title: Neuvoston suositus, annettu 8 päivänä heinäkuuta 2014 , Maltan vuoden 2014 kansallisesta uudistusohjelmasta ja neuvoston lausunto Maltan vuoden 2014 vakausohjelmasta

text:
               29.7.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 247/83

         NEUVOSTON SUOSITUS,
   annettu 8 päivänä heinäkuuta 2014,
   Maltan vuoden 2014 kansallisesta uudistusohjelmasta ja neuvoston lausunto Maltan vuoden 2014 vakausohjelmasta
   2014/C 247/16
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,
   ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 (1) ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan,
   ottaa huomioon makrotalouden epätasapainon ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta 16 päivänä marraskuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011 (2) ja erityisesti sen 6 artiklan 1 kohdan,
   ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,
   ottaa huomioon Euroopan parlamentin päätöslauselmat,
   ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
   ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,
   ottaa huomioon talous- ja rahoituskomitean lausunnon,
   ottaa huomioon sosiaalisen suojelun komitean lausunnon,
   ottaa huomioon talouspoliittisen komitean lausunnon,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Eurooppa-neuvosto hyväksyi 26 päivänä maaliskuuta 2010 komission ehdotuksen, jolla käynnistetään uusi työllisyys- ja kasvustrategia, Eurooppa 2020. Strategian lähtökohtana on tehostaa talouspolitiikan koordinointia, ja siinä keskitytään avainalueisiin, joilla tarvitaan toimia, jotta voidaan parantaa Euroopan mahdollisuuksia vauhdittaa kestävää kasvua ja lisätä sen kilpailukykyä.

               (2)

               Neuvosto antoi 13 päivänä heinäkuuta 2010 komission ehdotusten pohjalta suosituksen jäsenvaltioiden ja unionin talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista (2010–2014) ja hyväksyi 21 päivänä lokakuuta 2010 päätöksen jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista (3). Yhdessä nämä muodostavat ns. yhdennetyt suuntaviivat. Jäsenvaltioita kehotettiin ottamaan yhdennetyt suuntaviivat huomioon kansallisessa talous- ja työllisyyspolitiikassaan.

               (3)

               Jäsenvaltioiden valtion- ja hallitusten päämiehet hyväksyivät 29 päivänä kesäkuuta 2012 kasvu- ja työllisyyssopimuksen, joka toimii johdonmukaisina puitteina kansallisen, EU:n ja euroalueen tason toimille kaikkia mahdollisia keinoja, välineitä ja politiikkoja käyttäen. He päättivät toimista, jotka on toteutettava jäsenvaltioiden tasolla, ja ilmaisivat erityisesti täysimääräisen sitoutumisensa Eurooppa 2020 -strategian tavoitteiden saavuttamiseen ja maakohtaisten suositusten täytäntöönpanoon.

               (4)

               Neuvosto antoi 9 päivänä heinäkuuta 2013 suosituksen (4) Maltan vuoden 2013 kansallisesta uudistusohjelmasta ja lausunnon Maltan vuosien 2012-2016 tarkistetusta vakausohjelmasta. Komissio esitti 15 päivänä marraskuuta 2013 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 473/2013 (5) mukaisesti lausuntonsa Maltan alustavasta talousarviosuunnitelmasta vuodeksi 2014.

               (5)

               Komissio hyväksyi 13 päivänä marraskuuta 2013 vuotuisen kasvuselvityksen, mikä aloitti vuoden 2014 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson. Komissio hyväksyi myös 13 päivänä marraskuuta 2013 asetuksen (EU) N:o 1176/2011 perusteella varoitusmekanismia koskevan kertomuksen, jossa se katsoi, että Malta kuuluu niihin jäsenvaltioihin, joista laadittaisiin perusteellinen tarkastelu.

               (6)

               Eurooppa-neuvosto hyväksyi 20 päivänä joulukuuta 2013 rahoitusvakauden varmistamisen, julkisen talouden vakauttamisen ja kasvun vauhdittamisen painopisteet. Se korosti, että on tarpeen jatkaa eriytettyä, kasvua edistävää julkisen talouden vakauttamista, palauttaa normaalit luotonannon edellytykset, edistää kasvua ja kilpailukykyä, puuttua työttömyyteen ja kriisin sosiaalisiin seurauksiin sekä nykyaikaistaa julkishallintoa.

               (7)

               Komissio julkaisi 5 päivänä maaliskuuta 2014 asetuksen (EU) N:o 1176/2011 5 artiklan nojalla laaditun Maltaa koskevan perusteellisen tarkastelun tulokset. Komissio katsoo analyysinsa perusteella, että Maltassa ei ole enää makrotalouden epätasapainoa koskevassa menettelyssä tarkoitettuja epätasapainotiloja. Velkaantuneisuus on edelleen korkealla tasolla, mutta näyttää siltä, että yksityisen ja julkisen sektorin velkaan liittyvät kestävyysriskit ja finanssisektorin vakauteen kohdistuvat riskit on saatu kuriin, vaikka niitä onkin edelleen seurattava. Erityisesti rahoitusvakautta koskevat indikaattorit ovat pysyneet hyvinä. Finanssisektorin riskien rakenteellisen luonteen vuoksi on kuitenkin olennaisen tärkeää noudattaa edelleen nykyisiä varovaisuuteen perustuvia valvonta- ja riskinottokäytäntöjä. Asuntomarkkinat ovat vakautuneet, minkä ansiosta riski liiallisesta altistumisesta kiinteistömarkkinoiden riskeille on rajallinen. Yksityinen velka on vähentymässä; yritysten velkaantumisen vähentäminen tapahtuu hallitusti ja luottomarkkinoiden paineet ovat vähäisiä.

               (8)

               Malta toimitti vuoden 2014 kansallisen uudistusohjelmansa 16 päivänä huhtikuuta 2014 ja päivitti sitä 8 päivänä toukokuuta 2014. Malta toimitti vuoden 2014 vakausohjelmansa 30 päivänä huhtikuuta 2014. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon.

               (9)

               Vuoden 2014 vakausohjelmassa esitetyn julkisen talouden strategian tavoitteena on korjata liiallinen alijäämä kestävällä tavalla viimeistään vuonna 2014 ja edetä asteittain kohti keskipitkän aikavälin tavoitetta eli rakenteellisesti tasapainoista julkisen talouden rahoitusasemaa, mikä on enemmän kuin vakaus- ja kasvusopimuksessa vaaditaan. Keskipitkän aikavälin tavoitteen ei kuitenkaan suunnitella toteutuvan ohjelmakauden aikana. Suunnitelmien mukaan (uudelleenlaskettu) rakenteellinen sopeutus jää vuonna 2014 hieman suositellusta. Kun suunniteltu liiallisen alijäämän korjaus on toteutunut, vuonna 2015 on tarkoitus poiketa hieman sopeutusurasta kohti keskipitkän aikavälin tavoitetta. Sen jälkeen suunniteltu vuotuinen eteneminen kohti keskipitkän aikavälin tavoitetta vastaa jotakuinkin vaadittua sopeutusta, joka on vähintään 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen. Vakausohjelman mukaan julkisen talouden velka, joka oli 73 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2013, käännetään lasku-uralle velan supistamiselle asetetun vertailuarvon mukaisesti vuodesta 2014 alkaen. Kaiken kaikkiaan ohjelman tavoitteet ovat pitkälti vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimusten mukaiset. Vakausohjelmassa esitetty julkisen talouden kehitysarvioiden perustana oleva makrotalouden skenaario, jonka riippumaton elin (kansallinen tarkastuselin) on vahvistanut, on vuosien 2014 ja 2015 osalta uskottava, sillä talouskasvun ennustetaan jäävän vain hieman alemmaksi kuin komission yksiköiden kevään 2014 talousennusteessa esitetty kyseisiä vuosia koskeva arvio.
               Julkisen talouden tavoitteisiin kohdistuvat riskit painottuvat kuitenkin heikomman kehityksen suuntaan, koska ohjelmakauden aikana toteutuvaksi suunnitellun rakenteellisen tulojen kasvun tueksi ei ole esitetty riittäviä toimenpiteitä ja menojen ylitykset saattavat vaatia suunniteltua suurempia maksuja. Komission ennusteen mukaan Maltan odotetaan korjaavan liiallisen alijäämänsä kestävällä tavalla vuonna 2014. Toisaalta julkisen talouden vakautustoimet jäävät komission talousennusteen mukaan vuosina 2013 ja 2014 jälkeen 1,6 prosenttia suhteessa BKT:hen, kun tarkastellaan rakenteellisen rahoitusaseman (korjattua) muutosta, ja 1,25 prosenttia suhteessa BKT:hen, kun tarkastellaan toimenpiteitä, jotka katsottiin tarpeellisiksi liiallista alijäämää koskevan menettelyn yhteydessä annetussa suosituksessa. Velan supistamiselle asetetusta vertailuarvosta ei poiketa vuonna 2014, joten velkaskenaarioon kohdistuvat riskit painottuvat myönteisemmän kehityksen suuntaan.

               (10)

               Toisaalta vuonna 2015 on olemassa riski, että vaaditusta etenemisestä kohti keskipitkän aikavälin tavoitetta poiketaan merkittävästi. Asetuksen (EY) N:o 1466/97 mukaisen vakausohjelman arvioinnin ja komission talousennusteen perusteella neuvosto katsoo, että vaikka Maltan suunniteltu julkisen talouden alijäämä ja velkasuhde ovat liiallista alijäämää koskevassa menettelyssä annetun suosituksen mukaiset, lisätoimet ovat tarpeen, jotta rakenteellinen sopeutus voidaan saattaa suosituksen mukaiseksi vuonna 2014 ja varmistaa asianmukainen eteneminen kohti keskipitkän aikavälin tavoitetta vuodesta 2015 alkaen.

               (11)

               Maltan julkisen talouden kehyksen ei-sitova luonne ja julkisen talouden suunnittelun lyhyt aikajänne eivät tue julkisen talouden vakautta. Lainsäädäntö, jonka oli määrä tulla voimaan vuoden 2013 loppuun mennessä ja jonka piti täyttää neuvoston direktiivissä 2011/85/EU (6) ja finanssipoliittisessa sopimuksessa asetetut vaatimukset, on viivästynyt. Vakausohjelman mukaan hallitus on kuitenkin äskettäin hyväksynyt ehdotuksen finanssipoliittista vastuuta koskevaksi laiksi (Fiscal Responsibility Act), joka toimitetaan parlamentin hyväksyttäväksi. Ehdotetun lain mukaan käyttöön otetaan rakenteellisesti tasapainoisen budjetin sääntö, velkasääntö, kolmivuotinen julkisen talouden kehys ja asteittain perustettava finanssipoliittinen neuvosto, jonka tehtävänä on vahvistaa hallituksen viralliset makrotaloudelliset ja finanssipoliittiset ennusteet ja valvoa finanssipoliittisten sääntöjen noudattamista sekä etu- että jälkikäteen.

               (12)

               Maltan tulopuolen hallintoyksiköt on määrä yhdistää yhdeksi viranomaiseksi, mikä virtaviivaistaisi veronkantomenettelyjä ja veronkierron torjuntaa. Jotta voidaan parantaa verosäännösten noudattamista ja edistää verosaatavien perintää, on tarkistettu alv-lainsäädäntöön sisältyviä seuraamuksia ja erääntyneistä veroista perittäviä korkoja. Lisäksi on toteutettu muitakin toimenpiteitä, joiden odotetaan vahvistavan Maltan verojärjestelmää. Nämä toimenpiteet ovat oikeansuuntaisia, mutta niiden vaikutus ei vielä näy käytännössä.

               (13)

               Vaikka Maltan julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyteen kohdistuu edelleen haasteita, eläkejärjestelmien uudistusten toteuttamisessa ja terveydenhuoltopalvelujen kestävyydessä on edistytty vain vähän. Maahan on perustettu eläkestrategiaa pohtiva ryhmä, jonka tehtävänä on arvioida eri vaihtoehtoja eläkejärjestelmän uudistamiseksi, mutta Maltan viranomaiset ovat luvanneet olla nostamatta lakisääteistä eläkeikää vuoden 2006 eläkeuudistuksessa kaavailtua enemmän. Malta aikoo korjata nämä puutteet työmarkkinatoimenpiteiden ja varsinkin äskettäin hyväksytyn aktiivista ikääntymistä koskevan strategian avulla. On kuitenkin epätodennäköistä, että nämä toimet riittävät ongelman ratkaisemiseen. Terveydenhuoltojärjestelmän kestävyys lisää ikäsidonnaisten menojen kasvuun liittyviä haasteita. Kansallisen terveydenhuoltojärjestelmän strategiaa koskeva luonnos on juuri julkaistu, mutta on epäselvää, miten se pantaisiin täytäntöön ja miten se parantaisi kustannustehokkuutta ja kestävyyttä. Julkista perusterveydenhuoltoa on tarpeen vahvistaa.

               (14)

               Varhainen koulunkäynnin keskeyttäminen on Maltassa edelleen hyvin yleistä, mutta toimenpiteitä sen vähentämiseksi on toteutettu ja kattava seurantajärjestelmä on perusteilla. Perustaitojen omaksuminen on kuitenkin edelleen matalalla tasolla, mikä osaltaan lisää heikkoa lukutaitoa ja koulunkäynnin keskeyttämistä. Äskettäin hyväksytyn kansallisen lukutaitostrategian täytäntöönpanon odotetaan edistävän tämän ongelman korjaamista. Lisäksi on määrä toteuttaa muita toimenpiteitä, joiden odotetaan parantavan yleissivistävän ja ammatillisen koulutuksen kohdentamista työmarkkinoiden tarpeisiin. Näihin toimenpiteisiin kuuluvat oppisopimuskehyksen uudistus, elinikäistä oppimista koskevan strategian laatiminen, ammatillista työssäoppimista koskevan järjestelmän käyttöönotto sekä Euroopan sosiaalirahastosta rahoitettava erityisohjelma.

               (15)

               Maltassa toteutetaan parhaillaan useita merkittäviä toimenpiteitä, joilla pyritään lisäämään naisten osallistumista työmarkkinoille, erityisesti tarjoamalla ilmaisia lastenhoitopalveluja kotitalouksille, joissa vanhemmat käyvät työssä tai suorittavat jatko-opintoja. On olennaisen tärkeää panna nämä toimet tehokkaasti täytäntöön. Viranomaiset avustavat myös lasten iltapäivähoidon järjestämisessä ja tarjoavat mahdollisuuden viedä lapset kouluun ennen virallista alkamisaikaa, jotta vanhemmuuden ja työelämän yhteensovittaminen olisi helpompaa. Lisäksi harkitaan, että vanhempia kannustettaisiin verokannustimien avulla viemään lapsiaan jo aiempien järjestelmien nojalla perustettuihin hoitopaikkoihin. Sen sijaan joustavien työjärjestelyjen, kuten etätyön ja joustavan työajan, tarjoamiseksi ja niiden käytön edistämiseksi ei ole toteutettu kovinkaan paljon toimia, vaikka ne helpottaisivat naisten palaamista työmarkkinoille.

               (16)

               Parantaakseen edelleen kansainvälistä kilpailukykyään ja välttääkseen palkkojen ja tuottavuuden epätahtisesta kehityksestä aiheutuvat potentiaaliset haittavaikutukset Maltan on edelleen puututtava infrastruktuurin heikkouksiin energian ja liikenteen alalla, koska ne heikentävät sen kilpailukykypotentiaalia erityisesti korkeiden energiakustannusten vuoksi. Sähkön liitäntäverkko Italian kanssa on määrä saada valmiiksi tänä vuonna. Se parantaa energian toimitusvarmuutta ja voi edistää energialähteiden monipuolistamista ja maan ulkopuolella tuotetun uusiutuvan energian käyttöä. Delimaran LNG-terminaali ja suunniteltu yhteys Euroopan kaasuverkkoon monipuolistavat niin ikään Maltan energiapalettia, niin että maa ei ole niin riippuvainen yhdestä energialähteestä. Tämä lisää sen houkuttelevuutta liiketoiminnan harjoittamisen kannalta. Kotimaiset uusiutuvat energialähteet ovat mahdollisuus, jota ei ole vielä hyödynnetty, lukuun ottamatta eräitä aurinkoenergian tuottamiseen liittyviä aloitteita.

               (17)

               Eräät julkishallinnon tehottomuusongelmat rajoittavat liiketoimintaympäristön kehittämistä Maltassa. Julkisia hankintoja koskevat menettelyt ovat kehittyneet oikeaan suuntaan, mutta hankintamenettelyt ovat edelleen aivan liian pitkäkestoisia, mikä johtaa julkisten menojen tehottomuuteen. Näille toimenpiteille ei ole asetettu tavoitteita, minkä vuoksi niiden vaikuttavuuden arviointi on vaikeaa. Koska velkarahoitukselle vaihtoehtoisia rahoituslähteitä ei ole, rahoituksen hankkiminen on yrityksille kallista, mikä luo paineita niiden taloudelliseen toimintaan. Velanoton suosiminen saattaa myös johtaa yrityksissä suhteettoman suureen velkavivutukseen ja pääoman riittämättömään kohdentamiseen. Tämän vuoksi on edistettävä muita kuin velanottoon perustuvia rahoitusmuotoja. Maltan vuoden 2013 maakohtaisessa suosituksessa esitetyt oikeusjärjestelmän tehottomuutta koskevat huomiot pitävät edelleen paikkansa. Vaikka on odotettavissa, että osa oikeuslaitoksen uudistusta käsittelevän komitean marraskuussa 2013 esittämistä uudistusehdotuksista pannaan täytäntöön vuoden 2014 loppuun mennessä, toimenpiteiden selkeä toteuttamisaikataulu ja tärkeysjärjestys eivät ole tiedossa. Jää nähtäväksi, miten toimenpiteet vaikuttavat vireillä olevien oikeusjuttujen suureen määrään, erityisesti edellä mainittujen puutteiden osalta.

               (18)

               Malta on lujittanut lakisääteistä valvontaa varmistaakseen finanssisektorin vakauden. Maltan keskuspankin tehtäviin on lisätty makrotason vakauden valvonta, ja rahoitusvakautta koskeviin kysymyksiin on kiinnitetty erityistä huomiota. Myös finanssimarkkinoiden vakauden valvontaryhmän asema on vahvistettu lainsäädännössä. Luottotappiovarausten parantamiseksi on toteutettu tyydyttäviä toimenpiteitä lähinnä tarkistamalla pankkisääntöä nro 9.

               (19)

               Komissio on laatinut eurooppalaisen ohjausjakson puitteissa kattavan analyysin Maltan talouspolitiikasta. Se on arvioinut kansallisen uudistusohjelman ja vakausohjelman. Se on ottanut huomioon ei vain niiden merkityksen Maltan finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta vaan myös sen, ovatko ne EU:n sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska unionin yleistä talouden ohjausta on tarpeen tehostaa antamalla EU:n tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin. Eurooppalaisen ohjausjakson yhteydessä annetut komission suositukset ilmenevät jäljempänä esitettävistä suosituksista 1–5.

               (20)

               Neuvosto on tutkinut vakausohjelman tämän arvioinnin perusteella, ja sen lausunto (7) ilmenee erityisesti jäljempänä esitettävästä suosituksesta 1.

               (21)

               Komissio on eurooppalaisen ohjausjakson osana analysoinut myös koko euroalueen talouspolitiikkaa. Neuvosto on antanut tämän perusteella erityisiä suosituksia jäsenvaltioille, joiden rahayksikkö on euro (8). Koska Maltan rahayksikkö on euro, sen olisi myös varmistettava, että nämä suositukset pannaan täytäntöön täysimääräisesti ja oikea-aikaisesti,

         SUOSITTAA, että Malta toteuttaa vuosina 2014 ja 2015 toimia, joilla se:

               1.

               korjaa liiallisen alijäämän kestävällä tavalla viimeistään vuonna 2014; vahvistaa vuonna 2015 julkisen talouden strategiaa merkittävästi sen varmistamiseksi, että saavutetaan vaadittu rakenteellinen sopeutus kohti keskipitkän aikavälin tavoitetta, joka on vähintään 0,6 prosenttia suhteessa BKT:hen; jatkaa tämän jälkeen rakenteellista sopeutusta kohti keskipitkän aikavälin tavoitetta vuosittain vähintään 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen tai enemmän hyvässä taloustilanteessa tai jos on tarpeen varmistaa velkasäännön noudattaminen, jotta julkisen talouden velkasuhde saadaan pidettyä kestävällä lasku-uralla; saattaa päätökseen finanssipoliittista vastuuta koskevan lain (Fiscal Responsibility Act) hyväksymisen, jotta voidaan luoda sitova, sääntöihin perustuva monivuotinen julkisen talouden kehys ja perustaa riippumaton elin, jonka tehtävänä on valvoa finanssipoliittisten sääntöjen noudattamista ja vahvistaa julkisen talouden suunnittelun taustalla olevat makrotaloudelliset ennusteet; jatkaa verosäännösten noudattamisen parantamista ja veronkierron torjuntaa varmistamalla, että tähän mennessä hyväksytyt toimenpiteet otetaan käyttöön ja että niitä arvioidaan, ja toteuttaa samalla lisätoimenpiteitä erityisesti edistämällä sähköisten maksuvälineiden käyttöä;

               2.

               julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyden varmistaakseen jatkaa meneillään olevan eläkeuudistuksen toteuttamista esimerkiksi vauhdittamalla jo säädettyä lakisääteisen eläkeiän nostamista ja kytkemällä sen tämän jälkeen elinajanodotteen kehitykseen; varmistaa, että julkisen terveydenhuoltojärjestelmän kattava uudistus, jossa muun muassa vahvistetaan perusterveydenhuoltoa, takaa käytettävissä olevien resurssien kustannustehokkaan ja kestävän käytön;

               3.

               jatkaa toimia yleissivistävän ja ammatillisen koulutuksen kohdentamiseksi paremmin työmarkkinoiden tarpeisiin tehostamalla toimia oppisopimuskoulutusjärjestelmän uudistamiseksi; parantaa edelleen perustaitojen omaksumista ja vähentää koulunkäynnin keskeyttämistä erityisesti saattamalla päätökseen ja panemalla täytäntöön suunnitteilla olevan kansallisen lukutaitostrategian; lisää edelleen naisten osallistumista työmarkkinoille, erityisesti niiden, jotka haluavat palata työmarkkinoille, edistämällä joustavia työjärjestelyjä;

               4.

               monipuolistaa talouden energiapalettia muun muassa lisäämällä uusiutuvista energialähteistä tuotetun energian osuutta;

               5.

               jatkaa toimia julkisten hankintamenettelyjen tehostamiseksi ja lyhentämiseksi; tukee velkarahoitukselle vaihtoehtoisia yritysten rahoituslähteitä helpottamalla pääsyä pääomamarkkinoille ja kehittämällä pääomasijoitusrahastoja; ja parantaa oikeusjärjestelmän tehokkuutta varmistamalla, että suunniteltu oikeuslaitoksen uudistus toteutetaan oikea-aikaisesti ja tehokkaasti.

      Tehty Brysselissä 8 päivänä heinäkuuta 2014.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         P. C. PADOAN

      (1)  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  EUVL L 306, 23.11.2011, s. 25.

      (3)  Pidetty voimassa vuodelle 2014 jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista 6 päivänä toukokuuta 2014 annetulla neuvoston päätöksellä 2014/322/EU (EUVL L 165, 4.6.2014, s. 49).

      (4)  EUVL C 217, 30.7.2013, s. 59.

      (5)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 473/2013, annettu 21 päivänä toukokuuta 2013, alustavien talousarviosuunnitelmien seurantaa ja arviointia sekä euroalueen jäsenvaltioiden liiallisen alijäämän tilanteen korjaamisen varmistamista koskevista yhteisistä säännöksistä (EUVL L 140, 27.5.2013, s. 11).

      (6)  Neuvoston direktiivi 2011/85/EU, annettu 8 päivänä marraskuuta 2011, jäsenvaltioiden julkisen talouden kehyksiä koskevista vaatimuksista (EUVL L 306, 23.11.2011, s. 41).

      (7)  Asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti.

      (8)  Katso tämän virallisen lehden sivu 141


				|

		52013PC0907

			Suositus NEUVOSTON PÄÄTÖS sen toteamisesta, että Puola ei ole toteuttanut 21 päivänä kesäkuuta 2013 annetun neuvoston suosituksen mukaisia tuloksellisia toimia /* COM/2013/0907 final - 2013/ () */

			   	Suositus
NEUVOSTON PÄÄTÖS
sen toteamisesta, että Puola ei ole
toteuttanut 21 päivänä kesäkuuta 2013 annetun neuvoston suosituksen mukaisia
tuloksellisia toimia

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan
unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 126 artiklan
8 kohdan,
ottaa huomioon Euroopan
komission suosituksen,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)       Euroopan unionin toiminnasta
tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 126 artiklan mukaan
jäsenvaltioiden on vältettävä liiallisia julkisen talouden alijäämiä.
(2)       Vakaus- ja kasvusopimuksen
tavoitteena on terve julkinen talous, jolla pyritään vahvistamaan hintavakauden
edellytyksiä ja saavuttamaan uusien työpaikkojen syntyä edistävä vahva ja
kestävä kasvu.
(3)       Neuvosto teki 7 päivänä
heinäkuuta 2009 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, jäljempänä ’EY:n
perustamissopimus’, 104 artiklan 6 kohdan mukaisesti päätöksen, jossa se
katsoi, että Puolassa oli liiallinen alijäämä, ja antoi EY:n
perustamissopimuksen 104 artiklan 7 kohdan ja liiallisia alijäämiä koskevan
menettelyn täytäntöönpanon nopeuttamisesta ja selkeyttämisestä 7 päivänä
heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1467/97[1] 3 artiklan mukaisesti
suosituksen, jonka mukaan liiallinen alijäämä olisi korjattava viimeistään
vuonna 2012. Jotta julkisen talouden alijäämä saataisiin vastaamaan 3 prosentin
viitearvoa suhteessa BKT:hen tai alittamaan sen uskottavalla ja kestävällä
tavalla, suositettiin, että Puolan viranomaiset toteuttaisivat
finanssipoliittiset elvytystoimet suunnitellulla tavalla vuonna 2009,
varmistaisivat vuodesta 2010 alkaen keskimääräisen vuotuisen rakenteellisen
sopeutuksen, joka olisi vähintään 1¼ prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen,
määrittäisivät yksityiskohtaiset toimenpiteet, jotka ovat tarpeen, jotta
alijäämä saataisiin alle viitearvon vuoteen 2012 mennessä ja toteuttaisivat
uudistuksia juoksevien perusmenojen hillitsemiseksi lähivuosina. Neuvosto asetti
7 päivän tammikuuta 2010 määräajaksi, johon mennessä oli toteutettava
tuloksellisia toimia.
(4)       Komissio totesi 3 päivänä
helmikuuta 2010 komission syksyn 2009 talousennusteen perusteella, että Puola
oli toteuttanut tuloksellisia toimia neuvoston 7 päivänä heinäkuuta 2009
antaman suosituksen mukaisesti saadakseen julkisen talouden alijäämänsä perussopimuksen
viitearvon mukaiseksi, ja katsoi, ettei lisätoimia liiallista alijäämää
koskevassa menettelyssä siksi tarvittu. Syksyn 2011 talousennusteensa
perusteella komissio katsoi, että Puola ei ollut toteuttanut riittäviä
toimenpiteitä, ja kehotti sitä toteuttamaan lisätoimia, jotka Puola hyväksyi ja
joista se ilmoitti 10 päivänä tammikuuta 2012. Tämän perusteella komissio
vahvisti 11 päivänä tammikuuta 2012, että Puolan viranomaiset olivat
toteuttaneet tuloksellisia toimia varmistaakseen liiallisen alijäämän
korjaamisen hyvissä ajoin kestävällä tavalla. Tämän vuoksi Puolan liiallista
alijäämää koskevassa menettelyssä ei ollut tarpeen toteuttaa lisätoimia.[2]
(5)       Neuvosto totesi 21 päivänä
kesäkuuta 2013, että Puola oli toteuttanut tuloksellisia toimia, mutta epäsuotuisat
taloudelliset tapahtumat olivat vaikuttaneet erityisen voimakkaasti julkiseen
talouteen, ja antoi tarkistetut suositukset[3].
Tämän vuoksi Puola täytti asetuksen (EY) N:o 1467/97 3 artiklan 5 kohdan
mukaiset edellytykset liiallisen julkisen talouden alijäämän korjaamiselle
asetetun määräajan pidentämiseksi. Neuvosto suositteli, että Puolan olisi
lopetettava liiallisen alijäämän tilanne viimeistään vuonna 2014. Puolan
olisi saavutettava julkisen talouden alijäämätavoite, joka on 3,6 prosenttia
suhteessa BKT:hen vuonna 2013 ja 3,0 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2014.
Tämä vastaa komission kevään 2013 tarkistetun talousennusteen mukaista
rakenteellisen rahoitusaseman paranemista BKT:hen suhteutettuna ainakin 0,8
prosenttia vuonna 2013 ja 1,3 prosenttia vuonna 2014. Puolan olisi tinkimättä
toteutettava jo hyväksytyt toimenpiteet ja täydennettävä niitä uusilla
toimenpiteillä, jotka ovat tarpeen liiallisen alijäämän korjaamiseksi vuonna
2014. Puolan olisi käytettävä kaikki satunnaiset tulot alijäämän korjaamiseen.
Neuvosto vahvisti 1 päivän lokakuuta 2013 määräajaksi, johon mennessä Puolan
olisi toteutettava tuloksellisia toimia ja esitettävä asetuksen (EY) N:o
1467/97 3 artiklan 4 a kohdan mukaisesti yksityiskohtainen kertomus
tavoitteiden saavuttamiseksi suunnitellusta vakauttamisstrategiasta.
(6)       Puola toimitti 2 päivänä
lokakuuta 2013 tuloksellisia toimia koskevan kertomuksen. Kertomuksen
lähtökohtana oleva makrotalouden skenaario vastaa vuoden 2013 lähentymisohjelmassa
käytettyä skenaariota. Reaalisen BKT:n kasvu on keskimäärin 4 prosenttia
vuodessa kaudella 2001–2011, mutta talouskehitys hidastui 1,9 prosenttiin vuonna
2012. Tuloksellisia toimia koskevan kertomuksen perustana olevan makrotalouden
skenaarion mukaan reaalisen BKT:n kasvun ennustetaan hidastuvan edelleen 1,5
prosenttiin vuonna 2013 ennen elpymistään vuonna 2014 ja 2015. Reaalisen BKT:n kasvun
odotetaankin olevan 2,5 prosenttia vuonna 2014 ja 3,8 prosenttia vuonna 2015.
Komission syksyn 2013 talousennusteen mukaan reaalisen BKT:n kasvun arvioidaan
olevan 1,3 prosenttia vuonna 2013 ja nousevan 2,5 prosenttiin vuonna 2014 ja
2,9 prosenttiin vuonna 2015. Komissiolla on Puolan viranomaisiin verrattuna pessimistisempi
kuva kotimaisen kysynnän, erityisesti yksityisen kulutuksen ja yksityisten
investointien kasvusta, ennustejaksolla.
(7)       Puolan viranomaiset odottavat
julkisen talouden alijäämän olevan 4,8 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna
2013, mikä merkitsee alijäämän kasvamista vuodesta 2012, jolloin se oli 3,9
prosenttia suhteessa BKT:hen. Alijäämäennuste on heikompi kuin Puolan vuoden
2013 tarkistetun lähentymisohjelman mukainen 3,5 prosenttia suhteessa BKT:hen.
Ero johtuu merkittävästä tulovajeesta, joka on 1,2 prosenttia suhteessa
BKT:hen, ja menoylityksistä, jotka ovat 0,1 prosenttia suhteessa BKT:hen.
Vuonna 2014 Puolan valtiovarainministeriö ennustaa ylijäämän olevan 4,5
prosenttia suhteessa BKT:hen suunnitellun eläkeuudistuksen vuoksi, joka johtaa
etenkin kertaluonteiseen varojen siirtoon, joiden määrä vastaa 8,5 prosenttia
suhteessa BKT:hen. Vuonna 2015 julkisen talouden rahoitusaseman odotetaan kääntyvän
jälleen alijäämäiseksi ja alijäämän ennustetaan olevan 3 prosenttia suhteessa
BKT:hen.
(8)       Vuosien 2013 ja 2014 osalta
komission ennusteet vastaavat Puolan viranomaisten ennusteita. Myös komissio
ennustaa vuoden 2013 alijäämän olevan 4,8 prosenttia suhteessa BKT:hen.
Rahoitusaseman heikkeneminen verrattuna 3,9 prosenttiin suhteessa BKT:hen, joka
esitettiin liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn mukaisessa
perusskenaariossa, johtuu pääasiassa tulovajeesta. Vuonna 2014 julkisen
talouden rahoitusaseman ennustetaan olevan ylijäämäinen (+4,6 prosenttia
suhteessa BKT:hen) suunnitellun eläkeuudistuksen vuoksi. Vuoden 2015 osalta
komissio on pessimistisempi kuin Puolan viranomaiset ja odottaa julkisen
talouden alijäämän olevan 3,3 prosenttia suhteessa BKT:hen. Alijäämäennusteen
ero, joka on 0,3 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen, johtuu pääasiassa pienemmistä
juoksevista tuloista, jotka perustuvat nimellisen BKT:n kasvua koskevaan
alhaisempaan ennusteeseen ja välituotteiden käyttöön liittyviin suurempiin
julkisiin menoihin. Alijäämätavoitteisiin kohdistuu täytäntöönpanoriskejä.
(9)       Sekä Puolan viranomaiset että
komissio ennustavat, että julkisen talouden bruttovelka jää alle 60 prosentin
kynnysarvon koko tarkastelujaksolla. Komission syksyn 2013 talousennusteen
mukaan velan suhteen BKT:hen ennustetaan supistuvan 55,6 prosentista vuonna
2012 siten, että se on 51 prosenttia vuonna 2014. Tämä johtuu pääasiassa
ilmoitetusta eläkerahastojen varojen siirrosta, jonka määrä vastaa 8,5
prosenttia suhteessa BKT:hen. Velan suhde BKT:hen kasvaa sen jälkeen 52,5
prosenttiin vuonna 2015.
(10)     Koska komission syksyn 2013
talousennusteen mukaan julkisen talouden alijäämän odotetaan olevan 4,8
prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2013, Puola ei saavuta neuvoston
suosittamaan alijäämätavoitetta, joka on 3,6 prosenttia suhteessa BKT:hen. Myös
vuotuiset keskimääräiset rakenteelliset toimet (0,3 prosenttia suhteessa
BKT:hen) ovat vuonna 2013 selvästi alle suositettujen vuotuisten julkisen
talouden toimien (0,8 prosenttia suhteessa BKT:hen). Uusien päätösperäisten
toimenpiteiden alhaalta ylös -tarkastelu, jota on täydennetty menokehityksen[4] arvioinnilla, osoittaa julkisen
talouden toimien olevan yhteensä 0,2 prosenttia suhteessa BKT:hen. Tämä jää
alle neuvoston suosituksessa edellytettyjen julkisen talouden sopeutuksen
lähtökohtana olevien lisätoimenpiteiden tason, jonka tulisi olla 0,4 prosenttia
suhteessa BKT:hen. Tulos osoittaa, että Puola ei ole toteuttanut neuvoston
suosittamia julkisen talouden toimia vuonna 2013.
(11)     Vuonna 2014 komissio arvioi julkisen
talouden ylijäämän olevan 4,6 prosenttia suhteessa BKT:hen. Näin ollen julkisen
talouden alijäämätavoitteet voidaan saavuttaa vain eläkerahastojen varojen
kertaluonteisen siirron ansiosta. Vuotuisten keskimääräisten rakenteellisten
toimien odotetaan olevan 1,4 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2014, mikä
ylittää suositetun julkisen talouden toimien tason, joka on 1,3 prosenttia
suhteessa BKT:hen.
(12)     Puola ei ole saavuttanut
vuodeksi 2013 asetettuja julkisen talouden tavoitteita, mutta 21 päivänä
kesäkuuta 2013 annetussa neuvoston suosituksessa täsmennetyt tavoitteet
saavutetaan ennusteiden mukaan vuonna 2014. Komission vuotta 2015 koskevien
ennusteiden mukaan liiallisen alijäämän korjaaminen vuonna 2014 ei kuitenkaan
ole pysyvää, sillä alijäämän odotetaan olevan 3,3 prosenttia suhteessa BKT:hen
vuonna 2015,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Puola ei ole toteuttanut SEUT-sopimuksen 126
artiklan 7 kohdan nojalla 21 päivänä kesäkuuta 2013 annetun neuvoston
suosituksen mukaisia tuloksellisia toimia.
2 artikla
Tämä päätös on osoitettu Puolan tasavallalle.
Tehty Brysselissä
                                                                       Neuvoston
puolesta
                                                                       Puheenjohtaja
[1]               EYVL L 209, 2.8.1997, s. 6.
[2]               Komission tiedonanto neuvostolle – Arvio talousarvion
toteutuksesta käynnissä olevien liiallista alijäämää koskevien menettelyjen
yhteydessä komission yksiköiden syksyn 2011 talousennusteen jälkeen, COM(2012)
4 final, 11.1.2012.
[3]               Neuvoston suositus Puolan julkisen talouden liiallisen
alijäämän tilanteen lopettamiseksi, annettu 21.6.2013.
[4]               Oikaistu menojen yli- tai alitoteutuksella, johon
hallitus ei voi vaikuttaa.


title: EU:n huumausainestrategia (2013–2020)

text:
               29.12.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 402/1

         EU:n huumausainestrategia (2013–2020)
   2012/C 402/01
   ALKUSANAT

               1.

               Tämä EU:n huumausainestrategia muodostaa kattavan toimintapoliittisen kehyksen, jossa esitetään EU:n jäsenvaltioiden ja toimielinten määrittämät EU:n huumausainepolitiikan painopisteet vuosiksi 2013–2020. Nämä strategiset puitteet, pyrkimykset ja tavoitteet luovat pohjan EU:n kahdelle peräkkäiselle nelivuotiselle huumausaineiden vastaiselle toimintasuunnitelmalle.

               2.

               Strategia perustuu ennen muuta EU:n oikeuden perusperiaatteisiin, ja se noudattaa joka suhteessa unionin perustavanlaatuisia arvoja, joita ovat ihmisarvo, vapaus, demokratia, tasa-arvo, solidaarisuus sekä oikeusvaltioperiaate ja ihmisoikeuksien kunnioittaminen. Sen pyrkimyksenä on yhteiskunnan ja yksilöiden hyvinvoinnin suojeleminen ja parantaminen, kansanterveyden suojeleminen, kansalaisten turvallisuuden korkean tason varmistaminen sekä tasapainoisen, yhtenäisen ja näyttöön perustuvan lähestymistavan omaksuminen huumausaineongelmaan.

               3.

               Strategian perustana on myös kansainvälinen oikeus, eli asiaan liittyvät YK:n yleissopimukset (1), jotka muodostavat kansainvälisen oikeudellisen kehyksen laittomien huumausaineiden ongelmaan puuttumiseksi ihmisoikeuksien yleismaailmallisen julistuksen huomioon ottaen. Tässä EU:n strategiassa otetaan huomioon YK:n asiaan liittyvät poliittiset asiakirjat, kuten YK:n vuonna 2009 antama poliittinen julistus ja toimintasuunnitelma, joka koskee kansainvälistä yhteistyötä maailman huumausaineongelman vastaisen yhtenäisen ja tasapainoisen strategian määrittelemiseksi. Toimintasuunnitelmassa esitetään, että huumausaineiden kysynnän vähentäminen ja toisaalta tarjonnan vähentäminen ovat laittomia huumausaineita koskevassa politiikassa toisiaan vahvistavia tekijöitä. Myös YK:n poliittinen julistus hivistä/aidsista on otettu huomioon EU:n strategiassa. Strategia on laadittu Lissabonin sopimuksessa vahvistettujen periaatteiden pohjalta ja unionin ja yksittäisten jäsenvaltioiden toimivallan huomioon ottaen. Toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaate otetaan tässä EU:n strategiassa asianmukaisella tavalla huomioon, ja sillä pyritään tuomaan lisäarvoa kansallisiin huumausainestrategioihin. Strategiaa toteutetaan näiden periaatteiden ja toimivaltarajojen mukaisesti. Lisäksi strategiassa noudatetaan täysin Euroopan ihmisoikeussopimusta ja EU:n perusoikeuskirjaa.

               4.

               Tämän EU:n strategian avulla käynnistetyillä ja koordinoiduilla toimilla ja painopisteillä pitäisi vuoteen 2020 mennessä voida vaikuttaa kaikkiin huumausainetilanteen keskeisiin näkökohtiin EU:ssa laittomien huumausaineiden alalla. Niillä varmistetaan ihmisten terveyden korkeatasoinen suojelu ja yhteiskunnan vakaus ja turvallisuus panemalla toimenpiteet, toimet ja lähestymistavat täytäntöön johdonmukaisesti, tehokkaasti ja toimivalla tavalla huumausaineiden kysynnän ja tarjonnan vähentämiseksi jäsenvaltioiden ja EU:n tasolla sekä kansainvälisesti ja minimoimalla mahdolliset näiden toimien täytäntöönpanosta aiheutuvat tahattomat kielteiset vaikutukset.

               5.

               Huumausaineilmiö on kansallinen ja kansainvälinen kysymys, jota on käsiteltävä maailmanlaajuisissa yhteyksissä. EU:n tasolla toteutettu koordinoitu toiminta on näin ollen tärkeää. EU:n huumausainestrategia tarjoaa yhteisen, näyttöön perustuvan kehyksen, jolla puututaan huumausaineilmiöön EU:ssa ja sen ulkopuolella. Strategia luo kehyksen yhteisille, toisiaan täydentäville toimille, joilla varmistetaan, että tälle alalle suunnattavat resurssit käytetään tehokkaasti ja toimivalla tavalla, ja että samalla otetaan huomioon jäsenvaltioiden ja EU:n toimielinten institutionaaliset ja taloudelliset rajoitukset ja valmiudet.

               6.

               Strategialla pyritään edistämään huumausaineiden kysynnän ja huumausaineiden tarjonnan vähentämistä EU:ssa sekä vähentämään huumausaineiden aiheuttamia terveys- ja sosiaalisia riskejä ja haittoja soveltamalla strategista lähestymistapaa, jolla tuetaan ja täydennetään kansallisia politiikkoja, joka luo kehyksen koordinoituja yhteisiä toimia varten sekä perustan ja poliittiset puitteet EU:n ulkoiselle yhteistyölle tällä alalla. Tämä saavutetaan yhtenäisellä, tasapainoisella ja näyttöön perustuvalla lähestymistavalla.

               7.

               Tämä strategia perustuu lisäksi niihin kokemuksiin, joita aiempien EU:n huumausainestrategioiden ja niihin liittyvien toimintasuunnitelmien täytäntöönpanosta on saatu, sekä EU:n vuosien 2005–2012 huumausainestrategiasta teetetyn ulkoisen arvioinnin tuloksiin ja suosituksiin. Myös muu asiaan liittyvä toimintapoliittinen kehitys ja toimet huumausaineiden alalla EU:ssa ja kansainvälisellä tasolla on otettu huomioon.

         I   Johdanto

               8.

               Strategiaan sisältyy uusia lähestymistapoja ja siinä käsitellään seuraavanlaisia viime vuosina havaittuja uusia haasteita:

                           —

                           yleistymässä oleva sekakäyttö, kuten sallittujen aineiden, esimerkiksi alkoholin ja valvottujen reseptilääkkeiden, yhdistäminen laittomiin aineisiin,

                           —

                           muiden huumausaineiden kuin opiaattien lisääntyvä käyttö sekä uusien psykoaktiivisten aineiden ilmaantuminen ja leviäminen,

                           —

                           tarve varmistaa ja parantaa valvottujen reseptilääkkeiden saantia,

                           —

                           tarve parantaa huumausaineiden kysynnän vähentämiseen tarkoitettujen palvelujen laatua, kattavuutta ja monipuolisuutta,

                           —

                           veriteitse tarttuvien tautien, erityisesti hepatiitti C -viruksen, edelleen runsas levinneisyys huumausaineita suonensisäisesti käyttävien keskuudessa sekä hiv-tartuntojen ja muiden suonensisäiseen käyttöön liittyvien, veriteitse tarttuvien uusien tautitapausten mahdollinen uhka,

                           —

                           huumausaineiden käyttöön liittyvien kuolemantapausten edelleen korkea määrä EU:ssa,

                           —

                           tarve torjua huumausaineiden käyttöä terveydenhuoltoon liittyvällä yhdennetyllä lähestymistavalla tarkastelemalla muun muassa huumausaineiden käyttöön liittyvää alttiutta sairastua psykiatrisiin sairauksiin,

                           —

                           laittomien huumausaineiden markkinoiden dynamiikka, kuten huumausaineiden salakuljetukseen käytettyjen reittien muuttaminen, rajat ylittävä järjestäytynyt rikollisuus ja uusien viestintätekniikoiden käyttö laittomien huumausaineiden jakelun helpottamiseksi sekä uudet psykoaktiiviset aineet,

                           —

                           tarve estää huumeiden valmistukseen käytettävien lähtöaineiden, lähtöaineiden esiaineiden ja muiden olennaisten kemikaalien siirto laillisilta markkinoilta laittomille markkinoille ja tiettyjen kemikaalien käyttö laittomien huumeiden leikkausaineina.

               9.

               EU:n huumausainestrategian tavoitteet ovat seuraavat:

                           —

                           Pyritään vähentämään huomattavasti huumausaineiden kysyntää, huumausaineriippuvuutta ja huumausaineisiin liittyviä terveys- ja sosiaalisia riskejä ja haittoja.

                           —

                           Pyritään purkamaan laittomien huumausaineiden markkinat ja heikentämään huomattavasti laittomien huumausaineiden saatavuutta.

                           —

                           Kannustetaan koordinointia aktiivisen keskustelun avulla ja analysoimalla huumausainetilannetta ja haasteita EU:ssa ja kansainvälisellä tasolla.

                           —

                           Lujitetaan edelleen vuoropuhelua ja yhteistyötä huumausainekysymyksissä EU:n ja kolmansien maiden sekä kansainvälisten organisaatioiden välillä.

                           —

                           Edistetään seurannan, tutkimuksen ja arviointien tulosten levitystä ja parempaa ymmärtämystä huumausaineilmiön kaikista näkökohdista ja toimien vaikutuksista, jotta saataisiin vankka ja kattava näyttöpohja politiikkoja ja toimia varten.

               10.

               Strategia perustuu EU:n saavutuksiin (2) laittomien huumausaineiden alalla ja sitä laadittaessa on otettu huomioon tämänhetkisen huumausainetilanteen jatkuva ja kattava arviointi, erityisesti EMCDDA:n tekemä arviointi, samalla kun siinä otetaan ennakoivasti huomioon tarve vastata tilanteen kehitykseen ja haasteisiin.

               11.

               Strategia rakentuu kahden politiikka-alan, nimittäin huumausaineiden kysynnän ja huumausaineiden tarjonnan vähentämisen ympärille, sekä kolmen monialaisen aihepiirin ympärille: a) koordinointi, b) kansainvälinen yhteistyö ja c) tutkimus, tiedotus, seuranta ja arviointi. Siihen liittyviin kahteen peräkkäiseen toimintasuunnitelmaan, jotka puheenjohtajavaltiot laativat vuosina 2013 ja 2017, sisällytetään luettelo toimista aikatauluineen, vastuutahoineen, indikaattoreineen ja arviointivälineineen.

               12.

               Tämänhetkisen huumausainetilanteen ja strategian täytäntöönpanon tarpeellisuuden huomioon ottaen valitaan rajoitettu määrä kohdennettuja toimia molemmilta politiikka-aloilta ja kolmesta monialaisesta aihepiiristä, ja ne sisällytetään toimintasuunnitelmiin seuraavien kriteerien pohjalta:

                           a)

                           Toimien tulee olla näyttöön perustuvia, tieteellisesti perusteltuja ja kustannustehokkaita ja niillä on pyrittävä realistisiin ja mitattavissa oleviin tuloksiin, joita voidaan arvioida.

                           b)

                           Toimet ovat aikaan sidottuja, niillä on tietyt viitearvot ja tulosindikaattorit ja niissä määritetään täytäntöönpanosta, raportoinnista ja arvioinnista vastaavat tahot.

                           c)

                           Toimien tulee olla selkeästi merkittäviä EU:n kannalta, ja niiden on tuotava lisäarvoa.

               13.

               Jotta strategian ja siihen liittyvien toimintasuunnitelmien täytäntöönpanoon kiinnitettäisiin jatkuvaa huomiota, kukin puheenjohtajavaltio, komission avustamana ja EMCDDA:lta ja Europolilta saamansa teknisen avun turvin, tarkastelee painopisteitä ja toimia, jotka edellyttävät seurantaa horisontaalisessa huumausainetyöryhmässä sen toimikauden aikana, ja seuraa edistymistä. Komissio, ottaen huomioon jäsenvaltioiden ja Euroopan ulkosuhdehallinnon (EUH) toimittamat tiedot sekä EMCDDA:lta, Europolilta ja muilta EU:n elimiltä sekä kansalaisyhteiskunnalta saatavat tiedot, toimittaa puolivuosittain tilannekatsauksen, jotta EU:n huumausainestrategian ja siihen liittyvien toimintasuunnitelmien tavoitteita ja painopisteitä voidaan arvioida.

               14.

               Komissio, ottaen huomioon jäsenvaltioiden toimittamat tiedot sekä EMCDDA:lta, Europolilta ja muilta EU:n toimielimiltä ja elimiltä sekä kansalaisyhteiskunnalta saatavat tiedot, panee alulle strategian ulkoisen väliarvioinnin vuoteen 2016 mennessä toisen toimintasuunnitelman laatimiseksi kaudeksi 2017–2020. Kun huumausainestrategia ja sen toimintasuunnitelmat on viety päätökseen vuonna 2020, komissio panee alulle niiden täytäntöönpanon ulkoisen arvioinnin. Tässä arvioinnissa olisi otettava huomioon myös jäsenvaltioista, EMCDDA:lta, Europolilta, muista EU:n toimielimistä ja elimistä, kansalaisyhteiskunnalta ja aiemmista arvioinneista kerätyt tiedot materiaalin ja suositusten saamiseksi EU:n huumausainepolitiikan tulevaa kehittämistä varten.

               15.

               Tavoitteidensa saavuttamiseksi ja tehokkuuden varmistamiseksi EU:n huumausainestrategia 2013–2020 käyttää aina kun se on mahdollista olemassa olevia välineitä ja huumausaineiden alalla toimivia elimiä kunkin toimivaltuuksien rajoissa sekä yhteistoimintaa sellaisten elinten kanssa, jotka ovat sen keskeisten näkökohtien kannalta merkityksellisiä, sekä EU:ssa (erityisesti EMCDDA, Europol, Eurojust, Euroopan tautien ehkäisy- ja valvontakeskus ja Euroopan lääkevirasto) että EU:n ulkopuolella (esimerkiksi YK:n huume- ja rikosjärjestö UNODC, Maailman tullijärjestö, WHO ja Pompidou-ryhmä). Komissio, korkea edustaja, neuvosto ja Euroopan parlamentti huolehtivat siitä, että niiden toiminta laittomien huumausaineiden alalla on koordinoitua ja että niiden toimet täydentävät toisiaan.

               16.

               Tämän EU:n huumausainestrategian tavoitteiden täytäntöönpanoa varten olisi myönnettävä asianmukaiset ja kohdennetut resurssit sekä EU:ssa että kansallisella tasolla.

         II   Toimintapoliittinen ala: huumeiden kysynnän vähentäminen

               17.

               Huumausaineiden kysynnän vähentämiseksi toteutetaan keskenään yhtä tärkeitä ja toisiaan tukevia toimenpiteitä, joihin kuuluvat ennaltaehkäisy (ympäristöön liittyvä, yleismaailmallinen, valikoitu ja kohdennettu), varhainen havaitseminen ja puuttuminen, riskien ja haittojen vähentäminen, hoito, kuntoutus, yhteiskuntaan sopeutuminen ja toipuminen.

               18.

               Huumausaineiden kysynnän vähentämiseksi EU:n huumausainestrategian 2013–2020 tavoitteena on pyrkiä vähentämään merkittävästi laittomien huumausaineiden käyttöä, viivyttää huumausaineidenkäytön aloittamisikää ongelmakäytön, huumausaineriippuvuuden ja huumausaineidenkäyttöön liittyvien terveys- ja sosiaalisten riskien ja haittojen estämiseksi ja vähentämiseksi yhtenäisellä, monialaisella ja näyttöön perustuvalla tavalla sekä edistämällä kansanterveyden, sosiaalipolitiikan ja oikeuden alalla toteutettavien toimien johdonmukaisuutta ja turvaamalla se.

               19.

               Huumausaineiden kysynnän vähentämiseksi on määritelty seuraavat painopisteet (joita ei luetella tärkeysjärjestyksessä):

                           19.1

                           Parannetaan tehokkaiden ja monipuolisten huumausaineiden kysynnän vähentämiseen tähtäävien toimenpiteiden saatavuutta, käytettävyyttä ja kattavuutta, edistetään parhaiden toimintatapojen käyttöä ja vaihtoa ja kehitetään ja pannaan täytäntöön ennaltaehkäisyn (ympäristöön liittyvä, yleismaailmallinen, valikoitu ja kohdennettu), varhaisen havaitsemisen ja puuttumisen, riskien ja haittojen vähentämisen, hoidon, kuntoutuksen, yhteiskuntaan sopeutumisen ja toipumisen laatustandardit.

                           19.2

                           Parannetaan ennaltaehkäisyohjelmien saatavuutta ja tehokkuutta (ensimmäisistä vaikutuksista pitkän aikavälin kestävyyteen) ja lisätään tietoisuutta laittomien huumausaineiden ja muiden psykoaktiivisten aineiden käytön riskeistä ja muista vaikutuksista. Ennaltaehkäisytoimiin tulisi tätä varten kuulua varhainen havaitseminen ja puuttuminen, terveiden elintapojen edistäminen ja kohdennettu ennaltaehkäisy (valikoitu ja kohdennettu), jotka suunnataan myös perheisiin ja yhteisöihin.

                           19.3

                           Lisätään ja kehitetään tehokkaita kysynnänvähentämistoimenpiteitä seuraavanlaisiin haasteisiin vastaamiseksi: sekakäyttö, kuten esimerkiksi sallittujen ja laittomien aineiden yhdistetty käyttö, valvottujen reseptilääkkeiden väärinkäyttö ja uusien psykoaktiivisten aineiden käyttö.

                           19.4

                           Investoidaan tosiasiallisten riskien ja haittojen vähentämistoimenpiteitä koskevaan tutkimukseen ja edistetään sitä tavoitteena vähentää huomattavasti huumausaineisiin suoraan tai epäsuorasti liittyvien kuolemantapausten määrää ja suonensisäiseen käyttöön liittyviä mutta ei yksinomaan siitä johtuvia tartuntatauteja, hiv- ja hepatiittivirustartuntoja sekä sukupuolitauteja ja tuberkuloositartuntoja.

                           19.5

                           Tehokkaan ja monipuolisen huumausainehoidon saatavuuden, käytettävyyden ja kattavuuden parantaminen koko EU:ssa ongelma- ja huumausaineriippuvaisille käyttäjille, myös muiden huumausaineiden kuin opiaattien käyttäjille, niin että kaikki huumausainehoitoon haluavat pääsevät siihen kulloistenkin tarpeiden mukaan.

                           19.6

                           Tehostetaan tarpeen mukaan huumausaineiden kysynnän vähentämiseen tähtäävien toimenpiteiden kehittämistä, käytettävyyttä ja kattavuutta vankilaympäristössä perustamalla toimet terveystilanteen asianmukaiseen arviointiin ja vankien tarpeisiin tavoitteena saada aikaan yhtä laadukasta hoitoa kuin ympäröivässä yhteisössä ja Euroopan ihmisoikeussopimuksessa ja EU:n perusoikeuskirjassa vahvistettujen terveydenhuoltoa ja ihmisarvoa koskevien oikeuksien mukaisesti. Hoidon jatkuvuus tulisi varmistaa kaikissa rikosoikeudelliseen järjestelmään kuuluvissa vaiheissa sekä vapautumisen jälkeen.

                           19.7

                           Kehitetään ja laajennetaan yhdennettyjä hoitomalleja, joissa otetaan huomioon henkisen ja/tai fyysisen terveyden ongelmiin, kuntoutukseen ja yhteiskunnan tukeen liittyvät tarpeet ongelma- ja huumausaineriippuvaisten käyttäjien terveys- ja sosiaalisen tilanteen, yhteiskuntaan sopeutumisen ja toipumisen parantamiseksi ja tehostamiseksi, myös niiden, jotka ovat sairastuneet huumausaineiden käytön seurauksena.

                           19.8

                           Kehitetään tehokkaita ja eriytyneitä huumausaineiden kysynnän vähentämiseen tähtääviä toimenpiteitä, joilla pyritään vähentämään ja/tai viivästyttämään huumausaineiden käytön aloittamista ja jotka soveltuvat tiettyjen ryhmien tarpeisiin, huumausaineidenkäyttömalliin ja -ympäristöön kiinnittäen erityistä huomiota muita heikommassa asemassa oleviin ja syrjäytyneisiin ryhmiin.

                           19.9

                           Estetään huumausaineiden käytöstä aiheutuvat paikalliset ja alueelliset epidemiat, jotka voivat uhata kansanterveyttä EU:ssa, huolehtimalla siitä, että yhteiset toimintavavat ovat koordinoituja ja tehokkaita.

                           19.10

                           Huumausaineiden kysynnän vähentämiseen tähtäävissä painopisteissä on otettava huomioon huumausaineilmiön erityispiirteet, tarpeet ja haasteet jäsenvaltioiden ja EU:n tasolla. On ehdottoman välttämätöntä antaa tätä varten käyttöön asianmukaiset resurssit paikallisella, kansallisella ja EU:n tasolla.

         III   Toimintapoliittinen ala: huumausaineiden tarjonnan vähentäminen

               20.

               Huumausaineiden tarjonnan vähentämiseen kuuluu huumausaineisiin liittyvän rikollisuuden, erityisesti järjestäytyneen rikollisuuden, ennaltaehkäisy, torjunta ja estäminen oikeudellisen ja lainvalvontayhteistyön, kieltojen, rikoksen tuottaman hyödyn takavarikoimisen, tutkinnan ja rajavalvonnan avulla.

               21.

               EU:n vuosien 2013–2020 huumausainestrategiassa on huumausaineiden tarjonnan vähentämiseksi määritelty tavoitteeksi heikentää laittomien huumausaineiden saatavuutta estämällä huumausaineiden laiton kauppa, purkamalla järjestäytyneen rikollisuuden ryhmittymät, jotka osallistuvat huumausaineiden laittomaan tuotantoon ja kauppaan, käyttämällä tehokkaasti rikosoikeudellista järjestelmää, tehokasta rikostiedustelujohtoista lainvalvontaa ja jakamalla aiempaa enemmän rikostiedustelutietoa. EU:n tasolla painotetaan erityisesti laajamittaiseen, rajat ylittävään järjestäytyneeseen huumausainerikollisuuteen puuttumista.

               22.

               Huumausaineiden tarjonnan vähentämiseksi on määritelty seuraavat painopisteet (joita ei luetella tärkeysjärjestyksessä):

                           22.1

                           Lujitetaan lainvalvontaviranomaisten yhteistyötä ja koordinointia strategisella ja operatiivisella tasolla. Tähän tulisi kuulua ainakin rajat ylittävän reaaliaikaisen tietojenvaihdon (ja tiedustelutiedon vaihdon) parantaminen, parhaiden toimintatapojen ja osaamisen vaihdon parantaminen sekä yhteisten operaatioiden ja tutkinnan toteuttaminen. Huumausaineisiin liittyvän, EU:hun kohdistuvan tai EU:ssa tapahtuvan järjestäytyneen rikollisuuden torjunnassa tulisi kolmansien maiden kanssa tehtävän yhteistyön olla tässä tärkeällä sijalla.

                           22.2

                           Vähennetään EU:n sisäistä ja rajat ylittävää laittomien huumausaineiden tuotantoa, salakuljetusta, laitonta kauppaa, jakelua ja myyntiä ja tällaisen toiminnan edistämistä sekä vähennetään lähtöaineiden ja niiden esiaineiden sekä muiden laittomien huumausaineiden valmistuksessa olennaisten kemikaalien siirtoa.

                           22.3

                           Reagoidaan tehokkaasti kehityssuuntauksiin, kuten tiettyjen kemikaalien siirtoon käytettäviksi laittomien huumausaineiden leikkausaineina ja huumausaineiden tarjontaan uuden teknologian käytön avulla.

                           22.4

                           Erityistä huomiota on kiinnitettävä uuteen viestintäteknologiaan, jolla on merkittävä rooli huumausaineiden (myös valvottujen uusien psykoaktiivisten aineiden) tuotannon, markkinoinnin, laittoman kaupan ja jakelun edistämisessä.

                           22.5

                           Jäsenvaltioiden on jatkettava yhteistyötään ja koordinoitava tarvittaessa toimiaan Euroopan tasolla yhdessä EU:n ja kansainvälisten elinten ja virastojen, kuten Europolin, Eurojustin ja EMCDDA:n kanssa, ja käytettävä täysin hyväksi oikeudellisen ja lainvalvontayhteistyön alalla olemassa olevia välineitä ja menetelmiä, kuten tiedustelujohtoista poliisitoimintaa, huumeprofilointia, yhteisiä tutkimusryhmiä, yhteisiä tulli- ja poliisioperaatioita ja asiaan liittyviä aloitteita, kuten EMPACT-hankkeet, yhteyshenkilöiden foorumit ja alueelliset foorumit.

                           22.6

                           EU:n tasolla painotetaan tiedustelujohtoista lainvalvontaa, joka kohdennetaan laajamittaiseen huumausaineiden tuotantoon ja laittomaan kauppaan. Tiiviimpää koordinointia ja yhteistyötä lainvalvontaviranomaisten kanssa jäsenvaltioissa ja niiden välillä sekä Europolin kanssa tulisi entisestään vahvistaa.

                           22.7

                           Tarvittaessa, jos näitä tehtäviä ei panna alulle eikä hoideta Europolin kautta, EU:ssa voidaan perustaa alueellisia väliaikaisia yhteistyöaloitteita tai -foorumeita niihin uhkiin vastaamiseksi, joita syntyy huumausaineiden laittoman kaupan reittien vaihtamisesta ja järjestäytyneen rikollisuuden keskittymien syntymisestä. Tämä tapahtuu koordinoitujen operaatioiden kautta. Näiden toimien on oltava nykyisten EU:n tason oikeudellisten ja operatiivisten järjestelyjen mukaisia ja niitä täydentäviä ja perustuttava uhka-arvioihin ja -analyyseihin. Tällaisten yhteistyörakenteiden olisi oltava joustavia ja ne voivat olla väliaikaisia sen mukaan, miten tietty uhka, joihin niillä puututaan, kehittyy. Niiden on toimittava läheisessä yhteistyössä kaikkien asiaan liittyvien EU:n virastojen ja foorumien kanssa, erityisesti Europolin kanssa.

                           22.8

                           Tehostetaan – silloin kun se katsotaan tarpeelliseksi – EU:n huumausaineisiin liittyvää oikeudellista ja lainvalvontayhteistyötä ja nykyisten käytäntöjen hyödyntämistä, reagoimalla nopeammin ja tarkemmin. Tuetaan oikeudellista ja lainvalvontayhteistyötä sekä tietojen ja tiedustelutietojen vaihtoa.

                           22.9

                           Vahvistetaan Euroopan unionin oikeudellisia puitteita kohdennetusti sen mukaan, mikä katsotaan tarpeelliseksi, jotta tehostettaisiin EU:n reagointia uusiin suuntauksiin, varmistetaan, että yhteistoimintapyrkimykset täydentävät toisiaan tavoitteena hajottaa rajojen yli toimivat järjestäytyneen rikollisuuden ryhmät, takavarikoidaan huumausaineisiin liittyvien rikosten tuottama hyöty käyttämällä täysipainoisesti varallisuuden takaisin hankinnasta vastaavien toimistojen verkostoa EU:ssa ja varmistetaan näin, että huumausaineiden laittomaan kauppaan puututaan tehokkaammin. Voidaan tutkia, voitaisiinko asiaan liittyviä lainvalvontavälineitä kehittää edelleen.

                           22.10

                           EU pyrkii saamaan aikaan tehokkaampia politiikkoja huumausaineiden tarjonnan vähentämiseksi vahvistamalla politiikkojen arviointia ja analyysiä parantaakseen näin tietoisuutta huumausainemarkkinoista, huumausaineisiin liittyvistä rikoksista ja huumausaineisiin liittyvien lainvalvontatoimien tehokkuudesta.

                           22.11

                           Rikosten ehkäisemiseksi, rikosten uusimisen estämiseksi ja rikosoikeudellisen järjestelmän tehon ja toimivuuden parantamiseksi varmistaen samalla, että noudatetaan suhteellisuutta, EU kannustaa aina kun se on tarpeen huumausainepolitiikkojen ja -ohjelmien käyttöä, seurantaa ja tehokasta täytäntöönpanoa, mukaan lukien huumausaineita käyttävien rikollisten pidätyspyynnöt ja pakkokeinoseuraamusten asianmukaiset vaihtoehdot (kuten valistus, hoito, kuntoutus, jälkihoito ja yhteiskuntaan sopeuttaminen).

         IV   Monialainen aihe: koordinointi

               23.

               EU:n huumausainepolitiikassa koordinointitavoite on kahtalainen: toisaalta halutaan varmistaa synergia, viestintä ja tehokas tietojenvaihto sekä toimintapoliittisia tavoitteita tukevat näkemykset, toisaalta taas halutaan samalla kannustaa aktiivista poliittista keskustelua ja analyysejä kehityssuuntauksista ja haasteista huumausaineiden alalla EU:ssa ja kansainvälisellä tasolla.
               Koordinointia tarvitaan EU:n toimielimissä, jäsenvaltioissa, muissa asiaan liittyvissä eurooppalaisissa elimissä ja kansalaisyhteiskunnassa ja näiden kaikkien välillä sekä EU:n, kansainvälisten elinten ja kolmansien maiden välillä.

               24.

               Koordinoinnin alalla on määritelty seuraavat painopisteet (joita ei luetella tärkeysjärjestyksessä):

                           24.1

                           Varmistetaan synergia, johdonmukaisuus ja tehokkaat työskentelykäytännöt jäsenvaltioiden keskuudessa, EU:n toimielimissä ja elimissä sekä aloitteiden parissa vilpittömän yhteistyön periaatteen pohjalta (3), toimien päällekkäisyyksiä välttäen, huolehtien tehokkaasta tietojenvaihdosta, tehokkaasta resurssien käytöstä ja takaamalla jatkuvuus puheenjohtajakaudesta toiseen.

                           24.2

                           Horisontaalinen huumausainetyöryhmä on tärkein huumausainealan koordinointielin neuvostossa, ja sen koordinointitoimia on tehostettava edelleen, jotta voitaisiin ottaa huomioon huumausaineisiin liittyvä muissa elimissä tehtävä työ, kuten sisäisen turvallisuuden operatiivisen yhteistyön pysyvässä komiteassa ja kansanterveystyöryhmässä tehtävä työ. Lisäksi huumausaineongelmaan omaksuttava tasapainoinen lähestymistapa, jossa toimet kohdennetaan yhtäläisesti sekä huumausaineiden kysyntään että tarjontaan, edellyttää tiivistä yhteistyötä, vuorovaikutusta ja tiedonvaihtoa neuvoston muiden asiaankuuluvien valmisteluelinten kanssa, myös ulkosuhdetoimien alan elinten ja muiden EU:n aloitteiden kanssa, oikeus- ja rikosasioissa, lainvalvonnassa, kansanterveyden ja sosiaalikysymysten alalla.

                           24.3

                           Varmistetaan, että EU ja jäsenvaltiot kehittävät edelleen ja panevat täytäntöön työmenetelmiä ja parhaita toimintatapoja monialaista yhteistyötä varten strategian tavoitteiden tukemiseksi ja niiden edistämiseksi kansallisella tasolla.

                           24.4

                           Luodaan jokaisen puheenjohtajakauden aikana mahdollisuuksia keskustella koordinoinnista, yhteistyöstä, uusista suuntauksista, tehokkaista toimista ja muista toimintapolitiikkaan kuuluvista kehityssuuntauksista, jotka tuovat lisäarvoa EU:n huumausainestrategiaan, sekä seurata ja arvioida niitä, esimerkiksi kansallisten huumausainealan koordinaattorien kokousten yhteydessä.

                           24.5

                           Edistetään ja kannustetaan kansalaisyhteiskunnan, myös kansalaisjärjestöjen, sekä nuorten, huumausaineiden käyttäjien ja huumausaineisiin liittyvien palvelujen asiakaskunnan aktiivista ja merkityksellistä osallistumista ja osallisuutta huumausainepolitiikkojen kehittämiseen ja täytäntöönpanoon jäsenvaltioiden ja EU:n tasolla sekä kansainvälisellä tasolla. Huolehditaan myös siitä, että EU:n huumausaineita käsittelevä kansalaisyhteiskunnan foorumi osallistuu asian käsittelyyn EU:n tasolla ja kansainvälisellä tasolla.

                           24.6

                           Varmistetaan, että EU:n ääni tulee yhtenäisenä ja kuuluvasti esiin kansainvälisillä foorumeilla, kuten huumausainetoimikunnassa, ja kolmansien maiden kanssa käytävissä vuoropuheluissa, ja edistetään yhtenäistä, tasapainoista ja näyttöön perustuvaa EU:n lähestymistapaa huumausaineisiin. Tässä yhteydessä EU:n edustustoilla voi olla hyödyllinen rooli edistettäessä tätä lähestymistapaa huumausaineiden alalla ja kannustettaessa johdonmukaista keskustelua huumausainepolitiikasta.

         V   Monialainen aihe: kansainvälinen yhteistyö

               25.

               Kansainvälinen yhteistyö on keskeinen ala, jossa EU tuo lisäarvoa jäsenvaltioiden toimiin huumausainepolitiikkojen koordinoinnissa ja haasteisiin vastattaessa. EU:n ulkosuhteet huumausaineiden alalla perustuvat jaetun vastuun ja monenvälisyyden periaatteisiin, yhtenäiseen, tasapainoiseen ja näyttöön perustuvaan lähestymistapaan, kehityksen, ihmisoikeuksien ja ihmisarvon kunnioittamisen huomioon ottamiseen ja kansainvälisten sopimusten noudattamiseen.

               26.

               EU:n huumausainestrategian 2013–2020 tavoitteena kansainvälisen yhteistyön alalla on lujittaa entisestään vuoropuhelua ja yhteistyötä EU:n ja kolmansien maiden sekä kansainvälisten organisaatioiden välillä huumausainekysymyksissä kattavalla ja tasapainoisella tavalla.

               27.

               EU:n huumausainestrategia on osa kokonaisvaltaista lähestymistapaa, joka mahdollistaa sen, että EU voi esiintyä yksimielisenä kansainvälisillä foorumeilla ja kumppanimaidensa kanssa. EU on edelleen sitoutunut kansainväliseen yhteistyöhön ja keskusteluun huumausainepolitiikan perusteista ja tuo aktiivisesti julki EU:n huumausainepolitiikan alan saavutukset; EU:n huumausainepolitiikassa otetaan tasapainoisesti huomioon huumausaineiden kysynnän ja tarjonnan vähentäminen, se perustuu tieteelliseen näyttöön ja tiedustelutietoon sekä ihmisoikeuksien kunnioittamiseen.
               Tämä edellyttää johdonmukaisuutta EU:n tason politiikkojen ja toimien välillä, myös ulkoisessa yhteistyössä huumausaineiden kysynnän vähentämiseksi sekä riskien ja haittojen vähentämiseksi, huumausaineiden tarjonnan vähentämiseksi, vaihtoehtoisen kehityksen edistämiseksi, tietojen ja osaamisen vaihtamiseksi ja sekä valtion että muiden toimijoiden osallistamiseksi.

               28.

               EU:n ja sen jäsenvaltioiden tulisi taata se, että EU:n huumausainestrategia ja sen tavoitteet otetaan huomioon EU:n yleisissä ulkopoliittisissa puitteissa osana kattavaa lähestymistapaa, jossa hyödynnetään kaikilta osin johdonmukaisesti ja koordinoidusti EU:n käytettävissä olevia eri politiikkoja ja diplomaattisia, poliittisia ja rahoitusvälineitä. Korkea edustajan olisi autettava EUH:n tuella tämän prosessin toteuttamista.

               29.

               EU pyrkii ulkoisessa toiminnassaan huumausaineiden alalla omaksumallaan lähestymistavalla lujittamaan ja tukemaan kolmansien maiden pyrkimyksiä käsitellä kansanterveydelle ja turvallisuudelle aiheutuvia haasteita. Tämä tapahtuu panemalla täytäntöön tässä strategiassa vahvistetut aloitteet ja niihin liittyvät toimintasuunnitelmat, mukaan lukien vaihtoehtoinen kehitys, huumausaineiden kysynnän vähentäminen, huumausaineiden tarjonnan vähentäminen, ihmisoikeuksien edistäminen ja suojelu sekä myös ottamalla huomioon alueelliset aloitteet. Ottaen huomioon huumausaineiden tuotannon ja laittoman kaupan vaikutuksen lähtö- ja kauttakulkumaiden sisäiseen vakauteen ja turvallisuuteen toimia kohdennetaan myös korruptioon, rahanpesuun ja huumausaineisiin liittyvien rikosten tuottamiin hyötyihin.

               30.

               Kansainvälisen yhteistyön alalla on määritelty seuraavat painopisteet (joita ei luetella tärkeysjärjestyksessä):

                           30.1

                           Parannetaan EU:n huumausainepolitiikkojen sisäisten ja ulkoisten näkökohtien ja kolmansiin maihin kohdistuvan reagoinnin johdonmukaisuutta huumausaineiden alalla.

                           30.2

                           Lisätään EU:n osallistumista ja koordinointia kansainvälisessä huumausainepolitiikkakeskustelussa sekä neuvotteluissa kansainvälisten organisaatioiden ja rakenteiden kanssa, kuten YK:n, G8:n ja Euroopan neuvoston kanssa, sekä suhteissa kolmansiin maihin sopimalla yhteisistä EU:n kannoista ja varmistaen, että EU:lla on tosiasiallisesti rooli YK:n huumausainepolitiikkaprosesseissa.

                           30.3

                           Varmistetaan, että kansainvälinen yhteistyö huumausaineiden alalla otetaan huomioon yleisissä poliittisissa suhteissa ja puitesopimuksissa EU:n ja sen kumppanien välillä kansallisella ja/tai alueellisella tasolla. EU:n yhtenäisen, tasapainoisen ja näyttöön perustuvan lähestymistavan tulisi näkyä kansainvälisessä yhteistyössä, johon tulisi sisältyä seuraavaa: poliittinen vuoropuhelu, koordinointi huumausainealalla, kysynnän vähentäminen (myös riskien ja haittojen vähentäminen), tarjonnan vähentäminen, mukaan lukien vaihtoehtoinen kehitys ja lainvalvonta, huumausainepolitiikkojen integroiminen laajempaan kehitysyhteistyöohjelmaan, tiedotus, tutkimus, seuranta ja arviointi.

                           30.4

                           Varmistetaan, että EU:n kansainväliset toimet ensisijaisissa kolmansissa maissa ja alueilla ympäri maailmaa ovat kattavia ottaen huomioon kaikki huumausaineilmiön ulottuvuudet, ja tarkastellaan näiden maiden ja alueiden kehitystä, vakautta ja turvallisuutta tiiviimmän kumppanuuden kautta.

                           30.5

                           Varmistetaan, että EU:n kansainväliset toimet huumausainealalla perustuvat näyttöön ja että niihin sisältyy tilanteen ja edistymisen seuranta, jossa käytetään erilaisia Euroopan komission ja EUH:n tiedotuskeinoja, kuten myös EU:n edustustojen, jäsenvaltioiden, EMCDDA:n, Europolin, Eurojustin ja Euroopan tautien ehkäisy- ja valvontakeskuksen välineitä tiiviissä yhteistyössä UNODC:n kanssa.

                           30.6

                           Varmistetaan, että ehdokasmaille ja mahdollisille ehdokasmaille ja Euroopan naapuruuspolitiikan kumppanimaille osoitettava tuki suunnataan valmiuksien kehittämiseen huumausaineiden tarjonnan ja kysynnän vähentämisessä sekä näyttöön perustuviin, tehokkaisiin ja tasapainoisiin huumausainepolitiikkoihin lujittamalla yhteistyötä, johon kuuluu EU:n parhaiden käytäntöjen jakaminen ja osallistuminen tarvittaessa EU:n virastojen, kuten EMCDDA:n ja Eurojustin, toimintaan.

                           30.7

                           Varmistetaan kestävä poliittisen vuoropuhelun ja tiedonvaihdon taso strategioista, tavoitteista ja aloitteista käymällä kansainvälisten kumppanien kanssa vuoropuhelua huumausainekysymyksistä sekä alueellisella että kahdenvälisellä tasolla. Avainkumppanit määritetään sen mukaan, miten paljon ne tekevät yhteistyötä EU:n kanssa ja mikä niiden merkitys on käsiteltäessä laittomien huumausaineiden maailmanlaajuista ongelmaa ottaen huomioon uudet kumppanit, joita ilmenee huumausainetilanteen kehittymisen mukaan. Poliittisten vuoropuheluiden tulisi täydentää muita ulkoisen yhteistyön rakenteita ja niiden vaikutuksia ja olla johdonmukaisia niiden kanssa ja toimittava tarvittaessa foorumina keskusteluille yhteistyön painopisteistä ja EU:n rahoittamien hankkeiden edistymisestä.

                           30.8

                           Varmistetaan, että käytettävissä on riittävä rahoitus ja asiantuntemuksen taso (EU:n ja jäsenvaltioiden antama), muun muassa tehostamalla rahoitusavun ja teknisen tuen koordinointia, seurantaa ja arviointia pyrkien samalla saamaan aikaan synergiavaikutusta ja jakamalla aina avoimesti ja tasapainoisesti yhteistyötoimet, resurssit sekä rahoitus- ja teknisen avun huumausaineiden kysynnän ja tarjonnan vähentämiseen tähtäävien toimenpiteiden kesken EU:n lähestymistavan mukaisesti. EU:n tulisi pyrkiä huolehtimaan, että EU:n edustustoilla olisi asiaankuuluva asiantuntemus kolmansiin maihin kohdistettavien toimenpiteiden täytäntöönpanon tukemiseksi huumausaineiden alalla. EU:n huumausainestrategian väliarvioinnista ja loppuarvioinnista tulisi käydä esiin EU:n rahoituksen vaikutukset kolmansissa maissa, ja komission ja EUH:n tulisi pitää jäsenvaltiot tarpeen mukaan ajan tasalla merentakaisille maille ja alueille myönnettävän EU:n rahoituksen painopisteistä ja toimien edistymisestä.

                           30.9

                           Kun lähtömaille annetaan rahoitus- ja teknistä apua, EU:n ja jäsenvaltioiden on varmistettava erityisesti, että vaihtoehtoisissa kehitysohjelmissa:

                                       —

                                       ei aseteta ehtoja eivätkä ne ole syrjiviä ja suunniteltaessa laittomien viljelmien hävittämistä se jaksotetaan asianmukaisesti,

                                       —

                                       asetetaan realistiset maaseudun kehittämistavoitteet ja tulosindikaattorit ja varmistetaan kohdeyhteisöjen omavastuullisuus, sekä

                                       —

                                       tuetaan paikallista kehitystä samalla kun otetaan huomioon sellaisten tekijöiden vuorovaikutus kuin ihmisten turvallisuus, hallinto, väkivalta, ihmisoikeudet, kehitys ja elintarviketurva.

                           30.10

                           Varmistetaan, että ihmisoikeuksien suojelu otetaan täysimääräisesti huomioon poliittisissa vuoropuheluissa ja huumausainealan ohjelmien ja hankkeiden täytäntöönpanossa ja toteutuksessa.

         VI   Monialainen aihe: tiedotus, tutkimus, seuranta ja arviointi

               31.

               EU:n huumausainestrategian 2013–2020 tavoitteena tiedotuksen, tutkimuksen, seurannan ja arvioinnin alalla on edistää tietoisuutta huumausaineilmiön kaikista näkökohdista ja toimenpiteiden vaikutuksista, jotta politiikkojen ja toimien toteuttamiseksi saataisiin luotettavaa ja kattavaa näyttöä. Lisäksi EU:n huumausainestrategialla 2013–2020 pyritään tehostamaan seurannan, tutkimuksen ja arvioinnin tulosten levitystä EU:ssa ja kansallisella tasolla lisäten näin synergiaa, jakamalla rahoitus tasapainoisesti ja välttäen päällekkäisyyksiä. Tämä voidaan saavuttaa menetelmien yhdenmukaistamisen, verkottumisen ja tiiviimmän yhteistyön kautta.

               32.

               Tiedotuksen, tutkimuksen, seurannan ja arvioinnin alalla on määritelty seuraavat painopisteet (joita ei luetella tärkeysjärjestyksessä):

                           32.1

                           EU:n ja sen jäsenvaltioiden tulisi edelleen investoida tietojenvaihtoon, tietojen keruuseen ja seurantaan, tutkimukseen ja huumausainetilanteen arviointiin ja siihen liittyviin toimiin kansallisella ja EU:n tasolla. Tämän tulisi kattaa kaikki huumausaineilmiön merkitykselliset näkökohdat, huumausaineiden kysyntä ja tarjonta mukaan luettuina. Erityistä huomiota tulisi kiinnittää tiedonkeruun ja raportoinnin jatkamiseen ja tehostamiseen EMCDDA:n avainindikaattorien avulla huumausaineiden kysynnän vähentämisen alalla.

                           32.2

                           EMCDDA:n tulisi toimeksiantonsa mukaisesti tehostaa edelleen tietoinfrastruktuureja ja sillä tulisi edelleen olla keskeinen rooli laittomia huumausaineita EU:ssa koskevan tiedon, tutkimuksen, seurannan ja arvioinnin edistäjänä, tukijana ja tuottajana. Sen tulisi vastaisuudessakin tuottaa ajantasaisia, yleisluonteisia ja kattavia analyysejä Euroopan huumausainetilanteesta ja toimista siihen vastaamiseksi sekä tehdä tarvittaessa yhteistyötä muiden asiaan liittyvien virastojen kanssa, kuten Euroopan tautien ehkäisy- ja valvontakeskuksen, Euroopan lääkeviraston ja WHO:n kanssa.

                           32.3

                           Europolin olisi jatkettava tietojenkeruuta ja analysointia huumausaineisiin liittyvän järjestäytyneen rikollisuuden alalla, ja jäsenvaltioiden tulisi puolestaan toimittaa tarvittavat tiedot virastolle. Europolin olisi edelleen toimitettava säännöllisesti uhkakuva-arvioita (esim. European Union Serious and Organised Crime Threat Assessment, EU SOCTA) huumausaineisiin liittyvästä järjestäytyneestä rikollisuudesta EU:ssa.

                           32.4

                           Jäsenvaltioiden, EU:n toimielinten ja virastojen tulisi tehostaa tietojenkeruuta kaikista huumausaineiden tarjontaan liittyvistä näkökohdista, kuten huumausainemarkkinoista, huumausaineisiin liittyvistä rikoksista ja huumausaineiden tarjonnan vähentämisestä tavoitteena parantaa analyysejä ja tukea päätöksentekoa. Jäsenvaltioiden, komission, EMCDDA:n, Europolin ja tarvittaessa muiden EU:n virastojen tulisi tehdä yhteistyötä tiedonkeruun parantamiseksi ja toimintapolitiikan kannalta merkityksellisten, tieteellisesti perusteltujen indikaattorien kehittämiseksi.

                           32.5

                           EU:n toimielinten, elinten ja jäsenvaltioiden olisi tehostettava valmiuksia havaita nopeasti ja tehokkaasti uusien psykoaktiivisten aineiden ilmaantuminen, huumausaineiden kulutuksessa ilmenevät käyttäytymiseen liittyvät muutokset, epidemioiden puhkeaminen ja muut suuntaukset, jotka aiheuttavat vaaraa kansanterveydelle ja turvallisuudelle, arvioida näitä ja ryhtyä nopeasti ja tehokkaasti tarvittaviin toimiin. Tämä voidaan toteuttaa muun muassa lujittamalla nykyistä EU:n lainsäädäntöä sekä vaihtamalla tietoja ja tiedustelutietoja, osaamista ja parhaita käytäntöjä.

                           32.6

                           Jäsenvaltioiden sekä EU:n toimielinten ja virastojen olisi edistettävä ja tuettava tutkimusta, myös soveltavaa tutkimusta, joka koskee uusia psykoaktiivisia aineita, ja huolehdittava jäsenvaltioiden ja EU:n tason verkostojen välisestä yhteistyöstä ja toiminnan koordinoinnista, jotta tietämys tuosta ilmiöstä lisääntyisi. Tämän alan seurantaa olisi tehostettava läheisessä yhteistyössä EMCDDA:n kanssa. Erityistä huomiota olisi kiinnitettävä rikosteknisten ja toksikologisten valmiuksien kehittämiseen ja epidemiologisten tietojen saatavuuden parantamiseen.

                           32.7

                           Jäsenvaltioiden tulisi jatkaa toimia EU:ssa aikaansaatujen tulosten ylläpitämiseksi seurannan ja tietojenvaihdon alalla, myös Reitox-huumausainetietojärjestelmän kautta, ja niiden olisi samalla tuettava EU:n yhdenmukaisen tiedonkeruun ja analyysien edelleen kehittämistä huumausaineiden kysynnän ja tarjonnan alalla.

                           32.8

                           Varmistetaan riittävä rahoitus huumausaineisiin liittyville tutkimus- ja kehityshankkeille EU:ssa ja kansallisesti taloudellisten resurssien rajoissa, myös EU:n rahoitusohjelmien 2014–2020 kautta. EU:n tasolla tuetuissa hankkeissa tulisi ottaa huomioon strategian painopisteet ja sen toimintasuunnitelmat ja niissä tulisi selkeästi näkyä EU:n tuoma lisäarvo, niissä olisi varmistettava johdonmukaisuus ja synergiavaikutus sekä vältettävä päällekkäisyyttä ohjelmissa ja EU:n elinten toimien suhteen.

                           32.9

                           EU:n toimielinten, elinten ja jäsenvaltioiden tulisi ymmärtää politiikkojen ja toimien tieteellisen arvioinnin merkitys (tuloksia painottaen), sillä se on keskeinen tekijä, kun halutaan lujittaa EU:n lähestymistapaa huumausaineisiin, ja sen käyttöä kansallisella, EU:n ja kansainvälisellä tasolla tulisi edistää.

                           32.10

                           Varmistetaan, että huumausaineisiin liittyvien kysymysten parissa toimivat alan ammattilaiset saavat koulutusta, ja tehostetaan sitä sekä huumausaineiden kysynnän että tarjonnan vähentämisen alalla.

      (1)  Vuoden 1961 huumausaineyleissopimus muutettuna vuoden 1972 pöytäkirjalla, psykotrooppisia aineita koskeva vuoden 1971 yleissopimus ja vuoden 1988 yleissopimus huumausaineiden ja psykotrooppisten aineiden laitonta kauppaa vastaan.

      (2)  Raportti EU:n huumausainestrategian 2005–2012 ja siihen liittyvien toimintasuunnitelmien riippumattomasta arvioinnista osoitteessa http://ec.europa.eu/justice/anti-drugs/files/rand_final_report_eu_drug_strategy_2005-2012_en.pdf

      (3)  SEU 4 artikla.