               5.4.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 129/58

      P8_TA(2018)0060
      EU:n painopisteet naisten asemaa käsittelevän YK:n toimikunnan 62. istuntoa varten
      Euroopan parlamentin suositus 1. maaliskuuta 2018 neuvostolle EU:n painopisteistä naisten asemaa käsittelevän Yhdistyneiden kansakuntien toimikunnan 62. istuntoa varten (2017/2194(INI))
      (2019/C 129/08)

         Euroopan parlamentti, joka

                  —

                  ottaa huomioon naisten asemaa käsittelevän Yhdistyneiden kansakuntien toimikunnan 62. istunnon, jonka pääteemana on sukupuolten tasa-arvon saavuttamista koskevat haasteet ja mahdollisuudet sekä maaseudun naisten ja tyttöjen voimaannuttaminen ja uudelleentarkasteltavana teemana naisten osallistuminen ja mahdollisuus käyttää tiedotusvälineitä ja tieto- ja viestintätekniikkaa sekä niiden vaikutus ja käyttö naisten voimaannuttamisen ja heidän asemansa edistämisen välineenä,

                  —

                  ottaa huomioon Pekingissä syyskuussa 1995 pidetyn YK:n neljännen naisten maailmankonferenssin, Pekingissä hyväksytyn julistuksen ja naisten voimaannuttamista koskevan toimintaohjelman sekä myöhemmin YK:n Peking + 5 -erityisistunnossa 9. kesäkuuta 2000, Peking + 10 -erityisistunnossa 11. maaliskuuta 2005, Peking + 15 -erityisistunnossa 2. maaliskuuta 2010 ja Peking + 20 -erityisistunnossa 9. maaliskuuta 2015 hyväksytyt päätösasiakirjat, jotka koskivat uusia toimia ja aloitteita Pekingin julistuksen ja toimintaohjelman toteuttamiseksi,

                  —

                  ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 157 artiklan 4 kohdan,

                  —

                  ottaa huomioon 9. syyskuuta 2015 antamansa päätöslauselman tyttöjen mahdollisuuksien parantamisesta EU:ssa koulutuksen avulla (1),

                  —

                  ottaa huomioon 8. maaliskuuta 2016 antamansa päätöslauselman naispuolisten pakolaisten ja turvapaikanhakijoiden tilanteesta EU:ssa (2),

                  —

                  ottaa huomioon 14. helmikuuta 2017 sukupuolten tasa-arvon edistämisestä mielenterveyspalveluissa ja kliinisessä tutkimuksessa antamansa päätöslauselman (3),

                  —

                  ottaa huomioon 4. huhtikuuta 2017 antamansa päätöslauselman naisista ja heidän asemastaan maaseutualueilla (4),

                  —

                  ottaa huomioon YK:n kestävän kehityksen huippukokouksessa New Yorkissa 25. syyskuuta 2015 hyväksytyn kestävää kehitystä koskevan päätöslauselman ”Transforming our World: The 2030 Agenda for Sustainable Development”,

                  —

                  ottaa huomioon miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen soveltamisesta itsenäisiin ammatinharjoittajiin sekä neuvoston direktiivin 86/613/ETY kumoamisesta 7. heinäkuuta 2010 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2010/41/EU (5),

                  —

                  ottaa huomioon vuonna 1979 hyväksytyn YK:n yleissopimuksen kaikkinaisen naisten syrjinnän poistamisesta,

                  —

                  ottaa huomioon naisten syrjinnän poistamista käsittelevän komitean yleisen suosituksen nro 34 (2016) maaseudun naisten oikeuksista,

                  —

                  ottaa huomioon Euroopan neuvoston yleissopimuksen naisiin kohdistuvan väkivallan ja perheväkivallan ehkäisemisestä ja torjumisesta (Istanbulin sopimus) ja 12. syyskuuta 2017 antamansa päätöslauselman (6) EU:n liittymisestä siihen,

                  —

                  ottaa huomioon 12. joulukuuta 2015 tehdyn Pariisin sopimuksen,

                  —

                  ottaa huomioon työjärjestyksen 113 artiklan,

                  —

                  ottaa huomioon naisten oikeuksien ja sukupuolten tasa-arvon valiokunnan mietinnön (A8-0022/2018),

                  A.

                  ottaa huomioon, että naisten ja miesten tasa-arvo on yksi unionin perusperiaatteista, joka on tunnustettu perussopimuksissa ja Euroopan unionin perusoikeuskirjassa;

                  B.

                  ottaa huomioon, että viides YK:n kestävän kehityksen tavoite on sukupuolten tasa-arvon saavuttaminen sekä kaikkien naisten ja tyttöjen voimaannuttaminen maailmanlaajuisesti ja että se on sisällytettävä täysin Agenda 2030:een edistymisen aikaansaamiseksi kaikissa kestävän kehityksen tavoitteissa ja päämäärissä; toteaa, että kestävän kehityksen tavoitteisiin sisältyy tavoite, jonka mukaan maatalouden tuottavuus ja pienten elintarviketuottajien, erityisesti naisten, tulot kaksinkertaistetaan;

                  C.

                  katsoo, että unionin ja sen jäsenvaltioiden on oltava naisten ja tyttöjen voimaannuttamisen eturintamassa ja niiden on työskenneltävä sen puolesta, että täysimääräinen sukupuolten tasa-arvo saavutetaan unionissa sekä kaikissa unionin ulkosuhteissa;

                  D.

                  toteaa, että sosiaaliset ja taloudelliset olosuhteet ja elinolot ovat muuttuneet huomattavasti viime vuosikymmeninä ja ne eroavat varsin merkittävästi eri maiden välillä;

                  E.

                  toteaa, että hallitusten toiminnan puute vaarantaa nykyiset ja tulevat alan saavutukset; toteaa, että perinteisiin sukupuolten valtasuhteisiin, stereotypioihin ja uskomuksiin puuttuminen on avainasemassa naisten voimaannuttamisen ja köyhyyden poistamisen kannalta;

                  F.

                  toteaa, että naisten kärsimä syrjintä vaikuttaa myös maaseudun naisiin; toteaa, että enemmistö maailman naisista asuu maaseutualueilla ja on sen vuoksi alttiimpi ikään, yhteiskuntaluokkaan, etniseen alkuperään, rotuun, vammaisuuteen ja sukupuoli-identiteettiin perustuville moninaisille syrjinnän muodoille;

                  G.

                  toteaa, että naisten osallistuminen maaseudun työmarkkinoille käsittää monenlaisia töitä, jotka ulottuvat perinteistä maataloutta laajemmalle;

                  H.

                  toteaa, että maaseudun naisten työstä maksetaan usein vähemmän kuin samasta miesten työpanoksesta, sitä ei usein tunnusteta virallisesti, kuten palkattoman hoitotyön tapauksessa, eikä se vastaa heidän lukumääräänsä maatilojen omistajina; toteaa kuitenkin, että naiset ovat keskeisiä toimijoita kestävän kehityksen kannalta tarpeellisten taloudellisten, ympäristöön liittyvien ja sosiaalisten muutosten aikaansaamisessa;

                  I.

                  toteaa, että maaseudun naiset, jotka ovat usein ensisijaisia hoidon tarjoajia perheissään ja yhteisöissään, kohtaavat lukuisia vaikeuksia lasten- ja vanhustenhoitopalvelujen hankkimisessa perheilleen, mikä aiheuttaa suhteetonta rasitetta naisille ja estää heidän integroitumisensa työmarkkinoille; toteaa, että laadukkaiden hoitopalvelujen tarjoaminen on olennaista naisille ja se edistää työn ja yksityiselämän tasapainoa;

                  J.

                  toteaa, että maaseudun naisten mahdollisuuksiin saada asianmukaisia julkisia terveydenhoitopalveluja kohdistuu monia rajoituksia, jotka johtuvat liikuntarajoitteista sekä liikennevälineiden tai liikenteen yhteydenpitovälineiden (esimerkiksi matkapuhelin) käyttömahdollisuuksien puuttumisesta; pitää tarpeellisina kokonaisvaltaisia terveyspalveluja, jotka kattavat maaseudun naisten fyysisen, henkisen ja emotionaalisen hyvinvoinnin (jotta voidaan esimerkiksi reagoida sukupuoliperusteiseen väkivaltaan); toteaa, että seksuaali- ja lisääntymisterveyteen liittyvät oikeudet ja koulutus ovat rajoitetumpia maaseutualueilla;

                  K.

                  katsoo, että maaseudun väestökadon estäminen ja erityishuomion kiinnittäminen luonnonhaitta-alueisiin on koko yhteiskunnan kannalta olennaisen tärkeää, koska ympäristön ja maiseman säilyminen riippuu näistä seikoista;

                  L.

                  toteaa, että sukupuolten epätasa-arvon ja ympäristön pilaantumisen välillä on suora yhteys;

                  M.

                  toteaa, että ilmastonmuutoksella ja sen seurauksilla on erityinen ja suhteettoman suuri kielteinen vaikutus maaseudun naisiin ja tyttöihin; toteaa, että maaseudun naiset ovat myös vahvoja muutosta edistäviä toimijoita kestävään ja ekologisesti terveeseen maatalouteen siirryttäessä ja että heillä on tärkeä rooli vihreiden työpaikkojen luomisessa; toteaa, että naispuolisten viljelijöiden yhtäläiset oikeudet maahan ja muihin tuotantoresursseihin ovat keskeisiä sukupuolten tasa-arvon saavuttamisen, elintarviketurvan ja tehokkaiden ilmastotoimien kannalta;

                  N.

                  toteaa, että nuoret naiset maaseutualueilla kärsivät edelleen eriarvoisuudesta ja monista syrjinnän muodoista; toteaa, että on ryhdyttävä toimenpiteisiin miesten ja naisten todellisen tasa-arvon edistämiseksi, jotta työtilaisuudet lisääntyvät myös itsenäisen ammatinharjoittamisen parissa sekä luonnontieteen, teknologian, insinööritieteiden ja matematiikan alalla (STEM), mikä antaisi heille mahdollisuuden jäädä maaseudulle ja näin varmistaa sukupolvenvaihdos sekä maatalousalan ja maaseutualueiden selviytyminen;

                  O.

                  toteaa, että maatalousala, jossa naisilla on merkittävä rooli, on maaseutualueiden elinvoimaisuuden sekä sukupolvenvaihdosten tehostamisen, sosiaalisen yhteenkuuluvuuden ja talouskasvun kannalta keskeisessä asemassa; toteaa, että maatalouden olisi tarjottava turvallisia, ravitsevia ja terveellisiä elintarvikkeita; toteaa, että maatalousalan olisi myös edistettävä maiseman monipuolistamista, ilmastonmuutoksen hillintää sekä biologisen monimuotoisuuden ja kulttuuriperinnön säilymistä;

                  P.

                  toteaa, että ravitsemuksella on merkittävä rooli tyttöjen kehitykselle ja hyvinvoinnille; toteaa, että heikko ravitsemus johtaa fyysisiin ja henkisiin ongelmiin kuten kasvun hidastumiseen, hedelmättömyyteen, apatiaan, väsymykseen ja heikkoon keskittymiskykyyn, mikä heikentää naisten taloudellisia mahdollisuuksia ja vaikuttaa sukulaisten ja yhteisön hyvinvointiin;

                  Q.

                  pitää välttämättömänä maaseudun naisten osallistumista julkisiin päätöksentekoelimiin; toteaa, että tasapainoinen edustus on olennaista tasa-arvon saavuttamisen kannalta;

                  R.

                  toteaa, että työhön liittyvien riskien ehkäisemisen osalta miehet ja naiset altistuvat eri tekijöille; toteaa esimerkiksi, että kemiallisten aineiden haitallisten vaikutusten arvioimiseksi tehdään usein laskelmia, jotka perustuvat miesten ruumiinrakenteeseen – yleensä lihasmassaan – ja jätetään jopa huomiotta raskaana olevia tai imettäviä naisia koskevat erityissuositukset; katsoo näin ollen, että on tarpeen ottaa huomioon eri tekijät, jotta voidaan toteuttaa toimenpiteitä, joilla taataan naisten terveys maatalouden alalla;

                  S.

                  toteaa, että syrjintä vaikuttaa myös media-alan naisiin; toteaa, että medialla on ratkaiseva rooli koko yhteiskunnan kannalta ja sen vuoksi on toivottavaa, että naiset – joiden osuus on vähintään 50 prosenttia yhteiskunnasta – osallistuvat tasapuolisesti mediasisällön luomiseen ja media-alan järjestöjen päätöksentekoon;

                  T.

                  toteaa, että media-alan rooli on erittäin tärkeä sukupuolten tasa-arvon edistämisen kannalta, koska media ei ainoastaan kuvasta vaan se myös luo roolimalleja ja käyttäytymissääntöjä ja muokkaa yleistä mielipidettä ja kulttuuria merkittävällä tavalla;

                  U.

                  toteaa, että näkyvyys tiedotusvälineissä edistää kaikkien yhteiskuntakerrosten keskuudessa laajaa ymmärrystä naisten ja miesten tilanteiden monimutkaisuudesta;

                  V.

                  toteaa, että konfliktit vaikuttavat suhteettomasti naisiin ja lapsiin ja he muodostavat suurimman osan leireissä olevista tai turvaa etsivistä pakolaisista;

                  W.

                  toteaa, että monissa yhteiskunnissa naisilla ei ole yhtäläisiä oikeuksia hankkia laillisin keinoin maata, mikä lisää köyhyyttä ja rajoittaa heidän taloudellista kehitystään;

                  X.

                  toteaa, että transnaiset kohtaavat suhteetonta syrjintää heidän sukupuoli-identiteettinsä vuoksi;

                  Y.

                  toteaa, että seksuaali- ja lisääntymisterveyden ja -oikeuksien entistä voimakkaampi tukeminen on sukupuolten tasa-arvon ja naisten voimaannuttamisen ennakkoedellytys;

                  Z.

                  toteaa, että naisten ja miesten rooleja koskevat sosiaaliset normit asettavat naiset haavoittuvampaan asemaan, erityisesti heidän seksuaali- ja lisääntymisterveytensä kannalta ja haitallisten käytäntöjen, kuten naisten sukuelinten silpomisen tai lapsi-, varhais- tai pakkoavioliittojen vuoksi;

         1.

            suosittaa neuvostolle, että se

            Naisten ja tyttöjen voimaannuttamisen yleiset ehdot

                  (a)

                  vahvistaa tinkimättömän sitoutumisensa Pekingin toimintaohjelmaan;

                  (b)

                  tukee äitejä, jotka toimivat yrittäjinä maaseudulla, koska heidän on vastattava erityisiin haasteisiin; korostaa, että yrittäjyyden edistäminen näiden naisten keskuudessa voi paitsi parantaa työn ja yksityiselämän onnistunutta yhteensovittamista myös luoda uusia työmahdollisuuksia ja parantaa elämänlaatua maaseutualueilla sekä kannustaa muita naisia toteuttamaan omia hankkeitaan;

                  (c)

                  tekee lopun kaikista naisiin ja tyttöihin kohdistuvista syrjinnän muodoista kaikkialla ja torjuu kaikkia väkivallan muotoja, kuten vakavia perusoikeusloukkauksia ja raiskauksia, jotka puolestaan ovat suora seuraus tällaisesta syrjinnästä;

                  (d)

                  vaatii kaikkia hallituksia osallistumaan sellaisten ohjelmien laadintaan, joilla poistetaan seksuaalinen ja sukupuoleen perustuva välivalta ja vahingolliset käytännöt, kuten lapsi-, varhais- ja pakkoavioliitot ja naisten sukupuolielinten silpominen ja ihmiskauppa;

                  (e)

                  kehottaa jäsenvaltioita torjumaan sukupuolistereotypioita ja investoimaan siihen, että naiset ja tytöt pääsevät osallisiksi räätälöidystä koulutuksesta, elinikäisestä oppimisesta ja ammatillisesta koulutuksesta erityisesti maaseutualueilla ja etenkin STEM-aineissa, sekä yrittäjyyteen ja innovointiin, koska nämä alat ovat tärkeitä välineitä kestävän kehityksen tavoitteiden saavuttamisessa, ja edistämään tasa-arvoa maataloudessa ja elintarvikealalla sekä matkailualalla ja muilla toimialoilla maaseutualueilla;

                  (f)

                  kehittää toimintapolitiikkoja, joilla poistetaan köyhyys ja taataan kohtuullinen elintaso erityisen haavoittuvassa asemassa oleville ryhmille, kuten naisille ja tytöille, erityisesti sosiaalisen suojelun järjestelmien avulla;

                  (g)

                  edistää tiedotusta, teknisen avun toimenpiteitä ja hyvien käytänteiden vaihtoa jäsenvaltioiden välillä avustavien puolisoiden sellaisesta ammatillisesta asemasta maataloudessa, joka mahdollistaa naisille yksilölliset oikeudet, erityisesti äitiysloman, sosiaaliturvan työtapaturmien varalta, mahdollisuuden päästä koulutukseen sekä vanhuuseläkeoikeudet;

                  (h)

                  poistaa sukupuolten palkkaeron, elinikäisiin tuloihin (ansioihin) liittyvät erot ja eläkekuilun;

                  (i)

                  pyytää jäsenvaltioita sekä alue- ja paikallisviranomaisia varmistamaan asianmukaisten lasten- ja vanhustenhoitopalvelujen yleisen saatavuuden maaseutualueilla;

                  (j)

                  kehottaa jäsenvaltioita sekä alue- ja paikallisviranomaisia tarjoamaan kohtuuhintaisia ja korkealaatuisia toimia sekä julkisia ja yksityisiä palveluja jokapäiväistä elämää varten erityisesti maaseutualueilla ottaen erityisesti huomioon terveys-, koulutus- ja hoitopalvelut; toteaa, että tähän olisi sisällytettävä maaseudun lastenhoitoinfrastruktuuri, terveydenhoitopalvelut, koulutuspalvelut, vanhusten ja muista riippuvaisten ihmisten hoitokodit, sairaus- ja äitiyslomasijaispalvelut ja kulttuuripalvelut;

                  (k)

                  varmistaa sukupuolten valtavirtaistamisen välineenä, jolla naisten ja miesten tasa-arvon periaate ja syrjinnän torjuminen integroidaan kaikkiin toimintapolitiikkoihin ja ohjelmiin asianmukaisten taloudellisten resurssien ja henkilöresurssien avulla;

                  (l)

                  ottaa käyttöön tarvittavat resurssit, joilla tasa-arvo saavutetaan valtavirtaistamalla sukupuolinäkökohdat kaikkiin toimintapolitiikkoihin ja toimiin myös hyödyntämällä sukupuolitietoista budjetointia naisten ja miesten tasa-arvon periaatteen integroimisen ja syrjinnän torjumisen välineenä;

                  (m)

                  varmistaa parlamentin ja sen naisten oikeuksien ja sukupuolten tasa-arvon valiokunnan täysimääräisen osallistumisen päätöksentekoon, joka koskee EU:n kantaa naisten asemaa käsittelevän YK:n toimikunnan 62. istunnossa;

            Maaseudun naisten voimaannuttaminen

                  (n)

                  muistaa, että kaikkinaisen naisten syrjinnän poistamista koskevassa yleissopimuksessa velvoitetaan poistamaan naisten välitön ja välillinen syrjintä oikeudellisten, poliittisten ja ohjelmallisten toimenpiteiden avulla kaikilla elämänaloilla ja että yleissopimuksen 14 artikla on ainoa kansainvälinen velvoite, joka koskee naisten erityistarpeita maaseutualueilla;

                  (o)

                  varmistaa, että maaseudun tytöillä ja naisilla on mahdollisuus saada edullista ja korkealaatuista virallista ja epävirallista koulutusta, jonka avulla he voivat hankkia uusia tai kehittää nykyisiä hallinnon, talousluvun, talouden, markkinoinnin ja liiketoiminnan alan taitoja, sekä koulutusta kansalaistaidossa, kansalaisvalistuksessa ja politiikassa sekä tekniikkaan ja kestävään maatalouteen liittyvää koulutusta; varmistaa, että naisilla on samat mahdollisuudet ja vapaus valita haluamansa ammattiura;

                  (p)

                  varmistaa, että maaseudun naiset ja tytöt voivat saada helposti luottoa ja tuotantovaroja ja että he saavat tukea yritystoimintaan ja innovointiin liittyvissä aloitteissaan;

                  (q)

                  turvaa oikeuden laadukkaaseen yleiseen terveydenhuoltoon, jossa otetaan huomioon naisten ja miesten väliset erot ja joka on räätälöity maaseudun naisten ja tyttöjen tarpeisiin erityisesti seksuaali- ja lisääntymisterveyden ja -oikeuksien osalta;

                  (r)

                  tuomitsee kaikenlaisen naisiin kohdistuvan väkivallan ja varmistaa, että maaseudulla ja syrjäisillä alueilla asuvat naiset eivät menetä yhtäläisiä mahdollisuuksia avunsaantiin;

                  (s)

                  parantaa sellaisten kansainvälisten, kansallisten, alueellisten ja paikallisten instituutioiden tehokkuutta, avoimuutta ja demokraattista luonnetta, jotka tukevat ja vahvistavat maaseudun naisten rooleja ja takaavat heidän läsnäolonsa tasa-arvoisen osallistumisen avulla;

                  (t)

                  helpottaa maaseudun naisten siirtymistä epävirallisesta taloudesta viralliseen ja panee merkille, että maaseudun naiset työskentelevät monilla eri aloilla ja toimivat usein kestävää ja ekologisesti tervettä maataloutta, elintarviketurvaa ja vihreiden työpaikkojen luomista edistävinä muutosvoimina;

                  (u)

                  suunnittelee ja toteuttaa ilmastonmuutosta kestäviä maataloustoimenpiteitä, joissa otetaan asianmukaisesti huomioon erityiset haasteet, joita maaseudun naiset kohtaavat ihmisen aiheuttamien luonnonkatastrofien vuoksi;

                  (v)

                  varmistaa maaseudun naisten ja tyttöjen osallistumisen suunnittelua ja torjuntaa koskevaan päätöksentekoon katastrofien ja muiden kriisien kaikissa vaiheissa aina varhaisvaroituksesta hätäapuun, palautumiseen, kunnostamiseen ja jälleenrakentamiseen ja takaa heidän suojelunsa ja turvallisuutensa katastrofeissa ja muissa kriiseissä;

                  (w)

                  toteuttaa kaikki tarvittavat toimenpiteet varmistaakseen, että maaseudun naisilla on turvallinen, puhdas ja terveellinen ympäristö;

                  (x)

                  tarjoaa korkealaatuisen ja esteettömän infrastruktuurin ja julkisia palveluja maaseudun naisille ja yhteisöille ja investoi niiden kehittämiseen ja ylläpitoon;

                  (y)

                  helpottaa digitaalista kehitystä, koska sillä voidaan edistää merkittävästi uusien työpaikkojen luomista yksinkertaistamalla itsenäiseksi ammatinharjoittajaksi ryhtymistä, edistämällä kilpailukykyä ja matkailun kehittämistä ja luomalla paremman tasapainon työ- ja perhe-elämän välille;

                  (z)

                  tukee paikallisyhteisöihin kuuluvien ryhmien perustamista ja niiden jatkuvaa toimintaa, koska niiden olisi kokoonnuttava säännöllisesti keskustelemaan kehitykseen liittyvistä ongelmista ja haasteista ja toteutettava rakentavia toimia;

                  (aa)

                  pyytää jäsenvaltioita, työmarkkinaosapuolia ja kansalaisyhteiskuntaa tukemaan ja edistämään naisten osallistumista päätöksentekoon sekä ammatillisten yhdistysten ja järjestöjen, liike-elämän järjestöjen ja ammattijärjestöjen hallintoelimiin maaseutupolitiikan, terveydenhuollon, koulutuksen ja maatalouden alalla sekä johto- ja edustuselimiin tasapuolisen edustuksen mukaisesti;

                  (ab)

                  tunnustaa naisten aktiivisen roolin maaseutualueilla ja tukee sitä sekä heidän merkittävää panostaan elinkeinoelämään yrittäjinä, perheyritysten johtajina ja kestävän kehityksen edistäjinä;

                  (ac)

                  varmistaa maaseudun naisten omistusoikeudet erityisesti maatilojen ja maan perimisen osalta, mikä voi olla tärkeä väline heidän taloudellisen voimaannuttamisen kannalta ja antaa heille mahdollisuuden osallistua täysimääräisesti maaseudun kehittämiseen ja hyötyä siitä;

                  (ad)

                  varmistaa maaseudun naisten tuotantovarojen saannin, sähköisten alustojen käytön, markkinoille pääsyn sekä myyntitilojen ja rahoituspalvelujen saatavuuden; edistää paikallisia, alueellisia ja perinteisiä markkinoita ja lähimarkkinoita, koska näissä yhteyksissä naisilla on paremmat mahdollisuudet myydä tuotteitaan suoraan, minkä seurauksena taloudelliset vaikutusmahdollisuudet paranevat;

                  (ae)

                  edistää naisten työllisyyttä STEM-aloilla erityisesti kiertotaloutta ja ilmastonmuutoksen torjuntaa edistävissä tehtävissä;

                  (af)

                  kehittää työllistämistoimia, palveluja ja ohjelmia, jolla puututaan maaseudun naisten epävarmaan tilanteeseen, koska he työskentelevät usein epävirallisella sektorilla ja heihin voi kohdistua moniperusteista syrjintää sukupuolen, iän, yhteiskuntaluokan, etnisen alkuperän, vammaisuuden tai sukupuoli-identiteetin perusteella; tarjoaa heidän tarpeitaan ja etujaan varten räätälöityä apua ja tukea;

                  (ag)

                  perustaa tukiohjelmia, joilla varmistetaan, että naisilla ja heidän perheillään on mahdollisuus käyttää kaikkien saatavilla olevia sosiaaliturvajärjestelmiä, jotka vaikuttavat heidän tulevaan eläkkeeseensä ja kaventavat tällä tavoin eläkekuilua, joka on luonteeltaan moniulotteinen;

                  (ah)

                  kerää sukupuolen mukaan eriytettyjä tietoja ja laatii maaseudun naisten arvoista, tilanteesta, olosuhteista ja tarpeista tilastoja, joiden avulla voidaan kehittää asianmukaisia toimintapolitiikkoja; seuraa säännöllisesti maaseudun naisten tilannetta;

                  (ai)

                  vaatii ratifioimaan ja panemaan täytäntöön YK:n yleissopimuksen vammaisten henkilöiden oikeuksista ja myös sen 6 artiklan, jonka otsikkona on ”Vammaiset naiset”; varmistaa tuotteiden, infrastruktuurien ja palvelujen esteettömyyden;

                  (aj)

                  kehottaa komissiota, jäsenvaltioita sekä alue- ja paikallishallituksia tarjoamaan maaseudun jokapäiväiseen elämään liittyviä kohtuuhintaisia ja korkealaatuisia toimintoja sekä julkisia ja yksityisiä palveluja ja luomaan tarvittavat edellytykset, joilla parannetaan maaseudun naisten työn ja yksityiselämän tasapainoa erityisesti siten, että varmistetaan asianmukaiset hoitomahdollisuudet muista riippuvaisille, esteetön terveydenhoito ja julkinen liikenne;

                  (ak)

                  korostaa, että on tärkeää sisällyttää maatalouden kausityöntekijöiksi palkattujen naisten elin- ja työoloja koskeviin EU:n toimintapolitiikkoihin erityisesti sosiaalista suojelua, sairausvakuutusta ja terveydenhoitoa koskevat takeet; kannustaa alueellisia, paikallisia ja kansallisia viranomaisia ja muita instituutioita takaamaan maahanmuuttajien ja kausityöntekijöiden ja heidän perheidensä ja erityisesti naisten ja haavoittuvassa asemassa olevien henkilöiden perusihmisoikeudet ja edistämään heidän kotoutumistaan paikallisyhteisöön;

            Naisten osallistuminen ja mahdollisuus käyttää tiedotusvälineitä ja tieto- ja viestintätekniikkaa sekä niiden vaikutus ja käyttö naisten voimaannuttamisen ja heidän asemansa edistämisen välineenä

                  (al)

                  varmistaa luotettavan suurnopeuksisen laajakaistayhteyden ja palvelujen käyttömahdollisuuden; investoi uusien tekniikoiden käyttöön maaseudulla ja maataloudessa ja edistää sitä; ottaa huomioon siihen liittyvät merkittävät sosiaaliset, psykologiset ja taloudelliset edut; vaatii kehittämään holistisen lähestymistavan (ns. digitaaliset kylät); edistää yhtäläisiä mahdollisuuksia näiden tekniikoiden saatavuudessa ja niiden käyttöä koskevassa koulutuksessa;

                  (am)

                  kiinnittää huomiota naisten läsnäoloon ja etenemiseen media-alalla sekä ei-stereotyyppiseen mediasisältöön;

                  (an)

                  kannustaa julkisia mediaorganisaatioita laatimaan omat tasa-arvoa koskevat toimintapolitiikkansa, joilla tuetaan miesten ja naisten tasapainoista edustusta päätöksentekoelimissä;

                  (ao)

                  varmistaa, että entistä yleisempää naisten ja tyttöjen seksualisoitua esittämistä mediassa torjutaan tehokkaasti sananvapautta asianmukaisesti noudattaen;

                  (ap)

                  kannustaa mediaorganisaatioita ehkäisemään sellaisen organisaatiokulttuurin menettelyjä, joka on usein työ- ja yksityiselämän tasapainon kannalta hankala;

                  (aq)

                  torjuu sukupuolten palkkaeroa media-alalla syrjinnän vastaisilla toimenpiteillä, joilla varmistetaan sama palkka samasta työstä miehille ja naisille;

                  (ar)

                  toteuttaa kaikki tarvittavat toimenpiteet tutkiviin journalisteihin kohdistuvien väkivallantekojen torjumiseksi ja kiinnittää erityistä huomiota naispuolisiin toimittajiin, jotka ovat usein haavoittuvammassa asemassa;

         2.

            kehottaa puhemiestä välittämään tämän suosituksen neuvostolle ja tiedoksi komissiolle.

         (1)  EUVL C 316, 22.9.2017, s. 182.

         (2)  EUVL C 50, 9.2.2018, s. 25.

         (3)  Hyväksytyt tekstit, P8_TA(2017)0028.

         (4)  Hyväksytyt tekstit, P8_TA(2017)0099.

         (5)  EUVL L 180, 15.7.2010, s. 1.

         (6)  Hyväksytyt tekstit, P8_TA(2017)0329.


title: Neuvoston suositus, annettu 9 päivänä huhtikuuta 2019, euroalueen talouspolitiikasta

text:
               12.4.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 136/1

      NEUVOSTON SUOSITUS,
      annettu 9 päivänä huhtikuuta 2019,
      euroalueen talouspolitiikasta
      (2019/C 136/01)
      EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
      ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 136 artiklan yhdessä sen 121 artiklan 2 kohdan kanssa,
      ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 (1) ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan,
      ottaa huomioon makrotalouden epätasapainon ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta 16 päivänä marraskuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011 (2) ja erityisesti sen 6 artiklan 1 kohdan,
      ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,
      ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
      ottaa huomioon talous- ja rahoituskomitean lausunnon,
      ottaa huomioon talouspoliittisen komitean lausunnon,
      sekä katsoo seuraavaa:

                  (1)

                  Euroalueella alkaa kuudes keskeytymättömän talouskasvun vuosi ja negatiivinen tuotantokuilu on sulkeutumassa. Talouden näkymiin liittyvät riskit kuitenkin lisääntyvät, ja kasvun odotetaan olevan maltillista. Potentiaalinen kasvu on edelleen vähäistä viime vuosikymmenten aikana kirjattuihin tasoihin verrattuna, ja jäsenvaltioiden välillä on yhä eroja, jotka johtuvat huomattavista eroista niiden talouden kestävyydessä. Reaalipalkkojen kasvu on pysynyt maltillisena ja jäänyt jälkeen tuottavuuden kehityksestä. Nimellispalkkojen kasvu ja pohjainflaatio ovat kiihtymässä työllisyyden kasvun jatkuessa. Joissakin jäsenvaltioissa on kuitenkin edelleen saarekkeita, joissa työvoima on vajaakäytössä tai työttömyys on korkea, kun taas toisissa jäsenvaltioissa työvoiman tarjonta on niukkaa. Euroalueen vaihtotaseen ylijäämä on ollut viiden viime vuoden aikana suuri, mikä johtuu euroalueen viennin kasvusta ja euroalueen kilpailuaseman paranemisesta; maiden väliset erot ovat kuitenkin edelleen suuria ulkoisten tekijöiden osalta. Jäsenvaltioilla, joiden vaihtotaseen alijäämä on ollut pitkään suuri, on yhä huomattava negatiivinen ulkomainen nettovarallisuusasema, mikä muodostaa haavoittuvuustekijän, koska näissä maissa on yleensä myös huomattava yksityinen tai julkinen velkakanta. Kuten komission 21 päivänä marraskuuta 2018 hyväksymässä varoitusmekanismia koskevassa vuoden 2019 kertomuksessa todetaan, riittävän nopea velkaantumisen vähentäminen, myönteinen kasvu- ja inflaatioympäristö sekä tuottavuuden parantamiseen tähtäävien uudistusten jatkaminen ovat ratkaisevan tärkeitä tekijöitä euroalueen talouden onnistuneessa tasapainottamisessa. Myös suotuisa kysyntädynamiikka on avainasemassa, ja merkittävästi ylijäämäiset jäsenvaltiot edistäisivät osaltaan tasapainottamista vahvistamalla edellytyksiä, jotka tukevat sekä palkkojen kasvua työmarkkinaosapuolten roolia kunnioittaen että julkisia ja yksityisiä investointeja.

                  (2)

                  Pitkän aikavälin kasvupotentiaalin lisääminen ja kansallisten ja alueellisten erojen poistaminen edellyttää työvoimaosuuden kasvattamista entisestään, talouskasvua nopeuttavia rakenneuudistuksia sekä investointeja aineelliseen ja aineettomaan omaisuuteen, jotta voidaan lisätä tuottavuutta ja innovointia erityisesti niissä jäsenvaltioissa, joiden kasvupotentiaali on selvästi euroalueen keskiarvoa huonompi. Tämä on tärkeää taloudellisen, sosiaalisen ja alueellisen yhteenkuuluvuuden vahvistamiseksi euroalueella.

                  (3)

                  Johdonmukainen ja tasapainoinen euroalueen makrotalouden politiikkayhdistelmä, mukaan lukien raha-, finanssi- ja rakennepolitiikka, on ratkaisevan tärkeä pyrittäessä varmistamaan vakaa, osallistava ja kestävä talouskasvu. Euroopan keskuspankki on viime vuosina turvautunut epätavanomaisiin rahapolitiikan välineisiin palauttaakseen inflaation kohti keskipitkän aikavälin tavoitetta ja tukeakseen samalla kasvua ja työpaikkojen luomista. Asianmukaisesti eriytetty finanssipolitiikka ja keskittyminen rakenneuudistuksiin ovat tarpeen, jotta voidaan jatkaa kasvun tukemista lyhyellä ja pitkällä aikavälillä.

                  (4)

                  Euroalueen ja euroalueen jäsenvaltioiden julkisen talouden kestävyyden vahvistaminen edellyttää eriytettyjä kansallisia politiikkatoimia, joissa noudatetaan tiukasti vakaus- ja kasvusopimusta ottaen samalla huomioon julkisen talouden liikkumavara ja heijastusvaikutukset muihin maihin. Talous- ja rahaliiton (EMU) moitteettoman toiminnan kannalta on olennaisen tärkeää, että kansallisten finanssipolitiikkojen koordinointi perustuu yhteisiin finanssipoliittisiin sääntöihin. Yhteisillä finanssipoliittisilla säännöillä tähdätään velan kestävän tason saavuttamiseen kansallisella tasolla samalla kun jätetään liikkumavaraa makrotalouden vakauttamiseen. Euroalueen finanssipolitiikan viritys pysyi keskimäärin pitkälti neutraalina vuosina 2015–2018, ja komission ennusteen mukaan sen ennustetaan olevan lievästi elvyttävä vuonna 2019 siitä huolimatta, että tuotanto ylittää potentiaalin. Finanssipoliittisten puskurien kasvattaminen on erityisen tärkeää jäsenvaltioissa, joissa julkisen velan määrä on edelleen suuri. Tämä vähentäisi myös niiden alttiutta häiriöille ja mahdollistaisi automaattisten vakauttajien täysipainoisen toiminnan seuraavassa laskusuhdanteessa. Julkisten investointien lisääminen erityisesti jäsenvaltioissa, joiden julkisessa taloudessa on liikkumavaraa ja joiden julkiset investoinnit ovat alhaisella tasolla, tukee kasvua ja talouden tasapainottamista.

                  (5)

                  Rakenteelliset finanssipoliittiset uudistukset ovat edelleen ratkaisevassa asemassa, kun pyritään parantamaan julkisen talouden kestävyyttä ja vahvistamaan talouden kasvupotentiaalia. Paremmin toimivat kansalliset finanssipolitiikan kehykset, hallitut menojen uudelleenarvioinnit sekä tehokkaat ja läpinäkyvät julkiset hankinnat voivat parantaa julkisen varainkäytön tehokkuutta ja vaikuttavuutta sekä finanssipolitiikan uskottavuutta. Kansallisten talousarvioiden tulo- ja menopuolen koostumuksen parantaminen muun muassa siirtämällä resursseja investointeihin lisäisi talousarvioiden kasvuvaikutusta ja parantaisi pitkällä aikavälillä tuottavuutta. Verojärjestelmien yksinkertaistaminen ja nykyaikaistaminen sekä veropetoksiin, verovilppiin ja veron kiertämiseen puuttuminen aggressiivisen verosuunnittelun vastaisilla toimenpiteillä on olennaisen tärkeää, jotta verojärjestelmistä saadaan tehokkaampia ja oikeudenmukaisempia. Sen varmistaminen, että verojärjestelmät edistävät sisämarkkinoiden syventämistä ja yritysten välistä kilpailua, on avainasemassa pyrittäessä parantamaan liiketoimintaympäristöä ja euroalueen ja jäsenvaltioiden talouksien kestävyyttä. Yhteinen yhdistetty yhteisöveropohja on tähän tavoitteeseen pyrittäessä keskeinen tekijä.

                  (6)

                  Työ- ja hyödykemarkkinoiden rakenteelliset ja institutionaaliset piirteet ja hyvin toimivat julkishallinnot ovat tärkeitä euroalueen jäsenvaltioiden talouden kestävyyden kannalta. Kestävät talouden rakenteet estävät häiriöitä aiheuttamasta merkittäviä ja pitkäaikaisia vaikutuksia tuloihin ja työvoiman tarjontaan. Näillä rakenteilla voidaan helpottaa finanssi- ja rahapolitiikan harjoittamista ja rajoittaa erojen syntymistä sekä luoda edellytykset kestävälle ja osallistavalle kasvulle. Rakenneuudistusten, erityisesti maakohtaisiin suosituksiin sisältyvien uudistusten, paremmalla koordinoinnilla ja toteutuksella voidaan tuottaa jäsenvaltioiden välisiä myönteisiä heijastusvaikutuksia ja vahvistaa myönteisiä vaikutuksia koko euroalueella. Kilpailua lisäävät tuotemarkkinoiden uudistukset sekä resurssitehokkuutta, liiketoimintaympäristöä ja instituutioiden laatua, varsinkin oikeusjärjestelmän tehokkuutta, parantavat uudistukset edistävät talouden kestävyyttä euroalueella ja jäsenvaltioissa. Sisämarkkinoilla, jotka ovat osoittautuneet merkittäväksi kasvun ja jäsenvaltioiden välisen lähentymisen veturiksi, on vielä paljon hyödyntämätöntä potentiaalia, ja edistyminen on tarpeen sen syventämiseksi, erityisesti palvelujen, digitaalisen toiminnan sekä energian ja liikenteen aloilla, jotta voidaan varmistaa lainsäädännön oikea-aikainen täytäntöönpano ja parempi noudattamisen valvonta.

                  (7)

                  Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilarissa esitetään 20 periaatetta, joilla edistetään yhtäläisiä oikeuksia ja pääsyä työmarkkinoille, oikeudenmukaisia työoloja sekä sosiaalista suojelua ja sosiaalista osallisuutta. Työmarkkinoille osallistumista, onnistuneita työmarkkinasiirtymiä ja laadukkaiden työpaikkojen luomista edistävillä sekä segmentoitumista vähentävillä uudistuksilla voidaan osaltaan nopeuttaa osallistavaa kasvua, ja parantaa talouden kestävyyttä ja automaattisten vakauttajien toimintaa, vähentää eriarvoisuutta, torjua köyhyyttä ja sosiaalista syrjäytymistä ja auttaa vastaamaan muuttuvan talouden haasteisiin. Yksilöllinen tuki työnhakuun, koulutukseen ja uudelleenkoulutukseen voi johtaa tulokselliseen ja oikea-aikaiseen aktivointiin. Laadukkaan koulutuksen saatavuus kaikissa elämänvaiheissa on välttämätöntä, ja se edellyttää riittäviä investointeja inhimilliseen pääomaan ja osaamiseen erityisesti matalan osaamistason työntekijöiden keskuudessa. Tällaisilla uudistuksilla ja investoinneilla parannetaan työllistymismahdollisuuksia, tuottavuutta ja palkkausta sekä lisätään innovointia keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä. Näin voidaan parantaa euroalueen talouden kestävyyttä sekä edistää sosiaalista osallisuutta ja liikkuvuutta sekä jäsenvaltioissa että koko euroalueella. Verorasitus on euroalueella suhteellisen suuri ja painottunut työn verotukseen. Siirtämällä painopistettä työn verotuksesta kasvua vähemmän haittaaviin verotulojen lähteisiin, kuten omaisuusveroihin ja kulutus- ja ympäristöveroihin, voitaisiin lisätä työvoiman tarjontaa ja kysyntää. Työsuhdeturvalainsäädännössä on säädettävä oikeudenmukaisista ja säällisistä työoloista kaikille työntekijöille erityisesti työllisyyden uusien muotojen ja uudentyyppisten työsopimusten yhteydessä. Nämä uudet mallit tuovat mukanaan paitsi uusia mahdollisuuksia myös haasteita, jotka liittyvät työsuhdeturvaan ja sosiaaliseen suojeluun.
                  Tulokselliset ja kestävät sosiaalisen suojelun järjestelmät ovat myös olennaisen tärkeitä, jotta voidaan varmistaa riittävä toimeentulo ja laadukkaiden palvelujen saatavuus. Myös eläkejärjestelmien uudistukset sekä työ- ja yksityiselämän tasapainoa koskevat politiikat ovat keskeisiä pyrittäessä edistämään työmarkkinoille osallistumista. Työpaikkojen ja alojen välistä sekä maantieteellistä liikkuvuutta jarruttavat tarpeettomat rajoitukset voivat haitata työvoiman uudelleenkohdentamista jäsenvaltioissa ja koko euroalueella. Työmarkkinaosapuolten osallistuminen työllisyyttä koskeviin ja sosiaalisiin uudistuksiin sekä niihin liittyviin muihin talousuudistuksiin on erittäin tärkeää.

                  (8)

                  Euroalueen finanssisektorin yleinen vakaus on lisääntynyt kriisin jälkeen, mutta haavoittuvuuksiin on vielä puututtava. Yksityisellä sektorilla on paljon velkaa, ja verojärjestelmät suosivat edelleen velanottoa. Valtion joukkovelkakirjojen tuottojen merkittävä nousu uhkaa rapauttaa pankkien pääomaa ja mahdollisesti aiheuttaa kielteisiä heijastusvaikutuksia koko euroalueella. Tarve mukauttaa pankkien liiketoimintamalleja, alhainen korkotaso ja muiden rahoitusmuotojen aiheuttama koventunut kilpailu tuottavat edelleen paineita pankkien kannattavuudelle. Riskien vähentämisessä on edistytty jatkuvasti, mikä johtuu erityisesti järjestämättömien lainojen määrän vähentämisestä sekä omia varoja ja hyväksyttäviä velkoja koskevan vähimmäisvaatimuksen nostamisesta. Kansalliset järjestämättömien lainojen osuudet, jotka ovat edelleen selvästi euroalueen keskiarvon yläpuolella, edellyttävät kuitenkin toimien jatkamista. Komissio esitti maaliskuussa 2018 riskienvähentämispaketin, jotta voidaan puuttua vanhoihin järjestämättömiin lainoihin ja estää niiden tuleva kertyminen. Marraskuussa 2016 esitetty pankkialan toimenpidepaketti, jonka tavoitteena on vähentää edelleen riskejä panemalla täytäntöön kansainvälisesti sovittuja pääomapuskureita, velkojen etuoikeusasemaa ja pankkien likviditeettiä koskevat normit neuvoston kompromissin tasapainon säilyttäen, on tärkeä, jotta voidaan edetä riskien vähentämisessä ja siten riskien jakamisessa.
                  Rahanpesun torjuntaa koskevien sääntöjen vakavien rikkomisten vuoksi komissio ehdotti toimenpiteitä, joilla tehostetaan Euroopan pankkiviranomaisen toimintaa ja valvontayhteistyötä alan sääntelykehyksen lujittamiseksi. Pankkiunionin perustamisessa on edistytty merkittävästi, muun muassa sopimalla hiljattain yhteistä kriisinratkaisurahastoa tukevan yhteisen varautumisjärjestelyn käyttöönotosta, mutta työ on edelleen kesken. Nykyiset järjestelyt likviditeetin tarjoamiseksi kriisinratkaisun keinona ovat rajoitetut, mikä yhteisen talletussuojajärjestelmän ja yhteistä kriisinratkaisurahastoa tukevan yhteisen varautumisjärjestelyn puuttumisen ohella heikentää pankkiunionin kykyä poistaa pankkien ja valtioiden välinen yhteys.

                  (9)

                  Talous- ja rahaliiton rakenteen vahvistaminen edellyttää, että pankkiunioni ja pääomamarkkinaunioni saatetaan valmiiksi ensisijaisina toimina; lisäksi on toteutettava toimia, jotka kattavat eurohuippukokouksen 14. joulukuuta 2018 antamassa julkilausumassa esitetyt kaikki muut osatekijät. Komissio julkaisi joulukuussa 2017 ja toukokuussa 2018 ehdotuskokonaisuuden, jossa esitettiin lisätoimia talous- ja rahaliiton loppuunsaattamiseksi. Niihin kuuluvat Euroopan investointien vakautusjärjestely ja uudistusten tukiohjelma (ehdotettu osana monivuotista rahoituskehystä). Ehdotukset perustuvat toukokuussa 2017 annettuun pohdinta-asiakirjaan talous- ja rahaliiton syventämisestä ja viiden EU-johtajan kertomukseen kesäkuulta 2015. Eurohuippukokouksessa 13.–14. joulukuuta 2018 tehtiin päätöksiä pankkiunionista ja Euroopan vakausmekanismin (EVM) jatkokehittämisestä. Johtajat sopivat eurohuippukokouksessa, että EVM otetaan käyttöön yhteistä kriisinratkaisurahastoa tukevana yhteisenä varautumisjärjestelynä viimeistään siirtymäkauden loppuun mennessä.
                  Seuraavaksi valmistellaan tarvittavia muutoksia EVM-sopimukseen (ml. yhteisen kriisinratkaisurahaston yhteinen varautumisjärjestely) johtajien eurohuippukokouksessa hyväksymien pääpiirteiden pohjalta. Varautumisjärjestely otetaan käyttöön aikaisemmin, jos vuonna 2020 tehtävä arviointi osoittaa, että riskien vähentämisessä on edistytty riittävästi. Työtä jatketaan vuoden 2019 ensimmäisellä puoliskolla, erityisesti perustamalla eurooppalaista talletussuojajärjestelmää käsittelevä korkean tason työryhmä ja toteuttamalla lisätoimia likviditeetin tarjoamiseksi kriisinratkaisun keinona. Lisäksi jatketaan työskentelyä euroalueen ja vapaaehtoisuuteen perustuen valuuttakurssimekanismiin (ERM II) osallistuvien euroalueen ulkopuolisten jäsenvaltioiden lähentymistä ja kilpailukykyä edistävän talousarviovälineen suunnittelun sekä sen täytäntöönpanoa koskevien järjestelyjen ja aikataulun laatimisen osalta. Välineen piirteistä sovitaan kesäkuussa 2019. Se hyväksytään perussopimusten mukaista lainsäätämisjärjestystä noudattaen asiaankuuluvan komission ehdotuksen perusteella, jota muutetaan tarvittaessa. Kaikki nämä uudistukset voivat osaltaan vahvistaa euron kansainvälistä roolia niin, että se vastaa paremmin euroalueen yleistä merkitystä talouden ja rahoitusjärjestelmän kannalta. On tärkeää, että näistä asioista käytävä keskustelu on euroalueen ulkopuolisten jäsenvaltioiden näkökulmasta avointa ja läpinäkyvää ja että siinä otetaan unionin sisämarkkinat huomioon kaikilta osin.

                  (10)

                  Työllisyyskomiteaa ja sosiaalisen suojelun komiteaa on kuultu tämän suosituksen työllisyys- ja sosiaalinäkökohdista,

            SUOSITTAA, että vuosina 2019–2020 euroalueen jäsenvaltiot toimivat jäsenvaltiokohtaisesti ja yhdessä euroryhmän puitteissa seuraavasti:

                  1.

                  Syvennetään sisämarkkinoita, parannetaan liiketoimintaympäristöä ja instituutioiden laatua, toteutetaan talouden kestävyyttä parantavia tuote- ja palvelumarkkinoiden uudistuksia; vähennetään ulkoista velkaa ja jatketaan uudistuksia kilpailukyvyn lisäämiseksi erityisesti tuottavuuden avulla niissä euroalueen jäsenvaltioissa, joissa vaihtotase on alijäämäinen tai ulkomainen velka suuri; edistetään olosuhteita, joilla tuetaan palkkojen nousua työmarkkinaosapuolten asemaa kunnioittavalla tavalla. Toteutetaan toimenpiteitä, joilla edistetään investointeja niissä euroalueen jäsenvaltioissa, joissa on suuri vaihtotaseen ylijäämä.

                  2.

                  Toteutetaan politiikkatoimia noudattaen kaikilta osin vakaus- ja kasvusopimusta, tuetaan julkisia ja yksityisiä investointeja ja parannetaan julkisen talouden laatua ja koostumusta. Kasvatetaan finanssipoliittisia puskureita erityisesti niissä euroalueen jäsenvaltioissa, joissa julkisen velan määrä on suuri. Tuetaan ja toteutetaan aggressiivisen verosuunnittelun vastaisia EU:n toimia.

                  3.

                  Siirretään verotuksen painopistettä pois työn verotuksesta, parannetaan koulutusjärjestelmiä ja lisätään investointeja osaamisen kehittämiseen. Tehostetaan aktiivista työvoimapolitiikkaa, millä tuetaan onnistuneita työmarkkinasiirtymiä. Edistetään laadukkaiden työpaikkojen luomista ja puututaan työmarkkinoiden segmentoitumiseen. Varmistetaan riittävät ja kestävät sosiaalisen suojelun järjestelmät koko euroalueella.

                  4.

                  Otetaan käyttöön yhteistä kriisinratkaisurahastoa tukeva varautumisjärjestely ja aikaistetaan sen käyttöönottoa, jos riskien vähentämisessä on edistytty riittävästi. Jatketaan eurooppalaista talletussuojajärjestelmää koskevaa työskentelyä erityisesti perustamalla korkean tason työryhmä. Vahvistetaan Euroopan sääntely- ja valvontakehystä. Jatketaan ratkaisujen etsimistä, jotta poistettaisiin rajoitukset nykyisessä järjestelyssä, joka koskee likviditeetin tarjoamista kriisinratkaisun keinona. Edistetään suurten yksityisten velkakantojen hallittua supistamista. Jatketaan euroalueen järjestämättömien lainojen määrän nopeaa vähentämistä ja estetään tällaisten lainojen kasaantuminen muun muassa luopumalla velanoton suosimisesta verotuksessa. Edistetään kunnianhimoisesti pääomamarkkinaunionin toteuttamista.

                  5.

                  Edetään ripeästi kohti talous- ja rahaliiton syventämistä 14. joulukuuta 2018 pidetyn eurohuippukokouksen julkilausuman pohjalta, jotta voidaan muun muassa vahvistaa euron kansainvälistä roolia komission ehdotukset ja jäsenvaltioiden aloitteet huomioon ottaen, noudattaen samalla kaikilta osin unionin sisämarkkinoita ja avoimesti ja läpinäkyvästi suhteessa euroalueen ulkopuolisiin jäsenvaltioihin.

         Tehty Luxemburgissa 9 päivänä huhtikuuta 2019.

               Neuvoston puolesta

               Puheenjohtaja

            G. CIAMBA

         (1)  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

         (2)  EUVL L 306, 23.11.2011, s. 25.


title: Euroopan järjestelmäriskikomitean suositus, annettu 27 päivänä kesäkuuta 2019, keskipitkän aikavälin haavoittuvuuksista asuinkiinteistösektorilla Tanskassa (EJRK/2019/5)2019/C 366/02

text:
               30.10.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 366/7

      EUROOPAN JÄRJESTELMÄRISKIKOMITEAN SUOSITUS,
      annettu 27 päivänä kesäkuuta 2019,
      keskipitkän aikavälin haavoittuvuuksista asuinkiinteistösektorilla Tanskassa
      (EJRK/2019/5)
      (2019/C 366/02)
      EUROOPAN JÄRJESTELMÄRISKIKOMITEAN HALLINTONEUVOSTO, joka
      ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
      ottaa huomioon finanssijärjestelmän makrotason vakauden valvonnasta Euroopan unionissa ja Euroopan järjestelmäriskikomitean perustamisesta 24 päivänä marraskuuta 2010 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1092/2010  (1)
          ja erityisesti sen 3, 16, 17 ja 18 artiklan,
      sekä katsoo seuraavaa:

                  (1)

                  Kiinteistösektorilla on tärkeä asema taloudessa, ja sen kehitys voi vaikuttaa huomattavasti rahoitusjärjestelmään. Aiemmat finanssikriisit ovat osoittaneet, että kiinteistömarkkinoiden kestämättömällä kehityksellä voi olla vakavia heijastusvaikutuksia rahoitusjärjestelmän vakauteen ja koko talouteen ja tämän lisäksi myös kielteisiä rajatylittäviä seurannaisvaikutuksia. Kiinteistömarkkinoiden epäsuotuisa kehitys joissain jäsenvaltioissa on aikaisemmin johtanut merkittäviin luottotappioihin ja/tai vaikuttanut kielteisesti reaalitalouteen. Tämä ilmentää kiinteistösektorin, rahoituksen tarjoajien ja talouden muiden sektorien läheistä vuorovaikutusta. Rahoitusjärjestelmän ja reaalitalouden välinen vahva vuorovaikutussuhde vahvistaa myös negatiivista kehitystä.

                  (2)

                  Nämä kytkökset ovat tärkeitä, koska ne merkitsevät sitä, että kiinteistösektorilta johtuvilta riskeillä voi olla systeeminen, suhdanteita vahvistava vaikutus. Rahoitusjärjestelmän haavoittuvuudet tyypillisesti kumuloituvat, kun kiinteistöala on suhdannekierron nousuvaiheessa. Näennäisesti matalammat riskit ja parempi rahoituksen saatavuus yhdessä kiinteistöjen kasvaneen kysynnän kanssa voivat osaltaan vaikuttaa nopeaan luottojen ja investointien lisääntymiseen ja lisätä painetta kiinteistöjen hinnannousuun. Koska tästä seuraavat korkeammat vakuusarvot edelleen myötävaikuttavat luottojen kysyntään ja tarjontaan, tämä itseään vahvistava dynamiikka voi aiheuttaa systeemisiä seurauksia. Sitä vastoin kiinteistöalan suhdannekierron laskuvaiheessa tiukemmat luotonannon ehdot, suurempi pyrkimys karttaa riskejä ja kiinteistöjen hintojen laskupaine voivat vaikuttaa haitallisesti luotonsaajien ja -antajien häiriönsietokykyyn ja näin heikentää taloudellista tilannetta.

                  (3)

                  Asuinkiinteistöihin liittyvät haavoittuvuudet voivat aiheuttaa järjestelmäriskiä ja heikentää rahoitusvakautta sekä välittömästi että välillisesti. Välittömiä vaikutuksia ovat kiinnelainasalkkuihin liittyvät luottotappiot, jotka johtuvat epäsuotuisista taloudellisista olosuhteista tai rahoitusehdoista sekä samanaikaisesta asuinkiinteistömarkkinoiden kielteisestä kehityksestä. Välilliset vaikutukset voivat liittyä kotitalouksien kulutuksen muutoksiin, joilla on omat seurauksensa reaalitalouden ja rahoitusvakauden kannalta.

                  (4)

                  Kuten suosituksen EJRK/2013/1 (2) johdanto-osan 4 perustelukappaleessa todetaan, makrovakauspolitiikan perimmäisenä tarkoituksena on osallistua koko finanssijärjestelmän vakauden turvaamiseen, mm. lisäämällä finanssijärjestelmän kestävyyttä ja vähentämällä järjestelmäriskien kasaantumista, ja tällä tavoin varmistaa, että finanssiala edistää talouskasvua kestävällä tavalla.

                  (5)

                  Tätä tarkoitusta varten makrovakausviranomaiset voivat riskien arvioinnin perusteella käyttää yhtä tai useampaa pääomaperusteista makrovakaustoimenpidettä, joista säädetään Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2013/36/EU (3) sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 575/2013, ja/tai luotonsaajaperusteisia makrovakaustoimenpiteitä, jotka perustuvat yksinomaan kansalliseen lainsäädäntöön. Kun pääomaperusteisilla toimenpiteillä pyritään ensisijaisesti kohentamaan rahoitusjärjestelmän häiriönsietokykyä, luotonsaajaperusteiset toimenpiteet voivat puolestaan olla erityisen sopivia estämään järjestelmäriskien kasaantumista.

                  (6)

                  Suosituksessa EJRK/2013/1 suositetaan lisäksi, että jäsenvaltiot ottavat käyttöön oikeudellisen sääntelyn, jonka perusteella kyseisessä suosituksessa määritellyt makrovakausvälineet ovat makrovakausviranomaisten välittömässä valvonnassa tai niillä on kyseisiä välineitä koskevat suositusvaltuudet

                  (7)

                  Euroopan järjestelmäriskikomitea (EJRK) toteutti vuonna 2016 unionin laajuisen arvioinnin asuinkiinteistöihin liittyvistä haavoittuvuuksista (4). EJRK tunnisti tämän arvioinnin perusteella eri maissa useita keskipitkän aikavälin haavoittuvuuksia, joista aiheutuu rahoitusvakauteen kohdistuvia järjestelmäriskejä, mikä johti varoitusten antamiseen kahdeksalle maalle, joista yksi oli Tanska (5).

                  (8)

                  Vuonna 2016 merkittävin Tanskan asuinkiinteistömarkkinoilla todettu haavoittuvuus liittyi kotitalouksien runsaaseen velkaantuneisuuteen. Huomattavalla osalla kiinnelainavelallisista oli vaihtuvakorkoista lainaa tai lainan määrä ylitti heidän kotinsa arvon, minkä seurauksena he olivat haavoittuvaisia epäsuotuisille taloudellisille olosuhteille tai rahoitusehdoille tai asuinkiinteistömarkkinoiden kielteiselle kehitykselle. Vaikka hinnat eivät yleisesti ottaen vaikuttaneet olevan yliarvostettuja, asuntojen hinnat olivat nousseet voimakkaasti erityisesti kasvukeskuksissa, ja ne olivat lähellä finanssikriisiä edeltänyttä tasoa.

                  (9)

                  EJRK on tehnyt äskettäin järjestelmällisen tulevaisuuteen suuntautuvan Euroopan talousalueen (ETA) laajuisen arvioinnin asuinkiinteistöihin liittyvistä haavoittuvuuksista (6).

                  (10)

                  Tanskan osalta tässä tuoreessa arvioinnissa ilmeni, että vaikka kotitalouksien velkaantuneisuus on vähentynyt vuodesta 2016 lähtien, se on kuitenkin edelleen yksi suurimmista ETA:ssa. Lisäksi sellaisten kiinnelainojen osuus, joihin liittyy lyhennysvapaita, on merkittävä, minkä vuoksi kotitaloudet ovat rakenteellisesti haavoittuvampia epäsuotuisille taloudellisille olosuhteille tai rahoitusehdoille taikka asuinkiinteistömarkkinoiden kielteiselle kehitykselle. Siitä huolimatta, että asuntojen hintojen nousu on hidastunut ja huoneistojen hinnat ovat viime vuosina tasaantuneet Kööpenhaminassa, aikaisempi kehitys on lisäksi johtanut paikoittaiseen yliarvostukseen kasvukeskuksissa, erityisesti Kööpenhaminassa. Tästä syystä oikeudellisesti sitova vähimmäisennakkosäästövaatimus, joka asetettiin 5 prosenttiin vuonna 2015, on antanut hieman (mutta vain vähän) lisävakuutta siltä varalta, että asuntojen hinnat laskevat.

                  (11)

                  Kuluttajansuojalainsäädännössä otettiin vuonna 2018 käyttöön rajoituksia, jotka koskevat asuntolainatuotteiden tarjoamista kiinnitysvelallisille, joiden velan ja tulojen suhde (DTI) (ennen veroja) on yli 4 ja luototusaste (LTV) yli 60 prosenttia. Näissä rajoituksissa edellytetään, että A) korot vahvistetaan ainakin 5 vuodeksi; ja b) lyhennysvapaat ovat mahdollisia vain, jos lainan korko vahvistetaan vähintään 30 vuodeksi. Lisäksi vuonna 2014 julkistettiin kiinnelainoja myöntäviä pankkeja koskeva Supervisory Diamond -niminen järjestelmä. Se sisältää useita vertailu- ja raja-arvoja, joita on asetettu pankkitoiminnan erityisille riskialueille ja joilla pyritään lisäämään kiinnelainakannan laatua vuosiin 2018 ja 2020 mennessä ja vaikuttamaan siinä yhteydessä uusien lainojen antamiseen. Lisäksi vastasyklisen pääomapuskurin tasoa korotettiin vuonna 2018 kahdesti: 0 prosentista 0,5 prosenttiin 1 päivästä maaliskuuta 2019 ja 0,5 prosentista 1 prosenttiin syyskuusta 2019. Tanskan järjestelmäriskineuvosto on lisäksi suositellut korotusta vielä 1 prosentista 1,5 prosenttiin kesäkuusta 2020 ja antanut ennakko-ohjeistuksen siitä, että sitä pitäisi korottaa enimmäismääräänsä 2,5 prosenttiin, ellei järjestelmäriskin kasaantuminen Tanskan rahoitusjärjestelmässä muutu merkittävästi. Finanstilsynet (Tanskan rahoitusvalvontaviranomainen) on vielä julkaissut ohjeet, joissa edellytetään luottolaitosten osoittavan varovaisuutta arvioidessaan kotitalouksien luottokelpoisuutta, kun ne lainoittavat kiinteistöjä maantieteellisillä alueilla, joilla asuinkiinteistöjen reaalihinnat ovat olleet nousussa.

                  (12)

                  Vaikka useita makrovakaustoimenpiteitä on otettu käyttöön, kotitalouksien suuri velkaantuneisuus ja niiden kiinnitysvelallisten merkittävä osuus, jotka ovat haavoittuvaisia asuinkiinteistömarkkinoiden epäsuotuisille taloudellisille olosuhteille tai asuinkiinteistömarkkinoiden epäsuotuisalle kehitykselle, merkitsevät sitä, että nykyiset pääomaperusteiset toimenpiteet eivät ehkä ole riittävä keino puuttua kasaantuneisiin haavoittuvuuksiin. Lisäksi saattaa olla tarpeen tiukentaa nykyisiä tai ottaa käyttöön uusia luotonsaajaperusteisia toimenpiteitä keskipitkällä aikavälillä, jos kotitalouksien velkaantuneisuuteen, asuntojen hintojen yliarvostukseen ja luotonannon ehtoihin liittyvät haavoittuvuudet lisääntyvät.

                  (13)

                  Vaikka suhdannetekijät vahvistavat merkittävästi Tanskassa todettuja haavoittuvuustekijöitä, on myös rakenteellisia tekijöitä, jotka ovat kiihdyttäneet näitä haavoittuvuuksia, mikä on lisännyt järjestelmäriskiä. Näitä tekijöitä ovat i) monimutkainen vuokramarkkinasääntely, johon liittyy se, että merkittävässä osassa kasvukeskusten kerrostaloista on voimassa vuokrakatto, mikä supistaa asuntotarjontaa ja aiheuttaa nousupaineita asuntojen hintoihin ja velkaannuttaa kotitalouksia, jotka ostavat oman asuntonsa; ja ii) asuntolainojen verovähennys, joka saattaa kannustaa kotitalouksia ottamaan liikaa lainaa. Vuodesta 2001 lähtien asuinkiinteistöjä koskeva verojärjestelmä on lisäksi irrotettu markkinahinnoista, minkä seurauksena tosiasiallinen verokanta on alentunut erityisesti kasvukeskuksissa. Tanskan parlamentti antoi vuonna 2017 asuinkiinteistöjä koskevasta uudesta verojärjestelmästä lain, jolla otetaan maksettavien verojen ja asuinkiinteistöjen ajantasaisten markkinahintojen välinen yhteys uudelleen käyttöön ja joka tulee voimaan vuonna 2021

                  (14)

                  Tästä syystä EJRK on todennut, että vaikka Tanskassa käytössä tai käytettävissä olevat makrovakaustoimenpiteet ovat asianmukaisia, ne ovat vain osittain riittäviä keinoja puuttua haavoittuvuuksiin, jotka liittyvät kotitalouksien velkaantuneisuuteen keskipitkällä aikavälillä. Näin ollen tarvitaan lisää poliittisia toimenpiteitä, jotta voidaan puuttua näihin haavoittuvuuksiin, jotka voivat aiheuttaa järjestelmäriskiä. Tässä suosituksessa ehdotettavilla toimenpiteillä pyritään täydentämään Tanskan nykyisiä makrovakaustoimenpiteitä. Koska haavoittuvuuksia kiihdyttävät jossain määrin rakenteelliset tekijät, jotka ulottuvat makrovakauspolitiikkaa laajemmalle, tarvitaan muita poliittisia toimia täydentämään ja tukemaan nykyisiä makrovakaustoimenpiteitä, jotta niitä voidaan kohdistaa toimivammin ja tehokkaammin tekijöihin, jotka edistävät järjestelmäriskien kasaantumista Tanskan asuinkiinteistömarkkinoilla, ilman että tästä aiheutuu liiallisia kustannuksia Tanskan reaalitaloudelle ja rahoitusjärjestelmälle.

                  (15)

                  Tämän suosituksen tarkoituksena on suosittaa a) uusien pääomaperusteisten toimenpiteiden käyttöönottoa tai nykyisten toimenpiteiden tiukentamista, jotta voidaan varmistaa pankkialan kestävyys Tanskassa todettuja keskipitkän aikavälin haavoittuvuuksia vastaan; b) haavoittuvuuksien seurantaa ja uusien luotonsaajaperusteisten toimenpiteiden käyttöönottoa tai nykyisten toimenpiteiden tiukentamista, jos asuntojen hintojen nousu ja luotonannon kasvu kiihtyvät keskipitkällä aikavälillä. Tässä suosituksessa korostetaan myös laajempien poliittisten toimenpiteiden tarvetta, jotta torjutaan tekijöitä, jotka helpottavat tai edistävät kotitalouksien velkaantumisen kasvua.

                  (16)

                  Tämä suositus ei vaikuta keskuspankkien rahapoliittiseen toimivaltaan unionissa.

                  (17)

                  EJRK:n suositukset julkaistaan sen jälkeen kun EJRK:n hallintoneuvosto on ilmoittanut Euroopan unionin neuvostolle aikeestaan julkaista ne ja antanut neuvostolle mahdollisuuden ottaa tähän kantaa ja sen jälkeen kun niille, joille suositus on osoitettu, on ilmoitettu julkaisemisaikeista,

            ON ANTANUT TÄMÄN SUOSITUKSEN:
      1 JAKSO

         SUOSITUKSET

         Suositus A – Pääomaperusteisten toimenpiteiden käyttöönotto tai tiukentaminen

      Suositetaan, että makrovakausviranomaiset, nimetty viranomainen tai Tanskan toimivaltainen viranomainen, tapauksen mukaan, varmistavat ottamalla käyttöön uusia pääomaperusteisia toimenpiteitä tai tiukentamalla nykyisiä toimenpiteitä Tanskassa toimiluvan saaneiden luottolaitosten kestävyyden siltä varalta, että realisoituisi asuinkiinteistöihin liittyvä järjestelmäriski, josta saattaisi seurata välittömiä ja välillisiä luottotappioita kiinnelainojen vuoksi tai asuntolainoja ottaneiden kotitalouksien kulutuksen pienentymisen seurauksena.

         Suositus B – Haavoittuvuuksien seuranta ja luotonsaajaperusteisten toimenpiteiden käyttöönotto tai tiukentaminen

                  1.

                  Suositetaan, että Tanskan kansalliset viranomaiset, joiden tehtävänä on järjestelmäriskien seuranta, seuraavat tiiviisti kotitalouksien velkaantuneisuuteen, asuntojen hintojen yliarvostukseen ja uusien kiinnelainojen luotonannon ehtoihin liittyviä haavoittuvuuksia keskipitkällä aikavälillä, muun muassa

                              a)

                              arvioimalla – käyttämällä uusia kiinnelainoja koskevia lainakohtaisia tietoja – uusia kiinnelainoja ottavien kotitalouksien kykyä kestää epäsuotuisia taloudellisia olosuhteita tai rahoitusehtoja tai asuinkiinteistömarkkinoiden kielteistä kehitystä; ja

                              b)

                              arvioimalla asuntojen hintojen kestävyyttä ja niiden mahdollista alenemista, kun taloudelliset olosuhteet tai rahoitusehdot ovat epäsuotuisia.

                  2.

                  Suositetaan, että liiallisen luottoriskin kasaantumisen estämiseksi Tanskan viranomaiset, joiden tehtävänä on ottaa käyttöön luotonsaajaperusteisia toimenpiteitä, ottavat käyttöön uusia luotonsaajaperusteisia toimenpiteitä tai tiukentavat nykyisiä toimenpiteitä, jos alasuosituksen B (1) a kohdan nojalla harjoitettavan seurannan tulokset osoittavat, että huomattava tai suureneva osuus uusia kiinnelainoja ottavista luotonsaajista ei ehkä kykene hoitamaan velkaansa tai ylläpitämään kulutusta, kun taloudelliset olosuhteet tai rahoitusehdot ovat epäsuotuisia tai sen jälkeen kun asuinkiinteistömarkkinat ovat kehittyneet kielteisesti.

                  3.

                  Suositetaan, että Tanska korottaa oikeudellisesti sitovaa vähimmäisennakkosäästövaatimusta, jos 1 b kohdan nojalla harjoitettavan seurannan tulokset osoittavat, että asuntojen hintojen yliarvostus on lisääntynyt, jotta varmistetaan, että uusien kiinnelainojen vakuus on riittävä kattamaan luottotappiot, jotka vastaavat asuntojen hintojen mahdollista laskua, kun taloudelliset olosuhteet tai rahoitusehdot ovat epäsuotuisia, ja arvioitua asuntojen hintojen laskua kielteisissä olosuhteissa.

         Suositus C – Kiinnelainoihin ja asuinkiinteistösektoriin liittyvät rakenteelliset muutokset

      Suositetaan, että Tanska tarkastelee uudelleen poliittisia toimenpiteitään tavoitteenaan torjua rakenteelliset tekijät, jotka ovat kiihdyttäneet Tanskassa järjestelmäriskin lähteeksi todettuja haavoittuvuuksia, koska ne kannustavat kotitalouksia ottamaan liikaa kiinnelainaa tai nostavat asuntojen hintoja ja kasvattavat kiinnelainojen määrää liiallisesti.
      2 JAKSO

         SOVELTAMINEN

      1.   Määritelmät

      Tässä suosituksessa käytetään seuraavia määritelmiä:

                  a)

                  ’luotonsaajaperusteisilla toimenpiteillä’ tarkoitetaan makrovakaustoimenpiteitä, jotka kohdistetaan luotonsaajiin;

                  b)

                  ’välittömällä valvonnalla’ tarkoitetaan tosiasiallisia ja tehokkaita valtuuksia määrätä makrovakaustoimenpiteistä, joita sovelletaan kyseisen makrovakausviranomaisen toimialaan kuuluviin rahoituslaitoksiin, ja muuttaa niitä, jos se on tarpeen lopullisen tavoitteen tai välitavoitteen saavuttamiseksi;

                  c)

                  ’suositusvaltuuksilla’ tarkoitetaan valtuuksia ohjata makrovakausvälineiden soveltamista tarvittaessa suosituksilla lopullisen tavoitteen tai välitavoitteen saavuttamiseksi:

                  d)

                  ’velan ja tulojen suhteella’ (DTI) tarkoitetaan luotonsaajan kokonaisvelkaa lainan alullepanohetkellä suhteessa luotonsaajan käytettävissä oleviin kokonaisvuosituloihin lainan alullepanohetkellä;

                  e)

                  ’luototusasteella’ (LTV) tarkoitetaan kaikkien lainojen tai lainaerien summaa, joiden vakuudeksi luotonsaaja on antanut kiinteistön lainan alullepanohetkellä, suhteessa kiinteistön arvoon lainan alullepanohetkellä;

                  f)

                  ’keskipitkällä aikavälillä’ tarkoitetaan kolmea vuotta;

                  g)

                  ’makrovakausviranomaisella’ tarkoitetaan kansallista makrovakausviranomaista, jota koskevat tavoitteet, järjestelyt, toimivalta, tilintekovelvollisuus ja muut ominaisuudet vahvistetaan suosituksella EJRK/2011/3 (7);

                  h)

                  ’velanhoitokuluilla’ tarkoitetaan luotonsaajan kokonaisvelasta suoritettavan koron ja pääoman takaisinmaksun yhteissummaa tietyn ajanjakson (yleensä yksi vuosi) aikana;

                  i)

                  ’velanhoitokulujen ja tulojen suhteella’ (DSTI) tarkoitetaan luotonsaajan vuosittaisia kokonaisvelanhoitokuluja suhteessa luotonsaajan käytettävissä oleviin kokonaisvuosituloihin lainan alullepanohetkellä;

                  j)

                  ’maturiteetilla’ tarkoitetaan asuinkiinteistölainasopimuksen kestoa vuosina lainan alullepanohetkellä.

            2.   Soveltamiskriteerit

      1.   Tätä suositusta sovellettaessa noudatetaan seuraavia kriteerejä:

                  a)

                  pitäisi soveltaa asianmukaisesti suhteellisuusperiaatetta ja ottaa huomioon suosituksen A, suosituksen B ja suosituksen C tavoite ja sisältö;

                  b)

                  kun otetaan käyttöön uusia tai tiukennetaan nykyisiä pääomaperusteisia toimenpiteitä suosituksen A mukaisesti, niiden mitoituksessa ja vaiheittaisessa käyttöönotossa pitäisi ottaa huomioon Tanskan asema talous- ja rahoitussuhdanteissa sekä kaikki mahdolliset vaikutukset liitännäiskustannuksineen ja -hyötyineen;

                  c)

                  kun otetaan käyttöön uusia tai tiukennetaan nykyisiä luotonsaajaperusteisia toimenpiteitä suosituksen B mukaisesti, niiden mitoituksessa ja vaiheittaisessa käyttöönotossa pitäisi ottaa huomioon Tanskan asema talous- ja rahoitussuhdanteissa sekä kaikki mahdolliset vaikutukset liitännäiskustannuksineen ja -hyötyineen;

                  d)

                  kun korotetaan vähimmäisennakkosäästövaatimusta suosituksen B mukaisesti, tämän toimenpiteen mitoituksessa ja vaiheittaisessa käyttöönotossa pitäisi ottaa huomioon Tanskan asema talous- ja rahoitussuhdanteissa sekä kaikki mahdolliset vaikutukset liitännäiskustannuksineen ja -hyötyineen;

                  e)

                  suosituksen C osalta tehtäessä poliittisia muutoksia tällaisten toimenpiteiden vaiheittaisessa käyttöönotossa pitäisi ottaa huomion Tanskan asema talous- ja rahoitussuhdanteissa, jotta näillä toimenpiteillä ei laajenneta kasaantuneita haavoittuvuuksia tai aiheuteta niiden realisoitumista Tanskan asuinkiinteistömarkkinoilla;

                  f)

                  suosituksen A, suosituksen B ja suosituksen C noudattamista koskevat erityiskriteerit vahvistetaan liitteessä I.

            2.   Tämän suosituksen kohteita pyydetään ilmoittamaan EJRK:lle ja neuvostolle toimenpiteistä, joihin ne ovat ryhtyneet tämän suosituksen johdosta, taikka perustelemaan asianmukaisesti miksi toimiin ei ole ryhdytty. Ilmoituksiin on sisällyttävä vähintään

                  a)

                  tiedot toteutettujen toimenpiteiden sisällöstä ja aikataulusta;

                  b)

                  arviointi haavoittuvuuksista, jotka liittyvät kotitalouksien velkaantuneisuuteen, asuntojen hintojen yliarvostukseen ja uusien kiinnelainojen luotonannon ehtoihin, mukaan lukien uusien kiinnelainojen jaottelu niiden LTV-, DTI- ja DSTI -suhteiden mukaan, maturiteetit ja kuoletusprofiilit siten, että asianomaiset suhdeluvut lasketaan Euroopan järjestelmäriskikomitean suosituksen EJRK/2016/4 (8) liitteen IV mukaisesti, samalla kun arvioidaan toteutettujen toimenpiteiden toimivuutta tämän suosituksen tavoitteiden mukaisesti;

                  c)

                  yksityiskohtaiset perustelut toimimatta jättämiselle tai tästä suosituksesta poikkeamiselle, viivästymiset mukaan luettuina.

            3.   Seurannan aikarajat

      Tämän suosituksen kohteita pyydetään raportoimaan EJRK:lle ja neuvostolle toimenpiteistä, joihin ne ovat ryhtyneet tämän suosituksen johdosta, taikka perustelemaan asianmukaisesti, miksi toimiin ei ole ryhdytty, seuraavien aikarajojen mukaisesti.

                  a)

                     Suositus A

                  Suosituksen A kohteen edellytetään toimittavan 31 päivään lokakuuta 2020 mennessä ja sen jälkeen vuosittain 31 päivään lokakuuta 2022 saakka EJRK:lle ja neuvostolle raportin toimenpiteistä, joita se on toteuttanut pääomaperusteisten toimenpiteiden täytäntöönpanemiseksi. Kun on useampia kuin yksi elin, jotka vastaavat todettuja haavoittuvuuksia koskevien toimenpiteiden toteuttamisesta, on toimitettava yksi yhteinen raportti.

                  b)

                     Suositus B

                  Suosituksen B kohteiden edellytetään toimittavan 31 päivään lokakuuta 2020 mennessä ja sen jälkeen vuosittain 31 päivään lokakuuta 2022 saakka EJRK:lle ja neuvostolle raportin kotitalouksien velkaantuneisuuteen liittyvien haavoittuvuuksien seurannasta ja toimenpiteistä, joita se on toteuttanut näihin haavoittuvuuksiin puuttumiseksi. Kun on useampia kuin yksi elin, jotka vastaavat todettuja haavoittuvuuksia koskevien toimenpiteiden toteuttamisesta, on toimitettava yksi yhteinen raportti.

                  c)

                     Suositus C

                  Suosituksen C kohteen edellytetään toimittavan 31 päivään lokakuuta 2022 mennessä EJRK:lle ja neuvostolle raportin suosituksen C täytäntöönpanosta. Kun on useampia kuin yksi elin, jotka vastaavat todettuja haavoittuvuuksia koskevien toimenpiteiden toteuttamisesta, on toimitettava yksi yhteinen raportti.

            4.   Seuranta ja arviointi

                  1.

                  EJRK:n sihteeristö

                              a)

                              avustaa suosituksen kohteita huolehtimalla raportoinnin yhteensovittamisesta, asianmukaisten raportointipohjien tarjoamisesta ja antamalla tarvittaessa yksityiskohtaisia tietoja menettelystä ja aikataulusta seurantaa varten;

                              b)

                              tarkastaa suosituksen kohteiden harjoittaman seurannan, tarjoaa apua niiden pyynnöstä ja toimittaa seurantaraportit EJRK:n hallintoneuvostolle. Kolme arviointia aloitetaan seuraavasti:

                                          i)

                                          31 päivään joulukuuta 2020 mennessä suositusten A ja B täytäntöönpanon osalta;

                                          ii)

                                          31 päivään joulukuuta 2021 mennessä suositusten A ja B täytäntöönpanon osalta; ja

                                          iii)

                                          31 päivään joulukuuta 2022 mennessä suositusten A, B ja C täytäntöönpanon osalta.

                  2.

                  EJRK:n hallintoneuvosto arvioi suosituksen kohteiden raportoimia toimia ja perusteluja sekä tarvittaessa päättää, onko suosituksen kohde jättänyt noudattamatta tätä suositusta perustelematta asianmukaisesti, miksi se ei ole ryhtynyt toimiin.

         Tehty Frankfurt am Mainissa 28 päivänä kesäkuuta 2019.

               EJRK:n sihteeristön päällikkö,

               EJRK:n hallintoneuvoston puolesta

            Francesco MAZZAFERRO

         (1)  EUVL L 331, 15.12.2010, s. 1.

         (2)  Euroopan järjestelmäriskikomitean suositus EJRK/2013/1, annettu 4 päivänä huhtikuuta 2013, makrovakauspolitiikan välitavoitteista ja välineistä (EUVL C 170, 15.6.2013, s. 1).

         (3)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2013/36/EU, annettu 26 päivänä kesäkuuta 2013, oikeudesta harjoittaa luottolaitostoimintaa ja luottolaitosten ja sijoituspalveluyritysten vakavaraisuusvalvonnasta, direktiivin 2002/87/EY muuttamisesta sekä direktiivien 2006/48/EY ja 2006/49/EY kumoamisesta (EUVL L 176, 27.6.2013, s. 338).

         (4)  Ks. ”Vulnerabilities in the EU Residential Real Estate Sector”, EJRK, marraskuu 2016, saatavilla EJRK:n verkkosivuilla www.esrb.europa.eu.

         (5)  Euroopan järjestelmäriskikomitean varoitus, annettu 22 päivänä syyskuuta 2016, keskipitkän aikavälin haavoittuvuuksista asuinkiinteistösektorilla Tanskassa (EUVL C 31, 31.1.2017, s. 47).

         (6)  Ks. ”Vulnerabilities in the residential real estate sectors of EEA countries”, EJRK, 2019, saatavilla EJRK:n verkkosivuilla www.esrb.europa.eu.

         (7)  Euroopan järjestelmäriskikomitean suositus, annettu 22 päivänä joulukuuta 2011, kansallisten viranomaisten makrovakauspoliittisista valtuuksista (EUVL C 41, 14.2.2012, s. 1).

         (8)  Euroopan järjestelmäriskikomitean suositus EJRK/2016/14, annettu 31 päivänä lokakuuta 2016, kiinteistötiedoissa olevien aukkojen täydentämisestä (EUVL C 31, 31.1.2017, s. 1).

         LIITE I

            SUOSITUSTEN NOUDATTAMISTA KOSKEVIEN KRITEERIEN ERITELMÄ

            Suositus A – Pääomaperusteisten toimenpiteiden käyttöönotto tai tiukentaminen

         Suositukseen A sovelletaan seuraavia suosituksen noudattamista koskevia kriteerejä.

                     1.

                     Ennen kuin otetaan käyttöön uusia pääomaperusteisia toimenpiteitä tai tiukennetaan nykyisiä toimenpiteitä, pitäisi arvioida Tanskan asemaa talous- ja rahoitussuhdanteissa, jotta voidaan ratkaista, olisiko tällaisten toimenpiteiden käyttöönotto asianmukaista.

                     2.

                     Pääomaperusteisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen saatetaan tarvita niiden tiukentamista tai uusien makrovakaustoimenpiteiden käyttöönottoa Tanskassa todettuihin haavoittuvuuksiin puuttumiseksi; tämä riippuu käyttöön otettujen pääomaperusteisten toimenpiteiden valinnasta, käyttöön otettujen toimenpiteiden alun perin tehdystä mitoituksesta ja haavoittuvuuksia koskevan arvioinnin tuloksista.

            Suositus B – Haavoittuvuuksien seuranta ja luotonsaajaperusteisten toimenpiteiden käyttöönotto tai tiukentaminen

         Suositukseen B sovelletaan seuraavia suosituksen noudattamista koskevia kriteerejä.

                     1.

                     Ennen kuin otetaan käyttöön uusia luotonsaajaperusteisia toimenpiteitä tai tiukennetaan nykyisiä toimenpiteitä, pitäisi arvioida Tanskan asemaa talous- ja rahoitussuhdanteissa, jotta voidaan ratkaista, olisiko tällaisten toimenpiteiden käyttöönotto tai tiukentaminen asianmukaista.

                     2.

                     Ennen kuin korotetaan nykyistä vähimmäisennakkosäästövaatimusta, pitäisi arvioida Tanskan asemaa talous- ja rahoitussuhdanteissa toimenpiteen asianmukaisen mitoituksen ja asteittaisen käyttöönoton määrittämiseksi.

            Suositus C – Kiinnelainoihin ja asuinkiinteistösektoriin liittyvät rakenteelliset muutokset

         Suositukseen C sovelletaan seuraavia suosituksen noudattamista koskevia kriteerejä.
         Kun laaditaan poliittisia vaihtoehtoja ja ennen kuin pannaan täytäntöön poliittisia muutoksia, pitäisi arvioida ehdotettujen toimenpiteiden vaikutusta ottamalla huomioon Tanskan asema talous- ja rahoitussuhdanteissa, jotta varmistetaan, että näillä toimenpiteillä ei laajenneta kasaantuneita haavoittuvuuksia tai aiheuteta niiden realisoitumista Tanskan asuinkiinteistömarkkinoilla.