title: Suositus: neuvoston päätös, jossa todetaan EY:n perustamissopimuksen 104 artiklan 8 kohdan mukaisesti, että toimet, jotka Unkari on toteuttanut EY:n perustamissopimuksen 104 artiklan 7 kohdan nojalla 8 päivänä maaliskuuta 2005 annetun neuvoston suosituksen mukaisesti, ovat osoittautumassa tehottomiksi

text:
Tärkeä oikeudellinen huomautus

|

52005SC1305

Suositus: Neuvoston päätös, jossa todetaan EY:n perustamissopimuksen 104 artiklan 8 kohdan mukaisesti, että toimet, jotka Unkari on toteuttanut EY:n perustamissopimuksen 104 artiklan 7 kohdan nojalla 8 päivänä maaliskuuta 2005 annetun neuvoston suosituksen mukaisesti, ovat osoittautumassa tehottomiksi  /* SEK/2005/1305 lopull. */

	[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |Bryssel 20.10.2005SEK(2005) 1305 lopullinenSuositus:NEUVOSTON PÄÄTÖS,jossa todetaan EY:n perustamissopimuksen 104 artiklan 8 kohdan mukaisesti, että toimet, jotka Unkari on toteuttanut EY:n perustamissopimuksen 104 artiklan 7 kohdan nojalla 8 päivänä maaliskuuta 2005 annetun neuvoston suosituksen mukaisesti, ovat osoittautumassa tehottomiksi(komission esittämä)PERUSTELUTTaustaaLiiallisia alijäämiä koskevaan menettelyyn sovelletaan EY:n perustamissopimuksen 104 artiklaa ja liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn täytäntöönpanon nopeuttamisesta ja selkeyttämisestä 7päivänä heinäkuuta 1997 annettua neuvoston asetusta (EY) N:o 1467/97 (sellaisena kuin se on muutettuna 27 päivänä kesäkuuta 2005 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 1056/2005, joka on osa vakaus- ja kasvusopimusta).Unkarin liityttyä 1. toukokuuta 2004 yhteisöön komissio aloitti kevään 2004 talousennusteiden ja niiden lähtökohtana käytettyjen, Unkarin maaliskuussa 2004 toimittamien tietojen perusteella liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn, koska Unkarin alijäämä oli ollut vuonna 2003 yli 3 prosenttia suhteessa BKT:hen. Neuvosto päätti 5. heinäkuuta 2004 komission suosituksesta, että Unkarissa oli liiallinen julkisen talouden alijäämä, ja antoi samalla perustamissopimuksen 104 artiklan 7 kohdan mukaisen suosituksen tilanteen korjaamiseksi. Neuvoston suosituksen mukaan Unkarin viranomaisten olisi toteutettava keskipitkän aikavälin toimia supistaakseen alijäämän realistisesti ja kestävästi alle 3 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuoteen 2008 mennessä. Unkarin olisi seurattava toukokuussa 2004 toimitetusta lähentymisohjelmasta 5. heinäkuuta 2004 annetussa neuvoston lausunnossa määriteltyä alijäämän supistamisuraa. Neuvosto suositti erityisesti, että Unkarin viranomaiset toteuttavat 5. marraskuuta 2004 mennessä vuoden 2005 alijäämätavoitteen saavuttamiseksi suunnitellut tulokselliset toimet.Neuvosto päätti 18. tammikuuta 2005 perustamissopimuksen 104 artiklan 8 kohdan nojalla ja komission suosituksen mukaisesti, että Unkari ei ollut toteuttanut neuvoston suosituksen mukaisia tuloksellisia toimia ja että oli odotettavissa, että vuoden 2005 alijäämätavoitteesta jäätäisiin selvästi. Unkari on jäsenvaltio, jota koskee poikkeus. Tämä merkitsee, että vaikka Unkarilla on velvollisuus välttää liiallisia alijäämiä, se jää perustamissopimuksen 104 artiklan 9 ja 11 kohdan soveltamisalan ulkopuolelle. Tämän vuoksi Unkarille voidaan antaa lisäsuosituksia liiallisia alijäämiä koskevassa menettelyssä vain 104 artiklan 7 kohdan mukaisesti.Neuvosto antoi 8. maaliskuuta 2005 Unkarille uuden suosituksen 104 artiklan 7 kohdan ja komission suosituksen mukaisesti.[1] Neuvosto suositti, että Unkarin viranomaisten olisi toteutettava keskipitkällä aikavälillä toimenpiteitä supistaakseen maan julkisen talouden alijäämän vuoteen 2008 mennessä alle 3 prosenttiin suhteessa BKT:hen realistisella ja kestävällä tavalla. Neuvosto viittasi kyseisessä suosituksessa alijäämän tarkistettuun supistamisuraan, joka on määritelty neuvoston 8. maaliskuuta 2005 antamassa lausunnossa Unkarin joulukuussa 2004 toimittamasta tarkistetusta lähentymisohjelmasta. Neuvosto korosti myös alijäämän supistamisen merkitystä vähennettäessä julkista velkaa ja parannettaessa ulkoista tasapainoa. Tarkistetussa lähentymisohjelmassa julkisen talouden alijäämälle esitetään seuraavat vuositavoitteet: 4,4 prosenttia vuonna 2004, 3,6 prosenttia vuonna 2005, 2,9 prosenttia vuonna 2006, 2,2 prosenttia vuonna 2007 ja 1,6 prosenttia vuonna 2008.[2] Tämän vuoksi suositettiin erityisesti, että Unkarin viranomaisten olisi toteutettava 8. heinäkuuta 2005 mennessä ylimääräisiä, mielellään rakenteellisia toimenpiteitä alijäämän supistamiseksi vuodelle 2005 asetetun tavoitteen mukaisesti 3,6 prosenttiin suhteessa BKT:hen.[3] Neuvosto suositti lisäksi, että Unkarin viranomaiset asettavat mahdollisten veronalennusten täytäntöönpanon ja ajoittamisen ehdoksi joulukuussa 2004 komissiolle toimitetussa tarkistetussa lähentymisohjelmassa esitettyjen alijäämätavoitteiden saavuttamisen. Lisäksi neuvosto kehotti Unkarin viranomaisia jatkamaan julkishallinnon sekä terveydenhoito- ja koulutusjärjestelmien suunniteltuja uudistuksia julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyden parantamiseksi sekä tekemään parhaansa nopeuttaakseen julkisen talouden sopeutusta.Komissio antoi neuvostolle 13. heinäkuuta 2005 tiedonannon,[4] joka perustui tuolloin käytettävissä olleisiin tietoihin. Tiedonannossa esitettiin muun muassa Unkarin viranomaisten päättämät poikkeamia kompensoivat toimet, joiden arvo on 1 ½ prosenttia suhteessa BKT:hen. Lisäksi Unkarin viranomaiset ovat sitoutuneet toteuttamaan tarvittaessa lisätoimia. Käytettävissä olleiden tietojen perusteella ja ottaen huomioon, että Unkarin hallitus oli toteuttanut 8. maaliskuuta 2005 annetun neuvoston suosituksen mukaiset tulokselliset toimenpiteet vuoden 2005 alijäämätavoitteen saavuttamiseksi 8. heinäkuuta 2005 mennessä, vaikutti mahdolliselta, että Unkari saavuttaa vuoden 2005 alijäämätavoitteensa, joka on 3,6 prosenttia suhteessa BKT:hen. Komissio katsoi, että muut liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn mukaiset toimenpiteet eivät olleet siinä vaiheessa tarpeellisia. Komissio kuitenkin korosti, että Unkarin julkisen talouden rahoitusasema oli edelleen epävakaa. Se painotti erityisesti, että vuoden 2005 alijäämätavoitteen saavuttaminen edellyttää kaikkien suunniteltujen toimenpiteiden tehokasta toteutusta. Myös lisätoimenpiteet, joihin hallitus on sitoutunut, on pantava tehokkaasti täytäntöön siltä varalta, että loppuvuodesta ilmenee lisää menojen ylityksiä. Lisäksi komissio painotti, että alijäämän supistaminen tavoitteeksi asetettuun 2,9 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2006 edellyttää mittavia sopeutuksia ja määrätietoista toimintaa, mukaan lukien menojen hillintä vuoden 2006 talousarviossa. Tämän vuoksi tiedonannossa todetaan, että komission on suositeltava neuvostolle julkisen talouden valvonnan lisäämistä sekä liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn mukaisten, tarpeellisiksi katsottavien toimenpiteiden toteuttamista, jos korjaavat toimenpiteet eivät etene suunnitelmien mukaisesti.Julkisen talouden tilannetta ja näkymiä selvästi huonontava viimeaikainen kehitysUnkarin viranomaiset toimittivat 20. syyskuuta 2005 liiallisia alijäämiä koskevan tarkistetun ilmoituksen, jonka mukaan vuoden 2005 alijäämä kasvaa 6,1 prosenttiin suhteessa BKT:hen tavoitteena olleen 3,6 prosentin sijaan, vaikka makrotaloudessa ei ole tapahtunut merkittäviä muutoksia. Tarkistetussa ilmoituksessa otettiin huomioon, että nykyisten moottoriteiden ja niiden uusien moottoriteiden, joiden ovat rakenteilla vuoden 2005 aikana, suunniteltua myyntiä valtion omistamalle moottoritieyhtiölle (AAK) ei voida pitää alijäämää supistavana toimenpiteenä. Julkisen sektorin työntekijöille maksettava 13. kuukauden palkka olisi myös kirjattava kuluvan vuoden kirjanpitoon, vaikka sen maksamista lykätään seuraavalle vuodelle.[5] Nämä muutokset lisäävät alijäämää 1,9 prosenttia (moottoritiet) ja 0,1 prosenttia (palkat) suhteessa BKT:hen. Ilmoitukseen sisältyi myös muita poikkeamia, joiden arvo on 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen. Noin puolet kyseisestä poikkeamasta johtuu alentuneista alv-tuloista, mikä johtuu osittain poliittisista toimista.[6] Menojen ylitykset muodostavat niin ikään puolet poikkeamasta. Unkarin viranomaiset ovat ilmoittaneet komissiolle, että aiemmista sitoumuksista huolimatta ne eivät aio toteuttaa korjaavia toimia. Tilastotietojen selventämisen ja vahvistettujen kompensoimattomien poikkeamien lisäksi on huomattava, että maaliskuussa tehtyyn ilmoitukseen verrattuna toisen pilarin eläkejärjestelmään vuonna 2005 suoritettavien maksuosuuksien määrää korotettiin 0,2 prosenttia suhteessa BKT:hen (1,1 prosentista 1,3 prosenttiin suhteessa BKT:hen). Kun siis verrataan 6,1 prosenttiin suhteessa BKT:hen kasvanutta ilmoitettua alijäämää neuvoston maaliskuussa 2005 antamaan tiedonantoon sisältyvään 3,6 prosentin tavoitteeseen, alijäämä on itse asiassa kasvanut 2,7 prosenttia suhteessa BKT:hen.[7] Julkisen talouden toteutuma voi vielä heiketä vuonna 2005, jos poikkeamia (jotka ovat mahdollisia erityisesti menopuolella) esiintyy eikä niitä kompensoida korjaavilla toimenpiteillä. Julkinen velka suhteessa BKT:hen on syyskuussa tehdyn ilmoituksen mukaan 57,1 prosenttia vuonna 2005, joten se alittaa 60 prosentin viitearvon. Merkille pantavaa on, että lähes kolmannes velasta on ulkomaanvaluutan määräistä, joten sen suhde BKT:hen riippuu suuresti valuuttakurssien muutoksista.Heinäkuussa 2005 annetussa tiedonannossa todetaan vuoden 2006 alijäämästä, että vaikka vuodelle 2005 tavoitteeksi asetettu 3,6 prosentin alijäämä suhteessa BKT:hen saavutettaisiin, vuoden 2006 tavoite eli 2,9 prosenttia suhteessa BKT:hen on vaikea saavuttaa erityisesti siksi, että edellä mainittujen moottoriteihin liittyvien kertaluonteisten toimien vaikutukset loppuvat ja suunniteltujen veronkevennysten arvioidaan vähentävän valtion tuloja 1,1 prosenttia suhteessa BKT:hen. Tuolloin kuitenkin vielä oletettiin, että Unkarin viranomaiset toteuttavat sitoumuksensa mukaisesti korjaavia toimia. Unkarin viranomaiset toimittivat 30. syyskuuta 2005 vuoden 2006 talousarvioehdotuksen, jonka mukaan julkisen talouden alijäämätavoite on 4,7 prosenttia suhteessa BKT:hen. Näyttää kuitenkin siltä, että alijäämätavoitetta asetettaessa ei ole otettu täysimääräisesti huomioon vuonna 2005 toimitettavien sotilaslentokoneiden talousarviovaikutuksia. Euroopan kansantalouden tilinpitojärjestelmän (ESA 95) sääntöjen mukaan kyseiset menot tulisi kirjata vuodelle 2005, vaikka valtaosa maksuista suoritetaan vasta tulevina vuosina. Tarkistettu uusi alijäämätavoite 5,2 prosenttia suhteessa BKT:hen (mukaan lukien kaikki sotilaslentokoneiden toimituksiin liittyvät menot) on huomattavasti suurempi kuin EY:n perustamissopimuksen 104 artiklan 7 kohdan mukaisesti maaliskuussa 2005 annetussa neuvoston suosituksessa mainittu 2,9 prosenttia suhteessa BKT:hen (neuvosto vahvisti kyseisen arvion joulukuussa 2004 tarkistetusta lähentymisohjelmasta antamassaan lausunnossa ja suosituksessaan). Alkuperäisen ja uuden alijäämätavoitteen välisen eron ennustetaan kasvavan vielä suuremmaksi kuin 2,3 prosenttia suhteessa BKT:hen, jos eläkerahastojen maksuosuudet kasvavat samaan tahtiin kuin vuonna 2005.Kaiken lisäksi myös vuoden 2006 erittäin suureksi arvioitu alijäämätavoite uhkaa kasvaa entisestään. Vuoden 2005 alijäämä kasvaa, koska tehdyn päätöksen mukaan moottoriteiden myynnistä saatavat tuotot eivät ole valtion tuloja vuonna 2005, mikä puolestaan vaikuttaa vuoden 2006 alijäämään. Lisäksi sotilaslentokoneiden hankinnasta aiheutuvat menot on kirjattava ESA 95 -sääntöjen mukaisesti kaluston toimitusvuoden talousarvioon, minkä vuoksi alijäämä kasvaa 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen. Näiden ongelmien lisäksi julkista taloutta kuormittavat seuraavat tekijät: i) verouudistukset vähentävät valtion tuloja 1,1 prosenttia suhteessa BKT:hen, ja ii) ”100 askeleen” uudistusohjelman puitteissa on päätetty nostaa perhelisiä, mikä kasvattaa alijäämää 0,4 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen. Edellä mainittujen seikkojen vuoksi vuoden 2006 tarkistettu alijäämätavoite saattaa ylittyä huomattavasti, jos korjaavia toimia ei toteuteta. Unkarin viranomaiset ovat ilmoittaneet aikovansa siirtää – tarkistettuun lähestymisohjelmaan sisältyvien suunnitelmien vastaisesti – uuden moottoritien rakentamiseen liittyviä menoja julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuusjärjestelyihin. Tämä olisi Unkarin viranomaisten mukaan ESA 95 -sääntöjen mukainen toimenpide, joka vähentäisi valtion investointimenoja 1,2 prosenttia suhteessa BKT:hen. Vaikka toimenpiteen sääntöjenmukaisuus voitaisiin vahvistaa, sen pidemmän aikavälin positiivisista vaikutuksista ei ole varmuutta. Vuoden 2006 tarkistetun alijäämätavoitteen saavuttaminen edellyttäisi joka tapauksessa korjaavia toimia, joiden vaikutus on yhteensä noin 2 prosenttia suhteessa BKT:hen. Unkarin hallituksen vastikään hyväksymään alustavaan talousarvioon ei kuitenkaan sisälly rakenteellisia toimenpiteitä, joilla edistettäisiin näin mittavaa alijäämän supistamista.Vuosien 2005 ja 2006 tarkistetut alijäämätavoitteet ovat selvästi neuvoston maaliskuussa antaman suosituksen vastaisia erityisesti siksi, että mahdollisten veronalennusten täytäntöönpanon ja ajoittamisen ehdoksi on asetettu tarkistetun lähentymisohjelman alijäämätavoitteiden saavuttaminen. Vuoden 2006 talousarvioon sisältyy merkittävä veronkevennys, ja lisäksi bensiinistä perittävän arvonlisäveron alentamista on aikaistettu lokakuuhun 2005.Päätelmät:i) Unkarin viranomaisten toimet, joiden tarkoitus oli saavuttaa maaliskuussa 2005 annetun neuvoston suosituksen mukaiset alijäämätavoitteet vuonna 2005, ovat osoittautumassa tehottomiksi, koska neuvoston maaliskuussa 2005 antamassa suosituksessa mainitusta tavoitteesta jäädään selvästi. Tämä johtuu moottoriteiden myynnin sääntöjenmukaisesta tilastollisesta käsittelystä ja poikkeamista, joiden arvo on noin ½ prosenttia suhteessa BKT:hen. Unkarin viranomaiset ovat päättäneet, että aiemmista sitoumuksista huolimatta ne eivät aio toteuttaa korjaavia toimia. On huomattava, että vuoden 2005 alijäämätavoite 3,6 prosenttia suhteessa BKT:hen sisältyy joulukuussa 2004 toimitettuun tarkistettuun lähentymisohjelmaan,[8] ja neuvosto on vahvistanut sen lausunnossaan.ii) Vastikään annetussa vuoden 2006 talousarviossa ei enää noudateta tarkistettuun lähentymisohjelmaan ja neuvoston maaliskuussa antamaan suositukseen sisältyvää alijäämätavoitetta. Jopa huomattavasti aiempaa suurempi uusi tavoite saattaa ylittyä.iii) Erityisesti vuodelle 2006 suunniteltu veronkevennysten täytäntöönpano on vastoin neuvoston suositusta, jonka mukaan mahdollisten veronalennusten täytäntöönpanon ja ajoittamisen ehdoksi olisi asetettava joulukuussa 2004 toimitetussa tarkistetussa lähentymisohjelmassa esitettyjen alijäämätavoitteiden saavuttaminen.iv) Vuosina 2005 ja 2006 poiketaan merkittävästi suunnitellulta sopeutusuralta, jonka tavoitteena oli poistaa liiallinen alijäämä vuoteen 2008 mennessä Unkarin viranomaisten laatiman ja neuvoston maalikuussa 2005 antamassa suosituksessa vahvistetun suunnitelman mukaisesti. Tämä heikentää toteutettavien toimien uskottavuutta ja lisää yhdessä rakenneuudistusten hitaan etenemisen kanssa makrotalouden epätasapainoa.Perustamissopimuksen 104 artiklan 8 kohdassa määrätään ja asetuksen (EY) N:o 1467/97 (sellaisena kuin se on muutettuna neuvoston asetuksella (EY) N:o 1056/2005) 4 artiklan 1 kohdassa säädetään, että jos neuvosto toteaa, ettei 104 artiklan 7 kohdan nojalla annettujen suositusten mukaisia tuloksellisia toimia ole toteutettu, se tekee asiasta päätöksen. Komissio katsoo näiden seikkojen perusteella, ettei 104 artiklan 7 kohdan nojalla maaliskuussa 2005 annettujen neuvoston suositusten mukaisia tuloksellisia toimia ole toteutettu suosituksessa annetussa määräajassa, ja suosittelee, että neuvosto tekee asiasta vastaavan päätöksen.Suositus:NEUVOSTON PÄÄTÖS,jossa todetaan EY:n perustamissopimuksen 104 artiklan 8 kohdan mukaisesti, että toimet, jotka Unkari on toteuttanut EY:n perustamissopimuksen 104 artiklan 7 kohdan nojalla 8 päivänä maaliskuuta 2005 annetun neuvoston suosituksen mukaisesti, ovat osoittautumassa tehottomiksiEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 104 artiklan 8 kohdan,ottaa huomioon komission suosituksen,sekä katsoo seuraavaa:(1) EY:n perustamissopimuksen 104 artiklan mukaisesti jäsenvaltioiden on vältettävä liiallisia julkistalouden alijäämiä.(2) Vakaus- ja kasvusopimus perustuu terveen julkisen talouden tavoitteeseen, jolla pyritään vahvistamaan hintavakauden edellytyksiä ja saavuttamaan uusien työpaikkojen syntyä edistävä vahva ja kestävä kasvu. Vakaus- ja kasvusopimus sisältää liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn täytäntöönpanon nopeuttamisesta ja selkeyttämisestä 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1467/97,[9] jonka tarkoituksena on edistää julkisen talouden liiallisten alijäämien pikaista korjaamista.(3) Amsterdamissa 17 päivänä kesäkuuta 1997 pidetyssä Eurooppa-neuvoston kokouksessa annetussa vakaus- ja kasvusopimusta koskevassa päätöslauselmassa[10] kehotetaan kaikkia osapuolia eli jäsenvaltioita, neuvostoa ja komissiota panemaan täytäntöön perustamissopimus ja vakaus- ja kasvusopimus tiukasti ja aikataulussa.(4) Perustamissopimuksen 104 artiklan 6 kohdan nojalla 5 päivänä heinäkuuta 2004 tehdyssä neuvoston päätöksessä 2004/918/EY todetaan, että Unkarissa on liiallinen alijäämä.[11](5) Neuvosto antoi 5 päivänä heinäkuuta 2004 EY:n perustamissopimuksen 104 artiklan 7 kohdan ja asetuksen EY (N:o) 1467/97 3 artiklan 4 kohdan mukaisen suosituksen[12]; siinä Unkarin viranomaisia kehotetaan lopettamaan liiallisen alijäämän tilanne mahdollisimman pian ja toteuttamaan keskipitkän aikavälin toimia saavuttaakseen tavoitteensa supistaa alijäämä alle 3 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuoteen 2008 mennessä uskottavalla ja kestävällä tavalla viranomaisten toimittamassa ja 5 päivänä heinäkuuta 2004 annetussa neuvoston lausunnossa[13] hyväksytyssä lähentymisohjelmassa määriteltyä alijäämän supistamisuraa noudattaen. Suosituksessa asetettiin 5 päivä marraskuuta 2004 määräajaksi, johon mennessä Unkarin viranomaisten olisi toteutettava tuloksellisia toimia, jotta suunnitelluilla toimenpiteillä voitaisiin saavuttaa vuoden 2005 alkuperäisen tavoitteen mukainen alijäämä eli 4,1 prosenttia suhteessa BKT:hen.(6) Neuvosto totesi 18 päivänä tammikuuta 2005 EY:n perustamissopimuksen 104 artiklan 8 kohdan ja komission suosituksen mukaisesti, että Unkari oli toteuttanut 5 päivään marraskuuta 2004 mennessä useita toimenpiteitä julkisen talouden alijäämän supistamiseksi vuosina 2004 ja 2005. Se kuitenkin katsoi, että toimenpiteet eivät olleet riittävät tavoitteiden saavuttamiseksi ja toukokuussa 2004 esitettyyn Unkarin lähentymisohjelmaan sisältyvän sopeutusuran noudattamiseksi. Neuvosto katsoi lisäksi, että vaikka Unkarin hallitus on sitoutunut korjaamaan liiallisen alijäämän vuoteen 2008 mennessä, sen on lisäksi pyrittävä päättäväisesti vakauttamaan julkista taloutta ja jatkettava rakenneuudistusten täytäntöönpanoa aiempaa määrätietoisemmin. Tämän vuoksi neuvosto päätti, että Unkari ei ollut toteuttanut 5 päivänä heinäkuuta 2004 annetun suosituksen mukaisia tuloksellisia toimia 5 päivään marraskuuta 2004 mennessä.(7) Neuvosto antoi 8 päivänä maaliskuuta 2005 EY:n perustamissopimuksen 104 artiklan 7 kohdan ja neuvoston asetuksen EY (N:o) 1467/97 3 artiklan 4 kohdan mukaisen toisen suosituksen;[14] Unkarin viranomaisia kehotetaan siinä lopettamaan liiallisen alijäämän tilanne mahdollisimman pian ja toteuttamaan keskipitkän aikavälin toimia saavuttaakseen tavoitteensa supistaa alijäämä alle 3 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuoteen 2008 mennessä uskottavalla ja kestävällä tavalla viranomaisten joulukuussa 2004 toimittamassa ja 8 päivänä maaliskuuta 2005 annetussa neuvoston lausunnossa hyväksytyssä lähentymisohjelmassa määriteltyä alijäämän supistamisuraa noudattaen. Suosituksessa muun muassa asetettiin 8 päivä heinäkuuta 2005 määräajaksi, johon mennessä Unkarin viranomaisten olisi toteutettava tuloksellisia toimia, jotta suunnitelluilla toimenpiteillä voitaisiin saavuttaa vuonna 2005 tavoitteena oleva alijäämä eli 3,6 prosenttia suhteessa BKT:hen.[15](8) Komissio antoi 13 päivänä heinäkuuta 2005 Unkaria koskevan tiedonannon. Komissio otti huomioon tuolloin käytettävissä olleet tiedot, Unkarin viranomaisten maalis- ja kesäkuussa päättämät poikkeamia kompensoivat toimet, joiden arvo on 1 ½ prosenttia suhteessa BKT:hen, sekä viranomaisten tiukan sitoumuksen toteuttaa tarvittaessa lisätoimia; komissio totesi, että vaikka Unkarin viranomaiset olivat toteuttaneet tehokkaita toimia määräaikaan eli 8 päivään heinäkuuta 2005 mennessä, tilanne pysyi epävakaana ja lisätoimet saattaisivat olla tarpeen tulevaisuudessa.(9) Viimeaikainen kehitys kuitenkin osoittaa, että Unkarin viranomaisten toimet ovat osoittautumassa tehottomiksi:-  Neuvoston suosituksessa mainitusta vuoden 2005 tavoitteesta eli 3,6 prosentin alijäämästä suhteessa BKT:hen (joka vahvistetaan joulukuussa 2004 tarkistetusta lähentymisohjelmasta maaliskuussa 2005 annetussa neuvoston lausunnossa) jäädään selvästi, ja Unkarin viranomaiset ovat vastoin aiempia sitoumuksia päättäneet, että poikkeamia ei pyritä korjaamaan uusilla toimilla; tämä vahvistetaan Unkarin viranomaisten 20 päivänä syyskuuta 2005 toimittamassa liiallisia alijäämiä koskevassa tarkistetussa ilmoituksessa, jonka mukaan julkisen talouden alijäämä on 6,1 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2005. Julkisen talouden toteutuma voi vielä huonontua vuonna 2005, jos poikkeamia (jotka ovat mahdollisia erityisesti menopuolella) esiintyy eikä niitä kompensoida korjaavilla toimenpiteillä. Ilmoituksen mukaan julkinen velka suhteessa BKT:hen on 57,1 prosenttia vuonna 2005, joten se alittaa 60 prosentin viitearvon. Lähes kolmannes velasta on kuitenkin ulkomaanvaluutan määräistä, joten se reagoi herkästi valuuttakurssien muutoksiin.-  Viranomaiset ovat luopuneet tarkistettuun lähentymisohjelmaan ja neuvoston 8 päivänä maaliskuuta 2005 antamaan suositukseen sisältyvästä tavoitteesta, jonka mukaan alijäämä olisi supistettava 2,9 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2006. Vastikään hyväksyttyyn vuoden 2006 alustavaan talousarvioon sisältyvä huomattavasti suurempi uusi tavoitekin (5,2 prosenttia suhteessa BKT:hen[16]) saattaa ylittyä, koska suunnitellun verouudistuksen ennustetaan supistavan valtion tuloja 1,1 prosenttia suhteessa BKT:hen, eikä alustavaan talousarvioon sisälly rakenteellisia toimia, joilla voitaisiin kompensoida vastaavan suuruista menojen supistamista.-  Erityisesti veronkevennysten täytäntöönpano vuonna 2006 on vastoin neuvoston suositusta, jonka mukaan mahdollisten veronalennusten täytäntöönpanon ja ajoittamisen ehdoksi olisi asetettava joulukuussa 2004 toimitetussa tarkistetussa lähentymisohjelmassa esitettyjen alijäämätavoitteiden saavuttaminen.-  Vuosina 2005 ja 2006 poiketaan merkittävästi suunnitellulta sopeutusuralta, jonka tavoitteena oli poistaa liiallinen alijäämä vuoteen 2008 mennessä Unkarin viranomaisten laatiman ja neuvoston 8 päivänä maaliskuuta 2005 antamassa suosituksessa vahvistetun suunnitelman mukaisesti; tämä heikentää toteutettavien korjaustoimien uskottavuutta ja lisää yhdessä rakenneuudistusten hitaan etenemisen kanssa makrotalouden epätasapainoa.(10) Unkari on suostunut julkistamaan 8 päivänä maaliskuuta 2005 annetun neuvoston suosituksen vakaus- ja kasvusopimuksesta annetun Eurooppa-neuvoston päätöslauselman mukaisesti,ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:1 artiklaToimet, jotka Unkari on toteuttanut 8 päivänä maaliskuuta 2005 annetun neuvoston suosituksen mukaisesti, ovat osoittautumassa tehottomiksi.2 artiklaTämä päätös on osoitettu Unkarin tasavallalle.Tehty BrysselissäNeuvoston puolestaPuheenjohtaja

[1] Ks. http://register.consilium.eu.int/pdf/fi/05/st07/st07145.fi05.pdf

[2] Vertailun vuoksi todettakoon, että nämä luvut vastaavat Eurostatin 23. syyskuuta 2004 tekemää päätöstä, jonka mukaan toisen pilarin eläkerahastot voidaan tilapäisesti luokitella osaksi julkista taloutta. Unkarin viranomaiset ovat käyttäneet hyväkseen kyseistä mahdollisuutta, jota voidaan soveltaa maaliskuussa 2007 tehtävään julkista taloutta koskevaan ilmoitukseen saakka. Tämä koskee toisen pilarin eläkejärjestelmiin suoritettuja maksuja, joita on tarkistettu (ylöspäin) maaliskuussa 2005 tehdyssä ilmoituksessa: 0,9 % suhteessa BKT:hen vuonna 2004, 1,1 % suhteessa BKT:hen vuonna 2005 ja 1,2 % suhteessa BKT:hen vuosina 2006–2008. Näitä lukuja tarkistettiin jälleen ylöspäin syyskuussa 2005 tehdyssä ilmoituksessa (ks. alaviite 7).

[3] Komission yksiköt arvioivat kyseisenä ajankohtana Unkarin alijäämän olevan 4,1 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2005.

[4] Komission tiedonanto toimista, jotka Unkari on toteuttanut 8. maaliskuuta 2005 perustamissopimuksen 104 artiklan 7 kohdan mukaisesti annetun neuvoston suosituksen mukaisesti liiallisia alijäämiä koskevassa menettelyssä (SEC(2005) 951) http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/edp/com_actkhu_en.pdf

[5] Unkarin perustuslakituomioistuin totesi syyskuussa 2005, että kyseinen lykkäys (samoin kuin 13. kuukauden palkan poistaminen niiltä julkisen sektorin työntekijöiltä, joiden työsuhde oli päättynyt vuoden 2004 lopussa) oli perustuslain vastainen toimenpide.

[6] Valtio menettää tuloja noin 0,015 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen, koska yleisiä alv-kevennyksiä, jotka tulevat voimaan 1. tammikuuta 2006, on päätetty aikaistaa bensiinin osalta.

[7] Kuten alaviitteessä 2 mainitaan, Unkarin viranomaiset ovat päättäneet soveltaa toisen pilarin eläkerahastojen tilapäistä luokittelua. Näin ollen tavoitteena oleva 3,6 prosentin alijäämä suhteessa BKT:hen vuonna 2005 laskettiin ottaen huomioon maaliskuussa 2005 ilmoitetut maksuosuudet toisen pilarin eläkejärjestelmiin (1,1 prosenttia suhteessa BKT:hen) Eläkemaksut eivät kuitenkaan sisälly joulukuussa 2004 toimitetun tarkistetun lähentymisohjelman mukaiseen alijäämän supistamisuraan, jonka mukainen alkuperäinen tavoite oli 4,7 prosentin alijäämä suhteessa BKT:hen. Jotta vastikään ilmoitettua alijäämälukua voidaan verrata tarkistettuun lähentymisohjelmaan sisältyneeseen alkuperäiseen tavoitteeseen, laskelmista on jätettävä pois syyskuussa ilmoitetut suuremmat maksuosuudet eläkerahastoihin (1,3 prosenttia suhteessa BKT:hen), jotka kasvattaisivat alijäämän 7,4 prosenttiin suhteessa BKT:hen.

[8] Tähän sisältyvät maksuosuudet toisen pilarin eläkejärjestelmään, joiden arvoksi ilmoitettiin 1,1 prosenttia suhteessa BKT:hen maalikuussa 2005. Kyseiset maksuosuudet eivät sen sijaan sisältyneet joulukuussa 2004 toimitettuun tarkistettuun lähestymisohjelmaan, jonka mukainen alijäämätavoite oli 4,7 prosenttia suhteessa BKT:hen.

[9] EYVL L 209, 2.8.1997, s. 6. Asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 1056/2005 (EUVL L 174, 7.7.2005, s. 5).

[10] EYVL L 236, 2.8.1997, s. 1.

[11] http://ue.eu.int/ueDocs/cms_Data/docs/pressData/en/ecofin/81342.pdf#page=8 (EUVL L 389, 30.12.2004, s. 27).

[12] http://register.consilium.eu.int/pdf/en/04/st11/st11218.en04.pdf#page=2

[13] Ks. http://register.consilium.eu.int/pdf/en/04/st11/st11194.en04.pdf#page=2

[14] http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/edp/com_ass_hu_22_dec_en.pdf

[15] Ero aiempaan tavoitteeseen (3,8 prosenttia suhteessa BKT:hen) johtuu siitä, että maaliskuussa 2005 tehdyssä julkista taloutta koskevassa ilmoituksessa maksuosuuksia toisen pilarin eläkejärjestelmään korotettiin 0,2 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen.

[16] Tämä luku sisältää sotilaslentokoneiden hankinnan sääntöjenmukaisen kirjaamisen talousarvioon, mikä kasvattaa ilmoitettua uutta alijäämätavoitetta (4,7 prosenttia suhteessa BKT:hen) 0,5 prosenttiyksikköä.


               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 22.5.2017
            COM(2017) 530 final
            Suositus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            liiallisen alijäämän olemassaolosta Portugalissa tehdyn päätöksen 2010/288/EU kumoamisesta

               Suositus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               liiallisen alijäämän olemassaolosta Portugalissa tehdyn päätöksen 2010/288/EU kumoamisesta

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 126 artiklan 12 kohdan,

               ottaa huomioon komission suosituksen,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Neuvosto päätti komission suosituksesta 2 päivänä joulukuuta 2009 perussopimuksen 126 artiklan 6 kohdan nojalla annetulla päätöksellä 2010/288/EU
                  1
               , että Portugalissa oli liiallinen alijäämä. Neuvosto totesi, että julkisen talouden alijäämän ennakoitiin olevan 5,9 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2009 ja ylittävän näin perussopimuksessa määrätyn 3 prosentin viitearvon suhteessa BKT:hen. Julkisen bruttovelan (joka oli ollut yli perussopimuksessa määrätyn 60 prosentin viitearvon suhteessa BKT:hen vuodesta 2005) ennakoitiin vuonna 2009 olevan 74,5 prosenttia.

               (2)Neuvosto antoi samana päivänä perussopimuksen 126 artiklan 7 kohdan ja asetuksen (EY) N:o 1467/97
                  2
                3 artiklan 4 kohdan nojalla Portugalille komission suositukseen perustuvan suosituksen liiallisen alijäämän poistamiseksi viimeistään vuonna 2013. Neuvosto myös asetti tuloksellisten toimien toteuttamisen määräajaksi 2 päivän kesäkuuta 2010.

               (3)Neuvosto myönsi Portugalille rahoitustukea sen jälkeen, kun maan viranomaiset olivat pyytäneet rahoitustukea unionilta, euroa valuuttanaan käyttäviltä jäsenvaltioilta ja Kansainväliseltä valuuttarahastolta (IMF). Komissio ja Portugalin viranomaiset allekirjoittivat 17 päivänä toukokuuta 2011 erityisiä talouspoliittisia ehtoja koskevan yhteisymmärryspöytäkirjan
                  3
               . Neuvosto on sen jälkeen osoittanut Portugalille SEUT-sopimuksen 126 artiklan 7 kohdan nojalla 9 päivänä lokakuuta 2012 ja 21 päivänä kesäkuuta 2013 kaksi uutta suositusta, joista ensimmäisessä liiallisen alijäämän oikaisemiselle asetettua määräaikaa jatkettiin vuoteen 2014 ja toisessa vuoteen 2015. Molemmissa tapauksissa neuvosto katsoi, että Portugali oli toteuttanut tuloksellisia toimia, mutta odottamattomat taloudelliset tapahtumat olivat vaikuttaneet huomattavan epäsuotuisasti julkiseen talouteen. Portugali vapautettiin asetuksen (EU) N:o 472/2013
                  4
                10 artiklan 2 kohdan a alakohdan nojalla velvollisuudesta toimittaa liiallista alijäämää koskevaan menettelyyn liittyvät kertomukset, ja sen sijaan se antoi kertomukset makrotalouden sopeutusohjelmansa
                  5
                puitteissa.

               (4)Neuvosto katsoi 12 päivänä heinäkuuta 2016 SEUT-sopimuksen 126 artiklan 8 kohdan nojalla, että Portugali ei ollut toteuttanut tuloksellisia toimia neuvoston 21 päivänä kesäkuuta 2013 antaman suosituksen johdosta. Neuvosto hyväksyi 8 päivänä elokuuta 2016 SEUT-sopimuksen 126 artiklan 9 kohdan nojalla päätöksen, jossa Portugalia vaaditaan toteuttamaan liiallisen alijäämän tilanteen korjaamiseksi tarpeellisina pidettäviä alijäämää pienentäviä toimenpiteitä, ja asetti näin uuden määräajan tilanteen korjaamiseksi viimeistään vuonna 2016. Neuvosto myös asetti tuloksellisten toimien toteuttamisen määräajaksi 15 päivän lokakuuta 2016.

               (5)Neuvosto katsoi 16 päivänä marraskuuta 2016, että Portugali oli toteuttanut tuloksellisia toimia SEUT-sopimuksen 126 artiklan 9 kohdan nojalla 8 päivänä elokuuta 2016 annetun neuvoston päätöksen mukaisesti.

               (6)Perussopimusten liitteenä olevan liiallisia alijäämiä koskevasta menettelystä tehdyn pöytäkirjan 4 artiklan mukaan komissio toimittaa menettelyn täytäntöönpanoa varten tarvittavat tiedot. Pöytäkirjan soveltamisen osana jäsenvaltioiden on asetuksen (EY) N:o 479/2009
                  6
                3 artiklan mukaisesti annettava tiedot julkisen talouden alijäämistä ja veloista ja muista asiaan liittyvistä muuttujista kahdesti vuodessa eli ennen 1 päivää huhtikuuta ja ennen 1 päivää lokakuuta.

               (7)Neuvoston olisi tehtävä päätös liiallisen alijäämän olemassaoloa koskevan päätöksen kumoamisesta asiasta annettujen tietojen perusteella. Liiallisen alijäämän olemassaoloa koskeva päätös olisi lisäksi kumottava ainoastaan, jos alijäämä ei komission ennusteiden mukaan ylitä perussopimuksessa määrättyä 3 prosentin viitearvoa suhteessa BKT:hen ennustejaksolla
                  7
               .

               (8)Niiden tietojen perusteella, jotka komissio (Eurostat) on asetuksen (EY) N:o 479/2009 14 artiklan mukaisesti toimittanut saatuaan Portugalilta ilmoituksen huhtikuussa 2017, sekä vuoden 2017 vakausohjelman ja komission kevään 2017 talousennusteen perusteella voidaan tehdä seuraavat päätelmät:

               –Vuonna 2015 julkisen talouden alijäämä oli 4,4 prosenttia suhteessa BKT:hen (3,1 prosenttia ilman kertaluonteisia toimenpiteitä), ja se supistui 2,0 prosenttiin vuonna 2016 (2,3 prosenttia ilman kertaluonteisia toimenpiteitä). Alijäämän supistuminen vuonna 2016 suhteessa vuoden 2016 talousarvion tavoitteisiin oli seurausta lähinnä juoksevien menojen hillitsemisestä (–0,9 prosenttia suhteessa BKT:hen) erityisesti välituotekäytössä sekä pääomamenojen alikäytöstä (–0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen), joka kompensoi selvästi tulovajeen (1,1 prosenttia suhteessa BKT:hen) sekä verotulojen että muiden tulojen osalta.

               –Portugalin hallituksen 28 päivänä huhtikuuta 2017 toimittaman vuosien 2017–2021 vakausohjelman mukaan julkisen talouden alijäämä supistuu ensin 1,5 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2017 ja edelleen 1,0 prosenttiin vuonna 2018. Komission kevään 2017 talousennusteen mukaan alijäämän ennakoidaan olevan 1,8 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2017 ja 1,9 prosenttia vuonna 2018, eli sen odotetaan pysyvän ennustejaksolla alle perussopimuksessa määrätyn 3 prosentin viitearvon suhteessa BKT:hen. Kyseisiin ennusteisiin ei sisälly pankkien tukitoimenpiteiden
                  8
                mahdollinen alijäämää kasvattava vaikutus, jonka ei pitäisi vaarantaa alijäämän kestävää oikaisemista.

               –Julkisen talouden rakenteellinen rahoitusasema eli suhdannekorjattu rahoitusasema, jossa ei ole otettu huomioon kertaluonteisia eikä muita väliaikaisia toimenpiteitä, parantui 0,3 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2016.

               –Julkisen talouden bruttovelka suhteessa BKT:hen kasvoi velkaa kasvattavien velkakannan korjauserien vuoksi 130,4 prosenttiin vuonna 2016, kun se oli 129,2 prosenttia vuonna 2015. Komission kevään 2017 talousennusteen mukaan velkasuhde supistuu 128,5 prosenttiin vuonna 2017 ja 126,2 prosenttiin vuonna 2018 perusylijäämien vuoksi.

               (9)Neuvoston päätös liiallisen alijäämän olemassaolosta on kumottava perussopimuksen 126 artiklan 12 kohdan nojalla, kun liiallinen alijäämä jäsenvaltiossa, jota asia koskee, on neuvoston käsityksen mukaan oikaistu.

               (10)Neuvoston käsityksen mukaan Portugalin liiallinen alijäämä on oikaistu, ja näin ollen päätös 2010/288/EU olisi kumottava.

               (11)Portugaliin sovelletaan vuodesta 2017 eli liiallisen alijäämän oikaisemista seuraavasta vuodesta alkaen vakaus- ja kasvusopimuksen ennaltaehkäisevää osiota, ja sen olisi edettävä asianmukaisessa tahdissa kohti julkisen talouden julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitettaan, myös noudattamalla menojen kasvulle asetettua vertailuarvoa, ja noudatettava velkakriteeriä asetuksen (EY) N:o 1467/97 2 artiklan 1 a kohdan mukaisesti,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Kokonaistilanteen arviointi osoittaa, että Portugalin liiallisen alijäämän tilanne on oikaistu.

               2 artikla

               Kumotaan päätös 2010/288/EU.

               3 artikla

               Tämä päätös on osoitettu Portugalin tasavallalle.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)
                  Neuvoston päätös 2010/288/EU, annettu 2 päivänä joulukuuta 2009, liiallisen alijäämän olemassaolosta Portugalissa (EUVL L 125, 21.5.2010, s. 44).

                     (2)
                  Neuvoston asetus (EY) N:o 1467/97, annettu 7 päivänä heinäkuuta 1997, liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn täytäntöönpanon nopeuttamisesta ja selkeyttämisestä (EYVL L 209, 2.8.1997, s. 6).

                     (3)
                  Neuvoston täytäntöönpanopäätös 2011/344/EU, annettu 30 päivänä toukokuuta 2011, unionin Portugalille myöntämästä rahoitustuesta (EUVL L 159, 17.6.2011, s. 88).

                     (4)
                  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 473/2013, annettu 21 päivänä toukokuuta 2013, alustavien talousarviosuunnitelmien seurantaa ja arviointia sekä euroalueen jäsenvaltioiden liiallisen alijäämän tilanteen korjaamisen varmistamista koskevista yhteisistä säännöksistä (EUVL L 140, 27.5.2013, s. 11).

                     (5)
                  Kaikki asiakirjat, jotka liittyvät liiallista alijäämää koskeviin menettelyihin, ovat osoitteessa

                     https://ec.europa.eu/info/business-economy-euro/economic-and-fiscal-policy-coordination/eu-economic-governance-monitoring-prevention-correction/stability-and-growth-pact/corrective-arm-excessive-deficit-procedure/excessive-deficit-procedures-overview_en

                     (6)
                  Neuvoston asetus (EY) N:o 479/2009, annettu 25 päivänä toukokuuta 2009, Euroopan yhteisön perustamissopimukseen liitetyn liiallisia alijäämiä koskevasta menettelystä tehdyn pöytäkirjan soveltamisesta (EUVL L 145, 10.6.2009, s. 1).

                     (7)
                  Vastaa vakaus- ja kasvusopimuksen täytäntöönpanoa koskevia vaatimuksia sekä vakaus- ja lähentymisohjelmien muotoa ja sisältöä koskevia ohjeita, jotka talous- ja rahoituskomitea hyväksyi 5 päivänä heinäkuuta 2016. Saatavilla osoitteessa

                     http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/legal_texts/index_en.htm

                  .

                     (8)
                  Komission päätös 10 päivänä maaliskuuta 2017 – SA.47178 – Portugali –  Caixa Geral de Depósitos, S.A. -pankin pääomarakenteen vahvistaminen

                     http://europa.eu/rapid/press-release_IP-17-556_en.htm


title: Suositus NEUVOSTON PÄÄTÖS keskinäisen avun antamisesta Romanialle�PERUSTELUT Suositus NEUVOSTON PÄÄTÖS keskinäisen avun antamisesta Romanialle

text:
|

52011PC0183

	[pic] | EUROOPAN KOMISSIO |Bryssel 7.4.2011KOM(2011) 183 lopullinenSuositusNEUVOSTON PÄÄTÖSkeskinäisen avun antamisesta Romanialle  PERUSTELUTJOHDANTORomanian viranomaiset pyysivät 6. maaliskuuta 2009 EU:lta keskipitkän ajan rahoitustukea ja kääntyivät samaan aikaan Kansainvälisen valuuttarahaston (IMF) ja Maailmanpankin puoleen täydentävän tuen saamiseksi. Pyynnön taustalla oli riskien kaihtamisen voimakas lisääntyminen maailmanlaajuisen talouskriisin pyörteissä ja tästä johtuva pääomavirtojen väheneminen, valuuttakurssiin kohdistuneet paineet ja yhä kasvavat vaikeudet saada joukkovelkakirjamarkkinoilta rahoitusta julkisen sektorin lainanottotarpeisiin. Euroopan komissio ja neuvoston puheenjohtajamaa ilmoittivat 9. maaliskuuta 2009, että EU oli valmis osallistumaan rahoituspakettiin, jota koordinoitaisiin IMF:n kanssa ja jolla tuettaisiin Romanian maksutaseen kestävyyttä. Samalla kuitenkin korostettiin, että rahoitustukea annettaisiin sillä edellytyksellä, että sitä tukeva toimintapoliittinen ohjelma pantaisiin täytäntöön. Ohjelma esitettiin komissiolle ja IMF:lle 28. huhtikuuta 2009 lähetettynä aiekirjelmänä. Sen pääasiallisena tavoitteena oli lieventää yksityisten pääomavirtojen jyrkästä vähenemisestä johtuvia vaikutuksia ja toteuttaa samalla toimenpiteitä, joilla voitaisiin puuttua ulkoiseen ja julkisen talouden epätasapainoon sekä lujittaa rahoitusalaa. Ottaen huomioon, että ohjelmalla tuettiin koordinoitua rahoituspakettia, yhdeksän suurimman Romaniassa toimivan ulkomaisomisteisen pankin emoyhtiöt sitoutuivat osana eurooppalaista pankkialan koordinointialoitetta (European Bank Coordination Initiative) ylläpitämään kokonaisriskinsä Romaniassa huomattavan suurena. Euroopan unionin neuvosto päätti 6. toukokuuta 2009 antaa keskinäistä apua Romanialle ja myöntää sille EU:n keskipitkän ajan rahoitustukea enintään 5 miljardia euroa[1]. Rahoitustuki myönnettiin yhdessä IMF:n 4. toukokuuta 2009 hyväksymän, 11,4 miljardin erityisnosto-oikeuden (SDR) suuruisen valmiusluottojärjestelyn (SBA) sekä Maailmanpankin, EIP:n ja EBRD:n myöntämän enintään 2 miljardin euron lisätuen kanssa. Euroopan unionin ja Romanian välillä tehtiin 23. kesäkuuta 2009 yhteisymmärryspöytäkirja, jossa tarkennetaan, mitä konkreettisia toimia ohjelmakaudella on toteutettava ennen kuin kukin EU:n myöntämän lainan viidestä lainaerästä voidaan nostaa.Komission yksiköt tekivät lokakuun 2009 ja helmikuun 2011 välillä tarkastuskäyntejä arvioidakseen, miten EU:n keskipitkän ajan rahoitustukeen liitettyjen ehtojen suhteen oli edistytty. Näiden tarkastuskäyntien aikana tehtyjen havaintojen perusteella komissio katsoi, että EU:n lainan viiden lainaerän nostamiseen liittyvät ehdot oli pääpiirteissään täytetty. Ensimmäisen lainaerän nostamisesta viidennen lainaerän nostamiseen kuluneella ajanjaksolla yhteisymmärryspöytäkirjaan liitettiin yhteensä neljä lisäystä, mikä heijastaa talousympäristön muuttumisen vaikutuksia ja uusia rakenneuudistuksia.Romanian viranomaiset pyysivät 17. helmikuuta 2011 EU:n keskipitkän ajan ennalta varautuvaa rahoitustukea enintään 1,4 miljardia euroa, jotta hallituksen talousuudistusohjelmaa voitaisiin tukea jatkossakin. Tätä ennen komission yksiköiden ja IMF:n henkilöstön kanssa oli käyty kattavia keskusteluja, kun Bukarestissa oli 25. tammikuuta ja 8. helmikuuta 2011 välillä tehty tarkastuskäynti. Kuten aiempikin tuki, uusi tuki yhdistyisi IMF:n valmiusluottojärjestelyllä (SBA) myöntämään, 3,09 miljardin erityisnosto-oikeuden (SDR) suuruiseen tukeen, jota Romania myöskin pitäisi ennalta varautuvana, sekä Maailmanpankin lainoihin. Tällaisella yhdessä annetulla ennalta varautuvalla tuella puututtaisiin siis tarkoituksenmukaisella tavalla Romanian maksutaseeseen kohdistuviin jäljellä oleviin vakaviin uhkiin ja asiaan liittyviin, Romanian ja sen tärkeimpien EU-kauppakumppaneiden talous- ja rahoitusvakauteen kohdistuviin riskeihin.MAKROTALOUDEN KEHITYS JA NÄKYMÄTBKT supistui Romaniassa 7,1 prosenttia vuonna 2009 ja vielä 1,3 prosenttia vuonna 2010. Tätä nykyä näkyvillä on myönteisiä merkkejä, jotka viittaavat ilmapiirin ja toimeliaisuuden piristymiseen. Viimeisimmät tutkimustiedot vahvistavat, että talouden ilmapiiri on paranemassa. Teollisuustuotanto lähti toipumaan ja kasvoi 5,5 prosenttia vuonna 2010. Samoin teollisuuden uudet tilaukset lisääntyivät vuoden 2010 jälkipuoliskolla keskimäärin 25 prosenttia vuositasolla. Viennin kasvu jatkui terveenä (27,3 % vuonna 2010 Romanian leun arvona mitattuna). Rakennustoiminta elpyi voimakkaasti joulukuussa 2010, mutta vähittäiskauppa kärsii edelleen alv-korotuksen vaikutuksista ja julkisen sektorin palkkojen alennuksesta. Palkkojen kohtuullinen kasvu (keskimääräinen nettokuukausipalkka kasvoi joulukuussa vuositasolla 1,3 %) osoittaa työmarkkinatilanteen kohenemista ja lisää osaltaan kulutusta. Vaikka rekisteröity työttömyys jatkoi laskuaan tammikuussa 2011, työttömyysaste todennäköisesti kasvaa vuoden alkupuoliskolla, sillä työttömille on asetettu uusia rekisteröitymisvelvoitteita.Talouden odotetaan kääntyvän kasvuun vuonna 2011, sillä reaalisen BKT:n odotetaan kasvavan 1,5 prosenttia. Yritysinvestoinnit vähenivät huomattavasti vuosina 2009 ja 2010. Niiden elpyminen on kuitenkin todennäköistä, sillä ulkoinen kysyntä kasvaa ja kapasiteetin käyttöaste on teollisuudessa lähellä vuoden 2008 historiallisen korkeaa tasoa. Viennin jatkumisen vahvana ja teollisuuden tilausten kasvun odotetaan saavan yritykset investoimaan, vaikka riskierot ovatkin edelleen hieman koholla. Asuntorakentamisen hiljaiselo jatkunee, sillä luottotoiminta on laimeaa ja asuntojen hintojen odotetaan vakaantuvan entisestään. Kotitalouksien kulutus laski huomattavasti vuosina 2009 ja 2010, mutta sen ennakoidaan piristyvän hitaasti tänä vuonna. Kulutusta tukee palkkojen nousu julkisella sektorilla (+15 %, palkkoja oli leikattu 25 % heinäkuussa 2010) ja teollisuudessa, jossa toiminnan elpyminen on ollut voimakasta. Voimakkaamman elpymisen esteenä ovat julkisen talouden säästötoimien jatkuminen, suuret velanhoitokulut tuloihin nähden ja kotitalouksien luotonoton vähäinen kasvu, joka johtuu järjestämättömien luottojen suuresta osuudesta vähittäispankkialalla. Talouden reaalikasvun ennakoidaan olevan noin 4 prosenttia vuonna 2012. Kasvuperustan odotetaan laajenevan hitaasti, ja kotimainen kysyntä on ratkaisevassa asemassa talouden nostamisessa. Yksityiset kulutusmenot kasvavat todennäköisesti nopeammin, sillä kotitalouksien käytössä on enemmän rahaa palkkojen ja työllisyyden kasvun myötä.Inflaatio oli joulukuussa 2010 nopeimmillaan eli 8,0 prosenttia (vuositasolla). Syynä tähän olivat välillisen verotuksen tuntuvat korotukset. Inflaatio oli siis huomattavasti nopeampaa kuin Romanian keskuspankin vuoden 2010 lopun tavoitteeksi asettama 3,5 % ±1 prosenttiyksikköä. Vuoden 2010 alkupuoliskolla inflaatiovauhtiin vaikuttivat ennen kaikkea tupakan valmisteveron korotukset ja polttoaineen hinnannousu – vuosi-inflaatio oli keskimäärin 4,5 prosenttia, kun taas YKHI-inflaatio kiintein veroin pysytteli vain noin 2 prosentissa. Inflaatio kiihtyi 7,5 prosenttiin kolmannella vuosineljänneksellä, kun arvonlisäveroa korotettiin ja elintarvikkeiden hinnat nousivat. Inflaation odotetaan vähitellen hidastuvan vuoden 2011 jälkipuoliskolla, kun välillisten verojen korotukseen liittyvät hintavaikutukset hellittävät, Romanian keskuspankin tavoitteeksi asettamalle vaihteluvälille (3,0 % ± 1 prosenttiyksikkö).Romanian keskuspankki on pitänyt keskeisen ohjauskoron vakaana toukokuusta 2010 lähtien. Runsas likviditeetti pankkienvälisillä markkinoilla on kuitenkin pitänyt lyhyet korot paljon keskuspankin keskeistä ohjauskorkoa alhaisemmalla tasolla viime kuukausina. Vaikka rahamarkkinakorot ovat laskeneet, luottokannan kasvu yksityissektorilla pysyttelee sitkeästi heikkona epäsuotuisan suhdannetilanteen ja pankkien luotonantoehtojen tiukentumisen vuoksi. Rahapolitiikalla on edelleen edessään vaikeita haasteita. Jatkuva jääminen inflaatiotavoitteista saattaa nakertaa keskuspankin uskottavuutta – vaikkei keskuspankki olekaan pystynyt suoraan vaikuttamaan suurimpaan osaan viimeaikaisista hinnannousuista. Keskuspankin varovainen suhtautuminen rahapolitiikan höllentämiseen vuoden 2010 jälkipuoliskolla oli perusteltua, kun otetaan huomioon alv:hen liittyvän inflaatiopiikin mahdolliset kerrannaisvaikutukset. Keskuspankki jatkaa aktiivista tiedostuspolitiikkaa ankkuroidakseen inflaatio-odotukset paremmin.JULKINEN TALOUSVuoden 2010 julkisen talouden kassaperusteinen alijäämä oli 6,5 prosenttia suhteessa BKT:hen. Tulos oli siis parempi kuin alijäämätavoite eli 6,8 prosenttia suhteessa BKT:hen. Tulot kasvoivat 7,2 prosenttia vuonna 2010. Tässä näkyvät ylimääräiset tulot, joita saatiin alv-kannan korotuksesta 24 prosenttiin sekä valmisteveroista ja muista kuin veroluonteisista tuloista, jotka kasvoivat 28,2 prosenttia. Liikevoiton verotuksesta saatavat tulot sen sijaan putosivat 17,4 prosenttia vuonna 2010 kriisin pitkittyneiden vaikutusten seurauksena. Lisäksi sosiaaliturvamaksut vähenivät 4,5 prosenttia ja tuloverosta saadut tulot 3,2 prosenttia. Nimellismenot kasvoivat 4,2 prosenttia vuonna 2010. Syynä tähän olivat muiden menojen, sosiaaliavustusten sekä hyödykkeiden ja palvelujen kasvu. Viimeksi mainittujen osuus selittyy osittain sillä, että terveydenhoitoalalla maksettiin syyskuussa maksurästejä 2 miljardin Romanian leun arvosta. Menoissa suurin vähennys vuonna 2010 tapahtui pääomamenoissa, jotka alenivat 11,7 prosenttia. Seuraavaksi eniten vähenivät henkilöstömenot (8,6 %) ja tuet (6,7 %).Komission yksiköt ennakoivat, että Romania saavuttaa EKT-perusteisen alijäämätavoitteen vuonna 2010. Tälle on kuitenkin saatava vahvistus tulevina kuukausina. Toisaalta olisi todettava, että Eurostat luokitteli joitakin valtionyhtiöitä julkisyhteisöjen sektorille syyskuussa 2010 ja huhtikuussa 2011. Tämä kasvattaa alijäämää vähintään 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen siihen saakka, kun kyseisten valtionyhtiöiden alijäämät on saatu korjattua. Riippuen finanssipolitiikan kehityksestä vuonna 2011 kyseisen vuoden alijäämätavoitetta saatetaan joutua tarkistamaan valtionyhtiöiden tilanteen huomioon ottamiseksi. Tämän vuoksi saatetaan tarvita lisätoimia sen varmistamiseksi, että EKT-perusteinen alijäämä saadaan alle 3 prosentin suhteessa BKT:hen vuonna 2012, kuten liiallista alijäämää koskevassa menettelyssä annetuissa neuvoston suosituksissa suositetaan.Kotimaisia maksurästejä saatiin pienennettyä vuoden 2010 loppuun mennessä, ja viranomaiset ovat sitoutuneet pitämän maksurästit vähäisinä koko vuoden 2011 ajan. Kotimaisia maksurästejä (yli 90 päivää) oli 1,1 miljardin Romanian leun arvosta (0,2 % suhteessa BKT:hen) vuoden 2010 lopussa. Maksurästit olivat pienentyneet verrattuna vuoden 2009 lopun 1,6 miljardin Romanian leun maksurästeihin (0,3 % suhteessa BKT:hen). Makurästit koskevat ennen kaikkea paikallishallintoa (noin 84 prosenttia kaikista maksurästeistä vuoden 2010 lopussa) ja vähäisemmässä määrin terveydenhoitoalaa, sairaalat mukaan lukien. Paikallishallinnon maksurästejä on vaikeampi valvoa, mutta uusi, 1. tammikuuta 2011 voimaan tullut laki paikallishallintojen rahoituksesta auttanee tässä suhteessa. Terveydenhoitoalan maksurästejä maksettiin 2 miljardin Romanian leun arvosta (0,4 % suhteessa BKT:hen) syyskuussa 2010, jonka jälkeen terveydenhoitoalan maksurästit ovat pysyneet kurissa sairaaloita lukuun ottamatta.Terveydenhoitoalan lisäuudistus on keskeisessä asemassa, jotta pystyttäisiin estämään maksurästien jääminen pysyväksi ilmiöksi tällä alalla. Tavoitteena on tehokas terveydenhoitojärjestelmä, joka toimii budjettimäärärahojensa rajoissa. Parhaillaan ja tulevaisuudessa toteutettaviin toimenpiteisiin kuuluvat tarveharkintaisen potilasavustusjärjestelmän käyttöönotto, sen velvoitteen poistaminen, että terveysrahaston on tehtävä pakolliset sopimukset kaikkien sairaaloiden kanssa, ja valtion myöntämien etuuksien kokonaisvaltainen uudistaminen niin, että muut kuin olennaiset terveydenhoitopalvelut jätetään näiden etuuksien ulkopuolelle. Maailmanpankki antaa parhaillaan ja vastaisuudessa teknistä tukea näiden seikkojen osalta. Lisäksi valtiovarainministeriö seuraa sairaaloiden talousarvioiden kokonaistilannetta varmistaakseen, että julkisyhteisöjen menosuunnitelmissa pysytään. Jos näin ei tapahdu, se ryhtyy yhdessä terveysministeriön kanssa toimiin estääkseen maksurästien uuden kertymisen sairaaloihin.Viranomaiset ovat edelleen sitoutuneita siihen, että julkisen talouden kassaperusteinen alijäämä on 4,4 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2011 (alle 5 % suhteessa BKT:hen EKT-perusteisesti). Viranomaiset ovat hyväksyneet ja täytäntöönpanneet vuoden 2011 talousarvion ja vuosien 2011–2013 julkisen talouden keskipitkän aikavälin strategian. Tulopuolella kaikki keskeiset verot säilyvät muuttumattomina ennustettavuuden varmistamiseksi. Talousarvion menopuolella palkkamenot säilytetään 39 miljardissa Romanian leussa. Poikkeuksena ovat puolustusvoimien sosiaaliturvamaksut (1,6 miljardia Romanian leuta), jotka valtio maksaa tästä vuodesta alkaen uuden eläkelain seurauksena. Vuoden 2010 puolivälissä julkisen sektorin palkkoja leikattiin väliaikaisesti kiireellisenä toimenpiteenä 25 prosenttia julkisen talouden alijäämän saamiseksi takaisin oikealle uralle. Sittemmin julkisen sektorin palkkoja on korotettu 15 prosenttia joulukuun 2010 tasolta. Korotus on kuitenkin kompensoitu poistamalla 13. kuukauden palkka ja lomabonus. Lisäksi julkisen sektorin työntekijämäärää on vähennetty vielä ylimääräisellä 20 000 työntekijällä tarvittavaan määrään verrattuna kokonaispalkkamenoissa pysymiseksi. Muita vuoden 2011 talousarvioon sisällytettyjä toimenpiteitä ovat eläketason pitäminen edelleen jäädytettynä, julkisen sektorin työpaikkojen määrän jatkuva vähentämisen korvaamalla vain yksi seitsemästä poistuvasta työntekijästä sekä lämmitystukien poistaminen. Eläkejärjestelmän uudistus, palkkojen yhtenäistämislaki ja terveydenhoitoalan rakenneuudistus tuonevat lisäksi merkittäviä säästöjä.Viranomaiset ovat edelleen sitoutuneita vähentämään vuoden 2012 EKT-perusteisen alijäämän alle 3 prosenttiin suhteessa BKT:hen, mutta lisätoimenpiteitä tarvitaan. Perustuen siihen oletukseen, että politiikka säilyisi muuttumattomana, komission syksyn 2010 talousennuste viittasi jo siihen, että tarvittaisiin lisätoimia, joiden suuruus olisi 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen. Saatetaan kuitenkin tarvita tätäkin tuntuvampia toimenpiteitä, koska tappiota tuottavat valtionyhtiöt on luokiteltu julkisyhteisöjen sektorille. Ylimääräisten sopeutustoimien suuruus olisi siis kaiken kaikkiaan luultavasti noin 1 prosentti suhteessa BKT:hen. Menoja on kuitenkin myös edelleen hillittävä, mukaan lukien palkat ja bonukset.Myös ehdotetulla ennalta varautuvalla ohjelmalla tavoitellaan talousarvion hallintojärjestelmän lujittamista. Finanssipoliittista vastuuta koskevan lain täytäntöönpano ja keskipitkän aikavälin finanssipoliittisen strategian hyväksyminen auttanevat myös parantamaan talousarvion suunnitteluprosessia. Pääomamenojen budjetointia on lisäksi lujitettava keskushallintotasolla. Vaikka Romaniassa julkisiin pääomamenoihin on talousarvioissa yleensä varattu tuntuvasti määrärahoja (vuonna 2011 varaukset ovat 7,2 % suhteessa BKT:hen), tuloksista on kovin vähän näyttöä, mikä viittaa siihen, että pääomamenojen käyttö on ollut melko tehotonta. Lisäksi edellisvuosina on aloitettu hyvin paljon investointihankkeita varmistamatta, että niiden loppuunsaattamiseksi on tarvittavat varat. Tämän seurauksena pääomamenoihin nykyhetkellä käytettävissä olevat varat on jaettu niukasti (liian) monille keskeneräisille hankkeille. Pääministerin alaisuudessa toimiva työryhmä laatii luettelon ensisijaisista investointihankkeista, joille rahoitusta myönnetään seuraavien 3–5 vuoden aikana niiden määrärahojen rajoissa, jotka on sisällytetty vuosien 2011–2014 päivitettyyn finanssipoliittiseen strategiaan. Keskushallinnon tasolla harjoitettua investointihankkeiden seurantaa ja arviointia parannetaan lisäksi lujittamalla julkisesta taloudesta vastaavan ministeriön julkisten investointien seurantayksikköä ja kehittämällä ministeriön hallinnoimaa pääomasijoitusten tietokantaa. EU-mailta saatetaan myös tarvita teknistä apua. Julkisesta taloudesta vastaava ministeriö esittää hallitukselle neljännesvuosittain raportit käynnissä jo olevien ja suunniteltujen investointihankkeiden tilanteesta. Hallitus keskustelee näistä raporteista ja ryhtyy toimiin estääkseen mahdollisen lipsumisen julkisen talouden tavoitteista ja muut talousarvion toteuttamiseen liittyvät ongelmat. Pääomamenoja suunnataan lisäksi asteittain yksinomaan kotimaisesti rahoitetuista investoinneista EU:n yhteisrahoittamiin investointeihin, mikä myös osaltaan lisännee EU-varojen käyttöastetta.RAHOITUSMARKKINATRomanian rahoitusmarkkinat ovat toimineet moitteettomasti vuoden 2010 puolivälistä, vaikka tilanne onkin edelleen hauras. Myllerryksen jatkumisella euroalueen reunamilla vaikuttaa olleen vähän suoria vaikutuksia Romanian markkinoihin. Rahoitusmarkkinoiden paine hellitti yhtä aikaa maailmanlaajuisen markkinailmapiirin piristymisen myötä. Jossain määrin tähän vaikuttivat myös odotukset Romaniaa koskevasta EU:n ja IMF:n jatko-ohjelmasta. Valuuttakurssi on pysytellyt vakaana ja lähellä Romanian leun ja euron välistä valuuttakurssia 4,20–4,30 viime kuukausina. Valtion joukkovelkakirjamarkkinoilla luottoriskinvaihtosopimusten hinnat nousivat korkeimmillaan hieman yli 400 peruspisteeseen vuoden 2010 puolivälissä, mutta lokakuusta 2010 lähtien ne ovat pysytelleet noin 300 peruspisteessä (eli alhaisemmalla tasolla kuin Kreikassa, Irlannissa, Portugalissa ja Unkarissa). Pörssi-indeksi BET:ssä ei tapahtunut suurempia heilahteluja vuoden 2010 viimeisellä neljänneksellä mutta indeksi lähti taas nousuun tammikuussa. Kotimaisten huutokaupattujen yksivuotisten valtion joukkovelkakirjalainojen tuotto laski reilusti alle 7 prosenttiin tammikuussa ja helmikuussa 2011 vuositasolla. Tämän ansiosta talousarvion jälleenrahoituskustannukset ovat alentuneet verrattuna suurimpaan osaan vuotta 2010. Pankkialan kannattavuus kärsi omaisuuserien laadun heikkenemisestä. Järjestämättömien luottojen osuus nousi 11,9 prosenttiin vuoden 2010 lopussa verrattuna 7,9 prosenttiin vuoden 2009 lopussa. Koska omaisuuserien arvo aleni, pankkialan kannattavuus heikkeni ja kulminoitui nettotappioksi vuoden lopussa (oman pääoman tuotto oli negatiivista eli -1 %). Pankit ovat kuitenkin säilyttäneet riittävät pääomapuskurit, ja vakavaraisuussuhde on pysytellyt yli 14 prosentissa. Vaikka riskisitoumukset laskivat 95 prosenttiin verrattuna maaliskuun 2009 viitearvoon lokakuusta 2010 lähtien, eurooppalaisessa pankkialan Wien-koordinointialoitteessa mukana olevat emopankit ovat säilyttäneet riskitasonsa lähellä maaliskuun 2009 tasoa (98 % tammikuun 2011 lopusta lähtien).MAKSUTASE JA ULKOISET RAHOITUSTARPEETVaihtotaseen alijäämä oli 4,2 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2010. Yksityiset pääomavirrat ovat sittemmin vähitellen lisääntyneet. Valuuttavarannot ovat tämän turvin kasvaneet odotettua nopeammin ja ovat nyt riittävällä tasolla (noin 130 % lyhytaikaisesta velasta). Makrotalouden perusskenaarioon pohjautuvien nykyisten ennusteiden mukaan ulkoisen velan kestävyys ei vaarantune ohjelmakaudella.Jos Romaniaa kohtaisi negatiivinen häiriö, se saattaisi tarvita lisärahoitusta jopa 5 miljardia euroa. Jos tällainen vaihtoehtoinen haitallinen skenaario toteutuisi, Romania ei pystyisi kokonaan täyttämään ulkoisia rahoitustarpeitaan käytettävissään olevista varoista. Suurin syy tähän olisi ulkomaisten suorien sijoitusten väheneminen ja lainoille erityisesti pankeista aiempaa huonommin saatava jälleenrahoitus. Tällaisessa vaihtoehtoisessa tilanteessa loput rahoitustarpeet olisi katettava aktivoimalla EU:n ennalta varautuva rahoitustuki (yhdessä IMF:n tuen kanssa). Tämä vaihtoehtoinen skenaario on kehitetty tiiviissä yhteistyössä IMF:n henkilöstön kanssa. Sille perustuu kansainvälisestä rahoitustuesta katettava noin 5 miljardin euron lisärahoituksen tarve.Vaikka talouskriisi on osaltaan vähentänyt epätasapainon kertymistä talouteen, epätasapainosta ei ole vielä päästy eroon. Vaihtotaseen alijäämä supistui vuoden 2008 11,4 prosentista suhteessa BKT:hen noin 4,2 prosenttiin vuonna 2010. Luottokannan kasvu on jäänyt polkemaan paikoilleen, ja rakennustoiminta on supistunut yli 10 prosenttia kahden viime vuoden aikana. Inflaatio on edelleen nopeaa. Palkkojen jyrkkä aleneminen erityisesti julkisella sektorilla ja valuutan heikkenemisen jatkuminen vuonna 2010 ovat kuitenkin auttaneet Romaniaa parantamaan hintakilpailukykyään. Viranomaisten toteuttamilla toimenpiteillä julkisen talouden alijäämä onnistuttiin supistamaan alle vuoden 2010 tavoitetason. Vaihtotaseen alijäämä ja julkisen talouden alijäämä (niin sanottu kaksoisvaje) ovat kuitenkin edelleen suhteellisen korkealla. Ulkomaisen lainanoton jatkuva kasvu voi lisäksi aiheuttaa riskin. Makrotaloudessa onkin edelleen haitallista epätasapainoa, mikä uhkaa vakavasti Romanian maksutaseen kestävyyttä.EU:N MAKSUTASEJÄRJESTELYN MUKAISESTI MYÖNTÄMÄ TUKI ON OSA KANSAINVÄLISIÄ TOIMIAKun otetaan huomioon, että maksutaseongelmien riski on edelleen koholla, ja edellyttäen, että Romanian viranomaiset ovat lujasti sitoutuneita toteuttamaan merkittävän julkiseen talouteen, rahoitusjärjestelmään ja rakenteisiin kohdistuvan sopeutusohjelman, komissio suosittaa kuultuaan talous- ja rahoituskomiteaa 3. maaliskuuta 2011, että neuvosto tekisi päätöksen SEUT-sopimuksen 143 artiklassa tarkoitetun keskinäisen avun jatkamisesta. Romanian hallituksen olisi jatkettava talousohjelmaansa torjuakseen loput maksutaseen kestävyyteen kohdistuvat vakavat uhat.Lisäksi komissio suosittaa kuultuaan talous- ja rahoituskomiteaa, että neuvosto hyväksyisi päätöksen EU:n keskipitkän ajan ennalta varautuvasta rahoitustuesta, jota Romanialle voitaisiin myöntää enintään 1,4 miljardia tukemaan maan maksutaseen kestävyyttä[2]. Ehdotettu ennalta varautuva tuki olisi mahdollista aktivoida aina 31. maaliskuuta 2013 saakka.Romanialle jäsenvaltioiden maksutaseita koskevan järjestelyn mukaisesti myönnettävä keskipitkän ajan ennalta varautuva rahoitustuki näyttää olevan aiheellinen nykyisessä tilanteessa, jossa Romaniaan suuntautuvat pääomavirrat ovat edelleen vähäisiä ja maassa vallitsee koholla oleva julkisen talouden ja ulkoinen epätasapaino. Vaikka Romania ei nykyisessä markkinatilanteessa aio pyytää IMF:n eikä EU:n sen saataville asettamien varojen maksua, ennalta varautuva tuki helpottaa julkisen talouden ja ulkoisen alijäämän hallittua korjaamista vastaisuudessakin.Apu tuo uskottavuutta hallituksen talousohjelmaan, mukaan lukien käynnissä oleva julkisen talouden sopeuttaminen, rahoitusmarkkinoiden uudistuksen vakauttaminen, lisähuomion kiinnittäminen tuote- ja työmarkkinoiden uudistuksiin sekä EU:n rakennerahastovarojen käytön lisääminen. Talousohjelmalla lisätään Romanian kasvupotentiaalia, millä lienee positiivinen vaikutus Romanian leun ulkoiseen arvoon ja mikä näin ollen vähentänee todennäköisyyttä, että yritysten ja kotitalouksien taseisiin kohdistuisi negatiivisia vaikutuksia. Vastavuoroisesti tämä edistänee talouden elpymisen kestävyyttä ja parantaa omaisuuserien laatua pankkialalla, mikä puolestaan vapauttaa varoja uusiin investointeihin.Ennalta varautuvassa tuessa näkyy se seikka, että tavanomaisissa markkinaolosuhteissa Romania voi kattaa rahoitustarpeensa ilman virallista lisäapua. Negatiiviset riskit kuitenkin uhkaavat vakavasti Romanian maksutaseen kestävyyttä vuoden 2013 ensimmäiselle neljännekselle saakka. Ennalta varautuvien lainojen, joiden suunniteltu kokonaismäärä on enintään 5 miljardia euroa, katsotaan kuitenkin kattavan nämä riskit riittävällä tavalla, sillä ehdotettu 1,4 miljardin euron suuruinen EU:n Romanialle myöntämä ennalta varautuva tuki yhdistyy tukeen, jota IMF myöntää ennalta varautuvalla valmiusluottojärjestelyllä (SBA) ja jonka suuruus on 3,09 miljardia erityisnosto-oikeutta (SDR) (300 % Romania IMF-kiintiöstä, noin 3,6 miljardia euroa). Maailmanpankki jatkaa 400 miljoonan euron tukea, johon se on sitoutunut aiemmin kehityslainaohjelmassaan (DPL3). Lisäksi se myöntää 750 miljoonaa euroa tulosperusteista rahoitusta sosiaaliavustusten ja terveydenhoidon uudistuksiin.EU:n ennalta varautuvalla rahoitustuella tuetaan Romanian viranomaisten edelleen noudattamaa lujaa sitoumusta panna täytäntöön kattava talousohjelma. Ohjelma otetaan kokonaisuudessaan huomioon Romanian tarkistetussa lähentymisohjelmassa ja Romanian kansallisessa uudistusohjelmassa. EU:n lainan eri erien nostoon liittyvät erityiset talouspoliittiset ehdot vahvistetaan yhteisymmärryspöytäkirjassa, jonka komissio tekee Romanian viranomaisten kanssa. Nämä ehdot ovat pääpiirteissään seuraavat:A: Julkisen talouden vakauttaminenJulkisen talouden vakauttaminen on ratkaisevan tärkeä tekijä uudistusohjelmassa. Ohjelman mukaan julkisen talouden kassaperusteinen alijäämä supistuu 4,4 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2011 (alle 5 %:iin suhteessa BKT:hen EKT-perusteisesti) ja alle 3 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2012 EKT-perusteisesti, jolloin liiallinen alijäämä saataisiin korjattua. Ohjelmassa tehostetaan lisäksi pyrkimyksiä vähentää julkishallinnon maksurästejä sekä keskus- että paikallishallinnon tasoilla. Osa valtionyhtiöistä on luokiteltu tai on vaarassa joutua luokitelluiksi julkisyhteisöjen sektorille. Niiden tilinpäätösraportointijärjestelmää on parannettava, jotta niiden taloudellista tilannetta voitaisiin seurata joka kuukausi. Tämä koskee myös maksurästejä, jotta niitä saataisiin asteittain vähennettyä. Julkisen sektorin palkkamenot rajataan edelleen 39 miljardiin Romanian leuhun (poikkeuksena ovat puolustusvoimien sosiaaliturvamaksut (1 574 miljoonaa Romanian leuta) uuden eläkelain seurauksena) vuonna 2011. Palkkamenoissa on noudatettava keskipitkän aikavälin finanssipoliittisessa strategiassa vuosille 2012–2014 vahvistettuja asianomaisia enimmäismääriä.B: Julkisen talouden ohjausjärjestelmä ja julkisen talouden rakenneuudistuksetJulkisen talouden ohjausjärjestelmä hyötyy paljon teknisestä avusta, jota IMF ja Maailmanpankki antavat julkisen varainhoidon ja sen valvonnan alalla. Tähän sisältyy myös henkilöstön koulutusta ja koko tietotekniikkainfrastruktuurin uudistaminen keskushallinnon budjetti- ja menohallinnossa. Talousohjelmassa otetaan huomioon se, että julkiset investoinnit on priorisoitava paremmin ja että julkisten investointihankkeiden suunnittelua, seurantaa ja arviointia on parannettava. Talousohjelma sisältää useita tähän tähtääviä toimenpiteitä, mukaan lukien hanketietokannan perustamisen. Lisäksi parannetaan pääomasijoitusten suunnittelua pääministerin toimistossa ja seurantaa valtiovarainministeriössä. Valtiovarainministeriö seuraa tarkasti terveysministeriön koordinoimia sairaaloiden talousarvioita, jottei maksurästejä pääsisi kertymään uudelleen. Romanian viranomaiset tarkastelevat ja päivittävät velanhoitostrategiaa vuosittain, eli kyseisen ohjelman osalta viimeistään joulukuun 2011 lopulla ja uudelleen joulukuun 2012 lopulla.C: Rahoitusalan sääntely ja valvontaRahoitusalalla viranomaiset varmistavat, ettei vakavaraisuuskohtelu, jota sovelletaan velan vaihtoon omaan pääomaan, heikennä luottolaitosten taloudellista asemaa. IFRS-standardeja on tarkoitus soveltaa vuodesta 2012 lähtien. Tämän valmistelemiseksi viranomaiset laativat ehdotukset vakavaraisuusvaatimusten laskentaan sovellettavista suodattimista (”prudential filters”). Tavoitteena on säilyttää varovainen lähestymistapa luottotappiovarauksiin, vakavaraisuuteen ja varantoihin. Luottokurin säilyttäminen ja moraalikadon välttäminen luotonottajien keskuudessa lisäävät osaltaan rahoitusvakautta tuntuvasti. Hallitus pidättäytyy sen vuoksi edelleen antamasta lainsäädäntöehdotuksia (kuten yksityishenkilöiden maksukyvyttömyyttä koskeva laki) ja edistämästä sellaisia velkojen perinnästä annetun lain säännöksiä, jotka heikentäisivät luottokuria. Lisäksi viranomaiset tekevät tarvittavat muutokset sovittaakseen vakuutusyhtiöiden konkursseista annetun lain säännökset yhteen yleisen konkurssilain sekä vakuutustoiminnasta ja -valvonnasta annetun lain kanssa.D: RahapolitiikkaRahapolitiikan tavoitteena on edelleen säilyttää hintavakaus ja saavuttaa Romanian keskuspankin inflaatiotavoitteet (3,0 % ±1 prosenttiyksikkö vuoden 2011 lopussa ja vuoden 2012 lopussa).E: RakenneuudistuksetRomanian hallituksen talousohjelmassa kiinnitetään paljon huomiota tuote- ja työmarkkinoiden uudistukseen. Tavoitteena on parantaa näiden markkinoiden toimintaa, saada Romanian talous siten kestämään paremmin ulkoisia häiriöitä ja lujittaa talouden pitkän aikavälin kasvupotentiaalia. Ohjelman rakenneuudistusosuus sisällytetään tulevaan kansalliseen uudistusohjelmaan. Siitä on apua niiden Romanian kansallisten tavoitteiden saavuttamisessa, jotka on vahvistettu Eurooppa 2020 -kasvustrategian osana.Energia-alan osalta ohjelmassa ennakoidaan sääntelyn purkamista hintojen vahvistamisen sekä sähköllä ja kaasulla käytävän kaupan osalta. Tavoitteena on parantaa markkinoillepääsyä ja siirtokapasiteettia sekä myötävaikuttaa Eurooppa-neuvoston 4. helmikuuta 2011 peräänkuuluttamien täysin toimivien, yhdennettyjen ja yhteenliitettyjen sähkön ja kaasun sisämarkkinoiden syntymiseen. Ohjelmassa kaavaillaan perustettavaksi vahva ja riippumaton energia-alan sääntelyviranomainen, joka pystyisi hoitamaan kolmannessa energiapaketissa määritellyt tehtävät ja velvollisuudet. Hiilialan rakenneuudistusohjelmasta tehdään komissiolle ilmoitus. Talousohjelman mukaan rautatiealaa uudistetaan kattavasti. Tavoitteena on tehostaa henkilöliikennepalvelujen tarjontaa ja rautatieinfrastruktuurin suunnittelua ja samalla lisätä alan vetovoimaa muun kuin matkustajaliikenteen (eli rahtiliikenteen) silmissä. Uudistukselle tuo pontta rautatiealan vahva ja riippumaton sääntelyviranomainen.Julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuksia koskevaa Romanian oikeudellista kehystä on tarkistettava, jotta se noudattaisi julkisista hankinnoista annettuja EU-direktiivejä täydellisesti. Julkisten hankintojen kokonaisympäristön tarkastelu on myös saatettava loppuun. Ohjelman mukaan perustetaan palveludirektiivissä säädetty keskitetty asiointipiste yritysten auttamiseksi niissä kaikissa hallinnollisissa menettelyissä, joita tarvitaan Romaniaan sijoittautumiseksi tai palvelujen tarjoamiseksi valtioiden rajojen yli. Samoin poistetaan vähittäisliikkeiden perustamista koskevat rajoitukset.Ohjelmassa jatketaan työmarkkinoiden uudistusta: työlainsäädännön muutos on tarkoitus hyväksyä vuonna 2011 ja palkanmuodostuksesta vastaavia instituutioita on tarkoitus virtaviivaistaa. Työmarkkinoiden jäykkyyteen puututaan seuraavin keinoin: määräaikaisten työsopimusten lisääntynyt käyttö, anteliaiden ylityökorvausten pienentäminen ja työsuhteen vakinaistamista edeltävien koeaikojen pidentäminen. Romanian hallitus tarkastelee asianomaisten sidosryhmien kanssa, miten palkkaneuvotteluja voidaan järkiperäistää yksityissektorilla. Lisäksi kaavaillaan toimenpiteitä, joilla lisätään työvoimantarjontakannustimia ja samalla vähennetään pimeää työtä. Uudistuksissa noudatetaan EU-direktiivejä ja työelämän perusnormeja. Lisäksi otetaan asianmukaisesti huomioon tarve soveltaa yhdennettyä joustoturvamallia.Viranomaiset ryhtyvät toimenpiteisiin lujittaakseen valtionyritysten omistajaohjausta. Tämä koskee myös rahoitusalaa.EU-varojen käyttöä olisi lisättävä huomattavasti. Tältä osin ohjelmassa viitataankin hallituksen toimintaohjelmaan, jota Romanian viranomaiset viimeistelevät parhaillaan vastineena komission puheenjohtajan 13. joulukuuta 2010 lähettämään kirjeeseen. Ohjelmassa asetetaan erityiset tavoitteet todennettujen menojen kumulatiivisille kokonaismäärille vuoden 2012 loppuun saakka. Samalla vakuutetaan, että vuotuisiin talousarvioihin sisällytetään yhteisrahoitusta varten riittävät kansalliset varat, jotta vältettäisiin tilanne, jossa Romania menettää huomattavan osan talouskehitystään varten saataville asetetuista rakennevaroista.SuositusNEUVOSTON PÄÄTÖSkeskinäisen avun antamisesta RomanialleEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 143 artiklan,ottaa huomioon komission suosituksen, jonka tämä on antanut talous- ja rahoituskomiteaa kuultuaan,sekä katsoo seuraavaa:1.  Romaniassa on toteutettu merkittävää uudistusohjelmaa vuodesta 2009 lähtien. Julkinen talous on saatu takaisin kestävämmälle uralle ja hallituksen mahdollisuudet saada markkinalähtöistä rahoitusta ovat parantuneet huomattavasti. Julkisen talouden sopeuttaminen on jatkunut, Romanian leun valuuttakurssi suhteessa tärkeimpien kauppakumppaneiden valuuttoihin on muuttunut vakaammaksi ja ulkomaisomisteisten pankkien emoyhtiöt ovat säilyttäneet riskinsä Romaniassa. Pankkiala onkin pysynyt vakaana ja sillä on ollut riittävästi pääomaa. Samalla Romanian ulkoista vajetta on pystytty hillitsemään.2.  Julkisen talouden vakauttamista on jatkettava, jotta velka suhteessa BKT:hen saataisiin vielä vakaammalle tasolle ja varmistettaisiin julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyys nopeasti ikääntyvässä yhteiskunnassa. Tuottokäyrä on lähtenyt kasvuun Romaniassa, mutta julkisen talouden alijäämän rahoittaminen ja erääntyvien velkojen jälleenrahoittaminen on vielä nykyäänkin kallista, ja Romania on yhä riippuvainen velkainstrumenteista, joiden erääntymisaika on etupäässä lyhyt. Vaikka pankkiala on pysynyt vakaana, arvoltaan alentuneiden omaisuuserien lisääntyminen saattaa rasittaa järjestelmää jatkossakin.3.  Tätä taustaa vasten on ratkaisevan tärkeää, että Romanian viranomaiset jatkavat tervettä ja uskottavaa makrotalouspolitiikkaa välttääkseen uudet merkittävät stressitilanteet rahoitusmarkkinoilla. Talousohjelman kulmakivenä on edelleen julkisen talouden alijäämän supistaminen, kuten neuvosto suositti Romanialle liiallista alijäämää koskevassa menettelyssä antamissaan suosituksissa. Jotta julkisen talouden alijäämän supistumisesta tulisi pysyvä, Romanian on jatkettava julkisen varainhoidon ja sen valvonnan uudistamista.4.  Neuvosto tarkastelee säännöllisesti Romanian talouspolitiikkaa erityisesti, kun se vuosittain tarkastelee Romanian tarkistettua lähentymisohjelmaa ja kansallisen uudistusohjelman toteuttamista ja kun se lähentymiskehityksen arvioinnin yhteydessä säännöllisesti seuraa Romanian saavuttamaa edistymistä.5.  Vaikka talousohjelman perusskenaariossa bruttorahoituksen kokonaistarpeet saadaan täysin katettua vuoden 2013 ensimmäiselle neljännekselle saakka ja hallitus pystyy edelleen vakauttamaan mahdollisuuksiaan saada markkinalähtöistä rahoitusta, uudistusohjelman keskeneräisyys ja perusskenaarioon kohdistuvat huomattavat riskit antavat pontta Romanian esittämälle pyynnölle saada ennalta varautuvaa rahoitustukea jatkona neuvoston päätöksessä 2009/458/EY[3] myönnetylle tuelle.6.  Romanian viranomaiset ovat pyytäneet rahoitustukea EU:lta ja muilta kansainvälisiltä rahoituslaitoksilta maksutaseen kestävyyden tukemiseksi ja sen varmistamiseksi, että kansainväliset valuuttavarannot saadaan pysymään vakaalla tasolla siinäkin tapauksessa, että taloustilanne heikkenisi.7.  Romanian maksutaseeseen kohdistuu edelleen vakavia uhkia, mikä tekee Euroopan unionin keskinäisen avun myöntämisen jatkamisesta perusteltua,ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:1 artiklaEuroopan unioni antaa edelleen keskinäistä apua Romanialle ja jatkaa näin ollen 6 päivänä toukokuuta 2009 tehdyssä neuvoston päätöksessä 2009/458/EY säädetyn tuen myöntämistä.2 artiklaTämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.3 artiklaTämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se annetaan tiedoksi.4 artiklaTämä päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä .Tehty Brysselissä [päiväys]Neuvoston puolestaPuheenjohtajaSELVITYS VAIKUTUKSISTA TALOUSARVIOON(Ks. sisäisten sääntöjen 16 artikla)TOIMINTALOHKO: OSASTO 01 – TALOUS- JA RAHOITUSASIATTOIMINTO: RAHOITUSTOIMINNOT JA -VÄLINEET1. EHDOTUKSEN NIMI SEKÄ ASIANOMAINEN BUDJETTIKOHTA JA -NIMIKESuositus neuvoston päätökseksi keskinäisen avun myöntämisestä Romanialle ja ehdotus neuvoston päätökseksi EU:n keskipitkän ajan ennalta varautuvan rahoitustuen myöntämisestä Romanialle.Alamomentti 01 04 01 01 — Euroopan unionin takaus EU:n lainoille, jotka on otettu maksutasetuen antamiseksi2. OIKEUSPERUSTA:SEUT-sopimuksen 143 artikla ja 352 artikla, neuvoston asetus (EY) N:o 332/2002.3. VARAINHOITOVUOTTA KOSKEVAT NUMEROTIEDOT (euroina)Alamomentille otetaan Euroopan unionin takaus lainan takaisinmaksusta. Sen avulla komissio voi ottaa vastatakseen lainanhoidosta (pääoma, korot ja muut kustannukset) velallisen (Romania) maksukyvyttömyystilanteessa.Talousarviotakausta vastaava erä (”p.m.”) otetaan käyttöön ainoastaan, jos takauksen maksua todella vaaditaan. Talousarviotakauksen maksua ei todennäköisesti normaalitilanteessa vaadita.3a – Tämä vuosiEi sovelleta.MSM |Varainhoitovuoden alustavat määrärahat (talousarvio) |Määrärahasiirrot |Lisämäärärahat |Määrärahat yhteensä |Toiseen työohjelmaan jo varatut määrärahat |Käytettävissä oleva määrä |Ehdotettuun toimintaan käytettävä määrä |3b – SiirrotEi sovelleta.MSM |Siirrot |Toiseen työohjelmaan jo varatut määrärahat |Käytettävissä oleva määrä |Ehdotettuun toimintaan käytettävä määrä |3c – Seuraava varainhoitovuosiEi sovelleta.MSM |Varainhoitovuoden alustavat määrärahat (talousarvio) | p.m. |Määrärahasiirrot |Lisämäärärahat |Määrärahat yhteensä |Toiseen työohjelmaan jo varatut määrärahat |Käytettävissä oleva määrä |Ehdotettuun toimintaan käytettävä määrä | p.m. |4. TOIMEN KUVAUSRomanialle ehdotetaan myönnettäväksi EU:n keskipitkän ajan ennalta varautuvaa rahoitustukea. Jos tuki aktivoidaan, se koostuu EU:n lainasta, jonka suuruus on 1,4 miljardia euroa (EU:n laina rahoitetaan EU:n kansainvälisiltä pääomamarkkinoilta ottamilla lainoilla). Laina myönnetään osana kansainvälistä rahoituspakettia, johon sisältyy erityisesti IMF:n valmiusluottojärjestelyllä myöntämä 3,09 miljardin erityisnosto-oikeuden (noin 3,6 miljardia euroa) laina. Maailmanpankki on luvannut myöntää yhteensä 1,15 miljardia euroa, josta 400 miljoonaa euroa on jo sidottu aiemmassa kansainvälisessä rahoituspaketissa. Romanialle myönnettävällä EU:n keskipitkän ajan ennalta varautuvalla rahoitustuella on tarkoitus tukea Romanian maksutaseen kestävyyttä, johon kohdistuu edelleen kohonneita riskejä ja joka on ollut vakavasti uhattuna vuodesta 2009 lähtien. Ennalta varautuvalla tuella tuetaan myös edelleen hallituksen talousohjelmaa, jonka tavoitteena on muun muassa vakauttaa sijoittajien palannutta luottamusta ja vähentää rahoitusmarkkinoiden tulevien stressihuippujen todennäköisyyttä. Uuden ennalta varautuvan tuen odotetaan merkittävien kansainvälisten (myös pankkienvälisten) yhdyssiteiden vuoksi edistävän rahoitusjärjestelmän vakautta myös tuensaajamaan ulkopuolella. Tällä tavoin tuettuun hallituksen talouspakettiin sisältyy alijäämän jatkuva supistaminen vuosina 2011–2013, mikä vähentäisi valtion rahoitustarpeita. Tuki, jota komissio hallinnoi talous- ja rahoituskomiteaa kuullen, on keino varmistaa, että EU osallistuu edelleen tiiviisti Romanian talouspolitiikan muotoiluun ja että tämä politiikka vastaa Romanian EU:lle antamia sitoumuksia ja neuvoston suosituksia erityisesti kansallisen uudistusohjelman ja lähentymisohjelman toteuttamisen osalta.Jos Romania esittää pyynnön lainan nostamisesta ja komissio ja talous- ja rahoituskomitea antavat pyynnöstä myönteisen arvion, EU ottaa pääomamarkkinoilta tai rahoituslaitoksista lainaa Romanialle myönnettävää lainaa varten. Näillä EU:n ottamilla lainoilla on EU:n takaus. Romanialle mahdollisesti myönnettävien lainojen pääoma on 1,4 miljardia euroa.EU:n takauksen avulla komissio voi ottaa vastatakseen lainanhoidosta Romanian maksukyvyttömyystilanteessa.Komissio voi velvoitteidensa täyttämiseksi väliaikaisesti taata lainanhoidon käteisvaroillaan. Tällöin sovelletaan Euroopan yhteisöjen omien varojen järjestelmästä tehdyn päätöksen 2007/436/EY, Euratom soveltamisesta 22 päivänä toukokuuta 2000 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1150/2000 (EYVL L 130, 31.5.2000, s. 1) 12 artiklaa.5. KÄYTETTY LASKENTATAPAEi sovelleta.6. MAKSUAIKATAULU (EUROINA)Ei sovelleta.Budjetti-kohdan nimike | Määrärahat | Maksut |Vuosi n | Vuosi n+1 | Vuosi n+2 | Vuosi n+3 | Seuraavat varainhoito-vuodet |Vuosi n |Vuosi n+1 |Vuosi n |Vuosi n+1 |Yhteensä |[1] Neuvoston päätös, tehty 6 päivänä toukokuuta 2009, keskinäisen avun antamisesta Romanialle (2009/458/EY) (EUVL L 150, 13.6.2009) ja samana päivänä tehty neuvoston päätös yhteisön keskipitkän ajan rahoitustuen myöntämisestä Romanialle (2009/459/EY) (EUVL L 150, 13.6.2011, s. 8). Neuvosto muutti viimeksi mainittua päätöstä 16. helmikuuta 2010, jotta ennakoitua pahemman taantuman vaikutukset ohjelman tavoitteisiin voitiin ottaa huomioon (2010/183/EU) (EUVL L 83, 30.3.2010, s. 19).[2] Ehdotettua apua myönnettäisiin EU:n järjestelystä, joka on suunnattu niille jäsenvaltioille, jotka eivät ole vielä ottaneet euroa käyttöön (ks. neuvoston asetus (EY) N:o 332/2002).[3] EUVL L 150, 13.6.2009, s. 6.


Avis juridique important

|

52004PC0548

Suositus: neuvoston päätös valuuttasuhteista Andorran ruhtinaskunnan kanssa tehtävää sopimusta koskevien neuvottelujen aloittamisesta  /* KOM/2004/0548 lopull. - CNB 2004/0184 */

Suositus: NEUVOSTON PÄÄTÖS valuuttasuhteista Andorran ruhtinaskunnan kanssa tehtävää sopimusta koskevien neuvottelujen aloittamisesta(komission esittämä)PERUSTELUT1. YLEISTÄNeuvosto teki 11 päivänä toukokuuta 2004 päätöksen N:o 548/04 yhteisön kannasta, joka koskee valuuttasuhteista Andorran ruhtinaskunnan kanssa tehtävää sopimusta. Päätöksen 8 artiklan mukaan Andorran kanssa aloitetaan neuvottelut valuuttasopimuksesta heti, kun neuvosto on komission suosituksen perusteella todennut, että vaadittavat edellytykset täyttyvät. Nämä edellytykset liittyvät erityisesti säästöjen tuottojen verotusta koskevan sopimuksen parafointiin kummankin sopimuspuolen toimesta sekä Andorran sitoumukseen tehdä kyseinen sopimus yhteisön kanssa sovittavaan määräaikaan mennessä.2. EDELLYTYSTEN TÄYTTYMINENKomissio katsoo vaadittavien edellytysten nyt täyttyneen. Ensinnäkin sopimus, jossa sovitaan vastaavista toimenpiteistä kuin neuvoston direktiivissä 2003/48/EY säästöjen tuottamien korkotulojen verotuksesta, parafoitiin Brysselissä 1 päivänä heinäkuuta 2004. Toiseksi Andorran ruhtinaskunta on ilmoittanut komissiolle kirjallisesti (Andorran ruhtinaskunnan suurlähettilään Meritxell Mateun 1 päivänä heinäkuuta 2004 päivätty yhteisölle osoitettu verbaalinootti), että se aikoo ratifioida sopimuksen ennen vuoden 2005 huhtikuun 30 päivää. Näin ollen komissio suosittelee, että neuvosto tekee päätöksen, jolla se valtuuttaa komission aloittamaan valuutta-asioita koskevat neuvottelut Andorran kanssa.3. KOMISSION SUOSITUS NEUVOTTELUJEN ALOITTAMISESTAKomission suositus perustuu 8 artiklaan neuvoston päätöksessä 548/04 yhteisön kannasta, joka koskee valuuttasuhteista Andorran ruhtinaskunnan kanssa tehtävää sopimusta. EY:n perustamissopimuksen 111 artiklan 3 kohdassa määrätään menettelystä, jolla neuvosto vahvistaa tämän suosituksen. Kyseinen artikla on yhteisön ja kolmansien maiden välisten valuuttasopimusten oikeusperusta. Artiklan mukaan neuvosto tekee päätöksen määräenemmistöllä Euroopan keskuspankkia kuultuaan. EY:n perustamissopimuksen 122 artiklan 5 kohdan mukaan ainoastaan euroalueeseen kuuluvat jäsenvaltiot saavat äänestää ja määräenemmistöllä tarkoitetaan kahta kolmasosaa EY:n perustamissopimuksen 205 artiklan 2 kohdan mukaisesti painotetuista äänistä.Luonnoksessa neuvoston päätökseksi todetaan, että valuuttasuhteita koskevasta sopimuksesta Andorran kanssa käytävien neuvottelujen aloittamista koskevat edellytykset täyttyvät. Neuvoston tehtyä tämän päätöksen neuvottelut voidaan aloittaa.Jos Andorra ei ratifioi säästöjen tuottojen verotusta koskevaa sopimusta sovittuun päivään mennessä, neuvoston 11 päivänä toukokuuta 2004 tekemän päätöksen N:o 548/04 8 artiklan mukaisesti valuuttasopimusta koskevat neuvottelut keskeytetään, kunnes sopimus on lopullisesti tehty.2004/0184 (CNB)Suositus: NEUVOSTON PÄÄTÖS valuuttasuhteista Andorran ruhtinaskunnan kanssa tehtävää sopimusta koskevien neuvottelujen aloittamisestaEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen,ottaa huomioon neuvoston päätöksen (EY) N:o 548/04 yhteisön kannasta, joka koskee valuuttasuhteista Andorran ruhtinaskunnan kanssa tehtävää sopimusta [1], ja erityisesti sen 8 artiklan,[1]   EYVL L 244, 16.7.2004 (s. 47-49).ottaa huomioon komission suosituksen, [2][2]  EYVL C [...] [...], s. [...]ottaa huomioon Euroopan keskuspankin lausunnon, [3][3]  EYVL C [...] [...], s. [...9sekä katsoo seuraavaa:(1) Andorran ruhtinaskunnan (jäljempänä 'Andorra') kanssa valuutta-asioista tehtävää sopimusta koskevien neuvottelujen aloittamisen ehtona olisi oltava vaadittavien edellytysten täyttyminen. Näihin edellytyksiin tulisi sisältyä säästöjen tuottojen verotusta koskevan sopimuksen ratifiointi kummankin sopimuspuolen toimesta sekä Andorran sitoumus ratifioida kyseinen sopimus yhteisön kanssa sovittuun määräaikaan mennessä.(2) Andorra ja komissio ovat 1 päivänä heinäkuuta 2004 parafoineet sopimuksen, jossa sovitaan vastaavista toimenpiteistä kuin säästöjen tuottamien korkotulojen verotuksesta annetussa neuvoston direktiivissä 2003/48/EY.(3) Andorran suurlähettilään 1 päivänä heinäkuuta 2004 päivätyn yhteisölle osoitetun verbaalinootin mukaan Andorra sitoutuu ratifioimaan tällaisen sopimuksen ennen 30 päivää huhtikuuta 2005. Yhteisö voi hyväksyä kyseisen päivämäärän.(4) Jos Andorra ei ratifioi säästöjen tuottojen verotusta koskevaa sopimusta sovittuun päivään mennessä, valuuttasopimusta koskevat neuvottelut olisi keskeytettävä, kunnes kyseinen sopimus on ratifioitu,ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:Ainoa artiklaYhteisön kannasta, joka koskee valuuttasuhteista Andorran ruhtinaskunnan kanssa tehtävää sopimusta, tehdyn neuvoston päätöksen (EY) N:o 548/04 8 artiklassa vaaditut edellytykset valuutta-asioista tehtävää sopimusta koskevien neuvottelujen aloittamiseksi Andorran ruhtinaskunnan kanssa täyttyvät.Komissio ilmoittaa Andorran ruhtinaskunnalle yhteisön olevan valmis tekemään sopimuksen valuutta-asioista ja ehdottaa tällaista sopimusta koskevia neuvotteluja.Tehty BrysselissäNeuvoston puolestaPuheenjohtaja


title: Suositus NEUVOSTON PÄÄTÖS järjestelyistä Ranskan merentakaisen yhteisön Saint-Barthélemyn puolesta toimivan Ranskan tasavallan kanssa tehtävän valuuttasopimuksen neuvotteluja varten

text:
   FI
FI    FI
 ---pagebreak---                    EUROOPAN KOMISSIO
                                                  Bryssel 2.3.2011
                                                  SEK(2011) 249 lopullinen
                                        Suositus
                                NEUVOSTON PÄÄTÖS
                                    annettu 2.3.2011,
   järjestelyistä Ranskan merentakaisen yhteisön Saint-Barthélemyn puolesta toimivan
       Ranskan tasavallan kanssa tehtävän valuuttasopimuksen neuvotteluja varten
FI                                                                                FI
 ---pagebreak---                                            PERUSTELUT
   • Saint-Barthélemyn saari, joka kuuluu tätä nykyä EU:n syrjäisimpien alueiden joukkoon, on
     ilmoittanut haluavansa muuttaa oikeudellista asemaansa ja tulla Euroopan unionin
     toiminnasta tehdyn sopimuksen neljännen osan soveltamisalaan kuuluvaksi
     merentakaiseksi alueeksi. Ranskan presidentti on 30. kesäkuuta 2010 päivätyssä
     kirjeessään pyytänyt Eurooppa-neuvostoa tekemään tällaisesta muutoksesta päätöksen.
     Eurooppa-neuvosto hyväksyi tämän päätöksen 29. lokakuuta 2010 pitämässään
     kokouksessa, ja päätös tulee voimaan 1. tammikuuta 2012.
   • Ranskan viranomaiset ovat ilmoittaneet haluavansa säilyttää euron Saint-Barthélemyn
     valuuttana huolimatta siitä, ettei saari enää ole osa Euroopan unionin aluetta. Euroa
     käytetään tälläkin hetkellä virallisena valuuttana EU:n ulkopuolella Euroopan unionin
     suostumuksella. EU on tehnyt Monacon ruhtinaskunnan, San Marinon tasavallan ja
     Vatikaanivaltion      kanssa     perussopimuksen    219 artiklan  3 kohdan     perusteella
     valuuttasopimukset ja aikoo tehdä neljännen sopimuksen Andorran ruhtinaskunnan kanssa.
     Euro on Saint-Pierre ja Miquelonin sekä Mayotten – kahden Ranskan merentakaisen maan
     ja alueen – virallinen valuutta.
   • Valuuttasopimuksissa hyväksytään euron virallinen käyttö ja varmistetaan, että talous- ja
     rahaliiton moitteettoman toiminnan kannalta tarvittavaa lainsäädäntöä sovelletaan
     kyseisessä maassa. Sopimuksen kattamat lainsäädännön alat sisältävät yleensä pääasiassa
     valuutta-, pankki- ja rahoituslainsäädännön sekä petosten, väärentämisen ja rahapesun
     torjuntaa koskevat eri säädökset.
   • Yksikään edellä mainituista aloista ei kuulu Ranskan merentakaisen yhteisön Saint-
     Barthélemyn toimivaltaan. Vaikka EU:n säädöksiä, jotka edellyttävät Ranskalta sitä, että
     ne saatetaan osaksi sen kansallista lainsäädäntöä, sovelletaankin edelleen Saint-
     Barthélemyyn, tarvitaan kuitenkin tilapäisratkaisua sen varmistamiseksi, että välittömiä
     vaikutuksia aiheuttavia nykyisiä ja tulevia asiaa koskevia säädöksiä ja oikeudellisia
     välineitä – varsinkin asetuksia ja EKP:n päätöksiä – sovelletaan tähän merentakaiseen
     yhteisöön keskeytyksettä.
   • Komissiolle olisi sen vuoksi annettava valtuudet tehdä asiaa koskeva valuuttasopimus
     Euroopan unionin ja Ranskan merentakaisen yhteisön Saint-Barthélemyn puolesta
     toimivan Ranskan tasavallan välillä. EKP olisi otettava mukaan näihin neuvotteluihin.
FI                                               2                                              FI
 ---pagebreak---                                               Suositus
                                        NEUVOSTON PÄÄTÖS
                                          annettu 2.3.2011,
     järjestelyistä Ranskan merentakaisen yhteisön Saint-Barthélemyn puolesta toimivan
         Ranskan tasavallan kanssa tehtävän valuuttasopimuksen neuvotteluja varten
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen
   219 artiklan 3 kohdan,
   ottaa huomioon komission suosituksen1,
   ottaa huomioon Euroopan keskuspankin lausunnon2,
   sekä katsoo seuraavaa:
   (1)     Unionilla on ollut toimivalta rahapoliittisissa ja valuuttakurssiasioissa euron
           käyttöönottopäivästä lähtien.
   (2)     Neuvoston on päätettävä järjestelyistä, jotka liittyvät raha- tai valuuttaoloja koskevista
           sopimuksista neuvottelemiseen ja sopimusten tekemiseen.
   (3)     Saint-Barthélemyn saaren aseman muuttamisesta Euroopan unioniin nähden
           29 päivänä lokakuuta 2010 hyväksytyssä Eurooppa-neuvoston päätöksessä3 säädetään,
           että Saint-Barthélemyn saari lakkaa olemasta unionin syrjäisimpiin alueisiin kuuluva
           alue 1 päivästä tammikuuta 2012, ja se saa tuolloin Euroopan unionin toiminnasta
           tehdyn sopimuksen (SEUT) neljännessä osassa tarkoitetun merentakaisen maan ja
           alueen aseman.
   (4)     Ranskan tasavalta on sitoutunut tekemään tarvittavat sopimukset unionin etujen
           säilyttämiseksi tämän muutoksen yhteydessä.
   (5)     Ranska on ilmoittanut EU:n toimielimille aikovansa säilyttää euron Saint-Barthélemyn
           ainoana valuuttana.
   (6)     Sen vuoksi Euroopan unionin ja Ranskan merentakaisen yhteisön Saint-Barthélemyn
           puolesta toimivan Ranskan tasavallan välillä olisi neuvoteltava valuuttasopimus sen
           varmistamiseksi, että EU:n asiaan kuuluvaa lainsäädäntöä sovelletaan Saint-
           Barthélemyyn keskeytyksettä,
   1
           EUVL C , , s. .
   2
           EUVL C , , s. .
   3
           EUVL L 325, 9.12.2010, s. 4.
FI                                                 3                                                  FI
 ---pagebreak---    ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
                                                1 artikla
   Neuvoteltaessa Ranskan merentakaisen yhteisön Saint-Barthélemyn puolesta toimivan
   Ranskan tasavallan kanssa tehtävästä valuuttasopimuksesta Euroopan unioni pyrkii
   saavuttamaan seuraavat tavoitteet:
   a) Ranskan tasavallalle annetaan lupa säilyttää euro Saint-Barthélemyn ainoana valuuttana ja
   antaa euroseteleille ja -metallirahoille laillisen maksuvälineen asema Saint-Barthélemyn
   alueella.
   b) Seuraavilla aloilla vahvistettuja EU:n säädöksiä sovelletaan edelleen Saint-Barthélemyn
   saaren alueella: valuutta-, pankki- ja rahoituslainsäädäntö (myös kyseisten laitosten valvonta),
   euron käyttöä koskeviin toimenpiteisiin liittyvät säännöt, rahanpesun, petosten ja käteisrahan
   sekä muiden maksuvälineiden kuin käteisrahan väärentämisen torjuntaa, mitaleita ja
   rahakkeita koskevat säännöt sekä tilastointivaatimuksia koskevat säännöt.
   c) Asia koskevien EU:n säädösten keskeytyksetön soveltaminen on varmistettava
   - joko Ranskan täytäntöönpanotoimenpitein (EU:n direktiivien osalta) ja suoran
   täytäntöönpanon kautta (välittömiä vaikutuksia aiheuttavien EU:n säädösten osalta),
   - tai muuttamalla asiaa koskevaa Ranskan lainsäädäntöä sen varmistamiseksi, että b
   alakohdassa mainittujen alojen EU:n lainsäädäntöä sovelletaan Saint-Barthélemyyn
   täysimääräisesti ja välittömästi.
                                                2 artikla
   Komissio käy neuvottelut Ranskan merentakaisen yhteisön Saint-Barthélemyn puolesta
   toimivan Ranskan tasavallan kanssa. EKP osallistuu neuvotteluihin täysimääräisesti, ja sen
   hyväksyntä vaaditaan asioissa, jotka kuuluvat sen toimivaltaan.
                                                3 artikla
   Neuvosto hyväksyy komission ehdotuksesta päätöksen, jolla annetaan lupa sopimuksen
   allekirjoittamiseen ja tekemiseen.
   Tämä päätös on osoitettu komissiolle ja EKP:lle.
   Tehty Brysselissä 2.3.2011.
   Neuvoston puolesta
   Puheenjohtaja
FI                                                  4                                               FI