Avis juridique important

|

32001H0928

Komission suositus, annettu 20 päivänä joulukuuta 2001, väestön suojelemiseksi altistumiselta juomaveden radonille (tiedoksiannettu numerolla K(2001) 4580)

Virallinen lehti nro L 344 , 28/12/2001 s. 0085 - 0088

Komission suositus,annettu 20 päivänä joulukuuta 2001,väestön suojelemiseksi altistumiselta juomaveden radonille(tiedoksiannettu numerolla K(2001) 4580)(2001/928/Euratom)EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 30 artiklan, 33 artiklan toisen kohdan, 38 artiklan ensimmäisen kohdan ja 124 artiklan toisen luetelmakohdan,ottaa huomioon tieteellis-teknisen komitean 31 artiklan nojalla nimeämän asiantuntijaryhmän lausunnon,sekä katsoo seuraavaa:(1) Perusnormien vahvistamisesta työntekijöiden ja väestön terveyden suojelemiseksi ionisoivasta säteilystä aiheutuvilta vaaroilta 13 päivänä toukokuuta 1996 annetussa neuvoston direktiivissä 96/29/Euratom(1) vahvistetaan periaatteet, joiden mukaan valvotaan työskentelyyn liittyvää luonnon säteilylähteistä aiheutuvaa altistusta. Direktiivin VII osaston säädöksiä sovelletaan työtehtäviin, joiden yhteydessä luonnon säteilylähteet lisäävät merkittävästi työntekijöiden tai väestön altistumista. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että mahdolliset kyseeseen tulevat työtehtävät määritellään.(2) Koska radonin esiintyminen luonnossa vaihtelee maantieteellisesti paljon ja sen vaikutuksessa väestöön ja vesivaroihin on eroja, tarvitaan joustavaa menettelyä, jotta jäsenvaltiot voivat soveltaa optimointiperiaatetta ja samalla varmistaa suurimmassa altistusvaarassa olevien väestöryhmien suojelun. Tällainen menettely on direktiivin 96/29/Euratom 6 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukaista.(3) Euratomin perustamissopimuksen 31 artiklalla perustettu asiantuntijaryhmä on antanut teknisiä ohjeita(2) direktiivin 96/29/Euratom(3) VII osaston säännösten panemiseksi täytäntöön. Ohjeet sisältävät työntekijöiden suojelun radonin hengittämiseltä laitoksissa, joissa merkittäviä määriä radonia saattaa vapautua vedestä sisäilmaan.(4) Väestön suojelusta sisäilman radonille altistumiselta 21 päivänä helmikuuta 1990 annetussa komission suosituksessa 90/143/Euratom(4) asetetaan sisäilman radonille viite- ja suunnitteluarvot. Radonpitoisuuden vähentämiseen olisi ryhdyttävä viitearvon 400 Bq/m3 ylittyessä, ja uudisrakennuksissa olisi sovellettava suunnitteluarvoa 200 Bq/m3.(5) Jäsenvaltioissa tehdyissä selvityksissä on havaittu tavallista suurempia radonpitoisuuksia eräissä pohjavesissä erityisesti kiteisten kivilajien alueilla. Juomaveden radonpitoisuudet ovat tietyissä oloissa radiologisesti merkittäviä, sillä ne altistavat väestön tavallista voimakkaammille annoksille, eikä niitä siksi pitäisi ohittaa säteilysuojelun näkökulmasta. Suuria pitoisuuksia havaitaan usein yksityisissä porakaivoissa mutta joskus myös vesilaitoksissa, joissa hyödynnetään kallio- tai maaperän pohjavesiesiintymiä.(6) Tietoisuus juomaveden aiheuttamasta väestön radonaltistuksesta ja sen merkityksestä on kasvanut monissa jäsenvaltioissa. Useissa maissa on jo laadittu tai ollaan laatimassa strategioita altistusannoksen rajoittamiseksi. Monissa tapauksissa rajoittamistoimet vastaavat niitä suojeluperiaatteita, jotka on vahvistettu direktiivissä 96/29/Euratom ja ihmisten käyttöön tarkoitetun veden laadusta 3 päivänä marraskuuta 1998 annetussa neuvoston direktiivissä 98/83/EY(5).(7) Radon on luonnossa esiintyvä radioaktiivinen jalokaasu, jonka merkittävin isotooppi on radon-222. Isotoopin puoliintumisaika on 3,82 vuorokautta. Radon-222 kuuluu uraani-238:n hajoamissarjaan, ja sen esiintymiseen ympäristössä liittyy yleensä sen lähimmän emänuklidin radium-226:n jäämien esiintymistä kivi- tai maa-aineksessa. Inerttinä kaasuna radon pääsee varsin vapaasti liikkumaan huokoisessa aineessa, kuten maaperässä tai rikkonaisessa kivimateriaalissa. Kun huokoset täyttyvät vedellä - kuten pohjaveden pinnan alla sijaitsevalle kivi- tai maa-ainekselle käy - radon liukenee veteen ja kulkeutuu sitten sen mukana. Kun vedellä kyllästyneen maa-aineksen huokoisuus on 20 % ja radiumpitoisuus 40 Bq/kg (maailman keskipitoisuus maankuoressa), pohjaveden radonpitoisuus on tasapainotilassa noin 50 Bq/l.(8) Jäsenvaltioissa tehdyissä selvityksissä on havaittu pintavesien radonpitoisuuksien olevan erittäin pieniä, useimmiten selvästi alle 1 Bq/l. Pohjavesien radonpitoisuudet vaihtelevat siten, että pitoisuus on sedimenttikivilajeissa sijaitsevissa esiintymissä 1-50 Bq/l, maa-ainekseen kaivetuissa kaivoissa 10-300 Bq/l ja kiteisiin kivilajeihin poratuissa kaivoissa 100-50000 Bq/l. Korkeimpien pitoisuuksien yhteydessä tavallisesti myös peruskallion uraanipitoisuus on korkea. Kalliopohjavesiesiintymien radonpitoisuuksille on luonteenomaista vaihtelu: kiviperältään varsin yhtenäisellä alueella voi pitoisuus olla joissakin kaivoissa huomattavasti alueen keskiarvoa suurempi. Pitoisuuksissa on havaittu merkittävää vaihtelua myös vuodenajasta toiseen.(9) Ihmiset altistuvat kotitalouksien veden radonille juomalla ja hengittämällä. Radonia voi saada juomalla suoraan vesijohtovettä tai makeaa pullotettua vettä. Vesijohtovedestä vapautuu radonia ilmaan, jolloin sille voi altistua hengityksen kautta.(10) Atomisäteilyn vaikutuksia tutkiva Yhdistyneiden Kansakuntien tieteellinen komitea (UNSCEAR)(6) arvioi vuonna 1993 julkaisemassaan raportissa, että veden mukana niellyn radonin efektiivisen annoksen kertymä on aikuisilla 10-8 Sv ja lapsilla ja vauvaikäisillä jonkin verran suurempi. Vuonna 1998 yhdysvaltalainen National Research Council -komitea esitti muuntokertoimelle arvoa 0,35×10-8 Sv/Bq.(7) Komitea ei löytänyt riittävää tieteellistä näyttöä voidakseen antaa erillisiä annosarvioita eri ikäryhmille. Niellyn annoksen suuruus riippuu muuntokertoimen lisäksi veden vuosikulutuksesta. Radonia 1000 Bq/l sisältävän veden mukana niellyn radonin efektiivisen annoksen vuosikertymästä tehdyt arviot vaihtelevat aikuisilla välillä 0,2-1,8 mSv riippuen veden vuosikulutuksesta ja käytettyjen muuntokertoimien arvosta.(11) Vesijohtoveden aiheuttama lisäys sisäilman radonpitoisuudessa riippuu eri tekijöistä, kuten talouden kokonaisvedenkulutuksesta, huoneiston tilavuudesta ja ilmanvaihdon tasosta. Sekä UNSCEAR että National Research Council arvioivat, että 1000 Bq/l radonia vesijohtovedessä lisää sisäilman radonpitoisuutta keskimäärin 100 Bq/m3.(12) Juomaveden radonpitoisuuden kontrollointi on mahdollista sekä fysiikan että tekniikan puolesta. Radonin poistamiseen juomavedestä on kehitetty tehokkaita menetelmiä(8), joita on kaupallisesti saatavilla. Asianmukainen menetelmä on kehitettävä myös merkittävän suuruisten altistusten vähentämiseen. Tärkeä osatekijä on, että vahvistetaan viitearvot, joiden ylittyessä on harkittava korjaus- tai ennaltaehkäisytoimia.(13) Radonin ja sen pitkäikäisten hajoamistuotteitten poistamiseen vedestä käytettävissä menetelmissä ei ole merkittäviä teknisiä tai kustannuseroja siinä suhteessa, onko kyse jo käytössä olevasta vai suunnitellusta uudesta vesihuoltojärjestelmästä. Niinpä samoja kriteerejä - mm. viitearvoja - voidaan käyttää sekä käytössä olevien järjestelmien parantamiseen että ennaltaehkäisevien vaatimusten asettamiseen uusille vesihuoltojärjestelmille.(14) Kun kuluttajalla on käytössä oma vedenottojärjestelmä, jossa ei käytetä lainkaan vettä kaupallisesta tai julkisesta vesihuollosta, veden aiheuttaman radonaltistuksen luonne on kutakuinkin samanlainen kuin asuntojen radonin yhteydessä. Tässä tapauksessa olisikin sovellettava vastaavanlaisia säteilysuojelukriteerejä. Kun otetaan huomioon molemmat saantireitit (juominen ja hengittäminen), radonia 1000 Bq/l sisältävän veden aiheuttama efektiivinen vuosiannos on nykytietämyksen mukaan erittäin lähellä annosta, joka saadaan sisäilmasta radonpitoisuuden ollessa 200 Bq/m3 eli suosituksessa 90/143/Euratom vahvistetulla suunnittelutasolla.(15) Kun kuluttaja saa vetensä kaupalliselta tai julkiselta taholta, esimerkiksi vesilaitokselta, hänellä ei ole samanlaisia mahdollisuuksia valvoa saamaansa annosta kuin vesihuoltonsa itse järjestäneellä. Kuluttajan on siis voitava luottaa siihen, ettei vesi aiheuta terveysriskiä. Koska korjaavat toimenpiteet vaikuttavat tällaisen veden kohdalla suureen ihmismäärään, toiminta on pienemmillä radonpitoisuuksilla kustannuksiinsa nähden tehokkaampaa kuin yksityisen vesihuollon kohdalla. Niinpä onkin perusteltua soveltaa kaupallisen tai julkisen tahon tuottamaan veteen tiukempaa kontrollia eli myös alempaa viitearvoa kuin yksityisesti tuotettuun veteen. Radonia on pieniä määriä kaikessa vedessä, joten vähentämistoimia ei pitäisi vaatia, jos pitoisuus on alle 100 Bq/l. Jäsenvaltioiden selvityksissä voi osoittautua, että radonohjelman toteuttamiseksi käytännössä tarvitaan korkeampaa viitearvoa. Säteilysuojelun kannalta ei kuitenkaan pidettäne perusteltuna 1000 Bq/l ylittäviä radonpitoisuuksia julkisen tai kaupallisen vesihuoltolaitoksen toimittamassa vedessä.(16) Kuten vesilaitosten kohdalla on laita, on epätodennäköistä, että veden radonpitoisuus olisi jakelupisteessä suurempi kuin lähtöpisteessä. Lähtöpisteessä tehty mittaus riittää yleensä osoittamaan, että viitepitoisuutta noudatetaan eikä eri käyttöpisteissä tarvita erillisiä toimenpiteitä. Radonin radioaktiivinen hajoaminen ja sen mahdollinen haihtuminen ilmaan jakeluverkostossa siirron aikana on ehkä kuitenkin otettava huomioon esimerkiksi annoksia arvioitaessa.(17) Direktiivissä 98/83/EY edellytetään, että jäsenvaltiot seuraavat luonnon radionuklidien pitoisuuksia juomavedessä. Radonin lisäksi myös sen hajoamistuotteet on kuitenkin jätetty direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle. Juomaveden sisältämät polonium-210 ja lyijy-210 (radonin pitkäikäisiä hajoamistuotteita) voivat tietyissä olosuhteissa aiheuttaa vastaavan tai suuremman säteilyriskin kuin jotkin direktiivin mukaisesti seuratut luonnon radionuklidit. Niinpä ei pitäisi jättää polonium-210:tä eikä lyijy-210:tä huomiotta seurannassa eikä ryhdyttäessä toimiin, joilla vähennetään vedessä olevien luonnon radionuklidien aiheuttamaa altistusta. Polonium-210:lle ja lyijy-210:lle olisi vahvistettava viitepitoisuudet, ja aineita olisi seurattava direktiivissä luonnon radionuklideja varten asetettujen periaatteitten mukaisesti. Viitepitoisuuksia määritettäessä olisi käytettävä direktiivissä asetettuja 0,1 mSv:n viitteellistä annosta ja annoksen määrittelyn periaatteita.(18) Jos veden radonpitoisuus on suuri, vedessä voi olla myös muita uraanin hajoamisketjun radionuklideja, joskaan korrelaatio ei ole aina kiistaton. Kun ryhdytään toimiin veden radonpitoisuuden vähentämiseksi, olisi selvitettävä myös muiden luonnon radionuklidien esiintyminen vedessä ja tehtävä tarvittaessa tarkempi analyysi, jotta voidaan valita sopiva tekniikka, jolla kaikki radiologisesti merkittävät luonnon radionuklidit saadaan poistettua vedestä samalla kertaa ja kustannuksiin nähden tehokkaalla tavalla.(19) Vesilaitoksille ja julkisten vesihuoltopalvelujen omistajille olisi annettava ohjeita eri menetelmistä, joilla radon ja sen pitkäikäiset hajoamistuotteet voidaan poistaa vedestä. Ohjeissa pitäisi käsitellä erityisesti syntyvän radioaktiivisen jätteen käsittelyä ja hävittämistä sekä keinoja, joilla voidaan minimoida mahdollinen altistuminen poistolaitteesta vapautuvan radonin vaikutuksesta tai ulkoisen gammasäteilyn lisääntyessä poistolaitteen läheisyydessä.(20) Olisi luotava yksinkertaisia metrologisia menetelmiä, joilla varmistettaisiin, että veden sisältämän radonin ja sen hajoamistuotteitten mittauksista saadaan laadultaan ja luotettavuudeltaan asianmukaisia tietoja.(21) Asianmukainen kuluttajille suunnattu tiedotus on ongelman erityispiirteitten vuoksi tärkeä tekijä sekä altistusvalvonnan parantamisessa että kuluttajien positiivisen suhtautumisen varmistamisessa.(22) Tämän suosituksen tarkoituksena on antaa jäsenvaltioille ohjeita juomaveden radonin ja sen hajoamistuotteitten aiheuttaman altistuksen rajoittamiseksi,SUOSITTELEE SEURAAVAA:1. Tämän suosituksen aiheena on juomaveden radiologinen laatu radonin ja sen pitkäikäisten hajoamistuotteitten osalta.2. Olisi luotava asianmukainen järjestelmä, jolla vähennetään altistumista kotitalouksien juomaveden radonille ja radonin pitkäikäisille hajoamistuotteille. Järjestelmässä on kiinnitettävä erityistä huomiota siihen, että tiedotus kuluttajille järjestetään asianmukaisesti ja että heidän huoliinsa reagoidaan. Järjestelmässä olisi keskityttävä tasoltaan suurimpiin altistuksiin sekä alueisiin, joilla toiminta on todennäköisimmin tehokasta.3. Tässä suosituksessa tarkoitetaan "juomavedellä"a) kaikkea vettä, joka alkuperäisessä tilassaan tai käsittelyn jälkeen on tarkoitettu juomavedeksi, ruoanlaittoon, ruoanvalmistukseen tai muihin kotitaloustarkoituksiin riippumatta sen alkuperästä tai siitä, toimitetaanko se jakeluverkon kautta, tankeista, pulloissa tai säiliöissä;b) kaikkea vettä, jota käytetään elintarvikkeita valmistavassa yrityksessä ihmisten käyttöön tarkoitettujen tuotteiden tai aineiden valmistukseen, jalostukseen, säilytykseen ja markkinoille saattamiseen, paitsi mikäli toimivaltaiset kansalliset viranomaiset ovat vakuuttuneita siitä, että veden laatu ei voi vaikuttaa valmiiden elintarvikkeiden terveellisyyteen.Suosituksen piiriin eivät kuulu neuvoston direktiivin 80/777/ETY(9) soveltamisalaan kuuluvat luonnolliset kivennäisvedet eivätkä vedet, jotka ovat neuvoston direktiivissä 65/65/ETY(10) tarkoitettuja lääkevalmisteita. Näille vesille on vahvistettu erilliset säännöt.4. Edustavilla selvityksillä olisi määritettävä kotitalouksien juomaveden radonin ja sen pitkäikäisten hajoamistuotteitten aiheuttamien altistusten laajuus ja luonne. Selvityksissä olisi tarkasteltava erilaisista pohjavesiesiintymistä ja kaivoista peräisin olevaa vettä eri geologisilla alueilla, ellei näitä tietoja ole jo saatavilla. Selvitykset olisi suunniteltava niin, että taustatekijät - erityisesti alueen geologia ja hydrologia, kallio- tai maaperän radioaktiivisuus ja kaivon tyyppi - voidaan yksilöidä ja että niitä voidaan käyttää myöhemmin kohdennettaessa lisätoimia tasoltaan suurimpiin altistuksiin. Selvityksissä olisi tarkasteltava etenkin seuraavia:a) porakaivot erityisesti kiteisten kivilajien alueella;b) kallio- tai maaperän pohjavesiesiintymiä hyödyntävät vesilaitokset.5. Kaupallisen tai julkisen tahon toimittaman veden osalta olisi ryhdyttävä seuraaviin toimiin:a) Jos radonpitoisuus on yli 100 Bq/l, jäsenvaltioiden olisi asetettava radonille viitearvo, jota käytetään harkittaessa, onko ihmisten terveyden suojelemiseksi ryhdyttävä korjaaviin toimiin. Arvoksi voidaan vahvistaa myös yli 100 Bq/l, jos tämä on kansallisten selvitysten mukaan tarpeen radonohjelman käytännön toteuttamisen kannalta. Jos pitoisuus ylittää 1000 Bq/l, korjaavia toimia on pidettävä perusteltuina säteilysuojelusyistä.b) Radonpitoisuusmittauksia olisi vaadittava, jos edustavien selvitysten tulosten tai muiden luotettavien tietojen perusteella on jokin syy epäillä, että viitetaso ylitetään.c) Jos edustavien selvitysten tulosten tai muiden luotettavien tietojen perusteella epäillään merkittäviä polonium-210- ja lyijy-210-pitoisuuksia, näitä nuklideja on ryhdyttävä seuraamaan muiden direktiivin 98/83/EY edellytysten mukaisesti seurattavien luonnon radionuklidien rinnalla.d) Jos polonium-210:n pitoisuus ylittää viitearvon 0,1 Bq/l ja lyijy-210:n pitoisuus viitearvon 0,2 Bq/l, olisi harkittava, tarvitaanko ihmisten terveyden suojelemiseksi korjaavia toimia.6. Yksityisesti järjestetyn vesihuollon - jossa ei käytetä lainkaan kaupallisen tai julkisen tahon toimittamaa vettä - kohdalla olisi ryhdyttävä seuraaviin toimiin:a) Toimenpiderajaksi olisi asetettava 1000 Bq/l.b) Korjaavien toimien kiireellisyysasteen olisi oltava oikeassa suhteessa siihen, kuinka paljon viitepitoisuus ylittyy.c) Kun korjaavia toimia pidetään aiheellisina radonin takia, olisi mitattava myös muiden luonnon radionuklidien pitoisuudet. Jos mittaustulokset antavat aihetta, muut luonnon radionuklidit olisi analysoitava ja poistettava juomavedestä samojen korjaavien toimien yhteydessä.d) Kun korjaavia toimia pidetään aiheellisina, kuluttajille olisi tiedotettava veden radonpitoisuudesta ja keinoista, joilla sitä voidaan vähentää.7. Jos vesijohtoveden radon mittausten perusteella vaikuttaa huomattavasti sisäilman radonille asetetun kynnysarvon ylittymiseen, olisi harkittava tähän radonlähteeseen liittyviä korjaavia toimia.8. Julkisiin tiloihin, kuten asuntoloihin, kouluihin ja sairaaloihin toimitetun juomaveden pitäisi vastata 5 kohdassa asetettuja periaatteita.9. Mittaukset olisi tehtävä käyttäen asianmukaisia menetelmiä ja laitteita, jotka ovat läpäisseet hyväksytyt kalibrointi- ja laadunvarmistusohjelmat.10. Jäsenvaltioiden olisi annettava ohjeita tarjolla olevista menetelmistä, joilla radon ja sen pitkäikäiset hajoamistuotteet voidaan poistaa vedestä. Jäsenvaltioiden olisi annettava ohjeita myös syntyvän radioaktiivisen jätteen käsittelystä ja hävittämisestä sekä keinoista, joilla voidaan minimoida mahdollinen altistuminen poistolaitteesta vapautuvan radonin vaikutuksesta tai ulkoisen gammasäteilyn lisääntyessä poistolaitteen läheisyydessä.11. Työntekijöiden altistumista radonin hengittämiselle laitoksissa, joissa vedestä saattaa vapautua sisäilmaan merkittäviä määriä radonia, erityisesti vesilaitoksissa, kylpylöissä ja uima-altaissa, olisi valvottava noudattaen direktiivin 96/29/Euratom VII osaston säännöksiä ja säteilysuojeluasiakirjaa 88 (Radiation Protection 88), jonka Euratomin perustamissopimuksen 31 artiklan mukaisesti perustettu asiantuntijaryhmä laati vuonna 1997 VII osaston säännösten täytäntöönpanoa varten.12. Jäsenvaltioiden olisi harkittava, missä määrin radonpitoisen veden tarkoituksellinen käyttö mahdollisten hoitovaikutusten vuoksi on perusteltua, kun otetaan huomioon siitä saatavat taloudelliset, sosiaaliset tai muut edut suhteessa sen mahdollisesti aiheuttamiin terveyshaittoihin.Tämä suositus on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 20 päivänä joulukuuta 2001.Komission puolestaMargot WallströmKomission jäsen(1) EYVL L 159, 29.6.1996, s. 1.(2) Radiation Protection 88. Recommendations for the implementation of Title VII of the European Basic Safety Standards Directive (BSS) concerning the significant increase in exposure due to natural radiation sources. Euroopan komissio, Luxemburg, 1997.(3) EYVL L 159, 29.6.1996, s. 1.(4) EYVL L 80, 27.3.1990, s. 26.(5) EYVL L 330, 5.12.1998, s. 32.(6) UNSCEARin raportti, 1993. Sources and effects of ionizing radiation. United Nations Scientific Committee on the Effects of Atomic Radiation, New York, 1993.(7) Risk Assessment of Radon in Drinking Water. Committee on Risk Assessment of Exposure to Radon in Drinking Water, Board on Radiation Effects Research, Commission of Life Sciences, NRC (National Research Council). National Academy Press, Washington DC, USA, 1999.(8) Komissio on rahoittanut ja rahoittaa edelleen useita radonaltistusriskiä käsitteleviä tutkimusprojekteja. Komission sopimuksella FI4PCT960054 toteutetussa TENEWA-projektissa (käsittelytekniikkoja luonnon radionuklidien poistamiseen juomavedestä) saatiin runsaasti tietoa poistotekniikoista sekä mm. poistolaitteisiin mahdollisesti liittyvistä säteilyriskeistä.(9) EYVL L 229, 30.8.1980, s. 1.(10) EYVL 22, 9.2.1965, s. 369/65.


title: Neuvoston suositus, annettu 21 päivänä kesäkuuta 2013 , Maltan julkisen talouden liiallisen alijäämän tilanteen lopettamiseksi

text:
               26.6.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 180/1

         NEUVOSTON SUOSITUS,
   annettu 21 päivänä kesäkuuta 2013,
   Maltan julkisen talouden liiallisen alijäämän tilanteen lopettamiseksi
   2013/C 180/01
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 126 artiklan 7 kohdan,
   ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Perussopimuksen 126 artiklan mukaan jäsenvaltioiden on vältettävä liiallisia julkisen talouden alijäämiä.

               (2)

               Vakaus- ja kasvusopimuksen tavoitteena on terve julkinen talous, jolla pyritään vahvistamaan hintavakauden edellytyksiä ja saavuttamaan uusien työpaikkojen syntyä edistävä vahva ja kestävä kasvu.

               (3)

               Neuvosto päätti 21 päivänä kesäkuuta 2013 perussopimuksen 126 artiklan 6 kohdan mukaisesti, että Maltassa on liiallinen julkisen talouden alijäämä.

               (4)

               Perussopimuksen 126 artiklan 7 kohdan ja liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn täytäntöönpanon nopeuttamisesta ja selkeyttämisestä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1467/97 (1) 3 artiklan mukaisesti neuvosto antaa asianomaiselle jäsenvaltiolle suosituksia, joiden tavoitteena on liiallisen alijäämän tilanteen lopettaminen tietyn ajan kuluessa. Suosituksessa on vahvistettava enintään kuuden kuukauden määräaika, jonka kuluessa kyseisen jäsenvaltion on toteutettava tuloksellisia toimia liiallisen alijäämän korjaamiseksi. Lisäksi neuvosto kehottaa alijäämän korjaamista koskevassa suosituksessa jäsenvaltiota saavuttamaan vuotuiset julkisen talouden tavoitteet, jotka suosituksen perustana oleva ennuste huomioon ottaen johtavat rakenteellisen rahoitusaseman (suhdannekorjattu rahoitusasema, jossa ei ole otettu huomioon kertaluonteisia eikä muita väliaikaisia toimenpiteitä) vuotuiseen vähimmäisparannukseen määrällä, jonka vertailuarvona on vähintään 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen.

               (5)

               Asetuksen (EY) N:o 1467/97 2 artiklan mukaisesti korjausjakson viimeiselle vuodelle suositellulla julkisen talouden tavoitteella on komission talousennusteeseen perustuen varmistettava, että ero, joka vallitsee velkasuhteen ja 60 prosenttia suhteessa BKT:hen olevan perussopimuksen viitearvon välillä, supistuu vaaditulla tavalla kahden vuoden kuluessa liiallisen alijäämän korjaamisesta.

               (6)

               Komission kevään 2013 talousennusteessa alijäämän ennakoidaan ylittävän viitearvon edelleen vuosina 2013 ja 2014 ja olevan BKT:hen suhteutettuna 3,7 prosenttia vuonna 2013 ja 3,6 prosenttia vuonna 2014. Nämä julkisen talouden ennusteet perustuvat nykyiseen politiikkaan, eli niihin sisältyy parlamentin huhtikuussa 2013 hyväksymä vuoden 2013 talousarvio, johon sisältyy sekä tulo- että menopuolen elvytystoimia sekä jo suunnitteilla oleva Air Maltaan tehtävä pääomasijoitus (0,6 prosenttia suhteessa BKT:hen), minkä nettomääräinen alijäämää lisäävä vaikutus on 0,3 prosenttia suhteessa BKT:hen. Elvytystoimet kompensoituvat ainoastaan osittain valmisteverojen korotuksilla, verorästien perinnällä sekä menosäästöillä ja sosiaaliturvamaksujen korotuksilla, jotka juontavat juurensa vuoden 2006 eläkeuudistuksesta. Lisäksi komission toteamisen nettomääräisten alijäämää supistavien kertaluonteisten erien vaikutus julkisen talouden vakauttamiseen pienenee jyrkästi vuoden 2012 jälkeen. Koska perusalijäämää odotetaan olevan edelleen vuosina 2013 ja 2014, komission kevään 2013 talousennusteessa julkisen velan odotetaan kasvavan edelleen 73,9 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2013 ja 74,9 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2014. Julkisen talouden alijäämän ennakoidaan vuosina 2015 ja 2016 pysyttelevän yli viitearvon, joka on 3 prosenttia suhteessa BKT:hen, ja velka suhteessa BKT:hen kasvanee 75,6 prosenttiin viimeistään vuonna 2016.

               (7)

               Asetuksen (EY) N:o 1467/97 mukaan liiallinen alijäämä olisi saatava korjattua sen toteamista seuraavana vuonna, paitsi jos on olemassa asiaan vaikuttavia erityisiä seikkoja. Tämä huomioon ottaen liiallisen alijäämän korjaaminen viimeistään vuonna 2014 on perusteltua. Päästäkseen uskottavalle ja kestävälle alijäämäuralle Maltan olisi eritoten saavutettava julkisen talouden alijäämätavoitteet, jotka ovat 3,4 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2013 ja 2,7 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2014, mikä merkitsee, että rakenteellinen rahoitusasema paranee BKT:hen suhteutettuna 0,7 prosenttia vuonna 2013 ja 0,7 prosenttia vuonna 2014. Vuoden 2014 tavoitteella varmistetaan, että ero, joka vallitsee velkasuhteen ja 60 prosenttia suhteessa BKT:hen olevan perussopimuksen viitearvon välillä, supistuu vaaditulla tavalla kahden vuoden kuluessa liiallisen alijäämän korjaamisesta. Jotta edellä mainitut rakenteelliset tavoitteet voitaisiin saavuttaa, Maltan olisi toteutettava uusia vakauttamistoimia, joiden suuruus BKT:hen suhteutettuna on 0,4 prosenttia vuonna 2013 perusskenaarioon jo sisältyvien toimenpiteiden lisäksi ja noin ¾ prosenttia vuonna 2014. Näissä tavoitteissa on otettu huomioon tarve tasapainottaa niitä negatiivisia kerrannaisvaikutuksia, joita vakauttamistoimien vaikutus BKT:n kasvuun aiheuttaa julkisessa taloudessa. Perusskenaarioon, johon tämä sopeutusura perustuu, sisältyy komission kevään 2013 talousennuste, ja se ulottuu vuoteen 2016 saakka. Se pohjautuu vakio-oletuksiin tuotantokuilun sulkeutumisesta ja talousarvion suhdanneherkkyydestä. Se ei kuitenkaan sisällä uutta pääomasijoitusta, joka vuoden 2013 vakausohjelman mukaan on tarkoitus tehdä Air Maltaan vuonna 2015. Sen vuoksi otaksutaan, ettei pääomasijoitusta tehdä tai että se korvataan päinvastaisilla toimenpiteillä.

               (8)

               Maltan julkisen talouden kehys on melko joustava, eivätkä sen ei-sitova luonne ja julkisen talouden suunnittelun lyhyen aikavälin horisontti tue julkisen talouden vakautta. Jäsenvaltioiden julkisen talouden kehyksiä koskevista vaatimuksista 8 päivänä marraskuuta 2011 annettua direktiiviä 2011/85/EU (2) ei ole vielä saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä. Alustavien talousarviosuunnitelmien seurantaa ja arviointia sekä euroalueen jäsenvaltioiden liiallisen alijäämän tilanteen korjaamisen varmistamista koskevista yhteisistä säännöksistä 21 päivänä toukokuuta 2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 473/2013 (3) 5 artiklan mukaisesti Maltan olisi lisäksi perustettava riippumattomia elimiä, jotka seuraavat finanssipoliittisten sääntöjen noudattamista. Vaikka vakausohjelmassa todetaan, että hallitus aikoo perustaa finanssipoliittisen neuvoston, konkreettisia suunnitelmia ei ole esitetty.

               (9)

               Asetuksen (EU) N:o 473/2013 9 artiklan 1 kohdan mukaisesti Maltan olisi esitettävä komissiolle ja neuvostolle talouskumppanuusohjelma samanaikaisesti asetuksen (EY) N:o 1467/97 3 artiklan 4 a kohdan mukaisen selvityksen kanssa.

               (10)

               Neuvosto katsoo, että julkista taloutta vakauttavilla toimenpiteillä olisi varmistettava julkisen talouden rahoitusaseman kestävä parantaminen, samalla kun toimenpiteillä pyritään parantamaan julkisen talouden laatua ja lisäämään talouden kasvupotentiaalia,

         ON ANTANUT SEURAAVAN SUOSITUKSEN:

               1)

               Maltan olisi lopetettava nykyinen julkisen talouden liiallisen alijäämän tilanne viimeistään vuonna 2014.

               2)

               Maltan olisi erityisesti

                           a)

                           saavutettava julkisen talouden alijäämätavoite, joka on BKT:hen suhteutettuina 3,4 prosenttia vuonna 2013 ja 2,7 prosenttia vuonna 2014, mikä merkitsee rakenteellisen rahoitusaseman paranemista BKT:hen suhteutettuna 0,7 prosenttia vuonna 2013 ja 0,7 prosenttia vuonna 2014. Tämä sopeutusura toisi julkisen sektorin alijäämän alle viitearvon, joka on 3 prosenttia suhteessa BKT:hen, viimeistään vuonna 2014, samalla kun varmistetaan, että julkisen talouden bruttovelkasuhde lähestyy 60 prosenttia suhteessa BKT:hen olevaa viitearvoa tyydyttävää vauhtia;

                           b)

                           täsmennettävä ja toteutettava tinkimättömästi toimenpiteet, jotka ovat tarpeen liiallisen alijäämän korjaamiseksi viimeistään vuonna 2014, ja käytettävä kaikki odottamattomat tulot alijäämän supistamiseen.

               3)

               Neuvosto vahvistaa 1 päivän lokakuuta 2013 määräajaksi, johon mennessä Maltan olisi toteutettava tuloksellisia toimia ja esitettävä asetuksen (EY) N:o 1467/97 3 artiklan 4 a kohdan mukaisesti yksityiskohtainen selvitys tavoitteiden saavuttamiseksi suunnitellusta vakauttamisstrategiasta.
               Kun liiallinen alijäämä on saatu korjattua, Maltaa kehotetaan jatkamaan tarkoituksenmukaista vauhtia tapahtuvaa edistymistä kohti sen keskipitkän aikavälin tavoitetta eli rakenteellisesti tasapainoista talousarviota, mukaan lukien menoja koskevan vertailuarvon noudattaminen. Talousarvion toteutukseen liittyvien riskien vähentämiseksi neuvosto kehottaa Maltaa tehostamaan julkisen talouden kehystään ja parantamaan talousarvion toteutumisen seurantaa läpi vuoden. Erityisesti Maltaa kehotetaan ottamaan käyttöön sitovampi sääntöperusteinen monivuotinen julkisen talouden kehys. Lisäksi olisi vahvistettava finanssipolitiikkaa seuraavien riippumattomien elinten asemaa asetuksen (EU) N:o 473/2013 5 artiklan mukaisesti.
               Jotta julkisen talouden vakauttamisstrategian onnistuminen voitaisiin varmistaa, Maltan viranomaisia kehotetaan lisäksi tukemaan julkisen talouden vakauttamista kattavilla rakenteellisilla uudistuksilla niiden neuvoston suositusten mukaisesti, jotka on annettu Maltalle talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson ja erityisesti makrotalouden epätasapainoa koskevan menettelyn (4) ennalta ehkäisevän osion yhteydessä.
               Tämä suositus on osoitettu Maltalle.

      Tehty Luxemburgissa 21 päivänä kesäkuuta 2013.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         M. NOONAN

      (1)  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 6.

      (2)  EUVL L 306, 23.11.2011, s. 41.

      (3)  EUVL L 140, 27.5.2013, s. 11.

      (4)  Kaikki asiakirjat, jotka liittyvät Maltan liiallista alijäämää koskevaan menettelyyn, ovat osoitteessa http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgb/deficit/countries/malta_en.htm


Avis juridique important

|

32000H0581

Komission suositus, annettu 15 päivänä syyskuuta 2000, lapsityön pahimpien muotojen kieltämisestä ja välittömistä toimista niiden poistamiseksi 17 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn Kansainvälisen työjärjestön (ILO) yleissopimuksen nro 182 ratifioimisesta (tiedoksiannettu numerolla K(2000) 2674)

Virallinen lehti nro L 243 , 28/09/2000 s. 0041 - 0041

Komission suositus,annettu 15 päivänä syyskuuta 2000,lapsityön pahimpien muotojen kieltämisestä ja välittömistä toimista niiden poistamiseksi 17 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn Kansainvälisen työjärjestön (ILO) yleissopimuksen nro 182 ratifioimisesta(tiedoksiannettu numerolla K(2000) 2674)(2000/581/EY)EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 211 artiklan toisen luetelmakohdan,sekä katsoo seuraavaa:(1) 17 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyssä Kansainvälisen työjärjestön yleissopimuksessa nro 182, joka koskee lapsityön pahimpien muotojen kieltämistä ja välittömiä toimia niiden poistamiseksi, edellytetään, että yleissopimuksen ratifioivat jäsenvaltiot ryhtyvät välittömiin ja tehokkaisiin toimenpiteisiin varmistaakseen lapsityön pahimpien muotojen kiireellisen kieltämisen ja poistamisen.(2) Kansainvälisen työjärjestön yleissopimus nro 182 hyväksyttiin yksimielisesti Kansainvälisen työjärjestön yleiskonferenssissa vuonna 1999.(3) 26 päivänä kesäkuuta 1973 tehdyssä Kansainvälisen työjärjestön yleissopimuksessa nro 138, joka koskee työhön pääsemiseksi vaadittavaa vähimmäisikää, määrätään, että vähimmäisikä sellaiseen toimeen tai työhön, jossa työn laatu tai työolosuhteet saattavat vaarantaa nuorten henkilöiden terveyden, turvallisuuden tai moraalin, ei saa olla 18:aa vuotta alempi.(4) 20 päivänä marraskuuta 1989 tehdyssä lapsen oikeuksia koskevassa Yhdistyneiden kansakuntien yleissopimuksessa tunnustetaan lapsen oikeus tulla suojelluksi taloudelliselta hyväksikäytöltä sekä sellaiselta työnteolta, joka todennäköisesti vaarantaa tai haittaa hänen koulutustaan tai on vahingollista hänen terveydelleen tai ruumiilliselle, henkiselle, moraaliselle tai sosiaaliselle kehitykselleen.(5) Kansainvälisen työjärjestön yleissopimuksen nro 182 tavoitteena on poistaa lapsityön pahimmat muodot, ja myös yhteisö on jo pitkään pyrkinyt tähän tavoitteeseen.(6) Nuorten työntekijöiden suojelusta 22 päivänä kesäkuuta 1994 annetussa neuvoston direktiivissä 94/33/EY säädetään, että jäsenvaltioiden on valvottava nuorten suojelemista taloudelliselta hyväksikäytöltä ja sellaiselta työltä, joka voi vahingoittaa nuorten turvallisuutta, terveyttä tai heidän fyysistä, henkistä, moraalista tai sosiaalista kehitystään tai vaarantaa heidän koulutuksensa.(7) Vuoden 1999 EU:n ihmisoikeusraportissa suhtaudutaan myönteisesti yleissopimuksen nro 182 hyväksymiseen ja kehotetaan ratifioimaan ja täytäntöönpanemaan uusi yleissopimus viivyttelemättä.(8) Euroopan unioni antoi 11 päivänä huhtikuuta 2000 pidetyssä Yhdistyneiden kansakuntien ihmisoikeuskomission 56. istunnossa lapsen oikeuksia koskevan lausunnon, jossa se esitti voimakkaan vetoomuksen siitä, että ILO:n yleissopimukset nro 138 ja nro 182 vielä ratifioimatta jättäneet valtiot ratifioisivat kyseiset yleissopimukset.(9) Yhteisö on sitoutunut edistämään työtä koskevien perusnormien noudattamista, ja tämä sitoumus osoittaa, että yhteisö on sitoutunut noudattamaan demokratian ja oikeusvaltion periaatteita sekä kunnioittamaan ihmisoikeuksia ja perusvapauksia.(10) Yhteisö tukee voimakkaasti kansainvälisiä pyrkimyksiä, joiden tavoitteena on työelämän perusperiaatteista ja -oikeuksista annetun ILO:n julistuksen tehokas täytäntöönpaneminen.(11) ILO:n yleissopimuksen nro 182 mahdollisimman laajamittainen ratifiointi parantaa yleissopimuksen tehokkuutta yleismaailmallisena standardina,SUOSITTELEE:- että jäsenvaltiot, jotka eivät vielä ole ratifioineet lapsityön pahimpien muotojen kieltämisestä 17 päivänä kesäkuuta 1999 tehtyä ILO:n yleissopimusta, ratifioivat kyseisen yleissopimuksen, ja- että jäsenvaltiot ilmoittavat komissiolle yhden vuoden kuluessa tämän suosituksen julkaisemisesta toimenpiteistä, joihin suosituksen perusteella on ryhdytty.Tehty Brysselissä 15 päivänä syyskuuta 2000.Komission puolestaAnna DiamantopoulouKomission jäsen


title: Neuvoston suositus, annettu 9 päivänä joulukuuta 2013 , jäsenvaltioissa toteutettavista romanien integraatiota edistävistä tuloksellisista toimenpiteistä

text:
               24.12.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 378/1

         NEUVOSTON SUOSITUS,
   annettu 9 päivänä joulukuuta 2013,
   jäsenvaltioissa toteutettavista romanien integraatiota edistävistä tuloksellisista toimenpiteistä
   2013/C 378/01
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 292 artiklan yhdessä sen 19 artiklan 1 kohdan kanssa,
   ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 2 artiklan mukaan tasa-arvo on eräs unionin perustana olevista arvoista. Mainitun perussopimuksen 3 artiklan 3 kohdan toisen alakohdan mukaan unioni torjuu sosiaalista syrjäytymistä ja syrjintää sekä edistää lapsen oikeuksien suojelua.

               (2)

               Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 10 artiklan mukaan unioni pyrkii politiikkojensa ja toimiensa määrittelyssä ja toteuttamisessa torjumaan kaiken rotuun tai etniseen alkuperään perustuvan syrjinnän.

               (3)

               Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 19 artiklan 1 kohdan nojalla neuvosto voi toteuttaa tarvittavat toimenpiteet sukupuoleen, rotuun, etniseen alkuperään, uskontoon tai vakaumukseen, vammaisuuteen, ikään tai sukupuoliseen suuntautumiseen perustuvan syrjinnän torjumiseksi.

               (4)

               Euroopan unionin perusoikeuskirjan 21 artiklan 1 kohdan mukaan kielletään kaikenlainen syrjintä, joka perustuu sukupuoleen, rotuun, ihonväriin, etniseen tai yhteiskunnalliseen alkuperään, geneettisiin ominaisuuksiin, kieleen tai kansalliseen vähemmistöön kuulumiseen tai muuhun sellaiseen seikkaan.

               (5)

               Neuvoston direktiivissä 2000/43/EY (1) asetetaan puitteet, joilla torjutaan rotuun tai etniseen alkuperään perustuvaa syrjintää koko unionissa työllisyyden ja koulutuksen, sosiaalisen suojelun (myös sosiaaliturvan ja terveydenhuollon), sosiaalietuuksien sekä tavaroiden ja palvelujen saatavuuden ja tarjonnan aloilla, asuminen mukaan lukien.

               (6)

               Tässä suosituksessa samoin kuin muissa Euroopan parlamentin ja neuvoston poliittisissa asiakirjoissa termiä ”romani” käytetään yläkäsitteenä, johon sisältyy enemmän tai vähemmän samanlaisia kulttuurisia ominaisuuksia omaavia ihmisryhmiä, kuten sintit, travellerit, kaaleet ja liikkuva väestö niiden mahdollisesta liikkuvuudesta riippumatta.

               (7)

               Monet unionissa asuvat romanit kärsivät yhä ankarasta köyhyydestä, sosiaalisesta syrjäytymisestä ja syrjinnästä ja kohtaavat edelleen perusoikeuksiensa käyttöä hankaloittavia esteitä, mikä altistaa heidät hyväksikäytölle esimerkiksi ihmiskaupan kautta. Tästä syystä olisi harkittava entistä tuloksellisempia sosiaalisia osallistamistoimenpiteitä, jotka on sovitettu romanien tilanteeseen ja tarpeisiin.

               (8)

               Romanilasten tilanne unionissa on erityisen huolestuttava. Tämä johtuu monista eri tekijöistä, jotka tekevät heistä erityisen haavoittuvia ja alttiita muun muassa terveyteen, asumisolosuhteisiin ja ravitsemukseen liittyville ongelmille, syrjäytymiselle, syrjinnälle, rasismille ja väkivallalle. Romanilasten sosiaalinen syrjäytyminen liittyy usein siihen, että heidän syntymäänsä ei merkitä rekisteriin eikä heillä ole henkilöasiakirjoja, heidän osallistumisensa varhaiskasvatukseen ja korkeakoulutukseen on vähäistä ja useat heistä keskeyttävät koulunkäynnin. Eriytyminen on vakava este laadukkaaseen koulutukseen pääsemiselle. Jotkin romanilapset joutuvat myös ihmiskaupan ja työvoiman hyväksikäytön uhreiksi.

               (9)

               Laillisesti jäsenvaltioissa oleskelevat romanit, jotka ovat Euroopan unionin ulkopuolisten maiden kansalaisia, voivat myös joutua haavoittuvaan asemaan, erityisesti kun heillä on samat huonot elinolot kuin monilla unionin kansalaisuuden omaavilla romaneilla, minkä lisäksi he kohtaavat haasteita, jotka ovat yhteisiä monille unionin ulkopuolelta tulleille siirtolaisille.

               (10)

               Unionin sisäisen liikkuvuuden yhteydessä on kunnioitettava unionin kansalaisten oikeutta vapaaseen liikkuvuuteen ja sen käytön edellytyksiä, joihin kuuluvat riittävien varojen ja kattavan sairausvakuutusturvan omaaminen, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/38/EY (2) mukaisesti, samalla kun myös pyritään parantamaan romanien elinoloja ja jatketaan toimia, joilla edistetään heidän taloudellista ja sosiaalista integraatiotaan sekä lähtö- että oleskelujäsenvaltioissa.

               (11)

               Romanien tilanteesta ja vapaasta liikkuvuudesta Euroopan unionissa 9 päivänä syyskuuta 2010 ja romaniväestön osallistamista koskevasta EU:n strategiasta 9 päivänä maaliskuuta 2011 annetuissa Euroopan parlamentin päätöslauselmissa kehotettiin komissiota ja jäsenvaltioita hyödyntämään nykyisiä unionin strategioita ja välineitä romanien yhteiskunnallis-taloudellisen osallistamisen varmistamiseksi.

               (12)

               Huhtikuun 5 päivänä vuonna 2011 antamassaan tiedonannossa ”EU:n puitekehys vuoteen 2020 ulottuville romanien kansallisille integrointistrategioille” komissio rohkaisi jäsenvaltioita laatimaan kokonaisvaltaisen lähestymistavan tai jatkamaan sellaisen kehittämistä ja hyväksymään tavoitteita koulutuksen, työllisyyden, terveydenhuollon ja asumisen aloilla, jotta romanien integraatiota voidaan nopeuttaa.

               (13)

               Neuvosto antoi 19 päivänä toukokuuta 2011 päätelmät ”EU:n puitekehys vuoteen 2020 ulottuville romanien integraatiota edistäville kansallisille strategioille”. Päätelmissä jäsenvaltiot sitoutuivat edistämään romaniväestön sosiaalista ja taloudellista osallisuutta.

               (14)

               Kesäkuun 23 ja 24 päivänä vuonna 2011 kokoontunut Eurooppa-neuvosto kehotti panemaan ripeästi täytäntöön 19 päivänä toukokuuta 2011 annetut neuvoston päätelmät. Erityisesti olisi laadittava tai päivitettävä romanien integraatiota edistävät jäsenvaltioiden kansalliset strategiat tai yhdennetyt toimenpidekokonaisuudet tai kehitettävä niitä osana romanien tilanteen kohentamista koskevia laajempia sosiaalisen osallisuuden politiikkoja.

               (15)

               Toukokuun 21 päivänä vuonna 2012 esitetyssä tiedonannossaan ”Romanien integraatiota edistävät kansalliset strategiat: EU:n puitekehyksen täytäntöönpano alulle” komissio esitti tulokset romanien integraatiota edistävien kansallisten strategioiden ja yhdennettyjen toimenpidekokonaisuuksien ensimmäisestä arvioinnista ja kehotti jäsenvaltioita harkitsemaan useita muutoksia asioiden eteenpäin viemiseksi.

               (16)

               Komissio on tehostanut romanien integraatiosta jäsenvaltioiden kanssa käymäänsä vuoropuhelua erityisesti perustamalla lokakuussa 2012 romanien integraatiota edistävien kansallisten yhteysviranomaisten verkoston, jossa keskustellaan ratkaisuista yksilöityihin haasteisiin. Marras- ja joulukuussa 2012 ryhmä romanien integraatiota edistäviä kansallisia yhteysviranomaisia jatkoi keskustelua siitä, kuinka romanien integraatiota jäsenvaltioissa edistävien toimenpiteiden vaikuttavuutta voitaisiin parantaa. Ryhmä raportoi keskusteluista sittemmin romanien integraatiota edistävien kansallisten yhteysviranomaisten verkostolle.

               (17)

               Kesäkuun 26 päivänä 2013 esittämässään tiedonannossa ”Eteneminen romanien integraatiota edistävien kansallisten strategioiden täytäntöönpanossa” komissio korosti uusien toimien tarvetta, jotta voidaan mahdollisimman nopeasti varmistaa tarvittavat edellytykset romanien integraation edistymistä nopeuttavien toimenpiteiden tuloksekasta täytäntöönpanoa varten.

               (18)

               Maaliskuun 3 päivänä 2010 esitetty komission tiedonanto ”Eurooppa 2020: Älykkään, kestävän ja osallistavan kasvun strategia”, jäljempänä ’Eurooppa 2020 –strategia’, on antanut uutta vauhtia köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen torjunnalle asettamalla yhteiset eurooppalaiset tavoitteet, joiden mukaan on vähennettävä niiden ihmisten määrää, jotka ovat vaarassa joutua köyhyyteen ja syrjäytyä sosiaalisesti, samoin kuin koulunsa keskeyttäneiden määrää, ja nostettava koulutustasoa ja lisättävä työllisyyttä. Romanien integraatio on olennainen osa unionin ja jäsenvaltioiden tähän liittyviä samansuuntaisia ponnisteluja. Tässä yhteydessä talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson nykyisellä ohjausjärjestelmällä edistetään maakohtaisten suositusten täytäntöönpanoa, ja 20 päivänä kesäkuuta 2013 annetuissa neuvoston päätelmissä ”Kasvua ja yhteenkuuluvuutta tukevat sosiaaliset investoinnit” annetaan lisää ohjeita, joiden avulla voidaan varmistaa, että kasvu on osallistavaa.

               (19)

               Kun otetaan huomioon edellä esitetyt näkökohdat ja yksilöidyt puutteet, romanien integraatiota edistävien toimenpiteiden tuloksellisuutta on parannettava ja seurattava. Tämä olisi tehtävä kunnioittaen täysin toissijaisuusperiaatetta ja jäsenvaltioiden ensisijaista vastuuta tällä alalla ottaen huomioon, että tietojenkeruu etnisin perustein voi olla arkaluonteinen asia ja todeten, että jäsenvaltioiden olisi valittava omat seurantamenetelmänsä, mukaan lukien asianmukaiset tietojenkeruumenetelmät, sekä mahdolliset indikaattorinsa.

               (20)

               Tämä suositus perustuu romaniväestön integraatiota koskeviin eri suosituksiin, jotka on esitetty aiemmin Euroopan parlamentin päätöslauselmissa, neuvoston päätelmissä ja komission tiedonannoissa. Sen tarkoituksena on täydentää syrjinnän vastaista voimassa olevaa unionin lainsäädäntöä, jotta voidaan tehostaa sen täytäntöönpanoa ja valvontaa.

               (21)

               Tämä suositus ei koske kansalaisuuteen perustuvaa erilaista kohtelua eikä vaikuta jäsenvaltioiden alueella oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten eikä kansalaisuudettomien henkilöiden oikeudellista asemaa tai oikeudellisen aseman oikeusvaikutuksia koskeviin kansallisen tai unionin lain mukaisiin säännöksiin ja edellytyksiin.

               (22)

               Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 1303/2013 (3) kehotetaan jäsenvaltioita omaksumaan tarvittaessa yhdennetty lähestymistapa, jolla vastataan köyhyydestä eniten kärsivien maantieteellisten alueiden tai suurimmassa syrjintä- tai sosiaalisen syrjäytymisen vaarassa olevien kohderyhmien tarpeisiin ja kiinnitetään erityistä huomiota syrjäytyneisiin yhteisöihin. Ohjelmakautta 2014–2020 koskevaan Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseen (EU) N:o 1304/2013 (4) sisältyy investointeja koskeva Euroopan sosiaalirahaston (ESR) prioriteetti, jossa keskitytään syrjäytyneiden yhteisöjen, kuten romanien, sosioekonomiseen integraatioon, ja jolla täydennetään muita Euroopan rakenne- ja investointirahastoja (ERI -rahastot) (5),

         TOTEAA SEURAAVAA:
   TARKOITUS
   Tämän suosituksen tarkoituksena on antaa jäsenvaltioille ohjausta niiden romanien integraatiota edistävien toimenpiteiden vaikuttavuuden lisäämiseksi ja tehostaa niiden romanien integraatiota edistävien kansallisten strategioiden tai yhdennettyjen toimenpidekokonaisuuksien täytäntöönpanoa osana laajempia sosiaalisen osallisuuden politiikkoja, joilla pyritään kohentamaan romanien tilannetta ja kuromaan umpeen romanien ja valtaväestön välisiä kuiluja.
   Romaniväestön koko ja sen sosiaalinen ja taloudellinen tilanne poikkeavat huomattavasti toisistaan eri jäsenvaltioissa. Sen vuoksi romanien integraatiota koskevat kansalliset toimintamallit olisi räätälöitävä vastaamaan kulloisiakin erityisolosuhteita ja -tarpeita, esimerkiksi hyväksymällä tai toteuttamalla edelleen politiikkoja, joita laajemmassa yhteydessä sovelletaan syrjäytyneisiin ja muita heikommassa asemassa oleviin väestöryhmiin, kuten romaneihin.
   Tässä suosituksessa keskitytään nimenomaisesti romanien integraation edistämistoimenpiteisiin pyrkimättä kuitenkaan jättämään ulkopuolelle muita syrjäytyneitä ja heikossa asemassa olevia väestöryhmiä. Integraatiotoimenpiteiden tulisi perustua samoihin periaatteisiin keskenään vertailukelpoisissa olosuhteissa.
   SUOSITTELEE, ETTÄ JÄSENVALTIOT
   1.   MERKITTÄVÄT POLIITTISET ASIAKYSYMYKSET

      Tulokselliset toimenpiteet

               1.1

               Toteuttavat romanien täyden yhdenvertaisuuden edistämiseksi käytännössä tuloksellisia toimenpiteitä, joilla varmistetaan heidän yhdenvertainen kohtelunsa ja heidän perusoikeuksiensa, kuten koulutuksen, työpaikan, terveydenhuoltopalvelujen ja asunnon saannin, kunnioittaminen. Tämä tavoite voidaan saavuttaa joko yleisten toimenpiteiden tai kohdennettujen toimenpiteiden avulla, mukaan lukien haittoja ehkäisevät tai hyvittävät erityiset toimenpiteet, tai yhdistämällä niitä molempia, kiinnittäen erityistä huomiota sukupuoliulottuvuuteen.

               1.2

               Toteuttavat toimenpiteitä, jotka voivat perustua sosiaalis-taloudellisiin indikaattoreihin, joita ovat esimerkiksi korkea pitkäaikaistyöttömyys, koulutustaso ja terveyttä koskevat parametrit. Vaihtoehtoisesti toimenpiteissä voidaan keskittyä maantieteellisiin väliinputoaja-alueisiin ja/tai väestöryhmän perusteella eriytyneisiin alueisiin.

      Koulunkäyntimahdollisuudet

               1.3

               Toteuttavat tehokkaita toimenpiteitä sen takaamiseksi, että romanipoikia ja -tyttöjä kohdellaan yhdenvertaisesti ja että heillä on täysimääräiset mahdollisuudet saada laadukasta yleiskoulutusta ja sen varmistamiseksi, että kaikki romanioppilaat suorittavat vähintään pakollisen koulutuksen (6). Tämä tavoite voidaan saavuttaa esimerkiksi seuraavilla toimenpiteillä:

                           a)

                           poistetaan mahdollinen koulujen eriytyminen;

                           b)

                           lopetetaan mahdollinen romanioppilaiden asiaton sijoittaminen erityisopetusta tarjoaviin kouluihin;

                           c)

                           vähennetään koulunkäyntinsä kesken jättävien määrää (7) kaikissa koulutusasteissa, muun muassa toisen asteen koulutuksessa ja ammatillisessa koulutuksessa;

                           d)

                           lisätään pääsyä varhaiskasvatukseen ja nostetaan varhaiskasvatuksen laatua muun muassa antamalla tarvittaessa kohdennettua tukea;

                           e)

                           tarkastellaan yksittäisten oppilaiden tarpeita ja käsitellään niitä tiiviissä yhteistyössä heidän perheittensä kanssa;

                           f)

                           käytetään osallistavia ja räätälöityjä opetus- ja oppimismenetelmiä, muun muassa tukiopetusta oppimisvaikeuksista kärsiville sekä toimenpiteitä luku- ja kirjoitustaidottomuuden torjumiseksi, ja edistetään koulun ulkopuolisen toiminnan saatavuutta ja käyttöä;

                           g)

                           kannustetaan vanhempia osallistumaan enemmän koulutyöhön ja parannetaan tarpeen mukaan opettajakoulutusta,

                           h)

                           kannustetaan romaneja osallistumaan keski- ja korkea-asteen koulutukseen ja saattamaan se päätökseen;

                           i)

                           tarjotaan laajemmin toista mahdollisuutta palata kouluun ja pääsyä aikuiskoulutukseen sekä tuetaan koulutusasteesta toiseen siirtymistä ja työmarkkinoille pääsyä helpottavien taitojen hankintaa.

      Työllistymismahdollisuudet

               1.4

               Toteuttavat tehokkaita toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että romanit saavat yhtäläisen kohtelun työmarkkinoille pääsyssä ja yhtäläiset työllistymismahdollisuudet. Tämä tavoite voidaan saavuttaa esimerkiksi seuraavilla toimenpiteillä:

                           a)

                           tuetaan ensimmäisen työpaikan saamista, ammatillista koulutusta, työssä oppimista, elinikäistä oppimista ja ammattitaidon kehittämistä;

                           b)

                           tuetaan itsenäistä ammatinharjoittamista ja yrittäjyyttä;

                           c)

                           annetaan tasa-arvoiset mahdollisuudet käyttää yleistä julkista työnvälitystä yksittäisten työnhakijoiden tukipalvelujen ohella, keskitytään henkilökohtaiseen neuvontaan ja yksilölliseen toimintasuunnitteluun ja edistetään tarvittaessa työllistymismahdollisuuksia siviilihallinnon piirissä

                           d)

                           poistetaan työmarkkinoille (takaisin)pääsyn esteitä, myös syrjintää.

      Terveydenhuollon saatavuus

               1.5

               Toteuttavat tehokkaita toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että romaneja kohdellaan yhtäläisesti yleisesti saatavilla oleviin terveydenhuoltopalveluihin pääsyssä (8) yleisten kelpoisuusperusteiden nojalla. Tämä tavoite voidaan saavuttaa esimerkiksi seuraavilla toimenpiteillä:

                           a)

                           poistetaan valtaväestön saatavilla olevan terveydenhuoltojärjestelmän piiriin pääsyn mahdolliset esteet;

                           b)

                           parannetaan kansallisten terveydenhuoltopalvelujen yleensä tarjoamien terveystarkastusten, äitiys- ja lastenneuvolapalvelujen ja perhesuunnittelun sekä seksuaali- ja lisääntymisterveydenhuollon saatavuutta;

                           c)

                           parannetaan niiden ilmaisten rokotusohjelmien saatavuutta, jotka kohdennetaan lapsiin ja niiden rokotusohjelmien saatavuutta, jotka kohdennetaan erityisesti riskialtteimpiin ryhmiin ja/tai syrjäytyneillä ja/tai etäisillä alueilla asuviin,

                           d)

                           lisätään tietoisuutta terveyttä ja terveydenhuoltoa koskevista kysymyksistä.

      Asunnon saanti

               1.6

               Toteuttavat tehokkaita toimia sen takaamiseksi, että romaneja kohdellaan yhtäläisesti asunnon saannissa. Tämä tavoite voidaan saavuttaa esimerkiksi seuraavilla toimenpiteillä:

                           a)

                           poistetaan alueellinen erottelu, ja edistetään eri väestöryhmien asumista samoilla alueilla;

                           b)

                           edistetään syrjimätöntä pääsyä sosiaaliseen asumiseen;

                           c)

                           tarjotaan leiriytymispaikkoja kiertäville romaneille paikallisten tarpeiden mukaan;

                           d)

                           varmistetaan yleishyödyllisten palvelujen (kuten veden, sähkön ja kaasun) saanti ja infrastruktuuriin pääsy asumisen osalta kansallisia oikeudellisia edellytyksiä noudattaen.

               1.7

               Tarvittaessa varmistavat, että kaupunkien elvyttämishankkeita koskevat paikallisviranomaisten hakemukset sisältävät yhdennettyjä asumistoimenpiteitä syrjäytyneiden yhteisöjen hyväksi.

               1.8

               Edistävät paikallisyhteisöjen omia kehittämishankkeita ja/tai yhdennettyjä alueellisia investointeja, joita tuetaan EIR -rahastoista.

      Rahoitus

               1.9

               Osoittavat riittävästi rahoitusta kansallisten ja paikallisten strategioidensa ja toimintasuunnitelmiensa täytäntöönpanoon ja seurantaan kaikista käytettävissä olevista rahoituslähteistä (paikalliset, kansalliset, unionin ja kansainväliset), jotta romanien integraatiota koskevat tavoitteet voidaan saavuttaa yleisin tai kohdennetuin toimenpitein.

               1.10

               Sosiaalisen osallisuuden edistämistä sekä köyhyyden ja syrjinnän torjumista, mukaan lukien muun muassa romanien kaltaisten syrjäytyneiden yhteisöjen sosioekonominen integraatio, olisi helpotettava osoittamalla vähintään 20 prosenttia Euroopan sosiaalirahaston kokonaisvaroista kussakin jäsenvaltiossa ihmisiin tehtäviin investointeihin asetuksen (EU) N:o 1304/2013 3 ja 4 artiklan mukaisesti.

               1.11

               Romaniyhteisöjensä koosta sekä sosiaalisesta ja taloudellisesta tilanteesta sekä romaniväestön ja valtaväestön välisestä kuilusta ja monien jäsenvaltioiden eurooppalaisen ohjausjakson yhteydessä todetuista haasteista riippuen toteuttavat asianmukaisia toimenpiteitä romanien integraation sisällyttämiseksi kumppanuussopimusten EIR -rahastojen käyttöä (9) vuosina 2014–2020 koskeviin painopisteisiin.

               1.12

               Parantavat hallinto-, seuranta- ja arviointivalmiuksia EIR -rahastojen teknisellä tuella ja helpottavat kansallisten ja unionin rahastojen käyttöä paikallisviranomaisten ja kansalaisjärjestöjen valmiuksien kehittämisen tukemiseen, jotta nämä voivat toteuttaa hankkeita tehokkaasti.

               1.13

               Kohdentavat romanien integraatiota edistävien kansallisten strategioiden tai yhdennettyjen toimenpidekokonaisuuksien täytäntöönpanoon tarkoitetun julkisen rahoituksen romanien erityistarpeisiin tai eniten köyhyydestä tai sosiaalisesta syrjäytymisestä kärsiville maantieteellisille alueille ja ottavat huomioon sukupuoliulottuvuuden.

         2.   MONIALAISET TOIMENPITEET

      Syrjinnän torjuminen

               2.1

               Jatkavat ponnisteluja sen varmistamiseksi, että direktiivin 2000/43/EY noudattamista valvotaan tehokkaasti käytännössä, erityisesti huolehtimalla siitä, että niiden kansalliset, alueelliset ja paikalliset hallinnolliset määräykset eivät ole syrjiviä eivätkä johda väestöryhmien erilläänpitokäytäntöihin. Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen asiaankuuluvaa oikeuskäytäntöä olisi käytettävä apuna sen varmistamisessa, että tähän liittyvissä määräyksissä ja käytännöissä noudatetaan ihmisoikeuksia.

               2.2

               Toteuttavat tarvittaessa sekä alue- että paikallistasolla toimenpiteitä romanien erottelun lopettamiseksi. Erottelua torjuviin politiikkoihin ja toimenpiteisiin olisi liitettävä paikallisille virkamiehille ja kansalaisyhteiskunnan edustajille sekä romaneille itselleen suunnatut asianmukaiset koulutus- ja tiedotusohjelmat, joihin kuuluu koulutusta ja tiedotusta ihmisoikeuksien suojelusta.

               2.3

               Varmistavat, että pakkohäädöissä noudatetaan täysimääräisesti unionin lainsäädäntöä ja muita kansainvälisiä ihmisoikeusvelvoitteita, kuten Euroopan ihmisoikeussopimusta.

               2.4

               Toteuttavat toimenpiteitä, joilla torjutaan kaikilla yhteiskunnan aloilla romanien syrjintää ja romaneihin kohdistuvia ennakkoluuloja, joita kutsutaan toisinaan romanivastaisuudeksi. Tällaisiin toimenpiteisiin voivat kuulua seuraavat:

                           a)

                           lisätään tietoisuutta romanien integraation eduista sekä romaniyhteisöissä että valtaväestön keskuudessa;

                           b)

                           lisätään valtaväestön tietoisuutta yhteiskuntien eri luonteesta ja valveutetaan yleistä mielipidettä romanien kohtaamista osallisuutta koskevista ongelmista, muun muassa tarvittaessa puuttumalla näihin seikkoihin kansalaiskasvatusta koskevissa opetussuunnitelmissa ja opetusmateriaaleissa;

                           c)

                           toteutetaan tehokkaita toimenpiteitä romanien vastaisen retoriikan ja vihapuheen torjumiseksi ja puututaan rasistiseen, stereotyyppiseen tai muuten leimaavaan kielenkäyttöön tai muuhun käyttäytymiseen, joka voisi yllyttää romanien syrjintään.

      Romanilasten ja -naisten suojelu

               2.5

               Torjuvat kaikenlaista romanilasten ja -naisten syrjintää, muun muassa moninkertaista syrjintää, ja torjuvat naisiin ja tyttöihin kohdistuvaa väkivaltaa ja perheväkivaltaa, ihmiskauppaa, alaikäisten avioliittoja ja pakkoavioliittoja sekä kerjäämistä, johon osallistuu lapsia, erityisesti valvomalla lainsäädännön noudattamista. Tätä varten jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että kaikki asiaankuuluvat toimijat, muun muassa viranomaiset, kansalaisyhteiskunta ja romaniyhteisöt, otetaan mukaan tähän toimintaan. Tähän liittyen jäsenvaltioita kannustetaan tekemään rajat ylittävissä tilanteissa keskinäistä yhteistyötä.

      Köyhyyden vähentäminen sosiaalisten investointien avulla

               2.6

               Torjuvat heikossa asemassa olevien, myös romanien, köyhyyttä ja sosiaalista syrjäytymistä investoimalla henkiseen pääomaan ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta koskeviin politiikkoihin. Tämä tavoite voidaan saavuttaa esimerkiksi seuraavilla toimenpiteillä:

                           a)

                           tuetaan romaneja heidän elämänsä kaikissa vaiheissa alkaen mahdollisimman varhain ja käsitellään järjestelmällisesti niitä riskejä, joita he kohtaavat, esimerkiksi investoimalla laadukkaaseen osallistavaan varhaiskasvatukseen, kohdennettuihin nuorisotakuujärjestelmiin, elinikäiseen oppimiseen ja aktiivista ikääntymistä edistäviin toimenpiteisiin;

                           b)

                           harjoitetaan aktivointia edistäviä politiikkoja ja tarjotaan mahdollisuuksia tukemalla (takaisin)pääsyä työmarkkinoille kohdennetuilla tai yleisillä työllisyystukijärjestelmillä ja edistetään osallistavia työmarkkinoita puuttumalla työpaikalla ilmenevään syrjintään;

                           c)

                           lisätään kansallisen lainsäädännön mukaisesti heikossa asemassa oleville, myös romaneille, myönnettävien sosiaalietuuksien ja sosiaalipalvelujen riittävyyttä ja kestävyyttä yhteenliitetymmillä sosiaalipolitiikoilla, yksinkertaistamalla menettelyjä ja torjumalla petoksia ja virheitä; varmistetaan sosiaaliapujärjestelmien käyttö ja tarjotaan riittävä toimeentulotuki niille, joilla on siihen oikeus.

               2.7

               Romaniväestöjensä koon ja sosiaalisen ja taloudellisen tilanteen huomioon ottaen harkitsevat romanien integraation ottamista yhdeksi kansallisten uudistusohjelmiensa tai kansallisten sosiaalialan kertomustensa keskeiseksi näkökohdaksi Eurooppa 2020-strategian yhteydessä.

      Voimaannuttaminen

               2.8

               Tukevat romanien aktiivista kansalaisuutta edistämällä heidän yhteiskunnallista, taloudellista, poliittista ja kulttuurista osallistumistaan yhteiskuntaan, myös paikallistasolla, koska romanien aktiivisella osallistumisella myös heidän edustajiensa ja organisaatioidensa kautta on ratkaiseva merkitys heidän elinolojensa parantamisessa sekä heidän sosiaalisen osallisuutensa edistämisessä.

               2.9

               Silloin, kun se on tarkoituksenmukaista paikallisten integraatiotoimien kannalta, edistävät pätevien romaneihin erikoistuneiden sovittelijoiden koulutusta ja työllistämistä ja käyttävät sovittelua yhtenä toimenpiteenä, jolla puututaan eriarvoisuuteen, jota romanit kohtaavat laadukkaaseen koulutukseen pääsyssä sekä työpaikan, terveydenhuollon ja asunnon saannissa.

               2.10

               Toteuttavat valistuskampanjoita, jotta romanien keskuudessa voidaan lisätä tietoisuutta heidän oikeuksistaan (erityisesti suhteessa syrjintään ja oikeussuojakeinojen käyttömahdollisuuksiin) ja velvollisuuksistaan kansalaisina.

         3.   RAKENTEELLISET TOIMENPITEET

      Paikallinen toiminta

               3.1

               Kunnioittaen alue- ja paikallisviranomaisten toimivaltuuksia kannustavat kyseisiä viranomaisia kehittämään paikallisia toimintasuunnitelmia tai -strategioita tai paikallisia toimenpidekokonaisuuksia sosiaalista osallisuutta koskevien politiikkojen laajemmissa puitteissa; niihin voi sisältyä perusuria, vertailuarvoja ja mitattavia tavoitteita romanien integraatiota varten sekä asianmukainen rahoitus.

               3.2

               Ottavat alue- ja paikallisviranomaiset ja paikallisen kansalaisyhteiskunnan mukaan kehittämään, toteuttamaan ja seuraamaan kansallisia strategioita tai yhdennettyjä toimenpidekokonaisuuksia sosiaalista osallisuutta koskevien politiikkojen laajemmissa puitteissa. Asiaankuuluvat edustajat ja sidosryhmät olisi otettava mukaan kumppanuussopimuksiin ja toimintaohjelmiin, jotka yhteisrahoitetaan EIR -rahastoista. Keskus- ja paikallisviranomaisten olisi toimittava yhteistyössä strategioiden täytäntöönpanemiseksi.
               Tätä varten tukevat paikallisviranomaisia, jotta helpotetaan toimenpidekokonaisuuksien täytäntöönpanoa paikallistasolla.

               3.3

               Pyrkivät paikallistasolla sellaisia romanitaustaisia perheitä koskevaan yhtenäiseen lähestymistapaan, jotka kärsivät monista ongelmista, kuten koulunkäynnin keskeyttämisestä, velkaantumisesta, köyhyydestä ja heikosta terveydestä. Tätä varten voitaisiin vahvistaa paikallisviranomaisten valmiuksia noudattaen samalla vastuunjakoa kussakin jäsenvaltiossa, jotta viranomaiset voivat toimia tehokkaassa yhteistyössä sekä asianomaisten perheiden mutta myös esimerkiksi koulujen, nuorten tukipalvelujärjestöjen, poliisiviranomaisten, kansanterveysjärjestöjen, sosiaalihuollon järjestöjen ja asuntoyhteisöjen kanssa.

      Politiikkojen seuranta ja arviointi

               3.4

               Seuraavat ja arvioivat asianmukaisesti kansallisten strategioiden tai yhdennettyjen toimenpidekokonaisuuksien vaikuttavuutta sosiaalista osallisuutta koskevien politiikkojen laajemmissa puitteissa. Tämä voitaisiin tehdä esimerkiksi määrittämällä perusuria tai mitattavia tavoitteita tai keräämällä asiaankuuluvaa laadullista tai määrällistä tietoa tällaisten strategioiden tai toimenpiteiden sosiaalisista ja taloudellisista vaikutuksista sovellettavan, etenkin henkilötietosuojaa koskevan, kansallisen ja unionin lainsäädännön mukaisesti.

               3.5

               Käyttävät hyväksi kaikkia asiaan kuuluvia empiirisen sosiaalitutkimuksen tai tiedonkeruun keskeisiä indikaattoreita tai menetelmiä, jotta edistymistä voidaan säännöllisin välein seurata ja arvioida erityisesti paikallistasolla siten, että mahdollistetaan tehokas raportointi romanien tilanteesta jäsenvaltioissa Euroopan unionin perusoikeusviraston mahdollisella tuella.

      Tasa-arvoista kohtelua edistävät elimet

               3.6

               Tukevat tasa-arvoista kohtelua edistävien elinten työtä ja institutionaalisia valmiuksia antamalla niille riittävästi resursseja, jotta ne voivat antaa syrjinnän uhreiksi joutuneille romaneille tehokasta oikeudellista ja oikeusapua.

               3.7

               Edistävät säännöllistä vuoropuhelua romanien integraatiota edistävien kansallisten yhteysviranomaisten ja tasa-arvoista kohtelua edistävien kansallisten elinten välillä.

      Romanien integraatiota edistävät kansalliset yhteysviranomaiset

               3.8

               Antavat romanien integraatiota edistäville kansallisille yhteysviranomaisille riittävät valtuudet ja niiden tehtävää vastaavat resurssit, jotta ne voivat tehokkaasti koordinoida romanien integraatiota edistävien politiikkojen monialaista seurantaa niiden täytäntöönpanoa varten, noudattaen samalla vastuunjakoa kussakin jäsenvaltiossa.

               3.9

               Ottavat romanien integraatiota edistävät kansalliset yhteysviranomaiset mukaan asiaankuuluvien politiikkojen kehittämistä, rahoitusta ja toteutusta koskeviin päätöksentekoprosesseihin. Romanien integraatiota edistävien kansallisten yhteysviranomaisten olisi helpotettava romanien kansalaisyhteiskunnan osallistumista romanien integraatiota edistävien kansallisten strategioiden ja paikallisten toimintasuunnitelmien täytäntöönpanoon.

      Valtioiden rajat ylittävä yhteistyö

               3.10

               Kannustavat kehittämään valtioiden rajat ylittäviä yhteistyömuotoja kansallisella, alueellisella tai paikallisella tasolla ja osallistumaan niihin aktiivisesti, poliittisten aloitteiden ja erityisesti hankkeiden sekä kahden- tai monenvälisten sopimusten avulla, jotta voidaan

                           a)

                           koordinoida kysymyksiä, jotka liittyvät rajat ylittävään romanien liikkuvuuteen unionissa; ja

                           b)

                           tukea vastavuoroista oppimista ja hyvien toimintatapojen monentamista esimerkiksi rakennerahastoja hallinnoivien viranomaisten yhteistyöllä tavoitteena suunnitella tuloksellisia romanien integraatiotoimia.

               3.11

               Edellä 3.10 kohdassa mainitulla valtioiden rajat ylittävällä yhteistyöllä olisi täydennettävä toimenpiteitä, joita toteutetaan romanien integraatiota edistävien kansallisten strategioiden ja yhdennettyjen toimenpidekokonaisuuksien yhteydessä sosiaalista osallisuutta koskevien politiikkojen laajemmissa puitteissa ja kaikkien olemassa olevien jäsenvaltioiden välisten yhteistyösopimusten, kuten Tonava-strategian, sekä muiden kansainvälisten järjestöjen, kuten Euroopan neuvoston ja Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestön (Etyj), puitteissa.

         4.   RAPORTOINTI JA JATKOTOIMET

               4.1.

               Ilmoittavat toimenpiteet, jotka toteutetaan tämän suosituksen mukaisesti komissiolle viimeistään 1 päivänä tammikuuta 2016.

               4.2.

               Tämän jälkeen ilmoittavat komissiolle vuosittain kaikki uudet toteutetut toimenpiteet kunkin vuoden lopussa sekä tiedot edistymisestä, jota on saatu aikaan romanien integraatiota edistävien kansallisten strategioiden tai yhdennettyjen toimenpidekokonaisuuksien toteuttamisessa sosiaalista osallistamista koskevien politiikkojen laajemmissa puitteissa.

         PYYTÄÄ KOMISSIOTA

               5.1

               Varmistamaan, että se käyttää jäsenvaltioiden toimittamia tietoja avuksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle annettavien, romanien integraatiota edistävien strategioiden täytäntöönpanoa koskevien vuosikertomustensa valmistelussa ja Eurooppa 2020 -strategian eurooppalaisen ohjausjakson maakohtaisten suositusten muotoilussa.

               5.2

               Tältä pohjalta seuraamaan tarkoin tilannetta ja arvioimaan viimeistään 1 päivänä tammikuuta 2019 tarvetta tarkistaa tätä suositusta ja saattaa se ajan tasalle.

      Tehty Brysselissä 9 päivänä joulukuuta 2013.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         A. PABEDINSKIENĖ

      (1)  Neuvoston direktiivi 2000/43/EY, annettu 29 päivänä kesäkuuta 2000, rodusta tai etnisestä alkuperästä riippumattoman yhdenvertaisen kohtelun periaatteen täytäntöönpanosta (EYVL L 180, 19.7.2000, s. 22).

      (2)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/38/EY, annettu 29 päivänä huhtikuuta 2004, Euroopan unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeudesta liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella, asetuksen (ETY) N:o 1612/68 muuttamisesta ja direktiivien 64/221/ETY, 68/360/ETY, 72/194/ETY, 73/148/ETY, 75/34/ETY, 75/35/ETY, 90/364/ETY, 90/365/ETY ja 93/96/ETY kumoamisesta (EUVL L 158, 30.4.2004, s. 77).

      (3)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1303/2013, annettu 17 päivänä joulukuuta 2013, Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yhteisistä säännöksistä sekä Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yleisistä säännöksistä sekä neuvoston asetuksen (EY) N:o 1083/2006 kumoamisesta (EUVL L 347, 20.12.2013, s. 320).

      (4)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1304/2013, annettu 17 päivänä joulukuuta 2013, Euroopan sosiaalirahastosta ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1081/2006 kumoamisesta (EUVL L 347, 20.12.2013, s. 470).

      (5)  ERI -rahastoja ovat Euroopan aluekehitysrahasto (EAKR), Euroopan sosiaalirahasto (ESR), koheesiorahasto, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahasto (maaseuturahasto) ja Euroopan meri- ja kalatalousrahasto.

      (6)  Lapsen oikeus saada opetusta on vahvistettu lapsen oikeuksista tehdyn Yhdistyneiden kansakuntien yleissopimuksen 28 artiklassa.

      (7)  Katso neuvoston suositus, annettu 28 päivänä kesäkuuta 2011, koulunkäynnin keskeyttämisen vähentämiseen tähtäävistä politiikoista (EUVL C 191, 1.7.2011, s. 1). Eräs Eurooppa-neuvoston hyväksymä Eurooppa 2020 -strategian yleistavoite on vähentää koulunkäynnin keskeyttävien osuus alle 10 prosenttiin ja varmistaa, että vähintään 40 prosenttia nuorista suorittaa korkea-asteen tutkinnon tai vastaavan.

      (8)  Tämä suositus ei rajoita direktiivin 2004/38/EY niiden säännösten soveltamista, joissa edellytetään, että unionissa liikkuvilla unionin kansalaisilla ”on itseään ja perheenjäseniään varten riittävät varat niin, että he eivät oleskelunsa aikana muodostu rasitteeksi vastaanottavan jäsenvaltion sosiaalihuoltojärjestelmälle, ja kattava sairausvakuutusturva vastaanottavassa jäsenvaltiossa”.

      (9)  EAKR:ää voidaan käyttää terveydenhuollon, koulutuksen ja asumisen alan infrastruktuurihankkeiden tukemiseen.


Avis juridique important

|

E2003C0097

EFTAn valvontaviranomaisen suositus N:o 97/03/KOL, annettu 19 päivänä kesäkuuta 2003, yhteensovitetusta valvontaohjelmasta vuodeksi 2003 viljojen sekä tiettyjen muiden kasviperäisten tuotteiden torjunta-ainejäämien enimmäismäärien noudattamisen varmistamiseksi

Virallinen lehti nro L 227 , 11/09/2003 s. 0045 - 0049

EFTAn valvontaviranomaisen suositusN:o 97/03/KOL,annettu 19 päivänä kesäkuuta 2003,yhteensovitetusta valvontaohjelmasta vuodeksi 2003 viljojen sekä tiettyjen muiden kasviperäisten tuotteiden torjunta-ainejäämien enimmäismäärien noudattamisen varmistamiseksiEFTAN VALVONTAVIRANOMAINEN, jokaottaa huomioon Euroopan talousalueesta (ETA) tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 109 artiklan ja pöytäkirjan 1,ottaa huomioon EFTA-valtioiden sopimuksen valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamisesta ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan b alakohdan ja pöytäkirjan 1,ottaa huomioon ETA-sopimuksen liitteessä II olevan XII luvun 38 kohdassa tarkoitetun säädöksen (viljojen torjunta-ainejäämien enimmäismääristä 24 päivänä heinäkuuta 1986 annettu neuvoston direktiivi 86/362/ETY(1)), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna ja mukautettuna ETA-sopimukseen sopimuksen pöytäkirjalla 1, ja erityisesti sen 7 artiklan 2 kohdan b alakohdan,ottaa huomioon ETA-sopimuksen liitteessä II olevan XII luvun 54 kohdassa tarkoitetun säädöksen (torjunta-ainejäämien enimmäismäärien vahvistamisesta tietyille kasvikunnasta peräisin oleville tuotteille, mukaan lukien hedelmät ja vihannekset, 27 päivänä marraskuuta 1990 annettu neuvoston direktiivi 90/642/ETY(2)), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna ja mukautettuna ETA-sopimukseen sopimuksen pöytäkirjalla 1, ja erityisesti sen 4 artiklan 2 kohdan b alakohdan,on kuullut EFTAn valvontaviranomaista avustavaa EFTAn elintarvikekomiteaa,sekä katsoo seuraavaa:(1) Direktiivin 86/362/ETY 7 artiklan 2 kohdan b alakohdan ja direktiivin 90/642/ETY 4 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaan EFTAn valvontaviranomainen toimittaa vuosittain joulukuun 31 päivään mennessä sitä avustavalle EFTAn elintarvikekomitealle suosituksen yhteensovitetuksi valvontaohjelmaksi sen varmistamiseksi, että kyseisten direktiivien liitteessä II vahvistettuja torjunta-ainejäämien enimmäismääriä noudatetaan. Komission asetuksen (EY) N:o 645/2000(3) 1 artiklan 1 kohdan mukaan kyseisissä suosituksissa vahvistetut määräajat voivat kestää yhdestä vuodesta viiteen vuoteen.(2) EFTAn valvontaviranomaisen olisi pyrittävä asteittain järjestelmään, jossa voidaan arvioida direktiivin 86/362/ETY 7 artiklan 3 kohdan toisessa alakohdassa ja direktiivin 90/642/ETY 4 artiklan 3 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitettu todellinen altistuminen ruokavalion sisältämille torjunta-aineille. Realististen arvioiden tekemiseksi olisi käytettävissä oltava tiedot, jotka koskevat torjunta-ainejäämien valvontaa useissa eurooppalaisessa ruokavaliossa tärkeän osan muodostavissa elintarvikkeissa. Yleisesti ajatellaan, että eurooppalaisen ruokavalion perusrunko koostuu 20-30 elintarvikkeesta. Torjunta-ainejäämien valvontaa varten EFTA-valtioissa käytettävissä olevilla resursseilla voidaan yhteensovitetussa valvontaohjelmassa analysoida ainoastaan kahdeksan tuotteen näytteet vuodessa. Torjunta-aineiden käytössä ilmenee muutoksia kolmen vuoden välein. Kutakin torjunta-ainetta olisi yleensä valvottava 20-30 elintarvikkeessa kolmen vuoden jaksoissa.(3) Vuonna 2003 olisi valvottava seuraavien torjunta-aineiden jäämiä: asefaatti, benomyyli-ryhmä, klorpyrifossi, iprodioni, metamidofossi, diatsinoni, metalaksyyli, metidationi, tiabendatsoli, triatsofossi, klorpyrifossi-metyyli, deltametriini, endosulfaani, imatsaliili, kresoksiimi-metyyli, lambda-syhalotriini, manebi-ryhmä, mekarbami, permetriini, pirimifossi-metyyli, vinklotsoliini, atsinfossi-metyyli, kaptaani, klorotaloniili, diklofluanidi, dikofoli, dimetoaatti, folpetti, malationi, ometoaatti, oksidemetoni-metyyli, foraatti, prosymidoni, propytsamidi, atsoksistrobiini, aldikarbi, bromopropylaatti, sypermetriini, metiokarbi, metomyyli, parationi ja tolyylifluanidi. Näin näitä tietoja voidaan käyttää arvioitaessa, kuinka ruokavalion sisältämille torjunta-aineille on todellisuudessa altistuttu, koska näitä yhdisteitä on valvottu jo vuodesta 2001 lähtien.(4) Kussakin yhteensovitetussa valvontaohjelmassa on otettava järjestelmällisesti sellainen määrä näytteitä, että niitä voidaan käsitellä tilastollisesti. Codex Alimentarius(4) -komissio on vahvistanut tällaisen lähestymistavan. Binomiaalisen todennäköisyysjakauman avulla voidaan laskea, että yhteensä 459 näytteen tutkiminen antaa 99 prosentin luotettavuuden siitä, että todetaan ainakin yksi näyte, jonka torjunta-ainejäämät ylittävät määritysrajan (LOD), kun yksi prosentti kasviperäisistä tuotteista sisältää torjunta-ainejäämiä yli pienimmän havaittavissa olevan määrän. Tämän vuoksi olisi otettava vähintään 459 näytettä koko Euroopan talousalueella. EFTA-valtioiden osalta suositellaan otettavan väestön ja kuluttajien määrän perusteella vuosittain kustakin tuotteesta vähintään 12 näytettä.(5) Komissio on julkaissut torjunta-ainejäämien määrityksen laadunvalvontamenetelmiä koskevan ohjeluonnoksen(5). EFTA-valtioiden analyysilaboratorioiden olisi täytäntöönpantava tämä ohjeluonnos mahdollisimman täydellisenä ja sitä olisi tarkistettava jatkuvasti valvontaohjelmista saatujen kokemusten perusteella.(6) Direktiivin 90/642/ETY 4 artiklan 2 kohdan a alakohdassa ja direktiivin 86/362/ETY 7 artiklan 2 kohdan a alakohdassa EFTA-valtioita vaaditaan yksilöimään kansallisten tarkastusohjelmiensa laadinnassa soveltamansa perusteet, kun ne toimittavat EFTAn valvontaviranomaiselle tiedot seuraavan kalenterivuoden ohjelmien täytäntöönpanosta. Kyseisiin tietoihin olisi sisällyttävä perusteet, joita sovelletaan päätettäessä otettavien näytteiden ja tehtävien määritysten määrästä, sekä sovelletut ilmoitusten kynnysrajat ja perusteet, joiden mukaan kyseiset rajat on vahvistettu. Virallista elintarvikkeiden tarkastusta koskevista lisätoimenpiteistä 29 päivänä lokakuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin 93/99/ETY(6) mukaisesti tapahtuvan määrityksiä tekevien laboratorioiden hyväksymisen yksityiskohtaiset edellytykset olisi ilmoitettava.(7) Tiedot valvontaohjelmien tuloksista soveltuvat erityisen hyvin käsiteltäviksi, tallennettaviksi ja välitettäviksi sähköisillä tai tietojenkäsittelyjärjestelmillä. On kehitetty formaatteja, joilla EY:n jäsenvaltiot voivat toimittaa komissiolle tietoja levykkeellä. EFTA-valtiot voisivat käyttää samaa formaattia, ja ne voisivat näin lähettää kertomuksensa EFTAn valvontaviranomaiselle vakiomuodossa. Kyseisen vakiomuodon edelleen kehittäminen tapahtuu tehokkaimmin kehittämällä ohjeita,SUOSITTELEE, ETTÄ EFTA-VALTIOT:1. Ottavat näytteitä ja analysoivat vähintään 12 näytettä tämän suosituksen liitteessä vahvistetuista tuotteen ja torjunta-ainejäämän yhdistelmistä ja ottavat tarvittaessa huomioon kansallisen, Euroopan talousalueen ja kolmansien maiden osuuden kyseisen EFTA-valtion markkinoista. Lisäksi niitä pyydetään erityisesti valvomaan nitrofeeni/vehnä-yhdistelmää samalla näytteenottotiheydellä.Jos akuutin riskin aiheuttavia torjunta-aineita, kuten organofosfaattiesterit, endosulfaani ja N-metyylikarbamaatit havaitaan, olisi otettava kymmenen näytettä viinirypäleistä, paprikasta ja kurkusta laboratorionäytteen yksittäisten osien analysoimiseksi erikseen. On otettava kaksi yksikkömäärältään riittävää näytettä mieluiten saman tuottajan tuotteita. Jos ensimmäisestä laboratorionäytteestä löydetään havaittavissa oleva määrä torjunta-ainetta, toisen näytteen yksiköt on analysoitava erikseen.2. Laativat viimeistään 31 päivänä elokuuta 2004 tämän suosituksen liitteessä vuodelle 2003 määrättyjen erityisten ohjelmien tuloksista kertomuksen, josta käy ilmi käytetyt analyysimenetelmät ja toteutunut raportointitaso torjunta-ainejäämien määrityksen laadunvalvontamenetelmien mukaisesti.Kertomus olisi laadittava EFTAn valvontaviranomaisen antaman, vuoden 1999 yhteensovitettua valvontaohjelmaa koskevan suosituksen(7) liitteessä II ja liitteessä III esitetyssä muodossa (myös sähköisessä muodossa).3. Toimittavat EFTAn valvontaviranomaiselle ja EFTA-valtioille kaikki direktiivin 86/362/ETY 7 artiklan 3 kohdassa ja direktiivin 90/642/ETY 4 artiklan 3 kohdassa vaaditut vuoden 2002 valvontaohjelmaa koskevat tiedot 31 päivään elokuuta 2003 mennessä sen varmistamiseksi, että torjunta-ainejäämien enimmäismäärien noudattamista valvotaan vähintään pistokokeita ottamalla, ja erityisestia) direktiivien 86/362/ETY ja 90/642/ETY liitteessä II lueteltuja torjunta-aineita koskevien kansallisten ohjelmiensa tulokset verrattuina yhdenmukaistettuihin määriin, ja jos näitä määriä ei ole vielä vahvistettu Euroopan talousalueella, verrattuina voimassa oleviin kansallisiin määriin;b) tiedot laboratorioidensa laadunvalvontamenetelmistä, ja ilmoittavat erityisesti niistä torjunta-ainejäämien määrityksen laadunvalvontamenetelmiä koskevista ohjeista, joita ne eivät ole voineet soveltaa tai joiden soveltamisessa on ollut vaikeuksia;c) tiedot määritykset tekevien laboratorioiden direktiivin 93/99/ETY 3 artiklan mukaisesta hyväksymisestä (mukaan lukien hyväksymistyyppi, hyväksynnän antanut elin ja hyväksymistodistuksen jäljennös);d) tiedot pätevyystesteistä ja yhteistutkimuksista (ring test), joihin laboratorio on osallistunut.4. Lähettävät EFTAn valvontaviranomaiselle 30 päivään syyskuuta 2003 mennessä kansallisen ohjelmansa, jolla aiotaan valvoa direktiiveillä 90/642/ETY ja 86/362/ETY vahvistettuja torjunta-ainejäämien enimmäistasoja vuonna 2004.Tämä suositus on osoitettu Islannille, Liechtensteinille ja Norjalle.Tehty Brysselissä 19 päivänä kesäkuuta 2003.EFTAn valvontaviranomaisen puolestaJohtajaNiels Fenger(1) EYVL L 221, 7.8.1986, s. 37.(2) EYVL L 350, 14.12.1990, s. 71.(3) EYVL L 78, 29.3.2000, s. 7.(4) Codex Alimentarius, Pesticide Residues in Foodstuffs, Rooma 1994, ISBN 92-5-203271-1; Vol. 2, sivu 372.(5) Asiakirja SANCO/3103/2000 (http://europa.eu.int/comm/food/ fs/ph_ps/pest/index_en.htm).(6) EYVL L 290, 24.11.1993, s. 14.(7) EYVL L 74, 23.3.2000, liite II (laadunvalvontamenetelmät), s. 25, ja liite III (valmisteluasiakirja, raportointiformaatti), s. 38.LIITESuosituksen 1 kohdassa esitetyt kussakin erityisohjelmassa valvottavat tuote/torjunta-aine-yhdistelmät>TAULUKON PAIKKA>


title: Neuvoston suositus, annettu 8 päivänä maaliskuuta 2005, Euroopan kehitysrahaston (kuudes EKR) toimenpiteiden toteuttamisesta komissiolle myönnettäväksi vastuuvapaudeksi varainhoitovuodelta 2003

text:
               23.3.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 77/14

         NEUVOSTON SUOSITUS,
   annettu 8 päivänä maaliskuuta 2005,
   Euroopan kehitysrahaston (kuudes EKR) toimenpiteiden toteuttamisesta komissiolle myönnettäväksi vastuuvapaudeksi varainhoitovuodelta 2003
   (2005/256/EY)
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
   ottaa huomioon Loméssa 8 päivänä joulukuuta 1984 allekirjoitetun kolmannen AKT–ETY-yleissopimuksen,
   ottaa huomioon sisäisen sopimuksen 86/126/ETY (1) yhteisön tukien rahoituksesta ja hoidosta, ja erityisesti sen 29 artiklan 3 kohdan,
   ottaa huomioon 11 päivänä marraskuuta 1986 annetun kuudenteen Euroopan kehitysrahastoon, jäljempänä ’kuudes EKR’, sovellettavan varainhoitoasetuksen (2) ja erityisesti sen 66–73 artiklan,
   on tutkinut kuudennen EKR:n toimiin liittyvät tulostilin ja taseen, jotka on päätetty 31 päivänä joulukuuta 2003, sekä tilintarkastustuomioistuimen kertomuksen varainhoitovuodelta 2003 siihen liittettyine komission vastauksineen (3),
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Sisäisen sopimuksen 29 artiklan 3 kohdan nojalla Euroopan parlamentti antaa neuvoston suosituksesta komissiolle vastuuvapauden kuudennen EKR:n varainhoidosta.

               (2)

               Komissio on pannut kuudennen EKR:n toimet täytäntöön varainhoitovuoden 2003 aikana kokonaisuudessaan tyydyttävällä tavalla,

         SUOSITTELEE
   Euroopan parlamentille, että tämä myöntää komissiolle vastuuvapauden kuudennen EKR:n toimien täytäntöönpanosta varainhoitovuodelta 2003.

      Tehty Brysselissä 8 päivänä maaliskuuta 2005.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         J.-C. JUNCKER

      (1)  EYVL L 86, 31.3.1986, s. 210. Sopimus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna päätöksellä 86/281/ETY (EYVL L 178, 2.7.1986, s. 13).

      (2)  EYVL L 325, 20.11.1986, s. 42.

      (3)  EUVL C 293, 30.11.2004, s. 315.


Avis juridique important

|

32002H0077

Neuvoston suositus, annettu 15 päivänä marraskuuta 2001, mikrobilääkkeiden maltillisesta käytöstä ihmislääketieteessä (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

Virallinen lehti nro L 034 , 05/02/2002 s. 0013 - 0016

Neuvoston suositus,annettu 15 päivänä marraskuuta 2001,mikrobilääkkeiden maltillisesta käytöstä ihmislääketieteessä(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)(2002/77/EY)EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 152 artiklan 4 kohdan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,sekä katsoo seuraavaa:(1) Mikrobilääkkeitä ovat joko synteettisesti tuotetut tai bakteerien, sienten tai kasvien luonnollisesti tuottamat aineet, joita käytetään mikro-organismien, kuten bakteerien, virusten ja sienten, sekä loisten, erityisesti alkueläinten, tappamiseen tai niiden kasvun estämiseen.(2) Mikrobilääkkeiden käyttö on kohentanut terveystilannetta merkittävästi. Tällaisia "mikrobilääkkeitä" on ollut käytössä vuosikymmenten ajan infektiotautien sekä infektioiden hoidossa ja ehkäisyssä. Mikrobilääkkeiden käyttö on kuitenkin lisännyt sellaisten mikro-organismien esiintyvyyttä, joille on kehittynyt vastustuskyky yhdelle tai useammalle niistä eli mikrobilääkeresistenssi. Mikrobilääkeresistenssi on uhka kansanterveydelle, se voi pitkittää potilaiden sairastamista, lisätä terveydenhuollolle koituvia kustannuksia ja sillä on taloudellisia vaikutuksia yhteiskuntaan. Tämän vuoksi tarvitaan yhteisönlaajuista yhteistyötä ongelman hillitsemiseksi kannustamalla mikrobilääkkeiden maltillisempaan käyttöön ihmisten lääkinnässä ja parempaan hygieniaan ja infektioiden hallintaan.(3) Euroopan unionin neuvosto antoi 8 päivänä kesäkuuta 1999 antibioottiresistenssistä päätöslauselman "Mikrobiologisen uhan vastainen strategia"(1). Päätöslauselmassa korostetaan, että mikrobilääkeresistenssi lisää tartuntataudeista johtuvaa sairastuvuutta ja kuolleisuutta, mikä johtaa paitsi elämän laadun huononemiseen myös lisäkustannuksiin terveydenhuollossa ja sairauksien hoidossa, ja että toimiin on ryhdyttävä yhteisön tasolla.(4) Talous- ja sosiaalikomitean oma-aloitteisessa lausunnossa "Antibioottiresistenssi - uhka kansanterveydelle"(2) määritellään mahdollisia aloitteita ja toimia, joita olisi toteutettava jäsenvaltioissa ja yhteisön tasolla mikrobilääkeresistenssiongelman käsittelemiseksi.(5) Mikrobilääkkeiden kasvavan käytön ja niille vastustuskykyisten mikro-organismien esiintyvyyden kasvun välillä on yhteys, mutta se ei selvästikään ole yksiselitteinen. Tähän yhteyteen voivat vaikuttaa monet tekijät, kuten kuhunkin organismiin ja isäntään sekä kunkin lääkkeen käyttötapaan liittyvät tekijät. On kuitenkin selvää, että mikrobilääkeresistenssiä ei välttämättä voida voittaa jatkuvasti uusien antimikrobiyhdisteiden pitkällisellä kehittämisprosessilla.(6) Infektioiden ehkäisemiseen ja vastustuskykyisten patogeenien hillitsemiseen tähtäävien strategioiden kehittämiseksi on kaikkialle yhteisöön luotava tarkat seurantajärjestelmät, joilla tuotetaan paikkansapitäviä, luotettavia ja vertailukelpoisia tietoja resistenttien mikro-organismien ilmaantuvuudesta, esiintyvyydestä ja leviämistavoista sekä mikrobilääkkeiden määräämisestä ja käytöstä. Seurantajärjestelmien olisi oltava olennainen osa yleistä seurantastrategiaa, jonka avulla pyritään torjumaan mikrobilääkeresistenssiongelmaa ja erityisesti arvioimaan sitä, onko mikrobilääkkeiden käytön ja kyseisten patogeenien kehittämän vastustuskyvyn välillä mahdollisesti jokin yhteys.(7) Tärkeä askel pyrittäessä välttämään vastustuskykyisten mikro-organismien lisääntymistä tai jopa muuttamaan kehityksen suuntaa päinvastaiseksi on mikrobilääkkeiden tarpeettoman ja epäasianmukaisen käytön vähentäminen. On yksilöitävä, määritettävä ja toteutettava yleiset periaatteet ja menetelmät näiden lääkkeiden käyttämiseksi maltillisesti ihmisten lääkinnässä.(8) Eurooppalainen mikrobilääkeresistenssin seurantajärjestelmä (EARSS) ja eurooppalainen antibioottien käytön seurantajärjestelmä (EASC) ovat yhteisön rahoittamia seurantaohjelmia, joiden tavoitteena on koota standardoitua, yhdenmukaistettua ja vertailukelpoista tietoa antibioottiresistenssistä ja antibioottien käytöstä.(9) Paremmat strategiat hygienian, infektioiden hallinnan ja infektioiden ennaltaehkäisyn alalla sairaaloissa ja ihmisyhteisössä yleensä auttavat rajoittamaan vastustuskykyisten mikro-organismien leviämistä ja ovat tärkeä vaihe kohti mikrobilääkkeiden käytön vähentämistä.(10) Tarvittavan muutoksen aikaansaamiseksi lääkemääräyksien kirjoittajien ja potilaiden käyttäytymisessä terveysalan ammattilaisille ja väestölle on tiedotettava mikrobilääkeresistenssiongelmasta ja siihen liittyvistä tekijöistä parantamalla tuotetietoutta, lisäämällä tietoisuutta riittävällä tiedotuksella ja koulutuksella ammatillisen koulutuksen ja työpaikalla tapahtuvan koulutuksen aikana sekä väestölle yleensä ja potilaille erityisesti suunnatuilla tiedotustoimenpiteillä.(11) Tutkimuksen tukeminen on olennaista pureuduttaessa mikrobilääkeresistenssin leviämistapojen muodostamaan ongelmaan. Yhtenä tutkimusaiheena voisi muun muassa olla sellaisten sairaaloissa ja ihmisyhteisössä yleensä toteutettujen interventiostrategioiden kustannusvaikuttavuuden arviointi, joiden tavoitteena on optimoida antibioottien määrääminen.(12) Mikrobilääkeresistenssin esiintyminen tietyillä ihmisessä tautia aiheuttavilla mikrobeilla on yhteydessä niiden esiintymiseen eläimillä ja ympäristössä. Olisi varmistettava ihmisiä, eläimiä ja ympäristöä käsittelevien alojen välinen koordinointi ja selvitettävä tarkemmin, missä määrin mikrobilääkkeille vastustuskykyisten patogeenien esiintyminen ihmisillä, eläimillä ja ympäristössä ovat yhteydessä toisiinsa ja siten tällä suosituksella ei suljeta pois aloitteita muilla aloilla.(13) Jäsenvaltioiden ja yhteisön tasolla olisi annettava raportteja jäsenvaltioiden toimista tällä alalla ja siitä, miten ne ovat ottaneet tämän suosituksen huomioon.(14) Perustamissopimuksen 5 artiklassa määrätyn toissijaisuusperiaatteen mukaisesti yhteisö voi toteuttaa uusia toimenpiteitä sen yksinomaiseen toimivaltaan kuulumattomalla alalla, kuten väestön suojelemisessa mikrobilääkkeille resistenttien tartunnanaiheuttajien lisääntymiseltä, ainoastaan jos suunnitellun toiminnan laajuuden tai vaikutusten takia tavoitteet voidaan toteuttaa paremmin yhteisön kuin jäsenvaltioiden tasolla. Mikrobilääkeresistenssiä kuten tartuntatautejakaan ei voida rajata jollekin tietylle maantieteelliselle alueelle tai tiettyyn jäsenvaltioon. Siksi vaaditaan yhteisön tasolla yhteensovitettua toimintaa,SUOSITTELEE, ETTÄ JÄSENVALTIOTI varmistavat, että on olemassa erityisiä strategioita mikrobilääkkeiden maltillisen käytön edistämiseksi ja että niitä toteutetaan kohdistetusti, jotta voitaisiin hillitä näille aineille vastustuskykyisten patogeenien lisääntymistä. Strategioiden olisi perustuttava parhaaseen käytettävissä olevaan tieteelliseen näyttöön, ja niihin olisi kuuluttava toimenpiteitä seurannan, valistuksen, tiedotuksen, ennaltaehkäisyn ja valvonnan sekä tutkimuksen aloilla.Näiden erityisten strategioiden tavoitteena on:1) luoda tai vahvistaa mikrobilääkeresistenssin ja mikrobilääkkeiden käytön seurantajärjestelmiä:a) luotettavien ja vertailukelpoisten tietojen keräämiseksi patogeenien herkkyydestä mikrobilääkkeille ja niiden aiheuttamista infektioista; näiden tietojen pohjalta olisi voitava analysoida ajallisia suuntauksia ja antaa varhaisvaroituksia sekä seurata resistenssin leviämistä kansallisesti, alueellisesti ja ihmisyhteisöjen tasolla;b) tietojen keräämiseksi mikrobilääkkeiden määräämisestä ja käytöstä sopivilla tasoilla, jotta voitaisiin seurata kokonaiskäyttöä, muun muassa lääkemääräysten kirjoittajien, apteekkien ja muiden tällaista tietoa keräävien tahojen toimesta.Seurantajärjestelmien olisi oltava kestäviä ja niiden hallinnassa pitäisi säännellä selkeästi tietojen saatavuutta ja määräysvaltaa tietoihin. Järjestelmissä olisi noudatettava tietosuojasäännöksiä ja taattava tietojen luottamuksellisuus ja tietoturvallisuus. Järjestelmien olisi perustuttava nykyisiin kansallisiin ja kansainvälisiin seurantajärjestelmiin, ja niissä olisi käytettävä mahdollisuuksien mukaan kansainvälisesti tunnustettuja luokitusjärjestelmiä ja vertailukelpoisia menetelmiä;2) toteuttaa mikrobilääkkeiden maltillista käyttöä edistäviä ja valvonta- ja ennaltaehkäisytoimenpiteitä ja rajoittaa osaltaan tartuntatautien leviämistäa) määräämällä systeemiset antibakteerisia aineita sisältävät lääkkeet reseptilääkkeiksi;b) laatimalla ohjeet muiden, ilman lääkemääräystä saatavien mikrobilääkkeiden käytölle;c) kehittämällä näyttöön perustuvia periaatteita ja ohjeita tartuntatautien hallintaan käytettävistä hyvistä toimintatavoista mikrobilääkkeiden tehokkuuden säilyttämiseksi. Näihin toimintatapoihin tulisi kuulua:- kliinisten ja mikrobiologisten kriteerien merkityksen arvioiminen infektioiden diagnosoimisessa esimerkiksi pikatestien avulla,- lääkkeen, annostuksen ja lääkityksen keston valinnan optimoiminen infektioiden hoidossa ja ehkäisemisessä,- optimaalisten lääkemääräyskäytäntöjen edistäminen lääkemääräystä edellyttävien bakteerilääkkeiden osalta,- muutostarpeen arvioiminen muiden, ilman lääkemääräystä saatavien mikrobilääkkeiden käyttöä koskevien ohjeiden osalta;d) luomalla ja toteuttamalla mikrobilääkkeiden markkinointia koskevien hyvien toimintatapojen valvontajärjestelmiä, jotta varmistettaisiin niiden näyttöön perustuvien periaatteiden ja ohjeiden noudattaminen, jotka koskevat mikrobilääkkeiden maltillista käyttöä tartuntatautien hallitsemiseksi;e) noudattamalla hygieniaa ja infektioiden hallintaa koskevia vaatimuksia laitoksissa (kuten sairaaloissa, lastenhoitopaikoissa ja hoitokodeissa) ja ihmisyhteisössä yleensä ja arvioimalla näiden vaikutusta tartuntatautien ehkäisyssä sekä mikrobilääkkeiden tarpeellisuutta;f) edistämällä kansallisia rokotusohjelmia, jotta rokotteilla estettävät taudit saataisiin poistettua asteittain;3) edistää terveysalan ammattilaisten koulutusta ja valistusta mikrobilääkeresistenssiongelman osalta:a) sisällyttämällä mikrobilääkkeiden asianmukaista käyttöä koskevat periaatteet ja ohjeet osaksi lääkäreiden, infektiotauteihin erikoistuneiden kliinikkojen, hammaslääkäreiden, farmaseuttien, sairaanhoitajien ja muiden lääketieteen alan ammattien harjoittajien perus- ja jatkokoulutusta sekä säännöllistä täydennyskoulutusta;b) edistämällä hygienia- ja infektioiden hallintastandardeja koskevaa koulutusta ja siten hilliten mikro-organismien leviämistä ja lopulta vähentäen mikrobilääkkeiden tarvetta;c) antamalla koulutusta rokotusohjelmista ja niiden merkityksestä infektioiden ehkäisyssä siten vähentäen tautien puhkeamista ja mikrobilääkkeiden kysyntää;4) tiedottaa väestölle mikrobilääkkeiden maltillisen käytön tärkeydestä:a) lisäämällä tietoisuutta mikrobilääkeresistenssiongelmasta ja pyrkimällä muokkaamaan väestön odotuksia realistisemmiksi mikrobilääkkeiden määräämisen osalta;b) käynnistämällä potilaille suunnattuja tiedottamishankkeita siitä, että on tärkeää pyrkiä vähentämään mikrobilääkkeiden tarpeetonta käyttöä, ja tiedottamalla hyviä toimintatapoja koskevista periaatteista ja ohjeista, jotta potilaat motivoituisivat noudattamaan saamiaan ohjeita;c) korostamalla perushygienian tärkeyttä ja rokotusohjelmien vaikutusta mikrobilääkkeiden tarpeen vähentämisessä;II ottavat nopeasti, mahdollisuuksien mukaan vuoden kuluessa tämän suosituksen antamisesta, käyttöön sopivan alojenvälisen mekanismin, jolla koordinoidaan edellä esitettyjen strategioiden toteuttamista sekä edistetään komission ja jäsenvaltioiden välistä tietojen vaihtoa ja koordinointia;III tekevät yhteistyötä komission ja muiden jäsenvaltioiden kanssa1) kehitettäessä indikaattoreita mikrobilääkkeiden määräämiskäytäntöjen seurantaan tartuntatautien hallintaan liittyviä hyviä toimintatapoja koskevien, näyttöön perustuvien periaatteiden ja ohjeiden pohjalta;2) arvioitaessa näitä indikaattoreita niiden kehittämisen jälkeen suhteessa lääkemääräyskäytäntöjen mahdollisiin parannuksiin ja lääkemääräysten kirjoittajille annettavaan palautteeseen;3) kehitettäessä edelleen eurooppalaista seurantaa ja tietojenvaihtoa yhteisön tasolla tartuntatautien epidemiologisen seurannan ja valvonnan verkoston kautta;4) vaihdettaessa tietoja mikrobilääkeresistenssin hillitsemiseen tähtäävistä kansallisista tutkimusaloitteista painottaen seuraavaa:a) mekanismit, jotka säätelevät mikrobilääkeresistenssin kehittymistä ja leviämistä ihmisten keskuudessa ja eläimistä ihmisiin;b) mikrobilääkeresistenssin, resistenssimekanismien, klonaalisuuden ja mikrobilääkkeiden käytön välinen suhde;c) mikrobilääkkeiden maltillisen käytön edistämiseksi sairaaloissa ja ihmisyhteisöissä yleensä toteutettujen interventiostrategioiden tulokset;d) diagnoosivälineiden tarkkuus ja nopeiden ja luotettavien diagnoosimenetelmien ja herkkyysmääritelmien kehittäminen;e) uusien menettelytapojen kehittäminen infektioiden ehkäisyyn ja hoitoon;f) vaihtoehtojen kehittäminen mikrobilääkkeille infektioiden leviämisen hillitsemiseksi; jag) uusien seurantamenetelmien kehittäminen mikrobilääkeresistenssin hillitsemiseksitarkoituksena näiden toimien koordinoinnin tehostaminen;5) käynnistettäessä toimia, joilla pyritään arvioimaan ja tarvittaessa päivittämään bakteerilääkkeiden tuotetietoja (valmisteyhteenveto) erityisesti indikaatioiden, annoksen ja annostusohjeiden sekä vastustuskyvyn esiintyvyyden osalta;IV raportoivat komissiolle tämän suosituksen täytäntöönpanosta kahden vuoden kuluessa sen antamisesta ja myöhemmin komission pyynnöstä tähän suositukseen perustuvan seurannan edistämiseksi yhteisön tasolla ja asianmukaisten toimien toteuttamiseksi kansanterveysalan toimintaohjelman yhteydessä,KEHOTTAA KOMISSIOTA:1) helpottamaan keskinäistä tiedottamista, kuulemista, yhteistyötä ja toimintaa tämän suosituksen soveltamisalalla tartuntatautien epidemiologisen seurannan ja valvonnan yhteisönlaajuisen verkoston (päätös N:o 2119/98/EY) kautta käytettävissä olevien menettelyjen ja mekanismien avulla;2) laatimaan periaatteet ja ohjeet mikrobilääkkeiden maltillista käyttöä ihmislääketieteessä koskevista parhaista toimintatavoista ottaen huomioon jäsenvaltioiden politiikat ja markkinointilupaa koskevat yhteisön vaatimukset sekä laatimaan kaikille mikrobilääkkeiden myynninedistämistoimille perustana olevan valmisteyhteenvedon laatua ja sisältöä koskevat ohjeet ottaen asianmukaisilta osin huomioon Euroopan lääkearviointiviraston (EMEA) toimet;3) ehdottamaan tarvittaessa yhteistä menetelmää, tapausmäärittelyjä sekä kerättävien tietojen luonnetta ja lajia mikrobilääkkeille vastustuskykyisten patogeenien herkkyyden ja näiden lääkkeiden käytön seurantaa varten;4) kehittämään strategian, jonka ansiosta seurantatietoja ja mikrobilääkkeiden käyttömääriä koskevia tietoja on mahdollista käyttää;5) arvioimaan tämän suosituksen soveltamisalaan kuuluvia seikkoja sen uudelleentarkastelua ja päivittämistä silmällä pitäen ja toimittamaan neuvostolle säännöllisesti raportin, joka on laadittu jäsenvaltioiden raporttien perusteella, sekä tekemään tarvittaessa ehdotuksia, joiden tarkoituksena on edistää mikrobilääkkeiden maltillista käyttöä ihmislääketieteessä;6) vahvistamaan ehdokasmaiden osallistumista tartuntatautien epidemiologisen seurannan ja valvonnan yhteisönlaajuiseen verkostoon sekä varmistamaan, että mikrobilääkeresistenssiongelma otetaan näissä maissa asianmukaisesti huomioon;7) tekemään yhteistyötä Maailman terveysjärjestön ja muiden tämän suosituksen soveltamisaloilla toimivien kansainvälisten organisaatioiden kanssa.Tehty Brysselissä 15 päivänä marraskuuta 2001.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaM. Aelvoet(1) EYVL C 195, 13.7.1999, s. 1.(2) EYVL C 407, 28.12.1998, s. 7.