. Tämän suuntaisiin toimenpiteisiin olisi kannustettava.

               (15)

               Tällä hetkellä Europeana tarjoaa käyttöön yli 19 miljoonaa digitoitua kohdetta. Vain kaksi prosenttia niistä on ääni- tai audiovisuaalisia tallenteita. Sisällön (myös tällä hetkellä aliedustettuna olevan sisällön) lisääminen Europeanaan tekee sivustosta sen käyttäjille entistä kiinnostavamman, ja sitä olisi siitä syystä edistettävä. Kokonaistavoite eli 30 miljoonaa kohdetta vuoteen 2015 mennessä noudattaa Europeanan strategista suunnitelmaa, ja se on alku Euroopan koko kulttuuriperinnön digitoimiseksi vuoteen 2025 mennessä. Kaikkien vapaiden mestariteosten (jäsenvaltioiden määrittämien ja valitsemien kulttuurin tai historian kannalta keskeisten teosten ja kohteiden) saatavuus Europeanan kautta rikastaa sivuston sisältöä käyttäjien odotusten mukaisesti. Jos jäsenvaltioissa annettaisiin säännökset, joiden mukaan kaikki julkisella rahoituksella digitoitu aineisto on annettava käyttöön Europeanan kautta, se vauhdittaisi portaalin kehitystä ja loisi kulttuurilaitoksille selkeät puitteet sisällön lisäämistä varten. Tästä syystä tällaisten säännösten antamista olisi edistettävä.

               (16)

               Digitaalista aineistoa on hoidettava ja pidettävä yllä, muutoin tiedostot saattavat muuttua lukukelvottomiksi, kun niiden tallentamiseen käytetyt laitteet ja ohjelmistot vanhenevat. Aineistoa saattaa hävitä laitteiden heiketessä ajan myötä, ja tallennuslaitteet saattavat ylikuormittua jo pelkästään uuden ja muuttuvan sisällön määrän takia. Vaikka EU:ssa on edistytty digitaalisen aineiston säilyttämisessä, useissa jäsenvaltioissa ei ole selkeää ja kattavaa politiikkaa digitaalisen sisällön säilyttämiseksi. Tällaisen politiikan puute on uhka digitoidun aineiston säilymiselle, ja se voi johtaa myös digitaalisessa muodossa tuotetun aineiston (alkuaan digitaalisen aineiston) häviämiseen. Tehokkaiden keinojen kehittäminen digitaalista säilyttämistä varten vaikuttaa kauaskantoisesti muihinkin kuin kulttuurilaitoksiin. Digitaalista säilyttämistä koskevat kysymykset ovat tärkeitä jokaiselle yksityiselle tai julkiselle organisaatiolle, jolla on velvoite tai joka haluaa säilyttää digitaalista aineistoa.

               (17)

               Digitaalinen säilyttäminen asettaa taloudellisia, organisatorisia ja teknisiä haasteita, ja toisinaan se edellyttää säädösten ajantasaistamista. Useat jäsenvaltiot ovat ottaneet käyttöön tai harkitsevat oikeudellisia velvoitteita, joilla digitaalisen aineiston tuottajien on asetettava aineistostaan vähintään yksi jäljenne valtuutetun arkistoivan laitoksen saataville. Vapaakappaleiden tallentamista koskevat tehokkaat säännökset ja käytännöt voivat vähentää sekä sisällön haltijoiden että tallentajalaitosten hallinnollista taakkaa, joten sitä olisi suositeltava. Tehokas yhteistoiminta jäsenvaltioiden välillä on tarpeen, jotta voidaan välttää suuri vaihtelu digitaalisen aineiston tallettamista koskevissa säännöissä. Tällaista yhteistyötä olisi edistettävä. Tiedon haravointi (web harvesting) on uusi tekniikka, jolla Internetistä kerätään säilytettävää aineistoa. Haravoidessaan tietoa laitokset kokoavat aineistoa aktiivisesti sen sijaan, että ne odottaisivat, että aineisto talletetaan. Tällä tavoin vähennetään digitaalisen aineiston tuottajien hallinnollista taakkaa, ja kansallisessa lainsäädännössä olisi sen vuoksi säädettävä asiasta.

               (18)

               Tämä suositus täydentää elokuvaperinnöstä ja siihen liittyvän teollisen toiminnan kilpailukyvystä 16 päivänä marraskuuta 2005 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston suositusta (1) useissa elokuvateoksia koskevissa kysymyksissä,

         SUOSITTELEE JÄSENVALTIOILLE, ETTÄ NE

      Digitointi: organisaatio ja rahoitus

               1.

               kehittävät edelleen kirjojen, aikakauslehtien, sanomalehtien, valokuvien, museoesineiden, arkistoasiakirjojen, äänitallenteiden, audiovisuaalisen aineiston, muistomerkkien ja kiinteiden muinaisjäännösten (jäljempänä ’kulttuuriaineiston’) digitointia koskevaa suunnittelua ja seurantaa

                           a)

                           asettamalla kulttuuriaineiston digitoinnille selkeät määrälliset tavoitteet 7 kohdassa mainittujen yleistavoitteiden mukaisesti; tavoitteista olisi käytävä ilmi odotettu lisäys digitoidussa aineistossa, joka voidaan liittää osaksi Europeanaa, sekä viranomaisten tähän toimintaan osoittamat määrärahat,

                           b)

                           laatimalla kulttuuriaineiston digitointia koskevan yleiskatsauksen ja pyrkimällä yhteistoiminnassa luomaan EU:n tason yleiskatsaus vertailukelpoisten lukujen perusteella;

               2.

               rohkaisevat kumppanuussuhteita kulttuurilaitosten ja yksityisen sektorin välillä, jotta voidaan luoda uusia tapoja rahoittaa kulttuuriaineiston digitointia ja kannustaa aineiston innovatiiviseen käyttöön, samalla kun varmistetaan, että julkisen ja yksityisen sektorin digitointikumppanuudet ovat oikeudenmukaisia ja tasapainoisia ja noudattavat liitteessä annettuja ehtoja;

               3.

               hyödyntävät mahdollisuuksien mukaan EU:n rakennerahastoja digitointitoimien yhteisrahoittamiseksi älykkääseen erikoistumiseen tähtäävien alueellisten innovointistrategioiden puitteissa;

               4.

               harkitsevat tapoja optimoida digitointivalmiudet ja saavuttaa mittakaavaetuja, mikä saattaa edellyttää kulttuurilaitosten digitointitöiden keräämistä yhteen ja valtioiden rajat ylittävää yhteistoimintaa digitoinnin osaamiskeskusten kautta Euroopassa;

      Vapaasti käytettävissä olevan aineiston digitointi ja verkkokäyttö

               5.

               parantavat vapaasti käytettävissä olevan digitoidun kulttuuriaineiston saatavuutta ja käyttöä

                           a)

                           varmistamalla, että vapaasti käytettävissä oleva aineisto pysyy vapaasti käytettävissä olevana digitoinnin jälkeen,

                           b)

                           edistämällä vapaasti käytettävissä olevan digitoidun aineiston mahdollisimman laajaa saatavuutta, samoin kuin aineiston mahdollisimman laajaa uudelleenkäyttöä sekä kaupallisiin että muihin tarkoituksiin,

                           c)

                           toteuttamalla toimenpiteitä, joilla rajoitetaan silmäänpistävien vesileimojen käyttöä tai muita visuaalisia suojaustoimia, jotka vähentävät vapaasti käytettävissä olevan digitoidun aineiston käytettävyyttä;

      Tekijänoikeuden suojaaman aineiston digitointi ja verkkokäyttö

               6.

               parantavat tekijänoikeuden suojaaman aineiston digitoinnin ja verkkokäytön edellytyksiä

                           a)

                           saattamalla orpoteoksia koskeva direktiivi, sen jälkeen kun se on hyväksytty, nopeasti ja oikein osaksi kansallista lainsäädäntöä ja panemalla direktiivin säännökset täytäntöön siten, että jo ennen direktiivin hyväksymistä kuullaan sidosryhmiä nopean täytäntöönpanon helpottamiseksi, ja seuraamalla direktiivin soveltamista sen hyväksymisen jälkeen,

                           b)

                           luomalla oikeudelliset puite-ehdot sidosryhmien nimeämien ja sopimien lisensointijärjestelyjen tukemiseksi, jotta myynnistä poistuneita teoksia voidaan digitoida laajamittaisesti ja käyttää valtioiden rajojen yli,

                           c)

                           myötävaikuttamalla ja edistämällä EU:n tasolla yhteenliitettyjen oikeuksia koskevien tietokantojen, kuten ARROW’n, käytettävyyttä;

      Europeana

               7.

               osallistuvat Europeanan jatkokehittämiseen seuraavilla tavoilla:

                           a)

                           kannustamalla kulttuurilaitoksia sekä kustantajia ja muita oikeudenhaltijoita antamaan digitoidut aineistonsa käyttöön Europeanan kautta, jotta voidaan auttaa Europeanaa tarjoamaan vuoteen 2015 mennessä suora pääsy 30 miljoonaan digitoituun kohteeseen, joihin sisältyy kaksi miljoonaa ääni- tai audiovisuaalista tallennetta,

                           b)

                           asettamalla tulevien digitointihankkeiden julkisen rahoituksen ehdoksi digitoidun aineiston saatavuus Europeanan kautta,

                           c)

                           varmistamalla, että kaikki niiden vapaasti käytettävissä olevat mestariteokset ovat saatavana Europeanan kautta vuoteen 2015 mennessä,

                           d)

                           perustamalla tai vahvistamalla kansallisia keruuorganisaatioita, jotka tuovat Europeanaan sisältöä eri aloilta, ja edistämällä valtioiden rajat ylittävien keruuorganisaatioiden toimintaa erityisaloilla tai erityisaiheiden suhteen, mikä saattaa tuottaa mittakaavaetuja,

                           e)

                           varmistamalla, että Europeanan yhdessä kulttuurilaitosten kanssa määrittelemiä yhteisiä digitointistandardeja käytetään, jotta digitoitu aineisto olisi Euroopan tasolla yhteentoimivaa, ja että pysyviä tunnisteita käytetään järjestelmällisesti,

                           f)

                           varmistamalla, että kulttuurilaitosten tuottama olemassa oleva metadata (digitaalisten kohteiden kuvaus) on laajasti ja vapaasti käytettävissä, jotta sitä voidaan käyttää uudelleen eri palveluissa, kuten Europeanassa, ja innovatiivisissa sovelluksissa,

                           g)

                           laatimalla yhteistyössä Europeanaan sisältöä toimittavien kulttuurilaitosten kanssa viestintäsuunnitelma, jolla lisätään tietoisuutta sivustosta suuren yleisön keskuudessa ja erityisesti kouluissa;

      Digitaalinen säilyttäminen

               8.

               vahvistavat kansallisia strategioita digitaalisen aineiston pitkäaikaista säilyttämistä varten, saattavat ajan tasalle strategioiden täytäntöönpanosuunnitelmat ja vaihtavat keskenään tietoja strategioista ja toimintasuunnitelmista;

               9.

               antavat lainsäädännössään täsmälliset ja selkeät säännökset, joiden nojalla julkiset laitokset voivat säilyttämistä varten kopioida ja konvertoida kulttuuriaineistoa siten, että tekijänoikeuksia koskevaa Euroopan unionin ja kansainvälistä lainsäädäntöä noudatetaan täysimääräisesti;

               10.

               toteuttavat tarvittavat järjestelyt digitaalisessa muodossa luodun aineiston tallettamista varten, jotta sen pitkäaikainen säilyminen voidaan taata, ja tehostavat digitaalisessa muodossa luodun aineiston nykyisiä talletusjärjestelyjä

                           a)

                           varmistamalla, että oikeudenhaltijat antavat teokset vapaakappaleita tallentaviin kirjastoihin ilman teknisiä suojaustoimenpiteitä tai että vaihtoehtoisesti ne antavat vapaakappalekirjastojen käyttöön välineet sen varmistamiseksi, että tekniset suojaustoimenpiteet eivät estä toimia, jotka kirjastojen on tehtävä teosten säilyttämistä varten siten, että tekijänoikeuksia koskevaa Euroopan unionin ja kansainvälistä lainsäädäntöä noudatetaan täysimääräisesti,

                           b)

                           antamalla tarvittaessa säännökset, joiden mukaan digitaalinen vapaakappale voidaan siirtää yhdestä vapaakappalekirjastosta toisiin kirjastoihin, joilla on myös oikeus kyseisiin teoksiin,

                           c)

                           sallimalla valtuutettujen laitosten säilyttää verkkosisältöä siten, että ne käyttävät aineiston keruuseen internetistä muun muassa verkkoharavointia ja muita tekniikoita noudattaen täysin tekijänoikeuksia koskevaa Euroopan unionin ja kansainvälistä lainsäädäntöä;

               11.

               ottavat huomioon muissa jäsenvaltioissa tapahtuneen kehityksen, kun ne vahvistavat tai saattavat ajan tasalle alun perin digitaalisessa muodossa luodun aineiston tallentamista koskevia politiikkoja ja menettelyjä, jotta vältettäisiin tallennusjärjestelyjen suuri vaihtelu;

      Suosituksen seuranta

               12.

               ilmoittavat komissiolle 24 kuukauden kuluessa siitä, kun tämä suositus on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä, ja joka toinen vuosi sen jälkeen tämän suosituksen noudattamiseksi toteutetut toimet.

      Tehty Brysselissä 27 päivänä lokakuuta 2011.

            Komission puolesta

         Neelie KROES

            Varapuheenjohtaja

      (1)  EUVL L 323, 9.12.2005, s. 57.

      LIITE I

         DIGITOINTIA KOSKEVAT JULKISEN JA YKSITYISEN SEKTORIN KUMPPANUUDET

      Jotta kulttuuriperinnön digitoinnissa edistyttäisiin nopeasti, digitoinnin julkista rahoitusta on täydennettävä yksityisillä investoinneilla. Tämän vuoksi komissio kannustaa julkista ja yksityistä sektoria muodostamaan kumppanuuksia kulttuuriaineiston digitointia varten.
      Komissio kehottaa jäsenvaltioita rohkaisemaan tällaisia kumppanuuksia, joissa olisi noudatettava seuraavia keskeisiä periaatteita:
      1.   Tekijänoikeuksien kunnioittaminen

      Kulttuurilaitosten kokoelmien digitointia varten muodostettujen julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuksien olisi noudatettava täysin tekijänoikeuksia koskevaa Euroopan unionin ja kansainvälistä lainsäädäntöä.
      2.   Ei yksinoikeutta

      Vapaasti käytettävissä olevan aineiston digitointia koskevien sopimusten ei pitäisi oikeuttaa yksinoikeuteen, vaan millä tahansa muulla yksityisellä kumppanilla pitäisi olla mahdollisuus digitoida sama aineisto vertailukelpoisin ehdoin.
      Ajanjakso, jona yksityisellä kumppanilla on etuoikeus käyttää tai hyödyntää aineistoa kaupallisesti, saattaa olla tarpeen, jotta yksityisellä kumppanilla on mahdollisuus saada takaisin investointinsa. Ajanjakson olisi oltava rajallinen ja mahdollisimman lyhyt sen periaatteen noudattamiseksi, että vapaasti käytettävissä olevan aineiston olisi pysyttävä vapaana myös digitoinnin jälkeen. Etuoikeutetun käytön ajanjakso ei saisi ylittää seitsemää vuotta.
      Sopimuksissa olisi noudatettava täysin EU:n kilpailusääntöjä.
      3.   Menettelyn avoimuus

      Kulttuurilaitosten hallussa olevien kokoelmien digitointia koskevat sopimukset olisi tehtävä mahdollisten yksityisten kumppanien välisen avoimen kilpailun jälkeen.
      4.   Sopimusten avoimuus

      Kulttuurikokoelmien digitointia koskevat kulttuurilaitosten ja yksityisten kumppanien väliset sopimukset olisi julkistettava.
      5.   Saatavuus Europeanan kautta

      Julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuden ehtona olisi oltava digitoidun aineiston saatavuus Europeanan kautta.
      6.   Keskeiset perusteet

      Julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuutta koskevien ehdotusten keskeiset arviointiperusteet ovat seuraavat:

                  —

                  yksityisen kumppanin kokonaisinvestointi ottamalla huomioon julkisen kumppanin edellyttämä työmäärä,

                  —

                  suuren yleisön mahdollisuus käyttää digitoitua aineistoa, myös Europeanan kautta. Olisi kannustettava valitsemaan kumppanuusmalli, jossa käyttäjällä on vapaa oikeus käyttää digitoitua aineistoa, sellaisten mallien sijasta, joissa käyttäjä joutuu maksamaan aineiston käytöstä,

                  —

                  valtioiden rajat ylittävä käytettävyys. Kumppanuussopimusten on mahdollistettava valtioiden rajat ylittävä käytettävyys kaikille,

                  —

                  sen ajanjakson pituus, jona yksityisellä kumppanilla on etuoikeus käyttää digitoitua aineistoa kaupallisesti. Ajanjakson pitäisi olla mahdollisimman lyhyt,

                  —

                  digitoinnin suunniteltu laatu ja kulttuurilaitoksille annettavien tiedostojen laatu. Yksityisen kumppanin olisi annettava kulttuurilaitoksille samanlaatuisia digitoituja tiedostoja kuin se käyttää itse,

                  —

                  tapa, jolla kulttuurilaitokset voivat käyttää digitoitua aineistoa muihin kuin kaupallisiin tarkoituksiin. Käytön olisi oltava mahdollisimman laajaa, eivätkä tekniset tai sopimuspohjaiset rajoitukset saisi rajoittaa sitä,

                  —

                  digitointihankkeen ajallinen kesto.

      LIITE II

         JÄSENVALTIOIDEN OHJEELLISET TAVOITTEET SISÄLLÖN LISÄÄMISELLE EUROPEANAAN

                  Kohteiden määrä Europeanassa kutakin jäsenvaltiota kohti (1)

                  Ohjeellinen tavoite 2015 (2)

                  BELGIA

                  338 098

                  759 000

                  BULGARIA

                  38 263

                  267 000

                  TŠEKKI

                  35 490

                  492 000

                  TANSKA

                  67 235

                  453 000

                  SAKSA

                  3 160 416

                  5 496 000

                  VIRO

                  68 943

                  90 000

                  IRLANTI

                  950 554

                  1 236 000

                  KREIKKA

                  211 532

                  618 000

                  ESPANJA

                  1 647 539

                  2 676 000

                  RANSKA

                  2 745 833

                  4 308 000

                  ITALIA

                  1 946 040

                  3 705 000

                  KYPROS

                  53

                  45 000

                  LATVIA

                  30 576

                  90 000

                  LIETTUA

                  8 824

                  129 000

                  LUXEMBURG

                  47 965

                  66 000

                  UNKARI

                  115 621

                  417 000

                  MALTA

                  56 233

                  73 000

                  ALANKOMAAT

                  1 208 713

                  1 571 000

                  ITÄVALTA

                  282 039

                  600 000

                  PUOLA

                  639 099

                  1 575 000

                  PORTUGALI

                  28 808

                  528 000

                  ROMANIA

                  35 852

                  789 000

                  SLOVENIA

                  244 652

                  318 000

                  SLOVAKIA

                  84 858

                  243 000

                  SUOMI

                  795 810

                  1 035 000

                  RUOTSI

                  1 489 488

                  1 936 000

                  YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA

                  944 234

                  3 939 000

         (1)  Lokakuu 2011. Kohteita saadaan lisäksi useilta EU:n ulkopuolisilta mailta (erityisesti Norjasta ja Sveitsistä) sekä EU:n laajuisista hankkeista, jolloin kohteet eivät kuulu minkään jäsenvaltion osuuteen.

         (2)  Jäsenvaltioiden ohjeelliset tavoitteet lasketaan käyttäen seuraavia perusteita: a) väestön koko ja b) BKT. Yleisenä tavoitteena on saada Europeanaan 30 miljoonaa digitoitua kohdetta vuoteen 2015 mennessä. Niitä jäsenvaltioita varten, jotka ovat jo tai miltei saavuttaneet ohjeellisen tavoitteen, laskennan perustana on Europeanaan jo toimitettujen kohteiden määrä, johon lisätään 30 prosenttia. Kaikkia jäsenvaltioita pyydetään tarkastelemaan myös laadullisia näkökohtia ottaen huomioon se, että on tarpeen saattaa kaikki vapaat mestariteokset Europeanan kautta saataville vuoteen 2015 mennessä.


title: Neuvoston suositus, annettu 12 päivänä heinäkuuta 2016, Italian vuoden 2016 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Italian vuoden 2016 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto

text:
               18.8.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 299/1

         NEUVOSTON SUOSITUS,
   annettu 12 päivänä heinäkuuta 2016,
   Italian vuoden 2016 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Italian vuoden 2016 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto
   (2016/C 299/01)
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,
   ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 (1) ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan,
   ottaa huomioon makrotalouden epätasapainon ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta 16 päivänä marraskuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011 (2) ja erityisesti sen 6 artiklan 1 kohdan,
   ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,
   ottaa huomioon Euroopan parlamentin päätöslauselmat,
   ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
   ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,
   ottaa huomioon talous- ja rahoituskomitean lausunnon,
   ottaa huomioon sosiaalisen suojelun komitean lausunnon,
   ottaa huomioon talouspoliittisen komitean lausunnon,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Komissio hyväksyi 26 päivänä marraskuuta 2015 vuotuisen kasvuselvityksen, mikä aloitti vuoden 2016 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson. Eurooppa-neuvosto vahvisti vuotuisen kasvuselvityksen ensisijaiset tavoitteet 17 ja 18 päivänä maaliskuuta 2016. Komissio hyväksyi 26 päivänä marraskuuta 2015 asetuksen (EU) N:o 1176/2011 perusteella varoitusmekanismia koskevan kertomuksen, jossa se katsoi, että Italia kuuluu niihin jäsenvaltioihin, joista laadittaisiin perusteellinen tarkastelu. Samana päivänä komissio hyväksyi myös suosituksen neuvoston suositukseksi euroalueen talouspolitiikasta. Eurooppa-neuvosto vahvisti suosituksen 18 ja 19 päivänä helmikuuta 2016, ja neuvosto antoi sen 8 päivänä maaliskuuta 2016 (3). Koska Italia kuuluu maihin, joiden rahayksikkö on euro, ja koska taloudet ovat talous- ja rahaliitossa tiiviisti yhteydessä toisiinsa, Italian olisi varmistettava, että suositus pannaan täytäntöön täysimääräisesti ja oikea-aikaisesti.

               (2)

               Italiaa koskeva vuoden 2016 maaraportti julkaistiin 26 päivänä helmikuuta 2016. Siinä arvioitiin Italian edistymistä neuvoston 14 päivänä heinäkuuta 2015 hyväksymien maakohtaisten suositusten noudattamisessa ja kansallisten Eurooppa 2020 -tavoitteidensa saavuttamisessa. Lisäksi siihen sisältyi asetuksen (EU) N:o 1176/2011 5 artiklan nojalla laadittu perusteellinen tarkastelu. Komissio esitteli 8 päivänä maaliskuuta 2016 perusteellisen tarkastelun tulokset. Komissio päättelee analyysinsa perusteella, että Italian makrotaloudessa on liiallisia epätasapainoja. Erityisesti tuottavuuden heikko kasvu haittaa kilpailukyvyn elpymistä ja vaikeuttaa suuren julkisen velan vähentämistä. On erityisen tärkeää toteuttaa toimia, joilla voidaan pienentää Italian talouteen kohdistuvien haittavaikutusten riskiä, ja kun otetaan huomioon sen talouden suuruusluokka, myös talous- ja rahaliittoon kohdistuvien kielteisten heijastusvaikutusten riskiä.

               (3)

               Italia toimitti vuoden 2016 kansallisen uudistusohjelmansa ja vuoden 2016 vakausohjelmansa 28 päivänä huhtikuuta 2016. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon.

               (4)

               Kauden 2014–2020 Euroopan rakenne- ja investointirahastojen ohjelmasuunnittelussa on otettu huomioon asiaankuuluvat maakohtaiset suositukset. Kuten Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1303/2013 (4) 23 artiklassa säädetään, komissio voi pyytää jäsenvaltiota tarkastelemaan uudelleen kumppanuussopimustaan ja asiaankuuluvia ohjelmiaan ja esittämään niihin muutoksia, kun tämä on tarpeen asiaankuuluvien neuvoston suositusten täytäntöönpanon tukemiseksi. Komissio on antanut tarkempaa tietoa tämän säännöksen hyödyntämisestä ohjeissa sellaisten toimenpiteiden soveltamiselle, joilla Euroopan rakenne- ja investointirahastojen vaikuttavuus kytketään talouden tehokkaaseen ohjaukseen ja hallintaan.

               (5)

               Italiaan sovelletaan vakaus- ja kasvusopimuksen ennaltaehkäisevää osiota sekä väliaikaista velkasääntöä vuosina 2013–2015 ja velkasääntöä vuodesta 2016 alkaen. Vakausohjelman mukaan julkisen talouden velan odotetaan olevan suurimmillaan 132,7 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2015 ja supistuvan vähitellen 123,8 prosenttiin vuonna 2019. Komission kevään 2016 talousennusteen mukaan velkasuhteen odotetaan vakiintuvan vuonna 2016 ja aloittavan hitaan laskun vasta vuodesta 2017. Italian viranomaiset ovat laatineet merkittävän yksityistämisohjelman, jonka toteuttaminen on Italialle keskeinen haaste, kun otetaan huomioon sen odotettu vaikutus velan vähentämistoimiin. Yksityistämiset toteutettiin vuonna 2015 suunnitelmien mukaan, mutta tavoite – eli 0,5 prosentin yksityistämistulot vuodessa suhteessa BKT:hen vuosina 2016–2018 ja 0,3 prosentin yksityistämistulot vuonna 2019 – vaikuttaa hyvin kunnianhimoiselta, myös kun otetaan huomioon joidenkin yksityistämishankkeiden aiheuttamat viiveet. Julkisen talouden kehitysarvioiden perustana oleva makrotalouden skenaario on uskottava.

               (6)

               Komissio antoi 18 päivänä toukokuuta 2016 SEUT 126 artiklan 3 kohdan nojalla kertomuksen, sillä Italia ei edistynyt riittävästi velkasäännön noudattamisessa vuonna 2015. Analyysiin sisältyivät kaikki merkitykselliset tekijät, ja siinä pääteltiin, että velkakriteerin olisi katsottava täyttyneen. Komissio tarkistaa arviointiaan syksyn 2016 talousennusteeseen perustuvassa, SEUT 126 artiklan 3 kohdan nojalla annettavassa uudessa kertomuksessa, kun saadaan lisätietoja palaamisesta takaisin vuoden 2017 julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävälle sopeuttamisuralle.

               (7)

               Italialle myönnettiin keväällä 2015 mahdollisuus poiketa väliaikaisesti keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävältä vaaditulta sopeuttamisuralta 0,4 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen vuonna 2016, jotta voidaan ottaa huomioon merkittäviä rakenneuudistuksia, joilla on positiivinen vaikutus julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyteen. Italia pyysi vuotta 2016 koskevan alustavan talousarvioesityksensä yhteydessä mahdollisuutta poiketa väliaikaisesti keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävältä vaaditulta sopeuttamisuralta vielä 0,1 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen vuonna 2016, jotta voidaan ottaa huomioon muita merkittäviä rakenneuudistuksia, joilla on positiivinen vaikutus julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyteen. Kaikki näiden uudistusten yksityiskohdat on esitetty Italian vuoden 2016 kansallisessa uudistusohjelmassa, jossa pitkälti vahvistetaan uudistusten agenda. Ohjelmassa esitetään seuraavat uudistusaloina, joilla on vaikutusta julkisen talouden kestävyyteen: i) julkishallinto ja hallinnon yksinkertaistaminen, ii) tuote- ja palvelumarkkinat, iii) työmarkkinat, iv) yksityisoikeus, v) koulutus, vi) verotuksen painopisteen siirtäminen, vii) toimenpiteet järjestämättömien lainojen määrän vähentämiseksi ja maksukyvyttömyysmenettelyjen uudistamiseksi ja viii) menojen uudelleenarviointi rahoitustoimenpiteenä. Viranomaiset ovat arvioineet, että kaikkien näiden uudistusten vaikutus reaaliseen BKT:hen on 2,2 prosenttiyksikköä vuoteen 2020 mennessä, mikä vaikuttaa uskottavalta. Mikäli uudistukset toteutetaan täysimääräisesti ja oikea-aikaisesti, niillä on myönteinen vaikutus julkisen talouden kestävyyteen. Italian voidaan katsoa olevan oikeutettu pyydettyyn väliaikaiseen 0,5 prosenttiyksikön poikkeamaan suhteessa BKT:hen vuonna 2016 täysimääräisesti edellyttäen, että sovitut uudistukset pannaan asianmukaisesti täytäntöön, mitä valvotaan osana talouspolitiikan eurooppalaista ohjausjaksoa, ja että johdanto-osan 10 kappaleessa esitettyjä edellytyksiä noudatetaan.

               (8)

               Italia pyysi vuotta 2016 koskevan alustavan talousarvioesityksensä yhteydessä mahdollisuutta poiketa väliaikaisesti keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävältä vaaditulta sopeuttamisuralta vielä 0,3 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen vuonna 2016, jotta voidaan ottaa huomioon EU:n osarahoittamien hankkeiden kansalliset investointikustannukset. Vuoden 2016 vakausohjelmassa annetut tiedot vaikuttavat vahvistavan, että Italian poikkeamaa julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävältä sopeuttamisuralta vuonna 2016 käytetään tehokkaasti investointien lisäämiseen. Koko osarahoitettujen investointien ennakoidun määrän toteutettavuudesta vuoden 2016 aikana on kuitenkin edelleen joitakin epäilyjä. Italian voidaan katsoa olevan oikeutettu väliaikaiseen 0,25 prosenttiyksikön poikkeamaan suhteessa BKT:hen vuonna 2016 edellyttäen, että sovitut uudistukset pannaan asianmukaisesti täytäntöön ja johdanto-osan 10 kappaleessa esitettyjä edellytyksiä noudatetaan. Komissio tekee jälkiarvioinnin varmistaakseen, mikä on yhteisrahoitettujen investointihankkeiden kansallisten kustannusten todellinen määrä ja niihin liittyvä sallittu määrä, johon Italia on oikeutettu niin kutsutun investointilausekkeen mukaisesti.

               (9)

               Vuoden 2016 vakausohjelmassa todetaan, että poikkeuksellisen pakolaisvirran ja poikkeuksellisten turvatoimien aiheuttamat vaikutukset julkiseen talouteen ovat merkittävät, ja niitä on pidettävä asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 1 kohdassa ja 6 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuna epätavallisena tapahtumana, johon valtio ei voi vaikuttaa. Komission mukaan lisävaikutus on vakausohjelmassa esitettyjen arvioiden mukainen, pakolaisiin liittyvien kustannusten osalta 0,03 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2015 ja 0,04 prosenttia vuonna 2016 sekä turvatoimien osalta 0,06 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2016. Italia pyysi tähän liittyen mahdollisuutta poiketa väliaikaisesti julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävältä sopeuttamisuralta. Asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 1 kohdan ja 6 artiklan 3 kohdan säännöksissä otetaan huomioon tällaiset lisämenot, sillä pakolaisvirta samoin kuin vakava terroriuhka ovat poikkeuksellisia tapahtumia, joiden vaikutus Italian julkiseen talouteen on merkittävä, eikä kestävyys vaarannu, jos poikkeaminen julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävältä sopeuttamisuralta sallitaan. Vaadittua sopeutusta kohti julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitetta vuodeksi 2015 on siksi pienennetty pakolaisiin liittyvien lisäkustannusten huomioon ottamiseksi. Vuoden 2016 osalta tehdään keväällä 2017 Italian viranomaisten toimittamien havaittujen tietojen perusteella lopullinen arviointi hyväksyttävine määrineen.

               (10)

               Komissio esitti lausunnossaan Italian alustavasta talousarviosuunnitelmasta vuodeksi 2016, että tehdessään kokonaisarviota mahdollisesta poikkeamisesta keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävältä sopeuttamisuralta se ottaa huomioon Italian mahdollisuuden saada joustoa vakaus- ja kasvusopimuksen puitteissa ja kiinnittää erityistä huomiota siihen, tapahtuuko sopeuttamisuralta poikkeaminen tosiasiallisesti investointien lisäämiseksi. Se ottaa huomioon myös sen, onko olemassa uskottavia suunnitelmia palata takaisin keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävälle sopeuttamisuralle ja miten rakenneuudistusohjelman suhteen on edistytty ottaen huomioon neuvoston suositukset. Komissio arvioi, että Italialle voidaan sallia vielä 0,35 prosenttiyksikön poikkeaminen suhteessa BKT:hen vuonna 2016, kun otetaan huomioon edistyminen rakenneuudistusohjelman suhteen, suunnitellut investoinnit sekä hallituksen sitoutuminen varmistamaan keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävän sopeutuksen toteutuminen vuonna 2017, mitä komissio arvioi uudelleen syksyllä.

               (11)

               Komission kevään 2016 talousennusteen perusteella ennustettu rakenteellisen rahoitusaseman heikkeneminen – 0,7 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2016 osoittaa olevan vaarana, että Italia poikkeaa jonkin verran vakaus- ja kasvusopimuksen ennaltaehkäisevän osion mukaisista velvoitteistaan, kun otetaan huomioon investointeja ja rakenneuudistusten toteuttamista varten sallittu poikkeama. Komission talousennusteen mukaan vuonna 2017 rakenteellisia toimia ei ole, minkä vuoksi on vaarana, että vaaditusta 0,6 prosentin rakenteellisesta sopeutuksesta suhteessa BKT:hen poiketaan merkittävästi, jos politiikka säilyy muuttumattomana. Italian ei ennusteta noudattavan velkasääntöä vuosina 2016 ja 2017.

               (12)

               Neuvosto katsoo yleisesti vuoden 2016 vakausohjelmasta tekemänsä arvioinnin ja komission kevään 2016 talousennusteen perusteella olevan vaarana, että Italia ei noudata vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia. Komissio arvioi uudelleen syksyn 2016 talousennusteensa perusteella, miten Italia noudattaa keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävää vaadittua sopeuttamisuraa, kun saadaan lisätietoa, myös vuoden 2017 alustava talousarviosuunnitelma, Italian paluusta takaisin keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävälle sopeuttamisuralle vuonna 2017.

               (13)

               Vaikka julkisen talouden kehyksen uudistamiseksi ollaan laatimassa aloitteita, toistaiseksi on tehty vain vähän sen varmistamiseksi, että menojen uudelleenarvioinnilla on vaikutusta julkisen talouden vakauttamiseen. Uudelleenarvioinnille asetettuja tavoitteita on vähennetty edelleen, ja arvioinnin yleistä tehokkuutta haittaa se, ettei sitä ole otettu täysimääräisesti osaksi talousarviomenettelyä. Talousarviomenettelyn kattava uudistus on ollut valmisteilla vuodesta 2009. Siinä on tarkoitus korjata tämä puute ja tehdä menettelystä lähestymistavaltaan tulossuuntautuneempi. Julkisen velan kestävyyden parantamiseksi on myös tärkeää nopeuttaa yksityistämissuunnitelman toteutusta. Italian verotusjärjestelmä estää taloudellista tehokkuutta ja siihen kohdistuu edelleen monia haasteita, jotka liittyvät erityisesti verosäännösten hyvin heikkoon noudattamiseen ja verotukien pitkään odotettuun uudistukseen erityisesti alennettujen arvonlisäverokantojen ja vanhan kiinteistörekisterijärjestelmän osalta. Nämä kuuluivat kaikki verojärjestelmän uudistamista koskevan valtuutuslain piiriin, mutta lakia ei ole pantu täytäntöön tai se on pantu täytäntöön vain osittain. Lisäksi viimeaikaiset toimet, kuten ensiasuntojen kiinteistöveron poistaminen, vaikuttavat olevan veropohjan laajentamista koskevan tavoitteen vastaisia ja siirtävän verorasitusta tuotannontekijöistä omaisuuteen ja kulutukseen.

               (14)

               Julkishallinnon uudistaminen on tärkeä askel, ja jos edellytetyt säädökset hyväksytään ja pannaan täytäntöön, Italia voi saada julkisen sektorin tehokkuuden ja laadun paranemisen kannalta odotettavissa olevat edut. Hallituksen tammikuussa 2016 ehdottamat valtionyhtiöitä ja paikallisia julkisia palveluja koskevat säädökset sekä tuleva julkisia työvoimapalveluja koskeva säädös ovat erityisen tärkeitä, jotta voidaan puuttua tehottomuuden perimmäisiin syihin. Viime aikoina on toteutettu myös toimenpiteitä korruptiontorjunnan vauhdittamiseksi esimerkiksi tiukentamalla tiettyjen korruptiorikosten seuraamuksia ja pidentämällä niiden vanhentumisaikoja, mutta jo pitkään suositeltu vanhentumisaikojen järjestelmällinen tarkistaminen on yhä tekemättä. Myös kirjanpitopetokset ovat tärkeä kysymys. Oikeusjärjestelmässä suurimpia haasteita ovat pitkät oikeudenkäynnit ja käsittelemättä olevien yksityis- ja kauppaoikeudellisten tapausten suuri määrä. Näiden kysymysten ratkaisemiseksi viime vuosina toteutettujen toimenpiteiden vaikutuksen tarkka seuranta auttaa arvioimaan, olisiko niitä täydennettävä lisätoimilla.

               (15)

               Pankkisektorilla on edistytty jonkin verran omaisuuserien laadun parantamisessa. Vaikka uusien järjestämättömien lainojen virta on hidastunut viime kuukausien aikana, näitä lainoja on edelleen hyvin paljon, mikä aiheuttaa yhä painetta tuottavuudelle ja pankkien resursseille. Lisäksi Italian maksukyvyttömyysjärjestelmä ja velkojen perimistä koskeva kehys eivät johda tarpeeksi tehokkaasti arvoltaan alentuneiden lainojen nopeaan selvittämiseen. Vuoden 2015 puolivälin jälkeen on hyväksytty useita lakeja maksukyvyttömyys- ja ulosmittausmenettelyjen yksinkertaistamiseksi ja nopeuttamiseksi sekä esitetty valtuutuslakiluonnos konkurssikehyksen muuttamiseksi orgaanisesti. Näiden uudistusten vaikutuksia menettelyjen pituuteen ja realisointiarvoihin ei kuitenkaan vielä tunneta. Italia on hyväksynyt vuoden 2015 alun jälkeen useita toimenpiteitä, joilla puututaan hallinnointi- ja ohjausjärjestelmän heikkouksiin erityisesti suurimmissa osuuspankeissa, pankeissa, joiden osakkeenomistajina on säätiöitä, sekä pienissä keskinäisissä pankeissa. Näiden uudistusten toteuttaminen täysimittaisesti tekisi sektorista kestävämmän ja varmistaisi reaalitalouden tehokkaamman luotonsaannin. Pankkisektorin heikko kustannustehokkuus haittaa tuottavuutta ja sisäisen pääoman muodostusta. Lisähaasteen asettaa ympäristö, jossa kasvu on heikkoa ja korot alhaiset. EU:n uusi pankkialan kriisinratkaisukehys (5) on muuttanut pankkien liikkeeseen laskemien, merkittävissä määrin italialaisten vähittäisasiakkaiden hallussa olevien joukkovelkakirjojen riskiprofiilia, mikä korostaa kansalaisten finanssiosaamisen tärkeyttä.

               (16)

               Italia uudisti työmarkkinasääntöjään ja -instituutioitaan perusteellisesti vuonna 2015 muuttamalla työlakia. Aktiivisten työmarkkinatoimien uudistus on keskeisen tärkeä aktivoitaessa työmarkkinoilta etääntyneitä, erityisesti pitkäaikaistyöttömiä ja nuoria. Tähän kohdistuu tällä hetkellä useita hallinnollisia, poliittisia ja resursseihin liittyviä haasteita. Erityisesti uudistus edellyttää julkisten työvoimapalvelujen lujittamista ja palvelujen tarjoamisen tarkkaa valvontaa. Oppisopimusjärjestelmää on uudistettu ottamalla siihen mukaan myös työttömiksi jääneet aikuiset ja laajentamalla nuorille tarjottavia mahdollisuuksia, mutta uudistuksen täytäntöönpano on vielä kesken. Toisen tason palkkaneuvottelut eivät ole riittävän kehittyneitä Italiassa. Tämä haittaa yritystason innovatiivisten ratkaisujen hyväksymistä, mikä voisi parantaa tuottavuutta ja saattaa palkat vastaamaan paremmin työmarkkinaoloja. Alan toimet on toteutettava työmarkkinaosapuolia kuullen ja kansallisten käytäntöjen mukaisesti. Työmarkkinaosapuolet eivät ole vielä saavuttaneet sopimusta keskitetystä sopimisesta. Kansallisen uudistusohjelman mukaan uudistusta ollaan toteuttamassa vuoden 2016 loppuun mennessä. Naisten työvoimaosuus on EU:n pienimpiä. Naiset ovat enemmän epätyypillisissä ja epävarmoissa työsuhteissa ja muodostavat valtaosan muuta kuin tavanomaista työtä tekevistä. Vaarana on myös, että epävirallinen talous vaikuttaa heihin erityisen paljon. Vero- ja etuusjärjestelmä estää kotitalouksien toisia tulonsaajia työskentelemästä, eikä työlaissa ole puututtu kysymykseen tehokkaasti. Kohtuuhintaisten hoitopalvelujen rajallinen tarjonta vaikeuttaa sellaisten naisten osallistumista työmarkkinoille, joilla on lapsia ja iäkkäitä omaisia. Köyhyyttä on paljon, ja yli neljännes italialaisista on köyhyys- tai syrjäytymisvaarassa. Sosiaaliavustusten tarjonta on edelleen heikkoa ja hajanaista. Kansallisen köyhyydentorjuntastrategian hyväksyminen ja toteuttaminen sekä sosiaalimenojen järkeistäminen voisivat olla ensimmäinen vaihe sellaisen riittävän sosiaaliavustusjärjestelmän käynnistämisessä asteittain kansallisella tasolla, joka perustuu aktiivisen osallistamisen periaatteeseen. Koulutuksen uudistamisessa on edistytty merkittävästi. Koulu-uudistus hyväksyttiin heinäkuussa 2015, ja sen täytäntöönpanosäädökset on tarkoitus hyväksyä viimeistään tammikuussa 2017.

               (17)

               Palvelualan kilpailun edistämisessä on edistytty rajallisesti. Vuotta 2015 koskevasta vuotuisesta kilpailulaista keskustellaan edelleen parlamentissa. Parlamentin käsittelyssä useat, esimerkiksi oikeusalan ammatteja koskevat, säännökset ovat heikentyneet. Useat alat ovat edelleen ylisuojattuja tai -säänneltyjä. Tämä koskee erityisesti säänneltyjä ammatteja, terveydenhuoltoalaa, paikallista julkista liikennettä ja takseja, satamia sekä lentokenttiä. Vähittäissektorilla on paljon tehottomuutta, joka johtuu markkinasääntelyn tiukkuudesta. Julkinen prosessi, jolla taloudelliseen toimintaan myönnetään oikeuksia, ei edistä kilpailua varsinkaan, koska lupajärjestelmään ei kuulu kilpailuun perustuvia ja avoimia menettelyjä. Markkinoiden avaamista koskevilla toimenpiteillä on oltava tukenaan liiketoimintaa edistävä ympäristö. Vuosien 2015–2017 yksinkertaistamissuunnitelman toteuttamisessa on edistytty jonkin verran, minkä ansiosta keskus- ja aluehallinnon välinen yhteistyö on helpompaa ja virtaviivaisempaa. Italian liiketoimintaympäristö ei kuitenkaan edelleenkään edistä kasvua ja investointeja riittävästi, ja sen haittana on hajanainen ja jakautunut lakien ja asetusten järjestelmä, joka johtuu hallinnon monitasoisuudesta. Talouden toimijoille aiheutuu edelleen haittaa hallinnollisesta ja sääntelyyn liittyvästä rasitteesta. Vahvuudet yrityksen perustamisessa tai maksukyvyttömyyden ratkaisemisessa kompensoituvat heikkouksilla rakennuslupien käsittelyssä, sopimusten täytäntöönpanossa, verojen maksussa tai luoton saamisessa. Vuoden 2016 alussa hyväksytyn kansallisen julkisia hankintoja koskevan strategian toteuttaminen saattaa myös auttaa joidenkin järjestelmään liittyvien ja laajalle levinneiden heikkoustekijöiden ratkaisemisessa.

               (18)

               Komissio on eurooppalaisen ohjausjakson osana tehnyt kattavan analyysin Italian talouspolitiikasta ja julkaissut sen vuoden 2016 maaraportissa. Se on arvioinut myös vakausohjelman ja kansallisen uudistusohjelman sekä jatkotoimenpiteet, joita on toteutettu Italialle viime vuosina annettujen suositusten noudattamiseksi. Se on ottanut huomioon niiden merkityksen Italian finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta mutta myös sen, ovatko ne EU:n sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska EU:n yleistä talouden ohjausta on tarpeen vahvistaa antamalla EU:n tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin. Eurooppalaisen ohjausjakson yhteydessä annetut suositukset ilmenevät jäljempänä esitettävistä suosituksista 1–5.

               (19)

               Neuvosto on tutkinut vakausohjelman tämän arvioinnin perusteella, ja sen lausunto (6) ilmenee erityisesti jäljempänä esitettävästä suosituksesta 1.

               (20)

               Neuvosto on tutkinut kansallisen uudistusohjelman ja vakausohjelman komission perusteellisen tarkastelun ja tämän arvioinnin perusteella. Asetuksen (EU) N:o 1176/2011 6 artiklan nojalla annetut neuvoston suositukset ilmenevät jäljempänä esitettävistä suosituksista 1–5,

         SUOSITTAA, että Italia toteuttaa vuosina 2016 ja 2017 toimia, joilla se

               1.

               rajoittaa vuonna 2016 väliaikaista poikkeamaa keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävältä vaaditulta 0,5 prosentin sopeuttamisuralta suhteessa BKT:hen 0,75 prosenttiin suhteessa BKT:hen, mikä on sallittu investointeja ja rakenteellisten uudistusten toteuttamista varten sillä edellytyksellä, että se jatkaa keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävällä sopeuttamisuralla vuonna 2017; sopeuttaa julkista taloutta kohti julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitetta vähintään 0,6 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2017; saattaa talousarviomenettelyn uudistuksen päätökseen vuoden 2016 aikana ja varmistaa, että menojen uudelleenarviointi on olennainen osa sitä; varmistaa yksityistämisohjelman oikea-aikaisen täytäntöönpanon ja käyttää satunnaistuottoja julkisen talouden velan supistamisen nopeuttamiseen; siirtää verorasitusta tuotannontekijöistä kulutukseen ja omaisuuteen; vähentää veromenojen määrää ja laajuutta ja saa kiinteistörekisterijärjestelmän uudistuksen valmiiksi viimeistään vuoden 2017 puolivälissä; toteuttaa toimenpiteitä verosäännösten noudattamisen parantamiseksi esimerkiksi sähköisen laskutuksen ja sähköisten maksujen kautta;

               2.

               toteuttaa julkishallinnon uudistuksen hyväksymällä ja panemalla täytäntöön kaikki tarvittavat, erityisesti julkisessa omistuksessa olevien yritysten, paikallisten julkisten palvelujen ja henkilöstöjohtamisen uudistamista koskevat, säädökset; vauhdittaa korruption torjuntaa muun muassa tarkistamalla vanhentumisaikoja vuoden 2016 loppuun mennessä; lyhentää yksityisoikeudellisia oikeudenkäyntejä toteuttamalla uudistuksia ja tehostamalla asioiden käsittelyä;

               3.

               nopeuttaa järjestämättömien lainojen määrän vähentämistä esimerkiksi parantamalla edelleen maksukyvyttömyyttä ja velkojen perimistä koskevaa kehystä; toteuttaa pankkialalla meneillään olevat hallinnointi- ja ohjausjärjestelmän uudistukset nopeasti;

               4.

               toteuttaa aktiivisten työmarkkinatoimien uudistuksen erityisesti tehostamalla työvoimapalveluja; helpottaa kotitalouksien toisen tulonsaajan työllistymistä; hyväksyy ja toteuttaa kansallisen köyhyydentorjuntastrategian sekä arvioi uudelleen sosiaalimenoja ja järkeistää niitä;

               5.

               hyväksyy ja panee täytäntöön käsiteltävänä olevan kilpailulain nopeasti; toteuttaa lisätoimia kilpailun lisäämiseksi säänneltyjen ammattien, liikenteen, terveydenhuollon ja vähittäiskaupan aloilla sekä toimilupajärjestelmässä.

      Tehty Brysselissä 12 päivänä heinäkuuta 2016.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         P. KAŽIMÍR

      (1)  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  EUVL L 306, 23.11.2011, s. 25.

      (3)  EUVL C 96, 11.3.2016, s. 1.

      (4)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1303/2013, annettu 17 päivänä joulukuuta 2013, Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yhteisistä säännöksistä sekä Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yleisistä säännöksistä sekä neuvoston asetuksen (EY) N:o 1083/2006 kumoamisesta (EUVL L 347, 20.12.2013, s. 320).

      (5)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/59/EU, annettu 15 päivänä toukokuuta 2014, luottolaitosten ja sijoituspalveluyritysten elvytys- ja kriisinratkaisukehyksestä sekä neuvoston direktiivin 82/891/ETY, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 2001/24/EY, 2002/47/EY, 2004/25/EY, 2005/56/EY, 2007/36/EY, 2011/35/EU, 2012/30/EU ja 2013/36/EU ja asetusten (EU) N:o 1093/2010 ja (EU) N:o 648/2012 muuttamisesta (EUVL L 173, 12.6.2014, s. 190).

      (6)  Asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti.


Tärkeä oikeudellinen huomautus

|

52007SC0070

Suositus: 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 9 artiklan 3 kohdan mukainen neuvoston lausunto Kyproksen tarkistetusta lähentymisohjelmasta vuosiksi 2006-2010  /* SEK/2007/0070 lopull. */

	[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |Bryssel 23.1.2007SEK(2007) 70 lopullinenSuositus:7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/979 artiklan 3 kohdan mukainen NEUVOSTON LAUSUNTO Kyproksen tarkistetusta lähentymisohjelmasta vuosiksi 2006-2010(komission esittämä)PERUSTELUTYleistä taustaaHeinäkuun 1 päivänä 1998 voimaan tulleen vakaus- ja kasvusopimuksen tavoitteena on terve julkinen talous, johon pyrkimällä luodaan entistä paremmat edellytykset hintavakaudelle sekä vahvalle ja kestävälle kasvulle, jolla edistetään uusien työpaikkojen syntymistä. Kun sopimusta vuonna 2005 uudistettiin, todettiin, että sopimuksesta on ollut hyötyä kurinalaisen finanssipolitiikan varmistamisessa. Muutoksilla pyritäänkin lähinnä lisäämään sopimuksen vaikuttavuutta ja vahvistamaan sen talousteoreettista perustaa sekä turvaamaan julkisen talouden kestävyys pitkällä aikavälillä.Julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1466/97[1], joka on osa sopimusta, säädetään, että jäsenvaltioiden on toimitettava neuvostolle ja komissiolle vakaus- tai lähentymisohjelma, minkä jälkeen niiden on toimitettava tarkistettu ohjelma vuosittain (jäsenvaltiot, jotka ovat ottaneet käyttöön yhteisen rahan, toimittavat (tarkistetun) vakausohjelman, ja jäsenvaltiot, jotka eivät vielä ole ottaneet käyttöön yhteistä rahaa, toimittavat (tarkistetun) lähentymisohjelman). Kypros toimitti ensimmäisen lähentymisohjelmansa toukokuussa 2004. Asetuksen mukaisesti neuvosto antoi 5 päivänä heinäkuuta 2004 ohjelmasta lausunnon komission suosituksen perusteella ja talous- ja rahoituskomiteaa kuultuaan. Asetuksessa säädetyn menettelyn mukaan komissio arvioi ja edellä mainittu komitea tutkii tarkistetut vakaus- ja lähentymisohjelmat, ja myös neuvosto voi tutkia ne.Taustaa tarkistetun ohjelman arvioimiseksiKomissio on tutkinut Kyproksen uusimman tarkistetun lähentymisohjelman, joka toimitettiin sille 6 päivänä joulukuuta 2006, ja on antanut suosituksen ohjelmaa koskevaksi neuvoston lausunnoksi (ks. jäljempänä keskeiset kohdat, joita on arvioitu).Jotta voitaisiin saada kuva siitä, millaisessa kehyksessä uudessa lähentymisohjelmassa esitettyä finanssipoliittista strategiaa arvioidaan, jäljempänä esitetään tiivistelmä seuraavista seikoista:1.  talouden ja finanssipolitiikan kehitys kymmenen viime vuoden aikana2.  viimeisin arvio maan tilanteesta vakaus- ja kasvusopimuksen ennalta ehkäisevien säännösten perusteella (tiivistelmä edellistä tarkistettua lähentymisohjelmaa koskevasta neuvoston lausunnosta) ja3.  komission arvio lokakuun 2006 kansallisesta uudistusohjelmasta.Talouden ja finanssipolitiikan viimeaikainen kehitysKoska Kypros on pieni avoin talousalue, se on erittäin altis ulkoisille häiriöille. Sen nimellinen ja tosiasiallinen lähentyminen EU:n kanssa on sujunut hyvin. BKT on viimeksi kuluneiden 10 vuoden aikana kasvanut voimakkaasti keskimäärin 3,5 prosenttia vuodessa, ja inflaatio on alhainen. YKHI-inflaatio pysytteli 3 prosentin alapuolella lähes koko kymmenen vuoden jakson ajan. Kyproksen talouden etuna on ollut lähes täystyöllisyys. Pitkäaikaistyöttömyyttä on hyvin vähän ja tuottavuuden kasvu on nopeaa kansainvälisesti mitattuna. Nimellispalkat ja yksikkötyökustannukset pyrkivät kuitenkin kasvamaan suhteessa Kyproksen kauppakumppaneita nopeammin. Vientisuuntautuneet palvelualat, jotka edustavat suurinta osaa kokonaisviennistä, kehittyvät kuitenkin hyvin, vaikka palveluiden kaupan suuret ylijäämät eivät ole täysin tasoittaneet tavaroiden kaupan alijäämää. Sen vuoksi Kyproksen vaihtotase on ollut alijäämäinen viimeksi kuluneet 10 vuotta. Alijäämän rahoitus on kuitenkin sujunut ongelmitta arvopaperisijoitusten ja ulkomaisten suorien sijoitusten sekä muiden maiden asukkaiden Kyproksen rahalaitoksiin tekemien talletusten vuoksi. Parhaillaan toteutettava julkisen talouden tasapainottamisohjelma on supistanut alijäämää 2 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2006, ja julkinen velka on laskusuunnassa.Neuvoston edellisestä ohjelmasta esittämä lausuntoNeuvosto antoi 14 päivänä maaliskuuta 2006 lausunnon edellisestä tarkistetusta lähentymisohjelmasta, joka kattoi vuodet 2005–2009. Neuvosto suhtautui myönteisesti ”ohjelmakauden ajalle suunniteltuun rakenteelliseen mukautukseen, koska alijäämä oli alle 3 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2005”. Neuvosto kehotti Kyprosta ”varmistamaan pysyvillä toimenpiteillä, että julkisen talouden vakauttamista kohti keskipitkän aikavälin tavoitetta jatketaan sen jälkeen, kun liiallinen alijäämä on korjattu.” Neuvosto kehotti Kyprosta myös ”pitämään julkiset eläkemenot hallinnassa ja toteuttamaan edelleen uudistuksia eläkkeiden ja terveydenhuollon alalla julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyden parantamiseksi”.Komission arvio lokakuun 2006 kansallisesta uudistusohjelmastaKypros on esittänyt kasvua ja työllisyyttä tukevan uudistetun Lissabonin strategian mukaisen kansallisen uudistusohjelman, jonka täytäntöönpanosta toimitettiin kertomus 17 päivänä lokakuuta 2006. Kyproksen kansallisessa uudistusohjelmassa pidetään keskeisinä haasteina/painopisteinä seuraavia: julkisen talouden kestävyys, julkisen talouden laatu, tutkimus ja kehitys, innovaatiot sekä tieto- ja viestintätekniikka, talouden monipuolistaminen, kilpailu ja liiketoimintaympäristö, kestävä kehitys ympäristöalalla, infrastruktuurit, inhimillinen pääoma ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus.Komission tätä ohjelmaa koskevasta arviosta (joka hyväksyttiin osana joulukuussa 2006 esitettyä vuotuista seurantakertomusta [2] ) kävi ilmi, että Kypros edistyy hyvin kansallisen uudistusohjelmansa toteuttamisessa. Ylipäätään suurin osa toimenpiteistä näyttää toteutuvan suunnitelman mukaisesti.Ottaen huomioon havaitut vahvuudet ja heikkoudet suositettiin, että Kypros toteuttaisi toimia eläke- ja terveydenhuoltojärjestelmän uudistusten sekä nuorten työllisyys- ja koulutusmahdollisuuksien aloilla.Keskeiset kohdat, joita on arvioitu Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 1 kohdan (lähentymisohjelmat) ja 9 artiklan 1 kohdan (lähentymisohjelmat) nojalla on arvioitu seuraavat seikat: ovatko ohjelman taustalla olevat taloutta koskevat oletukset realistisia; mikä on jäsenvaltioiden esittämä keskipitkän aikavälin tavoite ja onko sopeutusura sopiva; ovatko sopeutusuran suhteen toteutettavat ja/tai ehdotetut toimenpiteet riittäviä keskipitkän aikavälin tavoitteen saavuttamiseksi suhdannekierron aikana; arvioitaessa keskipitkän aikavälin tavoitteeseen johtavaa sopeutusuraa: toteutetaanko sopeutustoimia enemmän taloudellisesti hyvinä aikoina (taloudellisesti huonoina aikoina sopeutustoimia voidaan toteuttaa vähemmän) ja – euroalueen ja ERM II -jäsenvaltioiden osalta – pyrkiikö jäsenvaltio vuosittain parantamaan suhdannetasoitettua rahoitusasemaansa ilman kertaluonteisia ja muita väliaikaisia toimenpiteitä 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen (viitearvo keskipitkän aikavälin tavoitteen saavuttamiseksi); määriteltäessä keskipitkän aikavälin tavoitteeseen johtavaa sopeutusuraa (jäsenvaltiot, jotka eivät ole vielä saavuttaneet tavoitettaan) tai sallittaessa väliaikainen poikkeama keskipitkän aikavälin tavoitteesta (jäsenvaltiot, jotka ovat saavuttaneet tavoitteensa): sellaisten huomattavien rakenneuudistusten toteuttaminen, jotka tuovat suoria pitkäaikaisia kustannussäästöjä (myös potentiaalista kasvua lisäämällä) ja joilla on sen vuoksi todennettavissa oleva vaikutus julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyteen (edellyttäen, että säilytetään riittävä varmuusmarginaali, jolla varmistetaan, ettei 3 prosentin viitearvo suhteessa BKT:hen ylity, ja edellyttäen, että julkisen talouden rahoitusaseman odotetaan palaavan takaisin keskipitkän aikavälin tavoitteeseen ohjelmakaudella); erityistä huomiota on kiinnitettävä eläkeuudistuksiin, joilla otetaan käyttöön monipilarinen järjestelmä, johon sisältyy pakollinen täysin rahastoiva pilari; vastaako jäsenvaltion talouspolitiikka talouspolitiikan laajoja suuntaviivoja. Ohjelmassa esitettyjen makrotaloudellisten oletusten realistisuutta arvioidaan komission yksiköiden syksyn 2006 talousennusteen perusteella ja soveltaen yhteisesti sovittuja menetelmiä, joita käytetään potentiaalisen tuotannon ja suhdannetasoitettujen rahoitusasemien arvioinnissa. Arvioitaessa, vastaako ohjelma talouspolitiikan laajoja suuntaviivoja, käytetään perustana vuosien 2005–2008 yhdennettyihin suuntaviivoihin sisältyviä julkista taloutta koskevia talouspolitiikan laajoja suuntaviivoja. Arviointi kattaa myös seuraavat: kuinka velkasuhde on kehittynyt ja miltä julkisen talouden kestävyys näyttää pitkällä aikavälillä. Näihin olisi vakaus- ja kasvusopimuksen täytäntöönpanon tehostamisesta 20 päivänä maaliskuuta 2005 annetun neuvoston selvityksen mukaan kiinnitettävä riittävästi huomiota julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnassa. Komission 12 päivänä lokakuuta 2006 antamassa tiedonannossa määritellään, kuinka pitkän aikavälin kestävyyttä olisi arvioitava[3]; kuinka hyvin ohjelma on sopusoinnussa jäsenvaltion esittämän, kasvua ja työllisyyttä tukevan uudistetun Lissabonin strategian mukaisen kansallisen uudistusohjelman kanssa. Eurooppa-neuvostolle 7 päivänä kesäkuuta 2005 esittämiensä vuosien 2005–2008 julkista taloutta koskevien laajojen suuntaviivojen saatteessa Ecofin-neuvosto totesi, että kansallisten uudistusohjelmien olisi vastattava vakaus- ja lähentymisohjelmia; onko noudatettu käytännesääntöjä[4], joissa muun muassa määrätään vakaus- ja lähentymisohjelmien yhteisestä rakenteesta ja tietotaulukoista. |-  Suositus:7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/979 artiklan 3 kohdan mukainen NEUVOSTON LAUSUNTO Kyproksen tarkistetusta lähentymisohjelmasta vuosiksi 2006-2010EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97[5] ja erityisesti sen 9 artiklan 3 kohdan,ottaa huomioon komission suosituksen,on kuullut talous- ja rahoituskomiteaa,ON ANTANUT TÄMÄN LAUSUNNON:4.  Neuvosto tarkasteli [27 päivänä helmikuuta 2007] Kyproksen tarkistettua lähentymisohjelmaa, joka kattaa vuodet 2006–2010.5.  Ohjelman perustana olevan makrotaloudellisen skenaarion mukaan kokonaistuotannon kasvu nopeutuu vuoden 2006 3,7 prosentista keskimäärin 4,1 prosenttiin ohjelman loppukaudella. Saatavilla olevien tietojen perusteella tämä skenaario näyttää perustuvan realistisiin kasvuoletuksiin. Myös ohjelmassa esitetyt inflaatioennusteet vaikuttavat realistisilta.6.  Komission yksiköiden syksyn 2006 talousennusteen mukaan julkisen talouden alijäämäksi arvioidaan vähän alle 2 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2006 edellisen tarkistetun lähentymisohjelman tavoitteen mukaisesti. Koska kokonaistuotannon kasvu on alle edellisessä tarkistuksessa ennustetun kasvun (4,2 %:n sijaan 3,7 %), kokonaismenojen arvioidaan nousevan ennakoitua suuremmiksi, mutta sen arvioidaan tasoittuvan kokonaistulojen suuremmalla määrällä.7.  Liiallisen alijäämän korjaamisen jälkeen vuonna 2005 ohjelmalla pyritään edelleen vakauttamaan julkista taloutta. Julkisen talouden rahoitusasemaa pyritään parantamaan 1,9 prosentin alijäämästä suhteessa BKT:hen vuonna 2006 tasapainotilanteeseen vuonna 2010 yksinomaan leikkaamalla menoja, koska tulosuhde pysyy vakaana ohjelmakauden ajan. Vaikka kokonaismenojen arvioidaan laskevan 1 ¾ prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen ohjelmakauden kuluessa, ja siitä 1 prosenttiyksikkö suhteessa BKT:hen vastaa laskussa olevia korkomaksuja, sosiaalisten tulonsiirtojen ennustetaan kasvavan 1 ¼ prosenttiyksikköä. Perusylijäämän on ennustettu kasvavan 1 ½ prosentista suhteessa BKT:hen vuosina 2006–2007 vähän yli 2 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2008 ja pysyvän sen jälkeen vakaana. Vakauttamisen on ennakoitu olevan hieman nopeampaa kuin lähentymisohjelman edellisessä tarkistuksessa pitkälti samanlaista makrotaloudellista skenaariota vasten.8.  Yhteisesti sovittujen menetelmien mukaisesti laskettua rakenteellista rahoitusasemaa (eli suhdannetasoitettu julkisen talouden rahoitusasema ilman kertaluonteisia ja muita väliaikaisia toimenpiteitä) on tarkoitus parantaa vuoden 2006 noin 1 ½ prosentin alijäämästä suhteessa BKT:hen noin ¼ prosentin ylijäämään ohjelmakauden loppuun mennessä. Kuten edellisessä tarkistetussa lähentymisohjelmassa, julkisen talouden rahoitusaseman keskipitkän aikavälin tavoitteena on saavuttaa 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen oleva rakenteellinen alijäämä vuoteen 2008 mennessä eli vuotta aiemmin kuin mihin edellisessä tarkistuksessa pyrittiin. Koska keskipitkän aikavälin tavoite on vaadittua vähimmäistasoa (arvioitu noin 1 ¾ prosentin alijäämäksi suhteessa BKT:hen) vaativampi, sen saavuttamisella voitaneen turvata riittävä varmuusmarginaali liiallisen alijäämän välttämiseksi. Keskipitkän aikavälin tavoite on vakaus- ja kasvusopimuksessa ja käytännesäännöissä euroalueelle ja ERM II -jäsenvaltioille määritellyn vaihteluvälin sisällä ja heijastaa riittävästi velkasuhdetta ja keskimääräistä potentiaalista tuotannon kasvua pitkällä aikavälillä.9.  Ohjelmassa esitettyihin julkista taloutta koskeviin ennusteisiin kohdistuvat riskit näyttävät olevan pitkälti tasapainossa. Vuoden 2007 tavoite näyttää todennäköiseltä verrattuna komission yksiköiden syksyn 2006 talousennusteeseen, ja vuodeksi 2008, jolloin perusylijäämän on määrä parantua, ohjelmassa on melko tarkkoja tietoja mukauttamista tukevista toimenpiteistä. Vaarana ovat kuitenkin menojen lipsumiset, koska menoja aiotaan hillitä huomattavasti eikä menokatoista ja niiden valvonnasta ole tietoja. Toisaalta yleisemmin tarkasteltuna talousarviotavoitteet on saavutettu hyvin.10.  Kun tämä riskinarviointi otetaan huomioon, näyttää siltä, että ohjelmassa esitetty finanssipolitiikan viritys riittää varmistamaan sen, että keskipitkän aikavälin tavoitteet saavutetaan vuoteen 2008 mennessä ohjelmassa suunnitellulla tavalla. Varmuusmarginaali näyttää myös olevan riittävä, jotta alijäämän 3 prosentin viitearvo suhteessa BKT:hen ei ylity talouden normaaleissa suhdannevaihteluissa missään vaiheessa ohjelmakautta. Vauhti, jolla julkista taloutta sopeutetaan ohjelmassa esitetyn keskipitkän aikavälin tavoitteen saavuttamiseksi, on vakaus- ja kasvusopimuksen mukainen. Vakaus- ja kasvusopimuksessa määrätään, että euroalueella ja ERM II -jäsenvaltioissa rakenteellista rahoitusasemaa olisi parannettava vuosittain vähintään 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen ja että julkista taloutta olisi sopeutettava enemmän suhdannetilanteen ollessa hyvä ja että sitä voidaan sopeuttaa vähemmän suhdannetilanteen ollessa huono. Kun keskipitkän aikavälin tavoite on saavutettu, myös ohjelman mukainen finanssipolitiikan viritys on sopimuksen mukainen.11.  Julkisen bruttovelan arvioidaan olevan 64 ¾ prosenttia vuonna 2006, joten velkasuhde ylittää sille perustamissopimuksessa asetetun 60 prosentin viitearvon. Ohjelmassa ennustetaan velkasuhteen laskevan alle 60 prosentin viitearvon suhteessa BKT:hen vuonna 2008 ja olevan hieman yli 46 prosenttia suhteessa BKT:hen ohjelmakauden lopussa. Velkasuhteen ennakoituun kehitykseen kohdistuvat riskit vaikuttavat olevan pitkälti tasapainossa. Riskinarvioinnin kannalta velkasuhde vähenee riittävää vauhtia kohti ohjelmakauden alkuosan viitearvoa, ja sen ennustetaan lähestyvän sitä vuoteen 2007 mennessä.12.  Ikääntymisestä talousarvioon aiheutuvat pitkän aikavälin vaikutukset ovat Kyproksessa EU:n suurimpia. Erityisesti tähän vaikuttaa eläkemenojen huomattava kasvu suhteessa BKT:hen. Julkisen talouden rahoitusaseman alkuasetelma auttaa helpottamaan osaa ennustetuista väestön ikääntymisestä talousarvioon aiheutuvista pitkän aikavälin vaikutuksista, muttei riitä kattamaan niitä kokonaan. Lisäksi bruttovelan määrä ylittää perustamissopimuksen viitearvon. Julkisen talouden vakauttamisen jatkaminen yhdessä ikääntymiseen liittyvien menojen huomattavaa kasvua hillitsevien uudistustoimenpiteiden kanssa vähentäisi viranomaistenkin mukaan julkisen talouden kestävyyteen kohdistuvia riskejä. Kaiken kaikkiaan Kyproksen julkisen talouden kestävyyteen näyttää liittyvän huomattavia riskejä.13.  Lähentymisohjelma sisältää laadullisen arvion siitä, miten kansallisen uudistusohjelman täytäntöönpanosta lokakuussa 2006 esitetty kertomus kaiken kaikkiaan vaikuttaa keskipitkän aikavälin finanssipoliittiseen strategiaan. Ohjelmassa esitetään myös järjestelmällisesti tietoja siitä, millaisia suoria julkisen talouden kustannuksia tai säästöjä aiheutuisi kansallisessa uudistusohjelmassa suunnitelluista tärkeimmistä uudistuksista. Julkista taloutta koskevissa ennusteissa näytetään otettavan huomioon, miten kansallisessa uudistusohjelmassa suunnitellut toimet vaikuttavat julkiseen talouteen. Lähentymisohjelmaan sisältyvät julkista taloutta koskevat toimet vaikuttavat kansalliseen uudistusohjelmaan sisältyvien toimien mukaisilta. Molemmissa ohjelmissa suunnitellaan erityisesti eläke- ja terveydenhuoltojärjestelmien uudistusten asteittaista täytäntöönpanoa ikääntyvän väestön vaikutusten huomioon ottamiseksi, mutta laajan elinikäisen strategian sisältö, valmistumisen aikataulut ja täysimääräinen toteuttaminen eivät ole selvillä.14.  Ohjelmaan sisältyvä julkisen talouden strategia on pitkälti vuosien 2005–2008 yhdennettyihin suuntaviivoihin sisältyvien talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen mukainen.15.  Vakaus- ja lähentymisohjelmia koskevissa käytännesäännöissä täsmennettyjen tietovaatimusten osalta voidaan todeta, että ohjelmassa esitetään kaikki pakolliset tiedot ja suurin osan vapaaehtoisista tiedoista[6].Yleisellä tasolla voidaan todeta, että liiallisen ylijäämän korjaamisen jälkeen vuonna 2005, ohjelma etenee hyvin kohti ohjelmakauden keskipitkän aikavälin tavoitteita, mikä johtuu menojen hillitsemisestä ja hyvistä kasvuennusteista. Julkisen talouden bruttovelkasuhteen ennustetaan lähestyvän 60 prosentin viitearvoa suhteessa BKT:hen vuoteen 2007 mennessä ja jatkavan supistumistaan seuraavina vuosina.Edellä olevan arvion mukaisesti, erityisesti kun otetaan huomioon velkataso ja ikääntymiseen liittyvien menojen ennustettu kasvu, Kyprosta kehotetaan pitämään julkiset eläkemenot hallinnassa ja toteuttamaan edelleen uudistuksia eläkkeiden ja terveydenhuollon alalla julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyden parantamiseksi.Keskeisten makrotaloutta ja julkista taloutta koskevien ennusteiden vertailu2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 |BKT:n määrä (% muutos) | LO joulukuu 2006 | 3,9 | 3,7 | 3,9 | 4,1 | 4,1 | 4,1 |KOM marraskuu 2006 | 3,8 | 3,8 | 3,8 | 3,9 | Tieto puuttuu | Tieto puuttuu |LO joulukuu 2005 | 4,1 | 4,2 | 4,2 | 4,2 | 4,3 | Tieto puuttuu |YKHI-inflaatio (%) | LO joulukuu 2006 | 2,0 | 2,4 | 2,5 | 2,4 | 2,0 | 2,0 |KOM marraskuu 2006 | 2,0 | 2,4 | 2,0 | 2,4 | Tieto puuttuu | Tieto puuttuu |LO joulukuu 2005 | 2,1 | 2,0 | 2,0 | 2,0 | 2,0 | Tieto puuttuu |Tuotantokuilu (% suhteessa potentiaaliseen BKT:hen) | LO joulukuu 20061 | -0,9 | -1,0 | -1,1 | -1,1 | -1,1 | -1,1 |KOM marraskuu 20065 | -1,3 | -1,3 | -1,3 | -1,3 | Tieto puuttuu | Tieto puuttuu |LO joulukuu 20051 | -0,8 | -0,3 | 0,1 | 0,0 | 0,1 | Tieto puuttuu |Julkisen talouden rahoitusasema (% suhteessa BKT:hen) | LO joulukuu 2006 | -2,3 | -1,9 | -1,6 | -0,7 | -0,4 | -0,1 |KOM marraskuu 2006 | -2,3 | -1,9 | -1,7 | -1,7 | Tieto puuttuu | Tieto puuttuu |LO joulukuu 2005 | -2,5 | -1,9 | -1,8 | -1,2 | -0,6 | Tieto puuttuu |Perusjäämä (% suhteessa BKT:hen) | LO joulukuu 2006 | 1,1 | 1,4 | 1,4 | 2,1 | 2,1 | 2,2 |KOM marraskuu 2006 | 1,1 | 1,4 | 1,4 | 1,4 | Tieto puuttuu | Tieto puuttuu |LO joulukuu 2005 | 0,7 | 1,2 | 1,2 | 1,4 | 1,7 | Tieto puuttuu |Suhdannetasoitettu julkisen talouden rahoitusasema (% suhteessa BKT:hen) | LO joulukuu 20061 | -2,0 | -1,5 | -1,2 | -0,3 | 0,0 | 0,3 |KOM marraskuu 2006 | -1,8 | -1,4 | -1,2 | -1,2 | Tieto puuttuu | Tieto puuttuu |LO joulukuu 20051 | -2,2 | -1,8 | -1,8 | -1,2 | -0,6 | Tieto puuttuu |Rakenteellinen rahoitusasema2 (% suhteessa BKT:hen) | LO joulukuu 20063 | -3,3 | -1,9 | -1,0 | -0,3 | -0,1 | -0,1 |KOM marraskuu 20064 | -2,7 | -1,4 | -1,2 | -1,2 | Tieto puuttuu | Tieto puuttuu |LO joulukuu 2005 | -3,1 | -2,1 | -2,1 | -1,5 | -0,6 | Tieto puuttuu |Julkinen bruttovelka (% suhteessa BKT:hen) | LO joulukuu 2006 | 69,2 | 64,7 | 60,5 | 52,5 | 49,0 | 46,1 |KOM marraskuu 2006 | 69,2 | 64,8 | 62,2 | 59,6 | Tieto puuttuu | Tieto puuttuu |LO joulukuu 2005 | 70,5 | 67,0 | 64,0 | 56,9 | 53,5 | Tieto puuttuu |Huom. 1Ohjelmassa esitettyihin tietoihin perustuvat komission yksiköiden laskelmat. 2(Edellisessä kohdassa tarkoitettu) suhdannetasoitettu rahoitusasema, jossa ei ole otettu huomioon kertaluonteisia eikä muita väliaikaisia toimenpiteitä. 3Ohjelman mukaiset kertaluonteiset ja väliaikaiset toimenpiteet (1,3 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2005 ja 0,4 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2006; kaikki kyseiset toimenpiteet supistavat alijäämää). Niihin kuuluu 0,4 prosenttia suhteessa BKT:hen vuosina 2005 ja 2006 EU:n rahastoihin liittyviä toimia. 4Komission yksiköiden syksyn 2006 talousennusteen mukaiset kertaluonteiset ja muut väliaikaiset toimenpiteet (0,9 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2005; kaikki kyseiset toimenpiteet supistavat alijäämää). Toisin kuin ohjelmassa (ks. huomautus 3), komission yksiköt eivät käsitelleet EU:n rahastoihin liittyviä toimenpiteitä kertaluonteisina. 5Perustuu ennusteisiin, joiden mukaan potentiaalinen kasvu on 3,9 prosenttia vuonna 2005, 3,7 prosenttia vuonna 2006, 3,9 prosenttia vuonna 2007 ja 4,0 prosenttia vuonna 2008. Lähde: Lähentymisohjelma (LO), komission yksiköiden syksyn 2006 talousennuste (KOM) ja komission yksiköiden laskelmat. |[1] EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1, asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 1055/2005 (EUVL L 174, 7.7.2005, s. 1). Kaikki tässä tekstissä mainitut asiakirjat löytyvät seuraavilta verkkosivuilta:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[2] Komission tiedonanto kevään Eurooppa-neuvostolle ”Kasvua ja työllisyyttä koskevan uudistetun Lissabonin strategian täytäntöönpano – Tulosten vuosi”, 12.12.2006, KOM(2006) 816.[3] Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille – Julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyys EU:ssa, 12.10.2006, KOM(2006) 574 lopullinen, ja Euroopan komissio, talouden ja rahoituksen pääosasto (2006), ”The long-term sustainability of public finances in the European Union”, European Economy nro 4/2006.[4] ”Vakaus- ja kasvusopimuksen täytäntöönpanoa koskevat vaatimukset sekä vakaus- ja lähentymisohjelmien muotoa ja sisältöä koskevat ohjeet”, jonka Ecofin-neuvosto hyväksyi 11.10.2005.[5] EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1, asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 1055/2005 (EUVL L 174, 7.7.2005, s. 1). Tässä tekstissä mainitut asiakirjat löytyvät seuraavilta verkkosivuilta:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[6] Ohjelmasta puuttuu tietoja erityisesti suhdannekehityksestä (taulukko 5) ja vaikutuksista potentiaaliseen BKT:n kasvuun (4 kohta).