               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 23.8.2017
            COM(2017) 448 final

            Suositus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            luvan antamisesta neuvottelujen aloittamiseen liikkuvaan kalustoon kohdistuvia kansainvälisiä vakuusoikeuksia koskevaan yleissopimukseen liitettävän, maatalous-, rakennus- ja kaivoskalustoon liittyviä erityiskysymyksiä koskevan pöytäkirjan (MAC-pöytäkirja) tekemiseksi

               PERUSTELUT

               1.EHDOTUKSEN TAUSTA

               •Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet

                  Yksityisoikeuden yhdenmukaistamiseksi toimivan kansainvälisen instituutin (UNIDROIT), johon kaikki jäsenvaltiot kuuluvat, puitteissa hyväksyttiin Kapkaupungissa, Etelä-Afrikassa, marraskuussa 2001 järjestetyssä diplomaattikonferenssissa yleissopimus liikkuvaan kalustoon kohdistuvista kansainvälisistä vakuusoikeuksista, jäljempänä ’Kapkaupungin yleissopimus’, ja lentokalustoon liittyviä erityiskysymyksiä koskeva pöytäkirja.

                  Kapkaupungin järjestelmä on rakenteeltaan joustava: se muodostuu puitesopimuksesta, jossa määrätään kaikenlaiseen liikkuvaan kalustoon sovellettavista oikeussäännöistä, ja puitesopimusta täydentävistä erityispöytäkirjoista, jotka sisältävät tietyntyyppiseen kalustoon liittyvät erityissäännöt.

                  Yleissopimuksella luodaan kansainvälinen vakuusoikeus (vakuusoikeutta koskeva sopimus, omistuksenpidätyssopimus ja vuokrasopimus) ja määrätään sen vaikutuksista. Tämä vakuusoikeus koskee tiettyjä liikkuvan kaluston luokkia, joista on määrätty seuraavia kalustoluokkia koskevissa pöytäkirjoissa: lentokalusto (ilma-alusten rungot, lentokoneiden moottorit ja helikopterit), rautatiekalusto ja avaruuskalusto.

                  Näillä pöytäkirjoilla voidaan muuttaa yleissopimusta, jos se on tietyn alan erityispiirteiden vuoksi tarpeen. Sen vuoksi pöytäkirja on liikkuvan kaluston kunkin luokan osalta etusijalla yleissopimukseen nähden. Yleissopimukseen perustuvat jäsenvaltioiden velvoitteet vaihtelevat sen mukaan, mihin pöytäkirjaan ne liittyvät. Yleissopimusta voidaan soveltaa johonkin liikkuvan kaluston luokkaan vasta sitten, kun asianomainen pöytäkirja on tullut voimaan, ja sitä voidaan soveltaa vain pöytäkirjan osapuolten välillä. Yleissopimusta ja pöytäkirjaa on siis tulkittava yhtenä asiakirjana.

                  Kaivosteollisuus, maatalous ja rakennusteollisuus ovat erittäin tärkeitä kaupallisen toiminnan aloja, erityisesti kehitysmaissa. Sen vuoksi UNIDROIT’n työohjelmaan on vuodesta 2006 sisältynyt liikkuvaan kalustoon kohdistuvista kansainvälisistä vakuusoikeuksista tehtyyn yleissopimukseen liitettävän pöytäkirjan valmistelu kysymyksistä, jotka liittyvät maatalous-, rakennus- ja kaivoskalustoon, jäljempänä ’MAC-pöytäkirja’. UNIDROIT ehdotti maatalous-, rakennus- ja kaivoskalustoa neljännen pöytäkirjan aiheeksi kahdesta syystä. Ensinnäkin se antaisi maatalouden, rakennusteollisuuden ja kaivosteollisuuden aloilla toimiville yrityksille mahdollisuuden hankkia kalustoa, jota ne eivät muutoin pystyisi hankkimaan, ja näin ollen mahdollistaisi niiden toiminnan optimoinnin. Toiseksi kaluston valmistajat voisivat sen ansiosta viedä kalustoaan markkinoille, jotka ilman pöytäkirjaa olisivat suljettuja niiltä.

                  Valmistelutöiden jälkeen, joihin sisältyi useita valmisteluryhmän kokouksia ja yksityissektorin kuulemisia, UNIDROIT’n hallintoneuvosto totesi 95. istunnossaan (18.–20. toukokuuta 2016), että valmisteluryhmän laatima luonnosteksti oli niin pitkälle kehitetty, että oli aiheellista kutsua hallitusten asiantuntijoiden komitea koolle. Hallitusten asiantuntijoiden komitean ensimmäinen istunto pidettiin Roomassa 20.–24. maaliskuuta 2017.

                  Komissio edusti kokouksessa Euroopan unionia, jolla on tarkkailijan asema UNIDROIT’ssa. Komission osallistuminen kokoukseen perustui neuvoston yksityisoikeustyöryhmän (yleiset kysymykset) vahvistamaan yhteensovitettuun kantaan, joka on esitetty neuvoston asiakirjassa 7083/17 EU RESTRICTED.

                  Hallitusten asiantuntijoiden toinen ja todennäköisesti viimeinen istunto järjestetään Roomassa 2.–6. lokakuuta 2017. Diplomaattikonferenssi, jossa MAC-pöytäkirja hyväksytään, pidetään vuoden 2018 jälkipuoliskolla. Sen vuoksi on aiheellista, että neuvoston työryhmän sopima yhteensovitettu kanta vahvistetaan virallisissa neuvotteluohjeissa, joissa komissiolle annetaan toimivalta edustaa unionin etuja myös tulevassa diplomaattikonferenssissa.

               •Yhdenmukaisuus muiden alaa koskevien politiikkojen säännösten kanssa

                  EU on jo toteuttanut Kapkaupungin yleissopimukseen liittyviä toimia liittymällä yleissopimukseen ja sen lentokalustopöytäkirjaan vuonna 2009
                     1
                  , allekirjoittamalla rautatiekalustopöytäkirjan vuonna 2009
                     2
                   ja hyväksymällä sen vuonna 2014
                     3
                  .

                  Avaruuskalustopöytäkirjan osalta komissio seurasi tiiviisti neuvoston 10. helmikuuta 2004 hyväksymien neuvotteluohjeiden
                     4
                   perusteella EU:n edustajana UNIDROIT’n hallitusten asiantuntijoiden komitean viittä kokousta, joissa käsiteltiin liikkuvaan kalustoon kohdistuvista kansainvälisistä vakuusoikeuksista tehtyyn yleissopimukseen liitettävän, avaruuskalustoon liittyviä erityiskysymyksiä koskevan pöytäkirjan luonnoksen hyväksymistä. Komissio myös osallistui vuonna 2012 diplomaattikonferenssiin, jossa avaruuskalustopöytäkirja hyväksyttiin.

               •Yhdenmukaisuus unionin muiden politiikkojen kanssa

                  Tämä suositus neuvotteluohjeiksi on yhdenmukainen EU:n yleisen politiikan kanssa, jonka mukaan se varmistaa, että EU:n yksinomaista ulkoista toimivaltaa kunnioitetaan  kansainvälisissä yhteyksissä, liittymällä kansainvälisiin yleissopimuksiin, joihin sisältyy EU:n yksinomaiseen ulkoiseen toimivaltaan kuuluvia määräyksiä, kun sopimukseen sisältyy alueellisia taloudellisen yhdentymisen järjestöjä koskeva REIO-lauseke, jonka nojalla kansainväliset järjestöt voivat (kuten tässä tapauksessa) allekirjoittaa tai ratifioida kansainvälisen asiakirjan, tai valtuuttamalla EU:n jäsenvaltiot tekemään niin unionin puolesta.

                  Koska oikeudellista yhteistyötä siviilioikeuden alalla koskeva säännöstö on pitkälle kehittynyt, se on johtanut EU:n yksinomaisen toimivallan vastaavaan laajentumiseen kansainvälisissä asioissa. Joissakin tapauksissa tämä yksinomainen toimivalta koskee koko asiakirjaa (esimerkiksi 30. kesäkuuta 2005 tehty Haagin yleissopimus oikeuspaikkasopimuksista ja 23. marraskuuta 2007 tehty Haagin yleissopimus lasten ja muiden perheenjäsenten elatusavun kansainvälisestä perinnästä); muissa tapauksissa EU:n yksinomainen toimivalta rajoittuu asiakirjan tiettyihin määräyksiin, mikä johtaa ”sekasopimuksiin”, jos EU ei päätä käyttää myös jaettua toimivaltaa.

                  Kapkaupungin yleissopimus ja sen pöytäkirjat ovat sekasopimuksia: jotkin määräykset kuuluvat EU:n yksinomaiseen toimivaltaan, kun taas toiset määräykset kuuluvat jäsenvaltioiden toimivaltaan, jos EU  ei ole päättänyt käyttää myös jaettua toimivaltaa tämän yleissopimuksen ja sen pöytäkirjojen osalta. EU:n yksinomaista toimivaltaa koskevien yleisten sääntöjen perusteella jäsenvaltiot voivat toimia yksinomaiseen toimivaltaan kuuluvissa asioissa vain, jos EU on antanut niille valtuutuksen. Sen vuoksi ne voivat allekirjoittaa/ratifioida pöytäkirjat vasta sen jälkeen kun EU on allekirjoittanut/ratifioinut/hyväksynyt pöytäkirjat ja liittynyt niihin.

               2.OIKEUSPERUSTA, TOISSIJAISUUSPERIAATE JA SUHTEELLISUUSPERIAATE

               •Oikeusperusta

                  Suositus neuvotteluohjeita koskevaksi neuvoston päätökseksi perustuu SEUT-sopimuksen 81 artiklaan ja 218 artiklan 3 ja 4 kohtaan, koska MAC-pöytäkirja on kansainvälinen asiakirja. Oikeudellisesta yhteistyöstä siviili- ja kauppaoikeuden alalla määrätään SEUT-sopimuksen 81 artiklassa, joka on sen vuoksi oikeusperusta EU:n toimivallalle tällä alalla.

                  SEUT-sopimuksen 3 artiklan 2 kohdan ja Euroopan unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön, erityisesti yhteisön toimivallasta tehdä uusi Luganon yleissopimus tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta yksityisoikeuden alalla 7. helmikuuta 2006 annetun lausunnon 1/03 sekä unionin yksinomaisesta toimivallasta sen hyväksymisessä, että kolmas valtio liittyy  yksityisoikeuden alaa koskevaan yleissopimukseen kansainvälisestä lapsikaappauksesta, 14. lokakuuta 2014 annetun lausunnon 1/13 mukaisesti UNIDROIT’n MAC-pöytäkirjan luonnoksen joidenkin määräysten osalta pöytäkirjasta neuvotteleminen ja sen tekeminen kuuluvat EU:n yksinomaiseen ulkoiseen toimivaltaan, koska määräykset ”voivat vaikuttaa yhteisiin sääntöihin tai muuttaa niiden ulottuvuutta”.

                  Tätä kysymystä on käsitelty kattavasti neuvostolle aikaisemmin annetuissa suosituksissa, jotka koskevat Kapkaupungin yleissopimukseen ja sen kolmeen pöytäkirjaan liittyviä neuvotteluohjeita, ja sen vuoksi ei ole tarpeen käsitellä asiaa enempää. Jäljempänä esitetään kuitenkin yksityiskohtaiset selitykset EU:n yksinomaiseen toimivaltaan kuuluvista määräyksistä.

               •Toissijaisuusperiaate (jaetun toimivallan osalta)

                  Ei sovelleta.

               •Suhteellisuusperiaate

                  Suositetut neuvotteluohjeet ovat samanlaiset kuin kolmen aikaisemman pöytäkirjan yhteydessä hyväksytyt neuvotteluohjeet. Ne eivät mene sitä tavoitetta pidemmälle, jonka mukaan pyritään varmistamaan, että MAC-pöytäkirjan tiettyihin määräyksiin liittyvää EU:n yksinomaista ulkoista toimivaltaa kunnioitetaan ja että jäsenvaltiot voivat soveltaa EU:n lainsäädäntöä keskenään.

                  Lisäksi EU:n osallistuminen MAC-pöytäkirjan valmisteluun näiden neuvotteluohjeiden perusteella ei vaikuta siihen, liittyykö EU tulevaan asiakirjaan. EU voi tehdä päätöksen siitä harkintansa mukaan tulevaisuudessa aivan kuten avaruuskalustopöytäkirjan tapauksessa, jonka allekirjoittamisesta tai ratifioinnista EU ei ole vielä tehnyt päätöstä.

               •Toimintatavan valinta

                  Ei sovelleta.

               3.JÄLKIARVIOINTIEN, SIDOSRYHMIEN KUULEMISTEN JA VAIKUTUSTENARVIOINTIEN TULOKSET

               ••Sidosryhmien kuuleminen

                  Sen jälkeen kun UNIDROIT kutsui hallitusten asiantuntijat ensimmäiseen kokoukseen syyskuussa 2016, jäsenvaltioille on säännöllisesti tiedotettu ja niitä on kuultu neuvoston yksityisoikeustyöryhmässä (yleiset kysymykset) EU:n kantaa koskevista koordinoiduista linjoista. Ensimmäisessä hallitusten asiantuntijoiden kokouksessa käsitelty EU:n yhteensovitettu kanta esitetään edellä mainitussa neuvoston asiakirjassa 7083/17 EU RESTRICTED. Lisäksi jäsenvaltioiden edustajia informoitiin paikan päällä Roomassa EU:n koordinointikokouksen aikana. Komissio raportoi neuvoston yksityisoikeustyöryhmän (yleiset kysymykset) ensimmäisen istunnon tuloksista 29. toukokuuta 2017.

                  •
                        Asiantuntijatiedon keruu ja käyttö

                  Komissio on hyödyntänyt Kapkaupungin yleissopimusta ja sen pöytäkirjoja koskevien neuvotteluohjeiden laatimisesta saamaansa kokemusta. On kuitenkin syytä mainita, että niiden valmistelutöiden yhteydessä, joita suoritettiin ennen maaliskuussa 2017 järjestettyä hallitusten asiantuntijoiden ensimmäistä kokousta, Saksa ja Yhdysvallat järjestivät yksityissektorin kuulemisia (vuosina 2010–2012). Näiden kuulemisten perusteella MAC-pöytäkirjaa kohtaan on yleistä kiinnostusta ja sitä tuetaan.

                  UNIDROIT’n hallintoneuvoston 93. istunnossa vuonna 2014 sovittiin valmisteluryhmän koolle kutsumisesta valmistelemaan MAC-pöytäkirjan ensimmäinen luonnos ennen hallintoneuvoston 95. istuntoa. Valmisteluryhmä muodostuu vakuudellisia liiketoimia koskevan lainsäädännön kansainvälisistä asiantuntijoista, ja se on kokoontunut neljästi vuoden 2014 jälkeen. Ennen hallitusten asiantuntijoiden ensimmäistä kokousta UNIDROIT kutsui jäsenvaltionsa ja Kapkaupungin yleissopimuksen sopimusvaltiot 2. joulukuuta 2016 järjestettyyn puolipäiväiseen symposiumiin, jossa keskusteltiin hankkeen avainkysymyksistä.

               •Vaikutustenarviointi

               Tähän suositukseen ei liity vaikutustenarviointia, kuten ei liittynyt myöskään kolmeen aikaisempaan suositukseen neuvoston hyväksymiksi neuvotteluohjeiksi, jotka koskivat Kapkaupungin yleissopimusta ja sen lentokalustopöytäkirjaa, rautatiekalustopöytäkirjaa ja avaruuskalustopöytäkirjaa. Tässä vaiheessa neuvoston on päätettävä ainoastaan, osallistuuko EU neuvottelujen viimeisiin vaiheisiin. Tämä ei määrää ennalta sitä, allekirjoittaako ja tekeekö EU pöytäkirjan.

               Muutamat jäljempänä yksityiskohtaisesti selitetyt määräykset, jotka kuuluvat EU:n yksinomaiseen toimivaltaan, eivät ole kiistanalaisia, sillä kyse on samoista kansainvälisen yksityisoikeuden säännöistä, jotka sisältyvät yleissopimukseen ja sen aikaisempiin pöytäkirjoihin ja joiden katsotaan vaikuttavan EU:n säännöstöön (väliaikaiset toimenpiteet, maksukyvyttömyyttä  koskevat määräykset, lainvalintaa koskevat määräykset). Kuten aikaisemmissa asiakirjoissa, nämä määräykset ovat ns. opt-in-lausekkeita, mikä tarkoittaa sitä, että EU – jos se päättäisi myöhemmin ratifioida pöytäkirjan – voi päättää olla soveltamatta näitä sääntöjä säilyttääkseen EU:n säännöstön soveltamisen EU:n jäsenvaltioiden keskuudessa. Tällainen päätös tehtiin liityttäessä Kapkaupungin yleissopimukseen ja sen lentokalustopöytäkirjaan ja hyväksyttäessä rautatiekalustopöytäkirja. Kuten edellä todettiin, avaruuskalustopöytäkirjan allekirjoittamisen/ratifioinnin suhteen ei ole vielä tehty mitään.

               EU:n yksinomainen toimivalta rajoittuu kansainvälisen yksityisoikeuden määräyksiin; pöytäkirjan aineellisoikeudelliset säännöt kuuluvat jäsenvaltioiden toimivaltaan, jos EU ei käytä jaettua toimivaltaa tältä osin. Sen vuoksi vaikutustenarviointi EU:n yksinomaiseen  toimivaltaan kuuluvista säännöistä ei olisi mielekäs, sillä EU:lla ei ole valinnanmahdollisuutta.

               Kuten edellä todettiin, UNIDROIT’n puitteissa on tehty mittavia kuulemisia ja alustavia selvityksiä ennen kuin pöytäkirjaluonnoksen valmistelutöiden katsottiin edenneen niin pitkälle, että hallitusten asiantuntijat voitiin kutsua ensimmäiseen kokoukseen.

               Näihin töihin sisältyy myös lainsäädännön taloudellisen analysoinnin keskuksen (Center for the Economic Analysis of Law, CEAL) tutkimusjohtajan MAC-pöytäkirjan potentiaalisista taloudellisista hyödyistä laatima tutkielma, joka esitettiin hallintoneuvostolle sen 92. istunnossa vuonna 2013. CEAL:n tutkimuksessa todettiin, että MAC-pöytäkirja voisi auttaa käyttämään noin 2 biljoonaa Yhdysvaltain dollaria maatalous-, rakennus- ja kaivoskalustoon ja lisäisi maatalous-, rakennus- ja kaivoskaluston myyntiä 600 miljardilla Yhdysvaltain dollarilla 5–7 vuoden aikana.
                  5

               •Perusoikeudet

                  Ei sovelleta.

               4.TALOUSARVIOVAIKUTUKSET

                  Ei sovelleta.

               5.LISÄTIEDOT

               •Toteuttamissuunnitelmat, seuranta, arviointi ja raportointijärjestelyt

                  Yleisen käytännön mukaisesti komissio tiedottaa jäsenvaltioille säännöllisesti neuvoston yksityisoikeustyöryhmässä (yleiset kysymykset) neuvottelujen edistymisestä.

               •Suositukseen sisältyvien määräysten yksityiskohtaiset selitykset

                  Neuvostolle suositetut neuvotteluohjeet ovat samanlaiset kuin yhteensovitettu kanta, joka hyväksyttiin ennen hallitusten asiantuntijoiden ensimmäistä kokousta. Ne ovat myös käytännössä samanlaiset kuin muiden pöytäkirjojen tapauksessa hyväksytyt neuvotteluohjeet, sillä MAC-pöytäkirjan teksti on jo vakaa ja siihen ei ole odotettavissa suuria muutoksia seuraavassa kokouksessa. Joka tapauksessa muutoksia ei odoteta määräyksiin, jotka kuuluvat EU:n yksinomaiseen toimivaltaan tai ovat EU:n yleisen edun mukaisia (REIO-lauseke, julistukset).

                  I. EU:n yksinomaiseen toimivaltaan kuuluvat määräykset

                  a) Väliaikaiset toimenpiteet ja maksukyvyttömyys

                  EU:n yksinomaiseen toimivaltaan kuuluvat kysymykset eivät ole kiistanalaisia. Ne ovat hyvin samankaltaisia tai identtisiä kuin vastaavat määräykset lento-, rautatie- ja avaruuskalustoa koskevissa pöytäkirjoissa.

                  Aikaisempia pöytäkirjoja koskevissa neuvotteluohjeissa otettiin erityisesti huomioon toimivaltaista tuomioistuinta, tuomioiden tunnustamista ja täytäntöönpanoa sekä väliaikaisia toimenpiteitä ja turvaamistoimenpiteitä koskevat määräykset siltä osin kuin ne voisivat vaikuttaa tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22 päivänä joulukuuta 2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 soveltamiseen.

                  Lisäksi pöytäkirjojen niiden määräysten osalta, jotka koskevat oikeuksia maksukyvyttömyystilanteessa ja virka-apua maksukyvyttömyysmenettelyssä, neuvotteluohjeissa todettiin, että olisi varmistettava niiden yhdenmukaisuus maksukyvyttömyysmenettelyistä annetun asetuksen (EY) N:o 1346/2000 kanssa.

                  Neuvotteluohjeisiin sisältyi myös ohje, joka koskee Euroopan yhteisön (nykyisin Euroopan unioni) liittymistä REIO-lausekkeen avulla.

                  Komissio katsoo, että nykyinen MAC-pöytäkirjan luonnos kunnioittaa täysimääräisesti EU:n säännöstöä siltä osin kuin on kyse väliaikaisista toimenpiteistä (pöytäkirjaluonnoksen IX artikla – Poikkeukset yleissopimuksen väliaikaisia toimenpiteitä koskevista määräyksistä) ja maksukyvyttömyyttä koskevista määräyksistä (X artikla – Oikeudet maksukyvyttömyystilanteessa ja XI artikla – Virka-apu maksukyvyttömyysmenettelyssä).

                  Kapkaupungin yleissopimuksen 55 artikla koskee väliaikaisia turvaamistoimenpiteitä koskevia julistuksia (mahdollisuus olla soveltamatta 13 artiklaa (Väliaikaiset turvaamistoimenpiteet) ja 43 artiklaa (toimivaltainen tuomioistuin 13 artiklan 1 kohdan mukaisissa toimenpiteissä)). Molemmat määräykset olisivat todellakin voineet vaikuttaa 22 päivänä joulukuuta 2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001, jäljempänä ’Bryssel I –asetus’, 31 artiklan (Väliaikaiset toimenpiteet ja turvaamistoimet) soveltamiseen.

                  Marraskuussa 2001 järjestetyssä Kapkaupungin yleissopimusta käsittelevässä diplomaattikonferenssissa Euroopan yhteisö onnistui Bryssel I -asetuksen 31 artiklan soveltamisen turvaamiseksi neuvottelemaan ehdon, jonka mukaan yleissopimuksen 13 ja 43 artiklan täysimääräinen tai osittainen soveltaminen sidottaisiin julistuksen antamiseen.

                  Liittyessään Kapkaupungin yleissopimukseen Euroopan yhteisö antoikin julistuksen, jossa todetaan seuraavaa: ”jos velallisen kotipaikka on yhteisön jäsenvaltion alueella, Kapkaupungin yleissopimuksen 55 artiklan mukaan jäsenvaltion, jota velvoittaa tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22 päivänä joulukuuta 2000 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 44/2001, on sovellettava Kapkaupungin yleissopimuksen 13 ja 43 artiklaa välitoimiin vain asetuksen N:o 44/2001 31 artiklan mukaisesti siten kuin Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on tulkinnut sitä tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 27 päivänä syyskuuta 1968 tehdyn Brysselin yleissopimuksen 24 artiklan yhteydessä”.

                  Lento-, rautatie- ja avaruuskalustoa koskeviin pöytäkirjoihin liittyvissä neuvotteluohjeissa todettiin nimenomaisesti, että Kapkaupungin yleissopimuksen 55 artiklaa olisi edelleen sovellettava myös pöytäkirjoihin.

                  MAC-pöytäkirjan luonnoksen IX artiklassa (Poikkeukset yleissopimuksen väliaikaisia toimenpiteitä koskevista määräyksistä) määrätään tästä mahdollisuudesta, ja se on käytännössä identtinen lento-, rautatie- ja avaruuskalustoa koskevien pöytäkirjojen vastaavien artiklojen kanssa (X, VIII ja XX artiklat).

                  On syytä todeta, että Bryssel I –asetuksen uudelleenlaadinnassa
                     6
                   31 artiklasta tuli 35 artikla, mutta sen sanamuoto on sama.

                  Maksukyvyttömyyttä koskevien määräysten osalta hyväksyttyjä pöytäkirjoja koskevissa neuvotteluohjeissa pyydettiin, että kyseisten määräysten olisi oltava valinnaisia, sillä ne vaikuttivat maksukyvyttömyysmenettelyistä annetun asetuksen (EY) N:o 1346/2000 soveltamiseen.

                  MAC-pöytäkirjan luonnoksen X artiklassa (Oikeudet maksukyvyttömyystilanteessa) määrätäänkin opt-in-mahdollisuudesta, ja se on käytännössä identtinen lentokalustopöytäkirjan (XI artikla), rautatiekalustopöytäkirjan (IX artikla) ja avaruuskalustopöytäkirjan (XXI artikla) vastaavien määräysten kanssa. Samoin MAC-pöytäkirjan luonnoksen XI artikla (Virka-apu maksukyvyttömyysmenettelyssä) on opt-in-lauseke ja käytännössä identtinen lentokalustopöytäkirjan (XII artikla), rautatiekalustopöytäkirjan (IX artikla) ja avaruuskalustopöytäkirjan (XXII artikla) vastaavien artiklojen kanssa.

                  Myöskään uudelleenlaadittu maksukyvyttömyysasetus
                     7
                   ei ole muuttanut sitä, että MAC-pöytäkirjan maksukyvyttömyyttä koskevat määräykset vaikuttavat EU:n lainsäädäntöön.

                  b) Lainvalinta

                  MAC-pöytäkirjan luonnoksen nykyisen version VI artiklaan sisältyy määräyksiä, jotka koskevat osapuolten tekemää valintaa laista, jota sovelletaan niiden sopimukseen perustuviin oikeuksiin ja velvoitteisiin kokonaan tai osittain.

                  Aikaisempien neuvotteluohjeiden hyväksymisen ajankohtana ei ollut voimassa Euroopan unionin lainsäädäntöä kysymyksistä, jotka liittyvät sopimusvelvoitteisiin sovellettavaan lakiin. Sen vuoksi neuvosto ei antanut komissiolle tästä asiasta erityistä neuvotteluohjetta.

                  Sen jälkeen 17. kesäkuuta 2008 hyväksyttiin asetus  (EY) N:o 593/2008 sopimusvelvoitteisiin sovellettavasta laista
                     8
                  , jäljempänä ’Rooma I –asetus’, ja sen soveltaminen alkoi 17. joulukuuta 2009.

                  Laajat lainvalintamahdollisuudet, joista määrätään VI artiklan 2 kohdassa, eivät ole sopusoinnussa Rooma I ‑asetuksessa säädetyn järjestelmän kanssa; sen vuoksi EU:n jäsenvaltioiden ei pitäisi soveltaa kyseistä artiklaa.

                  EU on valinnut tämän ratkaisun myös muiden pöytäkirjojen tapauksessa.

                  Euroopan unionin liittymisestä Kapkaupungin yleissopimukseen ja siihen liitettävään, lentokalustoon liittyviä erityiskysymyksiä koskevaan pöytäkirjaan 6. huhtikuuta 2009 annetussa neuvoston päätöksessä viitataan yhteisön yksinomaiseen toimivaltaan joissakin lentokalustopöytäkirjan soveltamisalaan kuuluvissa asioissa ja erityisesti Rooma I ‑asetukseen. Sen vuoksi yhteisö antoi erityisen julistuksen lainvalintaa koskevasta lentokalustopöytäkirjan artiklasta.

                  Samoin rautatiekalustopöytäkirjan osalta lainvalintaa käsiteltiin erityisesti XXII artiklan 2 kohdan mukaisesti annetussa julistuksessa Euroopan yhteisön toimivallasta rautatiepöytäkirjan soveltamisalaan kuuluvissa asioissa. Julistuksen 5 kohdassa todetaan, että Euroopan yhteisön jäsenvaltiot ovat siirtäneet toimivaltansa yhteisölle asioissa, jotka vaikuttavat (muun muassa) Rooma I -asetukseen.

                  Avaruuskalustopöytäkirjan VIII artikla on sen sijaan ns. opt-out-lauseke, mikä tarkoittaa sitä, että sitä sovelletaan, jollei sopimusvaltio ole nimenomaisesti ilmoittanut julistuksessa jäävänsä sen ulkopuolelle. Näin ollen EU:n olisi annettava tällainen julistus avaruuskalustopöytäkirjan mahdollisen allekirjoittamisen/ratifioinnin/hyväksymisen ajankohtana.

                  MAC-pöytäkirjan luonnoksen VI artiklan nykyinen versio on opt-in-lauseke, ja se olisi säilytettävä sellaisena lopullisessa tekstissä.

                  II. EU:n edun mukaiset loppumääräykset

                  Loppumääräysten luonnos (XXII artikla – Alueellinen taloudellisen yhdentymisen järjestö) sisältää REIO-lausekkeen, joka on käytännössä identtinen Kapkaupungin yleissopimuksen 48 artiklan, lentokalustopöytäkirjan XXVII artiklan, rautatiekalustopöytäkirjan XXII artiklan ja avaruuskalustopöytäkirjan XXXVII artiklan sisältämien lausekkeiden kanssa.

                  Tämän artiklan nojalla alueellinen taloudellisen yhdentymisen järjestö, joka koostuu suvereeneista valtioista ja jolla on toimivaltaa pöytäkirjan soveltamisalaan kuuluvissa asioissa (eli Euroopan unioni) voi allekirjoittaa tai hyväksyä pöytäkirjan taikka liittyä siihen kuin se olisi sopimusvaltio.

                  EU:n olisi myös kiinnitettävä huomiota EU:n edun mukaisten opt-in-mahdollisuuksien lisäämiseen loppumääräyksiin (XXVI artikla – Tiettyjä määräyksiä koskevat julistukset). Tämän artiklan määräykset perustuvat lento-, rautatie- ja avaruuskalustoa koskevien pöytäkirjojen vastaaviin sääntöihin.

                  Yhteenvetona voidaan todeta, että MAC-pöytäkirjan luonnoksen EU:n yksinomaiseen toimivaltaan kuuluvat tai EU:n edun mukaiset määräykset eivät nykyisessä muodossaan anna aihetta huoleen. Sen vuoksi komissio ehdottaa hallitusten asiantuntijoiden ensimmäisessä kokouksessa maaliskuussa 2017 hyväksytyn yhteensovitetun kannan mukaisesti, että nämä määräykset säilytetään nykyisessä muodossaan.

               Suositus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               luvan antamisesta neuvottelujen aloittamiseen liikkuvaan kalustoon kohdistuvia kansainvälisiä vakuusoikeuksia koskevaan yleissopimukseen liitettävän, maatalous-, rakennus- ja kaivoskalustoon liittyviä erityiskysymyksiä koskevan pöytäkirjan (MAC-pöytäkirja) tekemiseksi

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin perustamisesta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 218 artiklan 3 ja 4 kohdan,

               ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)
                     Euroopan yhteisö liittyi liikkuvaan kalustoon kohdistuvia kansainvälisiä vakuusoikeuksia koskevaan yleissopimukseen ja siihen liitettyyn, lentokalustoon liittyviä erityiskysymyksiä koskevaan pöytäkirjaan 29 päivänä huhtikuuta 2009.

               (2)
                     Euroopan yhteisö allekirjoitti liikkuvaan kalustoon kohdistuvia kansainvälisiä vakuusoikeuksia koskevaan yleissopimukseen liitetyn, rautatiekalustoon liittyvistä erityiskysymyksistä tehdyn pöytäkirjan  10 päivänä joulukuuta 2009.

               (3)
                     Euroopan unioni hyväksyi liikkuvaan kalustoon kohdistuvia kansainvälisiä vakuusoikeuksia koskevaan yleissopimukseen liitetyn, rautatiekalustoon liittyvistä erityiskysymyksistä tehdyn pöytäkirjan 18 päivänä joulukuuta 2014.

               (4)
                     Liikkuvaan kalustoon kohdistuvia kansainvälisiä vakuusoikeuksia koskevaan yleissopimukseen liitettävän, maatalous-, rakennus- ja kaivoskalustoon liittyviä erityiskysymyksiä koskevan pöytäkirjan (MAC-pöytäkirja) valmistelutyö on käynnissä yksityisoikeuden yhdenmukaistamiseksi toimivan kansainvälisen instituutin (UNIDROIT) puitteissa.

               (5)
                     Euroopan unionilla on yksinomainen toimivalta joissakin MAC-pöytäkirjan luonnoksen soveltamisalaan kuuluvissa asioissa.

               (6)
                     Euroopan unionin olisi osallistuttava asiakirjasta käytäviin neuvotteluihin unionin yksinomaiseen toimivaltaan kuuluvien asioiden osalta,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Annetaan komissiolle lupa neuvotella unionin puolesta liikkuvaan kalustoon kohdistuvia kansainvälisiä vakuusoikeuksia koskevaan yleissopimukseen liitettävästä, maatalous-, rakennus- ja kaivoskalustoon liittyviä erityiskysymyksiä koskevasta pöytäkirjasta (MAC-pöytäkirja) unionin yksinomaiseen toimivaltaan kuuluvien asioiden osalta.

               2 artikla

               Neuvotteluohjeet ovat tämän päätöksen liitteessä.

               3 artikla

               Neuvottelut käydään perussopimuksen 218 artiklan 4 kohdan mukaisesti nimettyä erityiskomiteaa kuullen.

               4 artikla

               Tämä päätös on osoitettu komissiolle.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)

                        2009/370/EY: Neuvoston päätös, tehty 6 päivänä huhtikuuta 2009, Euroopan yhteisön liittymisestä Kapkaupungissa 16 päivänä marraskuuta 2001 yhdessä hyväksyttyihin, liikkuvaan kalustoon kohdistuvia kansainvälisiä vakuusoikeuksia koskevaan yleissopimukseen ja siihen liitettävään, lentokalustoon liittyviä erityiskysymyksiä koskevaan pöytäkirjaan, EUVL L 121, 15.5.2009, s. 3–7.

                     (2)

                        2009/940/EC: Neuvoston päätös, tehty 30 päivänä marraskuuta 2009, liikkuvaan kalustoon kohdistuvista kansainvälisistä vakuusoikeuksista tehtyyn yleissopimukseen liitetyn, rautatiekalustoon liittyvistä erityiskysymyksistä Luxemburgissa 23 päivänä helmikuuta 2007 tehdyn pöytäkirjan allekirjoittamisesta Euroopan yhteisön puolesta, EUVL L 331, 16.12.2009, s. 1–16.

                     (3)

                        2014/888/EU: Neuvoston päätös, annettu 4 päivänä joulukuuta 2014, liikkuvaan kalustoon kohdistuvista kansainvälisistä vakuusoikeuksista tehtyyn yleissopimukseen liitetyn, rautatiekalustoon liittyvistä erityiskysymyksistä Luxemburgissa 23 päivänä helmikuuta 2007 tehdyn pöytäkirjan hyväksymisestä Euroopan unionin puolesta, EUVL L 353, 10.12.2014, s. 9–12.

                     (4)

                        5609/04 JUSTCIV 9 TRANS 35 OC 46 RESTREINT UE

                     (5)

                        Lisätietoja MAC-pöytäkirjan valmistelutöistä on saatavilla seuraavalla sivustolla:
                  http://www.unidroit.org/work-in-progress-studies/current-studies/mac-protocol

                     (6)

                        Asetus (EU) N:o 1215/2012 tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla, EUVL L 351, 20.12.2012, s. 1–32.

                     (7)

                        Asetus (EU) 2015/848 maksukyvyttömyysmenettelyistä, EUVL L 141, 5.6.2015, s. 19–72.

                     (8)

                        Asetus (EY) N:o 593/2008 sopimusvelvoitteisiin sovellettavasta laista (Rooma I), EUVL L 177, 4.7.2008, s. 6–16.

    ---documentbreak---

               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 23.8.2017
            COM(2017) 448 final

            LIITE
            asiakirjaan
            Suositus neuvoston päätökseksi
            luvan antamisesta neuvottelujen aloittamiseen liikkuvaan kalustoon kohdistuvia kansainvälisiä vakuusoikeuksia koskevaan yleissopimukseen liitettävän, maatalous-, rakennus- ja kaivoskalustoon liittyviä erityiskysymyksiä koskevan pöytäkirjan (MAC-pöytäkirja) tekemiseksi

               LIITE […]

               Ohjeet liikkuvaan kalustoon kohdistuvia kansainvälisiä vakuusoikeuksia koskevaan yleissopimukseen liitettävän, maatalous-, rakennus- ja kaivoskalustoon liittyviä erityiskysymyksiä koskevan pöytäkirjan (MAC-pöytäkirja) neuvottelemiseksi

               1. Komission olisi varmistettava neuvottelujen päättymiseen asti, että MAC-pöytäkirja on yhteensopiva tuomioistuimen toimivaltaa sekä tuomioiden tunnustamista ja täytäntöönpanoa koskevan Euroopan unionin lainsäädännön kanssa. Muussa tapauksessa komission olisi varmistettava, että MAC-pöytäkirjaan sisältyy yksi tai useampi lauseke, joiden nojalla jäsenvaltiot voivat soveltaa keskinäisissä suhteissaan ensisijaisesti asetusta (EU) N:o 1215/2012 Kapkaupungin yleissopimukseen ja siihen liitettävään MAC-pöytäkirjaan nähden.

               On syytä varmistaa, että Kapkaupungin yleissopimuksen 55 artiklan määräyksiä sovelletaan pöytäkirjaan siltä osin kuin sitä sovelletaan liikkuvaan kalustoon maatalous-, rakennus- ja kaivoskalustoon liittyvien erityiskysymysten osalta.

               Tätä varten on varmistettava, että pöytäkirjassa säilytetään MAC-pöytäkirjan luonnoksen IX artiklan ("Poikkeukset yleissopimuksen väliaikaisia toimenpiteitä koskevista määräyksistä" nykyinen määräys, jonka mukaan IX artikla on valinnainen ja sitä sovellettaisiin ainoastaan, jos sopimusvaltio on antanut asiasta julistuksen.

               2. On varmistettava, että maksukyvyttömyysmenettelyjä koskevat pöytäkirjan artiklat ja asetus (EU) 2015/848 ovat yhteensopivia.

               Tätä varten on varmistettava, että pöytäkirjassa säilytetään MAC-pöytäkirjan luonnoksen X artiklan (Oikeudet maksukyvyttömyystilanteessa) ja XI artiklan (Virka-apu maksukyvyttömyysmenettelyssä) nykyiset määräykset, joiden mukaan kyseiset artiklat ovat valinnaisia ja niitä sovellettaisiin ainoastaan, jos sopimusvaltio on antanut asiasta julistuksen.

               3. On varmistettava, että pöytäkirjassa säilytetään MAC-pöytäkirjan luonnoksen VI artiklan (Lainvalinta) nykyinen määräys, jonka mukaan VI artikla on valinnainen ja sitä sovellettaisiin ainoastaan, jos sopimusvaltio on antanut asiasta julistuksen.

               4. On varmistettava, että pöytäkirjassa säilytetään XXII artiklan (Alueellinen taloudellisen yhdentymisen järjestö) nykyinen määräys, jonka mukaan alueellinen taloudellisen yhdentymisen järjestö, joka koostuu suvereeneista valtioista ja jolla on toimivaltaa tietyissä pöytäkirjan soveltamisalaan kuuluvissa asioissa, voi allekirjoittaa tai hyväksyä pöytäkirjan taikka liittyä siihen kuin se olisi sopimusvaltio.


               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 24.11.2021
            COM(2021) 742 final

            Suositus
            NEUVOSTON SUOSITUS
            euroalueen talouspolitiikasta
            {SWD(2021) 362 final}

               Suositus

               NEUVOSTON SUOSITUS

               euroalueen talouspolitiikasta

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 136 artiklan yhdessä sen 121 artiklan 2 kohdan kanssa,

               ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97
                  1
                ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan,

               ottaa huomioon makrotalouden epätasapainon ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta 16 päivänä marraskuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011
                  2
                ja erityisesti sen 6 artiklan 1 kohdan,

               ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,

               ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,

               ottaa huomioon talous- ja rahoituskomitean lausunnon,

               ottaa huomioon talouspoliittisen komitean lausunnon,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Vuoden 2020 syvän taantuman jälkeen euroalueen talous elpyy vakaasti ja nopeasti. BKT:n kasvu vuoden 2021 toisella neljänneksellä ylitti odotukset, ja syksyn 2021 talousennusteen mukaan euroalueen BKT:n odotetaan kasvavan 5,0 prosenttia vuonna 2021. Euroalueen BKT:n odotetaan palaavan kriisiä edeltäneelle tasolle vuoden 2021 viimeisellä neljänneksellä. Vuoden 2021 toiseen neljännekseen mennessä seitsemän euroalueen maan BKT oli jo saavuttanut kriisiä edeltäneen tasonsa. Euroalueen vuotuisen BKT:n ennustetaan kasvavan 4,3 prosenttia vuonna 2022. Tärkein BKT:n kasvua edistävä tekijä on kotimainen kysyntä. Se liittyy rajoitusten keventämiseen rokottamisen edetessä, työmarkkinoiden asteittaiseen kohenemiseen, sulkutoimien aikana kertyneiden säästöjen käyttämiseen sekä investointien voimakkaaseen kasvuun, joka perustuu suotuisiin rahoitusoloihin ja NextGenerationEU-välineestä myönnettävään tukeen. Euroalueen jäsenvaltiot ovat suositusten mukaisesti toteuttaneet yksinään ja yhdessä euroryhmän puitteissa toimia, joilla varmistetaan politiikan viritys, joka tukee covid-19-kriisistä elpymistä. Epävarmuus ja riskit, joita myös pandemian kehittyminen aiheuttaa, ovat sekä EU:ssa että sen ulkopuolella edelleen suuria.

               (2)Kotimaisen kysynnän vahvaa kasvua ovat vuoden aikana hillinneet tarjontapuolen rajoitteet, mukaan lukien tuotantopanosten niukkuus ja logistiikan häiriöt. Lisäksi työvoimapula ja osaamisvaje ovat pahentuneet joillakin aloilla ja joissakin jäsenvaltioissa. Euroalueen inflaatioaste on ollut useiden vuosien ajan erittäin alhainen, mutta inflaatio on kiihtynyt selvästi vuoden 2021 alusta lähtien erityisesti energian hintojen nousun ja tarjonnan pullonkaulojen seurauksena. Tämä viittaa tilapäiseen ilmiöön, joka liittyy sulkutoimien jälkeiseen sopeutumisprosessiin. Inflaatio kiihtyi syyskuussa 2021 euroalueella 3,4 prosenttiin eli korkeimmalle tasolle kymmeneen vuoteen.

               (3)Euroopan elpymisstrategiassa on vuonna 2021 keskitytty NextGenerationEU:n ja sen suurimman välineen, elpymis- ja palautumistukivälineen
                  3
               , täytäntöönpanoon. Neuvosto oli marraskuun 2021 puoliväliin mennessä hyväksynyt komission myönteisten arviointien jälkeen 22 jäsenvaltion elpymis- ja palautumissuunnitelmat. Niistä 18 oli euroalueen jäsenvaltioiden suunnitelmia. Elpymis- ja palautumistukivälineen puitteissa toteutettavilla uudistuksilla ja investoinneilla odotetaan lähivuosina olevan huomattava myönteinen vaikutus euroalueen talouksien toimintaan. Välineen resurssien kohdentamisessa käytettävän jakoperusteen ansiosta sillä edistetään euroalueen jäsenvaltioiden taloudellista ja sosiaalista lähentymistä ylöspäin. Välineellä on myös vahvistettu luottamusta ja autettu osaltaan turvaamaan kasvu ja makrovakaus, mikä on tasapainottanut politiikkayhdistelmää ja täydentänyt Euroopan keskuspankin (EKP) toimia. Elpymis- ja palautumistukivälineen tarkoituksena on elpymisen tukemisen lisäksi muuttaa rakenteellisesti jäsenvaltioiden talouksia erityisesti vihreän siirtymän ja digitaalisen muutoksen aikaansaamiseksi. Elpymis- ja palautumistukivälineen puitteissa toteutettavilla johdonmukaisilla investoinneilla ja uudistuksilla sekä koheesiorahastojen käytöllä pyritään parantamaan euroalueen häiriönsietokykyä tulevien häiriöiden varalta ja lisäämään tuotantopotentiaalia kestävällä tavalla, tukemaan työllisyyttä ja vastaamaan sosiaalisiin haasteisiin. Lisäksi elpymis- ja palautumistukivälineen rahoittamiseksi liikkeeseen lasketut unionin euromääräiset velkapaperit lisäävät Euroopan pääomamarkkinoiden syvyyttä ja likviditeettiä ja auttavat vahvistamaan euron asemaa kansainvälisenä valuuttana.

               (4)Elpymis- ja palautumissuunnitelmiin sisältyvien uudistusten ja investointien täytäntöönpano luo perustan elpymis- ja palautumistukivälineen rahoituksen maksamiselle ja edistää tuloksellisesti euroalueen politiikan ensisijaisten tavoitteiden saavuttamista, euroalueen talouspolitiikkaa koskevien neuvoston suositusten
                  4
                noudattaminen mukaan luettuna. Tämä koskee muun muassa kansallisten institutionaalisten kehysten vahvistamista, laadukkaiden julkisten investointien tukemista ja sellaisten toimenpiteiden toteuttamista, joilla tuetaan sosiaalista yhteenkuuluvuutta sekä oikeudenmukaista vihreää siirtymää ja digitaalista muutosta. Näin on tarkoitus varmistaa kestävä ja osallistava elpyminen, tukea kasvupotentiaalia ja parantaa palautumiskykyä. Tämä on linjassa vuotuisen kestävän kasvun strategian sekä kilpailukykyisen kestävyyden neljän ulottuvuuden eli ympäristön kestävyyden, tuottavuuden, oikeudenmukaisuuden ja makrotalouden vakauden kanssa.
                  5

               (5)Asianmukaisesti kasvua tukevilla ja tosiaan vahvistavilla talouspolitiikoilla on varmistettu tuloksellinen makrotalouden vakauttaminen ja hillitty vaikutuksia työmarkkinatuloksiin, mikä puolestaan on lieventänyt pitkäaikaisten kielteisten vaikutusten riskiä ja tukenut talouden nopeaa elpymistä. Raha- ja finanssipolitiikkojen johdonmukainen yhdistelmä sekä rakenteelliset uudistukset ja toimenpiteet rahoitusvakauden ylläpitämiseksi ovat jatkossakin keskeisen tärkeitä euroalueen toimivuuden kannalta, ottaen kaikilta osin huomioon perussopimukseen perustuvat jäsenvaltioiden ja toimielinten roolit.

               (6)EKP:n rahapoliittisilla toimilla pyritään varmistamaan eri rahoitusmarkkinasegmenttien sujuva toiminta, pitämään rahapolitiikan välittymiskanavat toiminnassa sekä viime kädessä turvaamaan hintavakaus keskipitkällä aikavälillä. EKP julkaisi heinäkuussa 2021 uuden rahapoliittisen strategiansa. Uudessa strategiassa asetetaan keskipitkälle aikavälille symmetrinen 2 prosentin inflaatiotavoite. Lisäksi EKP:n neuvosto vahvisti, että ohjauskorot ovat myös jatkossa EKP:n ensisijainen rahapolitiikan väline. EKP käynnisti lokakuussa 2021 digitaalista euroa koskevan kaksivuotisen tutkintavaiheen. Digitaalisen euron luominen edellyttäisi unionin lainsäätäjän toimia SEUT-sopimuksen 133 artiklan nojalla. Tällaisen digitaalisen keskuspankkirahan käyttöönotolla muun muassa varmistettaisiin, että virallista rahaa on jatkuvasti tarjolla digitaalisessa muodossa, tuettaisiin Euroopan talouden digitalisaatiota ja edistettäisiin aktiivisesti innovointia vähittäismaksujen alalla.
                  6
                Samalla vahvistettaisiin osaltaan euron kansainvälistä roolia ja Euroopan avointa strategista riippumattomuutta.

               (7)Euroopan komissio käynnisti 19. lokakuuta 2021 uudelleen keskustelun talouden ohjausjärjestelmän uudelleentarkastelusta saadakseen aikaan laaja-alaisen yhteisymmärryksen siitä, miten voitaisiin lisätä järjestelmän vaikuttavuutta ja läpinäkyvyyttä, torjua makrotalouden epätasapainoja ja ratkaista julkisen talouden haasteita siirtymää ja kasvua edistävällä tavalla, ottaen huomioon covid-19-kriisistä saadut kokemukset.

               (8)Julkisen talouden alijäämän ennustetaan euroalueella kasvavan 7,1 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2021, mutta supistuvan 3,9 prosenttiin vuonna 2022. Euroalueen finanssipolitiikan virityksen ennustetaan kansallisten talousarvioiden ja EU:n talousarvion pohjalta pysyvän kasvua tukevana vuonna 2021 (1¾ % suhteessa BKT:hen) ja vuonna 2022 (1 % suhteessa BKT:hen). Sekä kansallisesti rahoitetut että EU:n rahoittamat julkiset investoinnit edistävät vuonna 2022 osaltaan kasvua tukevaa viritystä. Neuvoston marraskuuhun 2021 mennessä hyväksymien 18 euroalueen elpymis- ja palautumissuunnitelman pohjalta voidaan euroalueen jäsenvaltioille tarjota laajamittaista taloudellista tukea jopa 262 miljardia euroa avustuksina ja 139 miljardia euroa lainoina vuoteen 2026 mennessä. Kansallisten finanssipolitiikkojen koordinointi vakaus- ja kasvusopimusta kaikilta osin noudattaen on ratkaisevan tärkeää, jotta voidaan reagoida tuloksellisesti covid-19-kriisiin, edistää kestävää elpymistä ja varmistaa talous- ja rahaliiton asianmukainen toiminta. Yleisen poikkeuslausekkeen soveltamista jatketaan vuonna 2022, mutta odotettavissa on, että sen soveltaminen lopetetaan vuonna 2023. Talouden elpyessä finanssipolitiikassa siirrytään väliaikaisista hätätoimenpiteistä elpymistä tukeviin kohdennettuihin toimenpiteisiin. Julkisen talouden velkasuhteen kasvu (85,5 % suhteessa BKT:hen vuonna 2019 ja 100 % suhteessa BKT:hen vuonna 2021) heijastaa tuotannon supistumisen ja covid-19-kriisin aiheuttaman erittäin vakavan häiriön torjumiseksi käynnistettyjen välttämättömien toimien yhteisvaikutusta. Koska julkisen talouden velkasuhde oli joissakin euroalueen jäsenvaltioissa suuri jo ennen talouden häiriötä, velan asteittainen ja jatkuva vähentäminen kasvua edistävällä tavalla on asetettu politiikkatavoitteeksi suuressa osassa euroaluetta.

               (9)Tässä yhteydessä vaikuttaa erityisen tärkeältä, myös ilmastonmuutos, vihreä siirtymä ja digitaalinen muutos huomioon ottaen, parantaa julkisen talouden koostumusta muun muassa edistämällä investointeja, huolehtimalla julkisen talouden toimenpiteiden laadusta ja varmistamalla julkisen talouden kestävyys pidemmällä aikavälillä. Vihreän budjetoinnin, menojen uudelleenarviointien, toimivien julkisia investointeja koskevien hallinnointijärjestelmien ja toimivien julkisia hankintoja koskevien kehysten avulla voidaan luoda julkisen talouden liikkumavaraa julkisille lisäinvestoinneille. Covid-19-kriisin seurauksena uudistukset, joiden tarkoituksena on tehdä veropolitiikasta tehokkaampaa ja oikeudenmukaisempaa, ovat entistä tärkeämpiä. Euroalueen verojärjestelmien kasvu- ja ympäristöystävällisyyttä voidaan vielä parantaa erityisesti pienentämällä työn verokiilaa, joka on yhä suuri useimmissa euroalueen jäsenvaltioissa. Verojärjestelmien tehokkuutta ja oikeudenmukaisuutta voidaan lisätä toimenpiteillä, joilla puututaan aggressiiviseen verosuunnitteluun, verovilppiin ja veron kiertämiseen, samalla kun tuetaan elpymistä ja kasvatetaan verotuloja. Verotuskehystä on globalisaation vuoksi ollut tarpeen mukauttaa yhä digitaalisempaan talouteen sopivaksi. Veropohjan rapautumista ja voitonsiirtoja koskevan OECD:n/G20:n osallistavan kehyksen puitteissa on päästy sopimukseen maailmanlaajuisen verotuksen uudistamisesta haitallisen verokilpailun rajoittamiseksi.

               (10)Kriisin vaikutuksia kotitalouksiin ja yrityksiin on kyetty tuloksellisesti lieventämään jäsenvaltioiden ja unionin tasolla muun muassa NextGenerationEU-välineen kautta toteutetuilla nopeilla ja määrätietoisilla toimenpiteillä. Näiden koordinoitujen toimien ansiosta jäsenvaltioiden väliset erot ovat kasvaneet odotettua vähemmän, ja pitkäaikaisia kielteisiä vaikutuksia on kyetty lieventämään. Tukitoimenpiteillä (mm. työajan lyhentämisjärjestelyt ja muut työpaikkojen säilymiseen tähtäävät toimenpiteet) on autettu pitämään yrityksiä toiminnassa koko kriisin ajan ja lisäksi rajoitettu työttömyysasteen nousua ja käytettävissä olevien tulojen vähenemistä. Vaikka maksukyvyttömyysasteet ovat kasvussa, ne ovat vuonna 2021 pysyneet kurissa tukitoimenpiteiden asteittaisesta lakkauttamisesta huolimatta. Myös työmarkkinatilanne on vähitellen kohentumassa: työllisyysaste oli vuoden 2021 toisella neljänneksellä 72,2 prosenttia, kun se ennen covid-19-pandemiaa oli korkeimmillaan 72,9 prosenttia vuoden 2019 viimeisellä neljänneksellä. Koko kriisin ajan jatkuneella digitaaliteknologian nopeutuneella käyttöönotolla voisi olla myönteinen vaikutus tuottavuuteen, mikäli kehitys jatkuu samanlaisena. Siitä huolimatta covid-19-kriisillä on ollut huomattavia alueellisia, alakohtaisia ja tulonjakovaikutuksia, jotka edellyttävät uudelleenkohdentamista sekä maiden ja alojen sisällä että niiden välillä ja joista aiheutuu huomattavia siirtymäkustannuksia työntekijöille ja yrityksille.

               (11)Vaikka konkurssien lisääntyminen on toistaiseksi ollut vähäistä, useiden yritysten taseet ovat pandemian vuoksi aiempaa heikommat, mikä saattaa heikentää niiden kykyä rahoittaa investointihankkeita lyhyellä aikavälillä ja vaarantaa niiden takaisinmaksukyvyn. Tukitoimenpiteet olisi elpymisen edetessä asteittain lopetettava ja kohdennettava paremmin. Velkainstrumenttien käytön vähentäminen rajoittaisi ehdollisia vastuita ja auttaisi säilyttämään yritysten investointikapasiteetin. Tukitoimenpiteiden lopettaminen oikeaan aikaan edellyttää tasapainon löytämistä. Tavoitteena on tukea investointeja ja työllisyyttä sekä estää elinkelpoisten yritysten kaatuminen. Samalla on kuitenkin huolehdittava, että elinkelvottomien yritysten hallittu poistuminen markkinoilta keskipitkällä aikavälillä ei esty. Tässä yhteydessä yritysten rahoituksen saannin parantaminen, yritysten taseiden vahvistaminen ja maksukyvyttömyysmenettelyjen kapasiteetin ja tehokuuden parantaminen ovat keskeisessä asemassa. Kansalliset maksukyvyttömyysjärjestelmät poikkeavat toisistaan huomattavasti euroalueella, ja tarvitaan kapasiteettia lisääviä toimia, jotta voidaan edistää hallinnon ja oikeuslaitoksen toimivuutta. Parantamalla maksukyvyttömyysmenettelyjä voidaan myös osaltaan edistää pankkialan taseiden tervehdyttämistä, millä on myönteinen vaikutus luotontarjontaan. Uudelleenjärjestelystä ja maksukyvyttömyydestä annettu direktiivi
                  7
               , jonka tarkoituksena on ottaa kaikissa jäsenvaltioissa yrittäjiä varten käyttöön ennaltaehkäiseviä uudelleenjärjestelyjä ja veloista vapauttamista koskeva vähimmäisvaatimukset, on saatettava osaksi kansallista lainsäädäntöä viimeistään 17. heinäkuuta 2022. Lisäksi EU:n pääomamarkkinoiden yhdentyminen on keskeistä, jotta yrityksille voidaan tarjota vaihtoehtoisia rahoituslähteitä pankkien luotonannon täydentämiseksi. Pääomamarkkinaunionin
                  8
                edistyminen voi parantaa euroalueen yritysten rahoituksen saantia, saada liikkeelle pitkäaikaisia sijoituksia vihreään ja uuteen teknologiaan ja infrastruktuuriin, edistää pääomasijoittamista ja poistaa rajatylittäviä sijoittamisen esteitä muun muassa yhdenmukaistamalla maksukyvyttömyysmenettelyjä koskevan aineellisen oikeuden eräitä näkökohtia.

               (12)Vaikka työllisyys elpyy nopeasti, kriisi sekä määrätietoiset pyrkimykset talouden viherryttämiseksi vaikuttavat pysyvästi joihinkin aloihin ja alueisiin sekä eräisiin työntekijäryhmiin. Syntyvät uudet työpaikat saattavat poiketa kriisin vuoksi menetetyistä työpaikoista. Toimitusketjujen pullonkaulat saattavat hidastaa työllisyyden elpymistä tietyillä aloilla. Sen vuoksi toimenpiteet, joilla helpotetaan siirtymistä työpaikasta toiseen ja tuetaan uudelleen integroitumista työmarkkinoille, ovat keskeisiä, jotta voidaan tukea sopeutumista ja lieventää sosiaalisia vaikutuksia erityisesti vihreä siirtymä ja digitaalinen muutos huomioon ottaen. Komissio on antanut suosituksen tehokkaasta työllisyyden aktiivituesta covid-19-kriisin jälkeen (EASE-järjestelmä)
                  9
               . Suosituksessa kehotetaan jäsenvaltioita laatimaan yhdenmukaisia toimenpidepaketteja, joiden tarkoituksena on paikata osaamisvajetta ja auttaa ihmisiä selviytymään vihreässä siirtymässä ja digitaalisessa muutoksessa. Paketit koostuisivat kolmesta osasta: i) ajallisesti rajoitetut ja hyvin suunnitellut työhönottoon ja siirtymään liittyvät kannustimet ja yrittäjyyden tukeminen; ii) työmarkkinoiden tarpeisiin liittyvät täydennys- ja uudelleenkoulutusmahdollisuudet; ja iii) työvoimapalvelujen antaman tuen parantaminen. Euroalueen yhtenäisyyden kannalta olennaisen tärkeää on edelleen sosiaalinen suojelu, jotta voidaan selviytyä terveys- ja talouskriiseistä ja varmistaa oikeudenmukainen vihreä siirtymä ja digitaalinen muutos. Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilari
                  10
                toimii edelleen ohjenuorana työllisyyttä ja osaamista koskeville ja sosiaalipoliittisille toimille, joilla edistetään jäsenvaltioiden taloudellista ja sosiaalista lähentymistä ylöspäin sekä työ- ja elinolojen parantamista. Maaliskuussa 2021 hyväksytyssä Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilaria koskevassa toimintasuunnitelmassa vahvistetaan EU:lle kolme yleistavoitetta, jotka koskevat i) työllisyyttä, ii) aikuiskoulutusta ja iii) köyhyyden vähentämistä vuoteen 2030 mennessä
                  11
               . Näiden tavoitteiden saavuttamista edistetään jäljempänä suositelluilla toimenpiteillä. EU:n johtajat ilmaisivat myönteisen kantansa näihin tavoitteisiin 8. toukokuuta 2021 pidetyssä Porton sosiaalialan huippukokouksessa ja 24. ja 25. kesäkuuta 2021 pidetyssä Eurooppa-neuvoston kokouksessa.

               (13)Jäsenvaltiot ovat laatineet kunnianhimoisia uudistus- ja investointisuunnitelmia elpymis- ja palautumistukivälineen tarjoaman taloudellisen ja strategisen tuen turvin. Instituutioiden laadun parantaminen erityisesti vahvistamalla hallinnollisia valmiuksia on keskeistä, jotta voidaan varmistaa varojen nopea käyttö samalla kun estetään päällekkäisyydet ja sekoittuminen muiden EU:n välineiden kanssa. Jäsenvaltiot voivat parantaa yksityisten investointien toimintaedellytyksiä kohentamalla liiketoimintaympäristöä. Sisämarkkinoiden sujuvan toiminnan varmistamisessa ovat avainasemassa toimitusketjun häiriönsietokyvyn säilyttäminen ja vahvistaminen havaitsemalla tarjonnan puutteet ja pullonkaulat ja puuttumalla niihin, markkinoiden avoimuus, standardien lähentäminen, monipuolisuuden lisääminen sekä kiertotalouden periaatteiden noudattaminen ja resurssitehokkuus. Heinäkuun 13. päivänä 2021 annetussa neuvoston suosituksessa euroalueen talouspolitiikasta 2021 kehotettiin lisäämään edelleen tavaroiden ja palvelujen sisämarkkinoiden yhdentymistä, digitaaliset palvelut mukaan luettuina, poistamalla tarpeettomat rajoitukset, parantamalla markkinavalvontaa ja varmistamalla riittävät hallinnolliset valmiudet, ja suositus on edelleen pätevä.

               (14)Pankkisektori on osoittanut yleisen häiriönsietokykynsä vakavien taloudellisten paineiden keskellä aiempien uudistusten ansiosta. Laajat tukitoimenpiteet keskellä syvintä kriisiä sekä talouden vakaa elpyminen vuonna 2021 ovat toistaiseksi lieventäneet huolia yritysten taseiden heikkenemisestä. Euroalueen pankkien omaisuuserien laatu on siitä huolimatta saattanut heikentyä jonkin verran. Riskien oikea-aikainen seuranta, proaktiivinen yhteistyö velallisten kanssa ja järjestämättömien lainojen aktiivinen hoito ovat tärkeitä, jotta voidaan turvata pankkien kyky rahoittaa talouden elpymistä.

               (15)Euroalueen talouden koko ja yhdentyminen sekä kriisin johdosta toteutetut toimet ovat yleisesti ottaen toimineet vakauttavina tekijöinä koko covid-19-kriisin ajan. Talouksien keskinäisriippuvuuden takia euroalueen jäsenvaltioiden on lähivuosina toteutettava sovitut investoinnit ja uudistukset selviytyäkseen kriisistä entistä vahvempina. Samalla on syvennettävä edelleen euroalueen institutionaalisia rakenteita, jotta voidaan lujittaa sen kykyä selviytyä tulevista häiriöistä ja pysyä vahvempana kansainvälisellä näyttämöllä. Talouden ja rahoitusmarkkinoiden kehitys kehittyneissä ja kehittyvissä markkinatalouksissa vaikuttaa suoraan euroalueeseen useiden kanavien kautta, mukaan lukien terveys- ja rokotuspolitiikka, rahapolitiikka, rahavirrat, globaalit arvoketjut ja kauppa. Elpymisen myötä maailmanlaajuisissa toimitusketjuissa esiintyneet rajoitteet osoittavat myös talouksien yhä kasvavaa globaalia keskinäisriippuvuutta. Euroalueen vaihtotaseen ylijäämä jatkoi asteittaista supistumistaan lähelle perustekijöihin perustuvaa tasoa. Vahvistamalla viime vuosina pitkälti vakaana pysynyttä euron kansainvälistä roolia muun muassa digitaalista euroa kehittämällä voitaisiin lisätä euroalueen ja koko unionin taloudellista ja rahoituksellista riippumattomuutta ja parantaa maailman finanssimarkkinoiden vakautta.

               (16)Talous- ja rahaliiton syventäminen on edelleen keskeisen tärkeää. Pankkiunioni ja pääomamarkkinaunioni ovat toisiaan vahvistavia hankkeita, joilla edistetään kasvua, turvataan rahoitusvakaus ja tuetaan todellista talous- ja rahaliittoa. Paikkaamalla jäljellä olevat aukot voitaisiin parantaa edelleen euroalueen vakautta ja häiriönsietokykyä, auttaa euroalueen talouksia menestymään ja vahvistaa euron kansainvälistä roolia. Pankkiunionin toteuttaminen, EVM-sopimuksen muutossopimuksen ratifiointi ajallaan sekä pääomamarkkinaunioni ovat edelleen olennaisen tärkeitä. Näin tuetaan myös vihreää siirtymää ja digitaalista muutosta, joita varten tarvitaan huomattavasti investointeja. Euroalueen huippukokouksessa 25. kesäkuuta 2021 toistettiin jälleen pankkiunionin toteuttamista koskeva sitoumus ja pyydettiin euroryhmää (laajennetussa kokoonpanossa) sopimaan viipymättä ja yhteisymmärryksessä vaiheittaisesta ja aikataulutetusta työsuunnitelmasta kaikkien edelleen avoinna olevien osatekijöiden osalta. Lisäksi kehotettiin panemaan pääomamarkkinaunionia koskeva toimintasuunnitelma nopeasti täytäntöön neuvoston 3. joulukuuta 2020 antamissa päätelmissä esitettyjen painopisteiden mukaisesti. Heinäkuun 13. päivänä 2021 annettu neuvoston suositus euroalueen talouspolitiikasta 2021, jossa kehotetaan toteuttamaan talous- ja rahaliitto ja vahvistamaan euron kansainvälistä roolia, on edelleen pätevä,

               SUOSITTAA, että euroalueen jäsenvaltiot toteuttavat toimia sekä yksinään, muun muassa elvytys- ja palautumissuunnitelmiensa täytäntöönpanon kautta, että yhdessä euroryhmän puitteissa vuosina 2022–2023 seuraavasti:

               1.Jatketaan kansallisten finanssipolitiikkojen hyödyntämistä ja koordinointia jäsenvaltioissa, jotta kestävää ja osallistavaa elpymistä voidaan tukea tuloksellisesti. Säilytetään maltillisesti elvyttävä finanssipolitiikan viritys koko euroalueella vuonna 2022 ottaen huomioon kansalliset talousarviot ja elpymis- ja palautumistukivälineestä tarjolla oleva rahoitus. Kohdistetaan finanssipoliittisia toimenpiteitä asteittain investointeihin, joilla edistetään vihreän siirtymän ja digitaalisen muutoksen kanssa sopusoinnussa olevaa kestävää ja osallistavaa elpymistä, kiinnittäen erityistä huomiota julkisen talouden toimenpiteiden laatuun. Jatketaan ketterää finanssipolitiikkaa, jotta voidaan reagoida, jos pandemiariskejä ilmenee uudelleen. Eriytetään finanssipoliittisia toimia ottaen huomioon elpymistilanne, julkisen talouden kestävyys ja tarve vähentää taloudellisia, sosiaalisia ja alueellisia eroja. Harjoitetaan taloustilanteen salliessa finanssipolitiikkaa, jonka tavoitteena on saavuttaa maltillisella tasolla oleva julkisen talouden rahoitusasema keskipitkällä aikavälillä ja varmistaa velkakestävyys, samalla kun lisätään investointeja.

               2.Edistetään toimenpiteitä, joilla puututaan aggressiiviseen verosuunnitteluun, verovilppiin ja veron kiertämiseen, jotta voidaan varmistaa verojärjestelmien oikeudenmukaisuus ja tehokkuus. Pyritään rajoittamaan haitallista verokilpailua muun muassa löytämällä maailmanlaajuisen konsensuksen pohjalta ratkaisu haasteisiin, joita talouden digitalisoituminen ja globalisoituminen aiheuttavat verotukselle. Pienennetään työn verokiilaa ja edistetään verorasituksen siirtämistä työn verottamisesta vähemmän vääristäviin veroihin. Siirrytään työmarkkinoilla hätätoimenpiteistä elvytystoimenpiteisiin varmistamalla aktiivisen työvoimapolitiikan vaikuttavuus: i) tuetaan työpaikan vaihtamista ja erityisesti siirtymistä vihreään ja digitaaliseen talouteen, ii) yhdistetään toimenpiteitä, joilla puututaan osaamisvajeeseen, vahvistetaan täydennys- ja uudelleenkoulutusta ja tarjotaan kohdennettuja työhönottokannustimia, iii) parannetaan julkisten työvoimapalvelujen valmiuksia puuttua työmarkkinoiden kohtaanto-ongelmiin. Vahvistetaan osallistavia ja laadukkaita koulutusjärjestelmiä. Edistetään muita heikommassa asemassa olevien ryhmien, erityisesti nuorten ja naisten, integroitumista työmarkkinoille, varmistetaan asianmukaiset työolot ja puututaan työmarkkinoiden segmentoitumiseen sekä kehitetään ja tarvittaessa mukautetaan sosiaalisen suojelun järjestelmiä, joilla puututaan covid-19-kriisin jälkeen ilmeneviin haasteisiin. Varmistetaan työmarkkinaosapuolten tosiasiallinen osallistuminen politiikkojen laatimiseen ja vahvistetaan työmarkkinaosapuolten vuoropuhelua ja keskitettyä sopimista. Varmistetaan hyvien käytäntöjen jakaminen ja lähentyminen taloudellista ja sosiaalista palautumiskykyä lisäävien työmarkkina- ja sosiaalipolitiikkojen osalta.

               3.Seurataan yrityksille suunnattujen tukipakettien vaikuttavuutta, keskitytään kohdennetumpaan tukeen sellaisten elinkelpoisten yritysten maksukyvyn turvaamiseksi, jotka ovat joutuneet pandemian aikana koetukselle, ja hyödynnetään enemmän oman pääoman ehtoisia välineitä. Toteutetaan toimia, joilla parannetaan mahdollisuuksia maksukyvyttömyysmenettelyjen avulla hoitaa konkurssit ja velkojen uudelleenjärjestelyt tuloksellisesti ja oikea-aikaisesti, maksimoida arvon säilyminen ja edistää pääoman ja rajatylittävien sijoitusten tehokasta kohdentamista. Edetään pääomamarkkinaunionin syventämisessä muun muassa sopimalla nopeasti komission lainsäädäntöehdotuksista, joilla tuetaan talouden rahoittamista ja parannetaan yritysten ja yksityishenkilöiden sijoitusmahdollisuuksia ja poistetaan rajatylittävät sijoittamisen esteet sisämarkkinoilla.

               4.Vahvistetaan edelleen kansallisia institutionaalisia kehyksiä ja jatketaan uudistuksia, joilla poistetaan investointien ja pääoman uudelleenkohdentamisen pullonkauloja ja varmistetaan unionin varojen tehokas ja oikea-aikainen käyttö. Kevennetään yritysten hallinnollista taakkaa ja parannetaan liiketoimintaympäristöä. Tehostetaan julkishallinnon toimivuutta ja digitalisointia. Parannetaan julkista varainhoitoa erityisesti vihreän budjetoinnin ja toimivien julkisia investointeja koskevien hallinnointikehysten avulla ja hyödynnetään menojen uudelleenarviointeja, jotta voidaan parantaa julkisen talouden koostumusta ja varsinkin julkisten investointien ja ihmisiin ja osaamiseen tehtävien investointien laatua sekä kohdentaa julkiset menot paremmin elpymisen ja palautumiskyvyn tarpeisiin.

               5.Varmistetaan makrovakaus ja ylläpidetään talouden luottokanavia jatkamalla järjestämättömien lainojen käsittelyä muun muassa seuraamalla omaisuuserien laatua, toimimalla oikea-aikaisesti ja ennakoivasti vaikeuksissa olevien velallisten (erityisesti elinkelpoisten velallisten) kanssa ja kehittämällä edelleen järjestämättömien lainojen jälkimarkkinoita. Jatketaan työtä pankkiunionin viimeistelemiseksi vaiheittaisen ja aikataulutetun työsuunnitelman avulla sekä työtä euron kansainvälisen aseman vahvistamiseksi. Tuetaan edelleen digitaalisen euron mahdollista käyttöönottoa koskevaa selvitystyötä.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)

                        EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        EUVL L 306, 23.11.2011, s. 25.

                     (3)

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2021/241, annettu 12 päivänä helmikuuta 2021, elpymis- ja palautumistukivälineen perustamisesta, EUVL L 57, 18.2.2021, s. 17.

                     (4)

                        Neuvoston suositus, annettu 13 päivänä heinäkuuta 2021, euroalueen talouspolitiikasta, EUVL C 283, 15.7.2021, s. 1.

                     (5)

                        Vuotuinen kestävän kasvun strategia 2022, COM(2021)740.

                     (6)

                        Ks. ”Report on a digital euro”, EKP, lokakuu 2020, saatavilla osoitteessa
                  https://www.ecb.europa.eu/pub/pdf/other/Report_on_a_digital_euro~4d7268b458.en.pdf

                     (7)

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EU) 2019/1023, annettu 20 päivänä kesäkuuta 2019, ennaltaehkäiseviä uudelleenjärjestelyjä koskevista puitteista, veloista vapauttamisesta ja elinkeinotoiminnan harjoittamiskiellosta sekä toimenpiteistä uudelleenjärjestelyä, maksukyvyttömyyttä ja veloista vapauttamista koskevien menettelyjen tehostamiseksi ja direktiivin (EU) 2017/1132 muuttamisesta (direktiivi uudelleenjärjestelystä ja maksukyvyttömyydestä), EUVL L 172, 26.6.2019, s. 18.

                     (8)

                        EU-johtajat korostivat 25. kesäkuuta 2021 järjestetyssä euroalueen huippukokouksessa poliittista tukeaan pääomamarkkinaunionille ja peräänkuuluttivat pääomamarkkinaunionia koskevan toimintasuunnitelman nopeaa täytäntöönpanoa.

                     (9)

                        Komission suositus (EU) 2021/402, annettu 4 päivänä maaliskuuta 2021, tehokkaasta työllisyyden aktiivituesta covid-19-kriisin jälkeen (EASE-järjestelmä), EUVL L 80, 8.3.2021, s. 1.

                     (10)

                        Toimielinten välinen julistus Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilarista, EUVL C 428, 13.12.2017, s. 10.

                     (11)

                        EU on sitoutunut saavuttamaan seuraavat yleistavoitteet vuoteen 2030 mennessä: vähintään 78 prosentilla 20–64-vuotiaista on työpaikka; joka vuosi vähintään 60 prosenttia 25–64-vuotiaista osallistuu oppimistoimintaan; köyhyys- ja syrjäytymisvaarassa olevien määrä pienenee vähintään 15 miljoonalla vuoteen 2019 verrattuna.