title: Komission suositus yhteisön ja jäsenvaltioiden laajoista talouspoliittisista suuntaviivoista - Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 103 artiklan 2 kohdan mukaisesti laadittu

text:
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO
                               Bryssel, 15.05.1996
                               KOM(96)211 lopull.
          Komission suositus
yhteisön ja jäsenvaltioiden laajoista
 talouspoliittisista suuntaviivoista
     Euroopan yhteisön perustamissopimuksen
     103 artiklan 2 kohdan mukaisesti laadittu
 ---pagebreak---  ---pagebreak---           EUROOPAN KOMISSIO
it *
                     Komission suositus
         yhteisön ja jäsenvaltioiden laajoista
          talouspoliittisista suuntaviivoista
              Euroopan yhteisön perustamissopimuksen
               103 artiklan 2 kohdan mukaisesti laadittu
     I.     YHTEISÖN JA JÄSENVALTIOIDEN LAAJAT TALOUSPOLIITTISET
            SUUNTAVIIVAT
     II.    PERUSTELUT
            11.1. EDISTYMINEN VUODEN 1995 LAAJOJEN TALOUSPOLITIIKAN
                 SUUNTAVIIVOJEN TÄYTÄNTÖÖNPANOSSA
            11.2. TALOUDELLISET NÄKYMÄT
                                                                    .«Y
 ---pagebreak---                                                 -11
                                        Sisällysluettelo
I.    YHTEISÖN JA JÄSENVALTIOIDEN LAAJAT TALOUSPOLIITTISET
      SUUNTAVIIVAT                                                         1
1.1.  Päätavoitteet ja yleiset suuntaviivat                                1
1.2.  Kasvuun, työllisyyteen ja lähentymiseen johtava makrotaloudellisten
      politiikkojen yhdistelmä                                             2
1.3.  Hintojen ja valuuttakurssien vakaus                                  3
1.4.  Terve julkinen talous                                                S
1.5.  Tuote- ja palvelumarkkinoiden toiminnan parantaminen                 7
1.6.  Työllisyyden ja työmarkkinauudistusten tukeminen                     8
II.   PERUSTELUT                                                          10
11.1. Edistyminen vuoden 1995 laajojen talouspolitiikan suuntaviivojen
      täytäntöönpanossa                                                   10
      11.1.1. Johdanto                                                    10
      11.1.2. Hintojen ja valuuttakurssien vakaus                         13
      11.1.3. Terve julkinen talous                                       16
      11.1.4. Kilpailukyky                                                21
      11.1.5. Työllisyys ja työmarkkinat                                  23
11.2. Taloudelliset näkymät                                               26
      11.2.1. Kasvunäkymät                                                26
      11.2.2. Työllisyyskehitys                                           28
      11.2.3. Lähentyminen                                                29
                                                                             *6
 ---pagebreak---                I. YHTEISÖN JA JÄSENVALTIOIDEN LAAJAT
                       TALOUSPOLIITTISET SUUNTAVIIVAT
  1.1. Päätavoitteet ja yleiset suuntaviivat
Vastoin vuoden 1995 laajojen talouspoliittisten suuntaviivojen hyväksymisaikaan vallinneita
odotuksia yhteisön talous koki viimeksi kuluneiden kahdentoista kuukauden aikana huomattavan
taloudellisen toiminnan hidastumisen ja työttömyys kasvoi uudelleen. Vaikka inflaatio odotusten
mukaisesti aleni yleisesti ja hintalähentyminen vahvistui, julkistalouksien tervehtyminen eteni
riittämättömällä vauhdilla ja sitä vaikeutti talouden laskusuuntaus.
Tästä johtuen yhteisö ei merkittävästi edistynyt niiden tärkeiden taloudellisten tavoitteiden
saavuttamisessa, joista perustamissopimuksen 2 artiklassa määrätään, nimittäin kestävän, ei-
inflatorisen talouskasvun ja korkean työllisyystason edistämisessä. Tämä epäonnistuminen
taloudellisten ja sosiaalista hyvinvointia koskevien tavoitteiden ja niiden toteuttamisen välisen
kuilun pienentämisessä on pääsyy yhteisössä tällä hetkellä vallitsevaan vähemmän luottavaiseen
mielialaan.
Yhteisön taloudelliset perustekijät ovat kuitenkin melko suotuisat. Inflaatio on historiallisti ottaen
alhainen ja hallittu, korot ovat laskussa, valuuttakurssit saatetaan asteittain    perusedellytysten
mukaisiksi, maailmankauppa laajenee hyvää vauhtia ja investointien kannattavuus on kohentunut
ollen yleisesti ottaen huomattavasti parempi kuin 1980-luvun jälkipuoliskolla. Pitkien korkojen
nousu vuonna 1994, kevään 1995 valuuttamyrsky, sitkeät rakenteelliset heikkoudet ja
luottamuksen heikkeneminen ovat kuitenkin estäneet näiden perustekijöden vahvistumisen vuonna
 1995 ja vuoden 1996 alkupuolella. Kahden ensimmäisen tekijän vaikutuksen jatkuva hiipuminen,
yhdessä varastojen purkamisen päättymisen kanssa, keskittävät odotukset taloudellisen toiminnan
vilkastumiseen tämän vuoden toisella puoliskolla. Odotetun nousun vauhdin määrää pääasiassa
 se, missä määrin talouspolitiikkojen yhdistelmä muuttuu kasvua suosivammaksi ja onnistuu
 luottamuksen palauttamisessa. Odotetun elpymisen tarjoamat mahdollisuudet olisi hyödynnettävä
kokonaan, jotta saavutettaisiin riittävä lähentyminen, jolla varmistetaan onnistunut siirtyminen
talous-ja rahaliittoon 1 päivänä tammikuuta 1999.
Näihin haasteisiin vastaaminen vaatii ensisijaisesti kasvuun ja vakauteen suuntautuvaa
makrotalouspoliittista     toimintalinjaa.        Soveliaiden   rakenteellisten   aloitteiden      niin
                                                                                /  o
 ---pagebreak---                                                   -2
tavara- kuin palvelumarkkinoillakin sekä työmarkkinoiden uudistamisessa tulisi                 liityttyä
makrotalouspolitiikkojen yhdistelmän kestävään uudelleen tasapainottamiseen ja vahvistaa sitä..
Tässä esiteltävät suuntaviivat tukevat ja laajentavat edellisissä suuntaviivoissa luonnosteltuja
talouspoliittisia suosituksia. Jos tämä strategia ei vielä näytä johtavan tyydyttäviin tuloksiin koko
yhteisössä, se johtuu siitä, että strategian toteutuksesta on puuttunut intoa ja uskottavuutta. Siksi
kaikkia talouden toimijoita kannustetaan toteuttamaan talouspolitiikkaansa pyrkien edistämään
yhteisön tavoitteiden saavuttamista (perustamissopimuksen             102 a artikla), muuttamaan
toiminnaksi sen, mitä yli kahden vuoden ajan on lupailtu, ja yhdensuuntaistamaan paremmin
talouspolitiikkansa. Viimeksimainittu ei ole vain perustamissopimuksen mukainen velvoite (3 a
artikla), vaan myös käytännön velvoite, joka on entistä tärkeämpi jäsenvaltioiden talouksien
edelleen yhdentyessä.
On korostettava sitä, että nämä suuntaviivat eivät ole vain niiden analyysien loogista uudistamista,
jotka on tehty komission vuoden 1996 taloudellisen vuosikatsauksen yhteydessä, vaan niissä
otetaan huomioon myös Euroopan parlamentin ja talous- ja sosiaalikomitean tuosta kertomuksesta
antamat lausunnot.
 1.2. Kasvuun, työllisyyteen ja lähentymiseen                                             johtava
        makrotaloudellisten politiikkojen yhdistelmä
Yhteisön tavoitteiden saavuttaminen kasvun, työllisyyden ja lähentymisen kannalta vaatii
edelleenkin      vakaata,    investointeja    tukevaa     lyhyen        ja    keskipitkän    aikavälin
makrotalouspolitiikkojen yhdistelmää, jolle on luonteenomaista:
(i) vakauteen pyrkivä rahapolitiikka,
(ii) jatkuva      ponnistelu     julkistalouden     vakauttamiseksi     useimmissa      jäsenvaltioissa
      perustamissopimuksessa esitetyn aikataulun ja tavoitteiden mukaisesti, sekä
(iii) nimellispalkkakehitys, joka on hintojen vakauden tavoitteen mukainen sekä reaalipalkkojen
      kehitys, joka noudattaa työllisyyttä luovien investointien vahvistamisen edellytyksiä.
Elpymisen uudelleenkäynnistämiseksi ja keskipitkän aikavälin kasvun ja työpaikkojen luomisen
voimistamiseksi on makrotalouden politiikkayhdistelmän kestävä liennytys erittäin tärkeää. Mitä
enemmän rahapolitiikan vakaustehtävää helpotetaan soveliailla finanssipolitiikan toimenpiteillä ja
sopivalla    palkkakehityksellä,    sitä enemmän      rahamarkkinoiden     olosuhteet,   mukaanlukien
valuuttakurssit ja pitkät korot, suosivat kasvua ja työllisyyttä. Tässä yhteydessä rahapolitiikalla
 ---pagebreak--- voi olla huomattava vaikutus perustamissopimuksen              105 artiklan    1 kohdan hengessä
perustamissopimuksen 2 artiklassa esitettyjen yhteisön tavoitteiden saavuttamiseksi.
Keskipitkän aikavälin korkea ja jatkuva talouskasvu, joka perustuu tuotantokykyä lisääviin
investointeihin, on tärkeää, koska
(i)    se laskee merkittävästi ja pysyvästi yhteisön sietämättömän korkeaa työttömyyystasoa, ja
       estää sosiaalisen syrjäytymisen laajenemista:
(ii)   sen avulla voidaan parantaa kilpailukykyä ja erityisesti yhteisön talouden tuottavuutta
       säilyttämällä avoimessa markkinataloudessa unionille luonteenomaiset yhteiskunnalliset
       perusarvot, ja
(iii) siten varmistetaan talous- ja rahaliiton kestävä menestys, jossa vakaus, kilpailukyky ja
       työllisyys on turvattava samanaikaisesti.
Vastuu toivotun makrotalouden politiikkayhdistelmän toteuttamisesta on kolmella toimijaryhmällä
(keskuspankeilla, kansallisilla hallituksilla ja työmarkkinaosapuolilla).      Talouden toimijoiden
välinen ja jäsenvaltioiden välinen tehokas yhteistyö on keskeistä politiikan johdonmukaisuuden
varmistamiseksi.         Komissio    syventää    vuoropuheluaan      työmarkkinaosapuolten    kanssa
makrotaloudellisista kysymyksistä ja kutsuu myös Euroopan rahapoliittisen instituutin (ERI)
mukaan näihin kokouksiin. Sosiaalista vuoropuhelua sinänsä olisi myös syvennettävä kansallisella
tasolla silloin kun se on mahdollistaja soveltuu paikallisiin perinteisiin.
Makrotalouspolitiikan puitteiden uskottavuuden ja yhteisön sisäisen yhteensovittamiskehityksen
tehokkuuden vahvistamiseksi jäsenvaltioiden on esitettävä ajantasaiset ja poliittisesti vahvistetut
lähentymisohjelmat. Näissä ohjelmissa on selkeästi osoitettava, että lähentymisen edistämiseksi
suunnitellut poliittiset toimenpiteet kulkevat käsi kädessä keskipitkän aikavälin kasvun ja
työllisyyden edistämisen kanssa.       Komissio ja neuvosto arvioivat niiden johdonmukaisuutta
yhteisön tasolla tiukentaen talouspolitiikan valvontaa perustamissopimuksen 103 artiklan 3 kohdan
mukaisesti.
 1.3. Hintojen ja valuuttakurssien vakaus
Vakaan makrotaloudellisen ympäristön saavuttaminen ja ylläpitäminen on keskipitkän aikavälin
kestävän kasvun edellytys.       Tätä tarkoitusta varten ja ottaen huomioon sen, että inflaation
odotetaan yhteisössä alenevan tänä vuonna keskimäärin 2,5 prosenttiin, yhteisön on pyrittävä
pitämään      se   näin   alhaisena ja    pyrkimään    edelleen    kohti    2 prosentin   inflaatiota.
 ---pagebreak---                                                              -4
Tällä hetkellä kymmenen jäsenvaltiota noudattaa jo edellisissä suuntaviivoissa määrättyä tavoitetta
inflaatiolle1, joka ei saa ylittää 2-3 prosenttia, askeleena kohti hintojen vakautta ja Yhdistyneessä
kuningaskunnassa inflaatio on lähellä 3 prosenttia. Niissä seitsemässä maassa (Belgia, Saksa,
Ranska, Luxemburg, Alankomaat, Itävalta ja Suomi), joissa inflaatio on alle kaksi prosenttia, ja
Tanskassa ja Irlannissa, joissa se on hieman yli kaksi prosenttia, rahapolitiikan uskottavuus
inflaationvastaisena keinona on yleensä vahva ja tehtävänä on vain vakiinnuttaa nämä saavutukset
keskipitkällä aikavälillä. Ruotsissa, jossa inflaatio on viime aikoina huomattavasti hidastunut, ja
Yhdistyneessä kuningaskunnassa politiikan on pyrittävä inflaationvastaisten toimintatapojen
säilyttämiseen ja soveltuvin osin niiden vahvistamiseen.
Niiden maiden, joissa inflaation odotetaan olevan 3-5 prosenttia vuonna 1996 (Espanja, Portugali
ja Italia), olisi pyrittävä alentamaan inflaatiota edelleen kolmen prosentin alapuolelle vuoteen 1997
mennessä.        Espanjan ja Portugalin tulee jatkaa sitkeästi nykyistä politiikkaansa, jotta ne
saavuttaisivat toivotun inflaatiotason lähitulevaisuudessa.                      Italiassa finanssipolitiikka sanelee
merkittävältä osin nopeuden, jolla valuuttakurssien uskottavuuden luomisessa ja alhaisten
inflaatio-odotusten vakiinnuttamisessa edistytään.
Vaikka Kreikassa on tapahtunut viime vuosina huomattavaa edistystä, on ilmeistä, että
ponnisteluja on siellä jatkettava ja voimistettava.                   Tässä suhteessa on korostettava erityisesti
kahden viime vuoden aikana toteutettujen finanssipolitiikan korjausten merkitystä sekä 1990-luvun
alusta toteutetun harkitun raha-ja valuuttakurssipolitiikan jatkamista.
Kuten aiemmissa suuntaviivoissa on korostettu, kaikkien jäsenvaltioiden on edelleen käsiteltävä
valuuttakurssipolitiikkaansa            yhteistä etua koskevana asiana Euroopan rahajärjestelmän ja sen
valuuttakurssimekanismin puitteissa. Valuuttakurssien muutokset vuoden 1995 alkupuolella
osoittivat, että useissa jäsenvaltioissa on tarvetta luoda lisää uskottavuutta niiden yleisiin
talouspoliittisiin puitteisiin. Toimenpiteet, joilla tähdätään uskottavasti ja päättäväisesti
talouspolitiikkojen uuteen tasapainottamiseen ja hintojen vakauteen, kuten näissä suuntaviivoissa
 suositellaan, eivät edistä vain asianmukaista valuuttakurssien yhdensuuntaistamista yhteisössä
vaan     myös       koko      maailmassa.              Maille, jotka         eivät    tällä   hetkellä    ole    mukana
valuuttakurssijärjestelmässä, nämä toimenpiteet loisivat myös osaltaan edellytyksiä mukaantulolle.
      Mitattuna väliaikaisen yhtenäistetyn kuluttajahintaindeksien vuotuisen muutoksen 12 kuukauden keskiarvona.
 ---pagebreak---   1.4. Terve julkinen talous
 Jonkinlaista, joskin rajoitettua edistystä kohti julkisen talouden tervehdyttämistä tapahtui viime
 vuonna yhteisössä.     Lipsuminen ilmoitetuista budjettitavoitteista heijasti vain osittain kasvun
 hidastumisen kielteistä vaikutusta.         Finanssipolitiikan puutteellinen uskottavuus vaikutti
 merkittävästi kevään 1995 valuuttamyrskyyn, horjutti taloudellista luottamusta ja johti
 rahoitusmarkkinoilla    yhteisön    yhtenäisvaluutan    toteuttamisen   todennäköisyyttä   koskeviin
 epäilyihin.
 Sillä välin useat maat ovat tehneet merkittäviä ratkaisuja julkisen taloutensa vakauttamiseksi
 vuonna 1996 ja monissa tapauksissa myös vuonna 1997. Yhteisön julkisten talouksien edelleen
 epätyydyttävä tila voi kuitenkin johtaa jäsenvaltiot tarkistamaan ja tarvittaessa voimistamaan
talouksiensa vakauttamissuunnitelmia.         Uskottavat, ennalta ilmoitetut ja yhteiskunnallisesti
tasapainoiset pyrkimykset pienentää julkisen talouden suuria alijäämiä                 mahdollistavat
 luottamuksen palautumisen, odotetun elpymisen muuttamisen kestäväksi, työpaikkoja luovaksi
 keskipitkän aikavälin kasvuprosessiksi ja vakaaksi siirtymiseksi rahaliittoon 1 päivänä tammikuuta
 1999.
 Vaikka taloudelliset edellytykset ovat tällä hetkellä epäsuotuisammat kuin vuoden 1995
 suuntaviivoja hyväksyttäessä odotettiin, ei väistämättömän vakauttamisen lykkääminen ole
hyväksyttävä vaihtoehto. Viivästymisen vaara luo kielteisiä reaktioita rahoitusmarkkinoilla ja
vaikeuttaa vakauttamista tulevina vuosina. Nykyisissä oloissa sellainen politiikka, joka sallii
automaattisten vakauttajien toimia, on senvuoksi useimmissa jäsenvaltioissa suurelta osin
soveltumaton.      Rakenteellisten budjettivajeiden alentamisessa tänä vuonna tapahtunut edistys
jatkuu ja vahvistaa vakauttamista suhdannetekijöiden kohentuessa.             Lisäksi budjettivajeiden
uskottavien supistusten kielteinen lyhytaikainen vaikutus kasvuun on todennäköisesti rajoitettu
edellyttäen, että soveliaat reunaehdot sekä rahapolitiikassa että rakennepolitiikassa otetaan
käyttöön.
Toukokuun       alussa   1996    päätettyjen   sopeuttamistoimien    perusteella julkisen    talouden
nettolainanotto     koko   yhteisössä    laskee   todennäköisesti    niukasti   alle  3,5   prosentin
bruttokansantuotteesta vuonna 1997, kun se vuonna 1995 oli 5 prosenttia.              Lähes kaikkien
jäsenvaltioiden on pyrittävä alentamaan julkisen talouden alijäämä enintään kolmeen prosenttiin
bruttokansantuotteesta vuonna 1997, mikä on askel kohti keskipitkän aikavälin tasapainotavoitetta.
Tässä suhteessa on rohkaisevaa, että monet jäsenvaltiot ovat äskettäin ilmoittaneet merkittävistä
toimenpiteistä julkisen talouden epätasapainon korjaamiseksi ja toteuttavat jo niitä.
Neljästätoista lähentymisohjelman laatineesta jäsenvaltiosta (Luxemburg on poikkeus) kaksitoista
on sitoutunut pienentämään vajeensa kolmeen prosenttiin bruttokansantuotteesta vuonna 1996 tai
 ---pagebreak---                                                 -6-
viimeistään vuonna 1997. Kaksi näistä maista (Tanska ja Irlanti) on jo saavuttanut kolmen
prosentin budjcttivajeviitearvon ja ne siirtyvät edelleen kohti kunnianhimoisempia keskipitkän
aikavälin tavoitteita.
Muiden kymmenen jäsenmaan kohdalla kolmen prosentin viitearvoon pääsemiseen tarvittava
lisäponnistus on epäilemättä mahdollinen, ja tavoitteeseen on pyrittävä tarmokkaasti. Tässä
ryhmässä moni maa (Saksa, Ranska, Itävalta, Suomi, Ruotsi) on tänä vuonna ilmoittanut
huomattavista toimenpiteistä, joilla pyritään pienentämään niiden budjettivajeet            kolmeen
prosenttiin bruttokansantuotteesta tai sen alapuolelle vuonna 1997.         Näiden maiden, kuten
Alankomaidenkin, tulee päättäväisesti toteuttaa talouksiensa vakauttamisohjelmia ja tarvittaessa
voimistaa niitä varmistaakseen tavoitteiden täydellisen saavuttamisen.
Belgiassa sekä odotettua heikomman verotulojen kasvun ja sosiaalisten tulonsiirtojen vaikutus että
joidenkin aiempien toimenpiteiden peruuttamattomuus edellyttävät hsäponnistuksia kolmen
prosentin viitearvon saavuttamiseksi vuonna 1997.           Belgian hallitus on sitoutunut lujasti
määrittelemään tarvittavat toimenpiteet valmistellessaan vuoden 1997 talousarviotaan kesä-
heinäkuussa 1996.      Yhdistyneessä kuningaskunnassa budjettivajeen merkittävien supistusten
odotetaan jatkuvan seuraavien kahden vuoden aikana pääasiassa suunniteltujen kulujen leikkausten
tuloksena.    Lähentymisohjelman tavoitteiden noudattamiseksi tarvitaan lisätoimia korvaamaan
sekä vuoden 1995 lipsuminen että odotettua hitaampi lyhyen aikavälin rahoitusaseman parannus,
joka johtuu osittain ennakoitua vähäisemmästä talouskasvusta.           Espanjassa ja Portugalissa
tarvitaan lähentymisohjelmien finanssipolitiikkaan liittyvän osan määrätietoista toteuttamista, ja
erityistä huomiota on Espanjassa kiinnitettävä sosiaaliturvajärjestelmän uudelleenarviointiin.
Kahdesta viimeisestä jäsenvaltiosta       Italian on ryhdyttävä       huomattaviin   toimenpiteisiin
saavuttaakseen ja parantaakseen suunniteltua julkisen talouden vakauttamista, joka on politiikan
keskeinen tavoite markkinoiden luottamuksen palauttamiseksi. Toiminnan on keskityttävä ennen
kaikkea taisteluun veropinnausta vastaan, paikallisviranomaisten budjettikurin koventamiseen ja
julkisen hallinnon tehokkuuden parantamiseen. Kreikassa puolestaan jatkuva ponnistelu monella
rintamalla, keskeisimmin nykyisten yksityistämisaloitteiden jatkaminen, veropohjan laajentaminen
ja nykyiset kululeikkaukset ovat kaikki tarpeellisia.
Vaikka vakauttamistoimien laajuus, ajoitus ja suunnittelu on sovitettava kunkin maan oloihin, on
 aiempien suuntaviivojen toimeenpanossa havaittu joitakin yleisiä periaatteita. Näitä ovat
 seuraavat:
 (i)   kulujen kasvun rajoittamista, aiemmin yleisen verorasituksen lisäämisen         vastakohtana
       pidetään yleisesti uskottavampana ja tehokkaampana vaihtoehtona. Asioita, joihin on
 ---pagebreak---         kiinnitettävä huomiota, ovat eläkevarausten         saattaminen     kestävämmälle perustalle,
       terveydenhoitokulujen kasvun leikkaaminen ja vääristävien ja kalliiden tukien alentaminen;
 (ii)  hallinnon kulujen suuntaaminen mahdollisimman suuressa määrin tuottavaan toimintaan
       kuten perusrakenteisiin, inhimilliseen pääomaan ja aktiivisiin työmarkkinatoimenpiteisiin
        suuntautuviin investointeihin vaarantamatta budjettivajeiden välttämätöntä pienentämistä;
 (iii) julkisten palvelujen tehokkuuden parantaminen muun muassa joustavammalla johtamisella,
       julkishallinnon    työntekijöiden   paremmilla    kannustimilla,    ja   joissakin    tapauksissa
       yksityistämisen ja käyttömaksujen lisäämisellä siinä määrin kuin jäsenvaltiot katsovat näiden
       toimenpiteiden vastaavan omia tavoitteitaan;
(iv) sen varmistaminen, että yleinen verorasituksen lasku, joka on toivottavaa useimmissa
       jäsenvaltioissa, riippuu siitä, että ensin saadaan budjettivaje             vakaaseen laskuun.
       Väliaikaisesti jäsenvaltiot hyötyvät kuitenkin veropohjan laajentamisesta ja verorakenteiden
       muuttamisesta niin että työvoimaan kohdistuva verorasitus vähenee.            Erityisesti muiden
       työvoimakustannusten kuin palkkakustannusten alentamista palkka-asteikon alapäässä on
       harkittava.
 1.5. Tuote- ja palvelumarkkinoiden toiminnan parantaminen
Kasvun ja siten työllisyyden tukemiseksi ja samalla alhaisen inflaation säilyttämiseksi on
olennaista     lisätä makrotasolla       toimenpiteitä, joilla    pyritään    parantamaan     tuote- ja
palvelumarkkinoiden toimintaa yleensä ja erityisesti luomaan lisää kilpailua ja joustavoittamaan
hintamekanismin toimintaa. Tämä vaatii ennen kaikkea kilpailupolitiikan jatkuvaa vahvistamista ja
valtion tukien leikkaamista ottaen täysin huomioon perustamissopimuksen 130 a artiklan
taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta koskevat tavoitteet.
On myös olennaisen tärkeää käyttää täysin hyödyksi sisämarkkinoiden tarjoamia mahdollisuuksia
avoimessa ja kilpailullisessa ympäristössä siirtämällä yhtenäismarkkinalainsäädäntö kansalliseen
lainsäädäntöön ja panemalla se tehokkaasti täytäntöön. Aloilla, joilla siirtäminen kansalliseen
lainsäädäntöön on myöhässä, tarvitaan erityistä ponnistelua, jotta kaikki tarpeelliset lakiesitykset
tehdään kansallisille parlamenteille ennen vuoden 1996 loppua.
Yhteisön kilpailukyvyn vahvistamiseksi innovaation edistämiseen, tietoyhteiskunnan syntyyn ja
aloitteellisuudelle ja PK-yritysten kehittymiselle suopeamman työympäristön kehittämiseen
tarkoitetut toimenpiteet on pantava täytäntöön nopeasti.         Näillä alueilla avainasemassa ovat
tietenkin yksittäiset jäsenvaltiot. Kansallisten toimien voimaa ja tehokkuutta, jotka ovat olennaisen
tärkeitä, voidaan lisätä huomattavasti yhteisön tason yhteensovittamisella ja asianmukaisilla
toimenpiteillä. Tällä tasolla parhaillaan tavoitteena olevien monenlaisten toimenpiteiden joukossa
on erityistä huomiota kiinnitettävä eräisiin komission viimeaikaisiin ehdotuksiin.             Toiminta
euroopanlaajuisten      verkkohankkeiden      tehokkaan   toteuttamisen    jäljellä   olevien    esteiden
 ---pagebreak--- poistamiseksi on aloitettava. Työtä tarvitaan myös tällä hetkellä PK-yritysten kehitystä häiritsevien
esteiden poistamiseksi. Tutkimus- ja kehitystoiminnan yhteensovittamista tarvitaan sekä
jäsenvaltioiden tasolla että jäsenvaltioiden ja yhteisön rahoittamien erityistutkimusohjelmien
välillä. Komissio aikoo myös jatkaa politiikkaansa kilpailun parantamiseksi EU-markkinoilla.
Lopuksi     näiden   politiikkojen   on    ympäristöpolitiikan    työpaikkojen    luomispotentiaalin
kasvattamiseksi - nykyistä suuremmassa määrin - perustuttava markkinapohjaisiin välineisiin,
verotus mukaanlukien, niin kansallisella kuin yhteisönkin tasolla.
 1.6. Työllisyyden ja työmarkkinauudistusten tukeminen
Yli 2,5 vuoden kuluttua komission kasvua, kilpailukykyä ja työllisyyttä käsitelleen valkoisen kirjan
julkaisemisesta ja kun Essenissä hyväksyttyä työllisyysstrategiaa on jo jonkin aikaa toteutettu,
yhteisön työllisyysluvut ovat kyseisenä aikana olleet synkät. Vaikka odotettu elpyminen johtaa
uuteen työpaikkojen luomiseen ja taittaa työttömyyden nykyisen noususuuntauksen, on
todennäköistä, että yhteisössä on vuonna 1997 edelleen yli 17 miljoonaa työtöntä. Kestävän ja
merkittävän työllisyys- ja työttömyyslukujen paranemisen varmistaminen ei vaadi ainoastaan
kestävää ja nopeaa taloudellista kasvua ja tehokkaita tuote- ja palvelumarkkinoita, vaan myös
monenlaisia työmarkkinauudistuksia.
 Olemassaolevien jäykkyyksien poistaminen sekä työmarkkinoiden tehokkaamman toiminnan
varmistaminen on keskeistä kansallisissa ponnistuksissa turvata sekä jännitteetön ja vahvempi
keskipitkän aikavälin talouskasvu että enemmän työllisyyttä luova kasvumalli. Jäsenvaltiot ovat
ponnistelleet työmarkkinoiden uudistamiseksi. Niitä rohkaistaan voimistamaan toimintaansa
varmistaen samalla sosiaaliturvajärjestelmän tasapuolisuus ja tehokkuus. Työvoiman ammatillisen
ja alueellisen liikkuvuuden parantamiseen ja työllisyyspalvelujen tehostamiseen suunnattujen
toimenpiteiden toteuttamisen on vähennettävä pullonkauloja, jotka voivat johtaa kasvun varhaiseen
tyrehtymiseen.
 Soveliaita  toimenpiteitä    on toteutettava   koko    koulutusjärjestelmän    -   ammattikoulutus
mukaanlukien - sopeuttamiseksi sekä markkinoiden tarpeisiin että inhimillisen pääoman
 parantamiseen, millä vahvistetaan talouden kasvumahdollisuuksia. Tässä suhteessa on etusijalle
 asetettava nuorison, naisten ja työttömien - erityisesti huonon ammattitaidon omaavien ja
 kokemattomien - työllistettävyyden vahvistaminen ja työmarkkinoilla tarvittavien taitojen luominen
tarjoamalla koulutusta, joka soveltuu paremmin työmarkkinoiden muuttuviin tarpeisiin.
 ---pagebreak---                                                 -9
Talouskasvun suurempaa työintensiivisyyttä tulisi suosia ylläpitämällä tätä tavoitetta tukevaa
keskimääräistä palkkakehitystä ja joissakin tapauksissa rohkaisemalla suurempaa palkkahajontaa
ammattitaidon, alueen ja jossakin määrin toimialan ja yrityksen mukaan. Tuottavuudeltaan
alhaisten työpaikkojen työvoimakustannusten alentamisen joko suoralla palkkakehityksellä
(esimerkiksi    ottamalla käyttöön aloituspaikat      soveltuvissa   tapauksissa) tai      alentamalla
kohdistetusti muita työvoimakustannuksia kuin palkkoja pitäisi lisätä kannustimia vähäisen
ammattitaidon omaavan työvoiman työllistämiseen. Tällaisten toimenpiteiden tulisi olla yhteisön
kilpailupolitiikan mukaisia. Työajan ja työorganisaation muutokset yritystasolla vaikuttavat
samansuuntaisesti. Lopuksi on myös kannustettava paikallisten ja alueellisten aloitteiden
edistämistä uusien, paljon työtä sisältävien palvelujen alalla; tätä asiaa on esitelty komission
tiedonannossa Euroopan strategiasta paikallisten kehitys-ja työllisyysaloitteiden rohkaisemiseksi.
Kaikki edellä mainitut osatekijät on esitetty yhteisön yhteisessä työllisyysstrategiassa, josta tehtiin
aloite Essenin Eurooppa-neuvostossa ja jota viimeisteltiin sekä Cannesin että Madridin
neuvostoissa. Näissä Eurooppa-neuvoston kokouksissa hyväksyttyjä toimenpiteitä on tehostettava.
Siksi jäsenvaltioiden monivuotisia työllisyysohjelmia on kehitettävä edelleen, jotta niistä tehtäisiin
työmarkkinapolitiikan tehokkaampia välineitä.        Lisäksi komission aloite kaikkien osapuolten
liikkeellesaamiseksi työttömyyden vastaiseen taisteluun tähtää olemassaolevien välineiden
suurimpaan mahdolliseen käyttöön unionin tasolla.
 ---pagebreak---                                                             10
                                        II. PERUSTELUT
11.1. Edistyminen vuoden 1995 laajojen talouspolitiikan
         suuntaviivojen täytäntöönpanossa
IL 1.1. Johdanto
Maastrichtin sopimuksen mukaisesti hyväksyttiin talouspolitiikan laajat suuntaviivat joulukuussa
 1993, heinäkuussa 1994 ja heinäkuussa 1995.Eurooppa-neuvoston valtuutuksen mukaisesti
vuoden 1993 suuntaviivojen täytäntöönpanoa arvioitiin joulukuussa               1994.Vuoden 1994
suuntaviivojen toteutusta tutkittiin kahdesti, kerran joulukuussa 1994 ja toisen kerran kesäkuussa
 1995.
Tässä asiakirjassa tarkastellaan Cannesin Eurooppa-neuvoston toivomuksesta vuoden 1995
laajojen talouspolitiikan suuntaviivojen täytäntöönpanossa tapahtunutta edistystä sen jälkeen kun
talous- ja valtionvarainministerien neuvosto hyväksyi ne viime vuoden heinäkuussa. Koska
tavoitteena on sekä kehittää valvontamenettelyjä että esittää uusien suuntaviivojen hyväksymiseksi
tarvittavia tietoja ja analyyseja, muodostaa aiempien suuntaviivojen arviointi komission
perustelujen olennaisen osan.Tässä arvioinnissa tarkastellaan, millainen yksittäisten jäsenvaltioiden
sitoutuminen yhteisen politiikan velvoitteisiin on.Koska talouspolitiikassa keskitytään keskipitkään
aikaväliin, tässä kertomuksessa tarkastellaan suuntauksia, jotka ovat ilmenneet ensimmäisten
suuntaviivasuositusten vuonna 1993 tapahtuneen hyväksymisen jälkeen.
Vuoden 1995 suuntaviivoissa esiin otetut politiikkakysymykset perustuivat tilanteeseen, jossa
vuoden 1993 jälkipuoliskolla alkanut taloudellinen elpyminen näytti vakiintuneen.Talouden
laajenemisen vauhti ja luonne oli vuonna 1994 antanut aihetta optimisesti odottaa, että noin
kolmen prosentin kasvuluvut saavutettaisiin sekä vuonna 1995 että vuonna 1996.
Sen jälkeen kasvu on kuitenkin hidastunut huonrattavasti.Hidastumisen taustatekijöiden syvempi
tarkastelu esitettiin komission vuoden 1996 taloudellisessa vuosikertomuksessa, jonka analyysista
vain avainkohdat esitetään tiivistettyinä tässä.Bruttokansantuotteen 3,5 - 4 prosentin kasvuluvut
(vuositasolla), joita oli nähty lähes koko vuoden 1994 ajan, hidastuivat noin kahteen prosenttiin
vuoden 1995 toisella ja kolmannella neljänneksellä, ja tämä suuntaus huipentui viime vuoden
viimeisellä neljänneksellä tapahtuneeseen melko täydelliseen pysähtymiseen. Tämä odotettua
vähäisempi tuotannon kasvu kuvastui kielteisenä työmarkkinakehityksenä. Yhteisön yleisen
      Vuoden 1995 suuntaviivojen alustava tarkistus tapahtui joulukuussa 1995.
 ---pagebreak---                                                               11
työllisyyden kohtalainen nousu vuoden 1994 puolivälistä lähtien pysähtyi vuoden 1995 lopulla.
Erityisesti niissä maissa, joiden kilpailuasema heikkeni eniten kevään 1995 valuuttakurssikriisin
seurauksena, työllisyyskehitys muuttui hyvin kielteiseksi.Mutta myös monissa muissa maissa
talouden hidastuminen pysäytti työllisyyden kohentumisen.Kaiken kaikkiaan työllisyyden
arvioidaan kasvaneen vain puoli prosenttia viime vuonna koko yhteisössä.
Alkuperäisen varastojen täyttämisen luoman kannustimen haihtumisen lisäksi heijasti vuonna 1995
tapahtunut huomattava hidastuminen kahta epäsuotuisaa rahoitusmarkkinoiden kehityssuuntaa.
Ensinnäkin pitkien korkojen huomattava nousu maailman ja yhteisön rahoitusmarkkinoilla vuoden
 1994 aikana näyttää vaikuttaneen odotettua kauemmin rajoittavasti yritysten ja kotitalouksien
kulutuspäätöksiin vuonna 1995 .Tuottojen kasvu vaihteli huomattavasti jäsenvaltioittain, mikä
kuvasti    muun        muassa         niiden     taloudellista          suorituskykyä,         politiikan   asemaa ja
uskottavuutta.Erityisesti pitkät korot nousivat huomattavasti enemmän maissa, joiden julkisen
talouden ei markkinoilla katsottu olevan pysyvästi supistumaan päin.
                  Taulukko 1
                                                        Nimelliskorot
                                                               (%)
                           Joulu    Joulu   Huhti Tammi       Huhti    Joulu    Joulu    Huhti Tammi Huhti
                           1993     1994    1995 1 9 9 6      1996     1993     1994     1995 1996 1996
                                       Lyhyet korot1                                Pitkät korot2
                  B         7.2      5.4     5.3       3.6     3.3       6.6     8.3      7.9    6.5    6.7
                  DK        7.3      6.2     6.9      4.4      4.0       6.2     8.8      8.8    7.0    7.3
                  D         6.1      5.3     4.6       3.5     3.3       5.7     7.5      7.1    5.9    6.4
                  GR       19.9    17.9     17.2     14.6     14.1
                  E         8.9      8.2     9.4      8.9      7.8       8.3   11.5     12.1     9.5    9.3
                  F         6.5      5.9     7.7      4.7      3.9       5.8     8.1      7.8    6.5    6.5
                  IRL       6.3      6.3     6.8      5.4      5.1               8.6      8.7    7.2    7.6
                  1         8.6      9.0    10.8      9.9      9.4      8.8    11.9     13.0    10.2   10.1
                  NL        5.6      5.4     4.7      3.3      2.9      5.7      7.6      7.2    5.9    6.4
                  A         5.8      4.8     4.5       3.7     3.0               7.6      7.4    6.2    6.5
                  P        11.7    10.5     10.8      8.5      7.6       9.0   11.5     12.1     9.4    9.2
                  FIN       5.9      5.7     6.0      4.2      3.9             10.3       9.4    7.0    7.5
                  S         7.7      8.2     8.9      8.4      6.6             10.7     11.5     8.3    8.4
                  UK        5.3      6.4     6.7      6.4      6.0       6.3     8.5      8.4    7.4    8.1
                  EUR       6.9      6.6     7.2      5.8      5.3    (6.8)    (9.0)    (8.9)    7.3    7.6
                  1
                    Kolmen kuukauden rahamarkkinakorko.
                  2
                    Kymmenen vuoden viitelainan tuotto, paitsi koko Euroopan kohdalla huhtikuuhun 1995
                  asti, missä tiedot perustuvat valtion obligaatioiden tuotoon
                  Lähde: Komission ennuste, kevät 1996.
Toiseksi, ja mikä ehkä oli vielä tärkeämpää, kevään 1995 valuuttamyrsky oli vaikuttanut
huomattavasti niin devalvoituneiden kuin revalvoituneidenkin valuuttojen talouksiin. Sen laukaisi
Yhdysvaltain dollarin huomattava heikkeneminen Meksikon peson kriisin alkaessa. Mutta tätä
seuranneet suuret ja jyrkät Euroopan yhteisön valuuttojen väliset liikkeet näyttävät kuvastavan
syvempää      perusongelmaa,           kansallisten        julkisten       talouksien        vakautussuunnitelmien ja
 ---pagebreak---                                                     12
rakenneuudistusten uskottavuuden puutetta ja/tai eräissä jäsenvaltioissa havaittua uusien
inflaatiopaineiden vaaraa. Saksassa ja niissä maissa, joiden valuutat ovat läheisesti yhteydessä
Saksan markkaan, valuuttakurssin nousu merkitsi lyhyiden korkojen laskusta huolimatta
huomattavaa yleisten rahamarkkinaehtojen kiristymistä sekä kilpailukyvyn ja teollisuuden
kannattavuuden heikkenemistä. Tämä puolestaan              Taulukko 2
                                                             Nimelliset tehokkaat valuuttakurssit
vaikutti     edelleen     investointeihin    ja    johti             Indeksi, elokuu 1992 = 100
luottamuksen selvään heikkenemiseen. Toisaalta                     Joulu    Joulu    Huhti  Tammi  Huhti
                                                                    1993    1994     1995    1996  1996
niissä   maissa,    joiden    valuutat    devalvoituivat
                                                            B       99.9    103.3   107.9   105.9 104.6
huomattavasti,                 vientimarkkinaosuuksien      DK     100.5    102.2   107.2   106.8 105.4
lyhytaikaista    kasvua     laimensi    jonkin   verran     D      100.8   103.1    109.3   106.7 104.9
vientimarkkinoiden kasvun hidastuminen ja korkojen          GR      87.5     82.9    82.9    80.2  80.9
                                                            E       78.4     78.2    77.1    80.6  80.2
nousu sekä kuluttajien ostovoiman supistuminen              F      100.9   102.4    106.3   106.7 106.0
kotimarkkinoiden korkeamman inflaation vuoksi.              IRL     92.8     94.5    93.3    94.3  94.6
Lisäksi koko yhteisön tasolla huomattavat ja jyrkät                 75.1      72.7   63.2    71.8  73.9
                                                            NL     102.6   104.3    109.0   107.0 105.8
yhteisön      sisäiset     valuuttakurssien     liikkeet
                                                            A      101.5   102.8    107.3   105.5 104.2
vaarantavat sisämarkkinoiden kunnollisen toiminnan          P       87.2     88.3    90.2    89.6  89.3
ja johtavat väistämättä vähemmän optimaaliseen              FIN     82.5      91.5   95.8    95.8  91.1
voimavarojen kohdentamiseen.                                        74.6     77.5    73.0    83.2  84.8
                                                            UK      88.7     87.1    83.2    82.1  82.4
                                                            EUR     78.2     80.2    80.4    84.6  83.6
                                                          Lähde: Komissio
Yllä esitetty kehitys viittaa tarpeeseen yhdensuuntaistaa menettelytapoja kansainvälisellä tasolla.
 Se osoittaa myös selvästi, miten kielteinen vaikutus kasvuun, työllisyyteen ja luottamukseen on
riittämättömillä toimenpiteillä juuri niillä suoraan jäsenvaltioiden omalla vastuulla olevilla
politiikan alueilla, joita tarvitaan talouspolitiikkojen yhdistelmän jatkuvaan tasapainottamiseen
vuoden 1995 laajoissa talouspolitiikan suuntaviivoissa suositellulla tavalla.
Jäljempänä esitettävä katsaus tapahtuneeseen kehitykseen noudattaa neuvoston suosituksessa
käytettyjä neljää laajaa pääotsikkoa: hintojen ja valuuttakurssien vakaus, terve julkistalous,
kilpailukyky sekä työllisyys ja työmarkkinat.
 ---pagebreak---                                                                                13
H. 1.2. Hintojen ja valuuttakurssien vakaus
Hintojen vakaus - Vuoden 1995 suuntaviivoissa vahvistettiin uudelleen vuosina 1993 ja 1994
 asetettu tavoite, että inflaatio ei saa ylittää 2-3 prosenttia, mikä on askel kohti hintojen vakautta;
 vuoden 1995 suuntaviivojen mukaan oli todennäköistä, että tämä tavoite saavutettaisiin
 useimmissa jäsenvaltioissa vuoden 1996 aikana.
   Kuval                                        INFLAATIO
                                                                                Inflaatio    on    ollut   vakaassa
                            Väliaikainen yhtenäistetty kuluttajahintaindeksi*
                                                                                laskussa    yhteisössä     vuodesta
                                (maaliskuu 1996 - 12 kuukauden keskiarvo)
                                                                                1991     lähtien,   ja    yksityisen
                                                                                kulutuksen               deflaattorin
                                                                                kasvuvauhti on laskenut noin
                                                                                5,5    prosentista     hieman     yli
                                                                                kolmeen       prosenttiin      viime
          •IIB DK D GR E                      F IRL I
                                                             I HL NL A
       ' Tâmé kuluttajahintaindeksi on ensimmäinen valhe yhteisön kanaalisten
                                                                              P FIN S UK
                                                                                vuonna; useimmat jäsenvaltiot
                                                                                saavuttivat inflaatiotavoitteen jo
         kukjttaJahlntBlndeksIn harmonisoinnissa
                                                                                vuonna      1995. Vuoden        1996
                                                                                tfflHHf
                                                                                osalta kuluttajahintainflaatio oli
yhteisössä tämän vuoden maaliskuussa 2,9 prosenttia mitattuna 12 kuukauden keskiarvona
kuluttajahintaindeksien vuotuisesta muutoksesta (IICP) . Kymmenessä jäsenvaltiossa inflaatio
pysyi suuntaviivoissa määrätyn vaihteluvälin rajoissa ja useimmissa niistä inflaatio oli jopa alle
kaksi prosenttia.Yhdistyneessä kuningaskunnassa inflaatio oli lähes kolme prosenttia. Muista
jäsenvaltioista Portugali on päässyt suhteellisen lähelle rajaa viime kuukausina.Espanjassa ja
Italiassa inflaatio laskee huomattavasti viime vuodesta noustuaan tuolloin niiden valuuttojen arvon
laskun ja välillisten verojen korotusten seurauksena.Myös Kreikassa saavutettiin viime vuonna
huomattavaa                edistystä,            mutta          inflaation      lasku      näyttää  menettäneen      puhtinsa     viime
kuukausina.Tämä kehitys liittyy kuitenkin ulkoisiin tekijöihin.
Tämä suhteellisen rohkaiseva inflaation hidastuminen suuntaviivojen hyväksymisen jälkeen
kuvastaa useiden voimien yhteisvaikutusta.Se ei sisällä vain sellaisia vaikutuksia kuin jatkuva ja
edelleen laajeneva tuotantokuilu ja hillitty raaka-aineiden hintakehitys, vaan myös rakenteellisia
parannuksia sellaisilla alueilla kuin keskuspankin itsenäisyydessä, palkkakäyttäytymisessä ja
kilpailussa.Inflaation alentamisessa saavutettu huomattava menestys monissa jäsenvaltioissa ja
rahaviranomaisten asianmukainen toiminta niissä maissa, joiden valuuttojen arvo laski, ovat
lisänneet inflaation vastaisten toimenpiteiden uskottavuutta.Palkkakehitys oli viime vuonna melko
      Nämä IICP:t edustavat ensimmäistä vaihetta CPI-laskelmien harmonisoinnissa.IICP:eitä ja niistä johdettuja HICP:eitä
      (harmonisoidut kuluttajahintaindeksit), jotka alkavat tammikuusta 1997, käytetään arvioitaessa Maastrichtin sopimuksen
      rahan arvon alenemista koskevien lähentymisperusteiden noudattamista.
 ---pagebreak---                                                            14
kohtuullinen; se liikkui suunnilleen hinnannousujen tasolla useimmissa jäsenvaltioissa, ja
työntekijöiden nimellispalkat henkilöä kohden nousivat hieman, 3,5 prosenttia koko yhteisön
tasolla.Tätä lukua on verrattava lähes kuuden prosentin keskimääräisen vuotuiseen nousuun
kaudella 1991-93.Reaalisten yksikkötyökustannusten lasku paransi kannattavuutta noin yhdellä
prosentilla tai enemmälläkin monissa jäsenvaltioissa ja 1,3 prosentilla koko yhteisössä
suuntaviivoissa esitettyjen suositusten mukaisesti.
                   Taulukko 3
                                                    Inflaatiokehitys
                                              (vuotuinen muutos prosentteina)
                           Yksityisen kulutuksen        Nimelliset työvoima-
                                  deflaattori          kustannukset henkeä        Reaaliset yksikkö-
                                                               kohden              työkustannukset
                           1993      1994     1995     1993      1994    1995   1993     1994     1995
                 B          3.1       3.0      1.5      3.3      4.8     1.9    -0.4     -0.7     -1.5
                 DK         0.3       1.7      1.8      1.6      3.6     3.3    -1.5     -3.0      0.5
                 D          3.9       2.7      2.0      4.3      3.2     3.8    -0.1     -2.6     -0.7
                 GR        13.       10.8      9.3     10.1     11.     12.     -0.4      1.3      1.9
                               7                                    9       5
                 E          5.5       4.9      4.6      6.5      3.1     2.4    -0.5     -3.4     -2.6
                 F          2.2       1.8      1.6      2.2      2.1     2.4     0.1     -1.9     -0.3
                 IRL        1.7       2.7      2.5      4.9      3.2     3.1    -1.7     -2.0     -2.6
                 I          5.4       4.6      5.7      3.7      3.0     5.2    -2.4     -4.0     -3.1
                 L          7.0       2.4      2.0      5.2      3.4     3.9    -2.6     -0.9     -0.8
                 NL         2.3       2.4      1.1      3.1      2.3     3.0     0.6     -2.5     -0.1
                 A          3.4       3.0      2.2      4.6      3.1     3.8     0.3      0.6     -0.3
                 P          7.1       5.2      4.2      9.1      5.2     4.6     0.8     -1.4     -3.5
                 FiN        4.2       1.3      1.1      1.0      3.5     5.3    -6.6     -2.9     -0.4
                 S          5.7       3.1      2.7      4.4      5.4     3.0    -1.4     -1.1     -2.4
                 UK         3.5       2.5      2.6      4.3      3.5     3.1    -2.6     -2.4     -1.0
                 EUR        4.1       3.2      3.0      4.0      3.2     3.5    •1.0     -2.5     -1.3
                 Lähde: Komission ennuste, kevät 1996.
Joissakin jäsenvaltioissa palkkakehitys tuotti silti pettymyksen - ei vain niissä, joissa inflaation
vähentäminen ei vielä ollut onnistunut täydellisesti vaan myös esimerkiksi Saksassa, jossa
palkkaratkaisut olivat melko kalliita rahaviranomaisten ilmoittamaan inflaatiotavoitteeseen
verrattuna.Yhdessä Saksan markan arvon nousun kanssa nämä palkkasopimukset vaikuttivat
 kilpailukyvyn      ja    kannattavuuden           rapistumiseen        kansainväliselle      kilpailulle alttiilla
toimialoilla. Italiassa palkkakustannukset nousivat vuonna 1995, mutta nousu pysyi hieman
 inflaation alapuolella.Jatkuva valppaus on tarpeen palkkojen ja hintojen kierteen välttämiseksi,
joka vauhtiin päästyään nostaisi hintojen vakauden saavuttamisen tulevia kustannuksia.Suomessa
 sekä nimellis- että reaalipalkat nousivat merkittävästi vuonna 1995.Kohtuullisen kaksivuotisen
 tuloratkaisun vuoksi palkkojen nousu rauhoittuu olennaisesti vuosina 1996 ja 1997.
  Valuuttakurssien vakaus. - Kevään 1995 valuuttakurssimyrskyn jälkeen tilanne alkoi tasoittua
 syyskuuhun 1995 mennessä.Tähän kehitykseen vaikuttivat Yhdysvaltain dollarin vahvistuminen
 elokuuhun asti, Saksan valtionpankin rahapolitiikan väljentyminen maaliskuussa ja monien
 ---pagebreak---                                                      15
jäsenvaltioiden voimistuneet ponnistelut julkisen talouden vakauttamiseksi.Tämän suotuisan
tilanteen keskeytti jossain määrin syyskuussa Euroopan valuuttakurssien uusi heilahtelu.Tästä
uusien jännitteiden synnystä olivat vastuussa dollarin heikkeneminen ja erityiset taloudelliset ja
poliittiset tekijät eräissä yhteisön maissa; ne liittyivät EMUn tulevaisuudennäkymiin kohdistuviin
huoliin.Tästä keskeytyksestä huolimatta rauha on palannut markkinoille ja vuosien 1994-95
valuuttaliikkeiden jälkeen kurssit ovat palautuneet suurelta osin ennalleen tämän vuoden
alkukuukausina.
Kreikan, Italian ja Yhdistyneen kuningaskunnan valuutat ovat edelleen valuuttakurssijärjestelmän
ulkopuolella.Kolmesta uudesta jäsenvaltiosta vain Itävalta liittyi valuuttakurssijärjestelmään
vuoden 1995 alusta.
 Pitkien    ja   lyhyiden    korkojen     kehitys   kuvasti   vuonna  1995   osittain  ulkomaisten
valuuttamarkkinoiden jännitteitä.Saksan valtionpankki laski diskonttokorkoa neljästi maaliskuusta
 1995 lähtien, koska rahan tarjonta kasvoi Saksassa hitaasti ja toimenpide paransi Saksan
inflaationäkymiä, ja tarjosi siten useimmille muille jäsenvaltioille tilaisuuden tehdä samoin.
Lyhyiden korkojen erot Saksan vastaaviin korkoihin nähden kapenivat useimmissa jäsenvaltioissa
vuonna 1995, vaikka ne olivat kevään valuuttakurssijännitteissä kasvaneet jyrkästi.Korkoerojen
pienenemisvauhti on vaihdellut eri jäsenmaiden kesken ja useimmissa tapauksissa se on kuvastanut
niiden valuutan suhdetta Saksan markkaan. Huomattavia eroja on jäljellä monissa jäsenvaltioissa,
joissa rahoitusmarkkinoilla yhä tunnetaan huolta inflaation vastaisen ja/tai budjettipolitiikan
uskottavuudesta.
Pitkien korkojen markkinoilla korkojen pysyvä lasku vuonna 1995 (vuoden 1994 nousun jälkeen)
kääntyi jyrkästi tämän vuoden alkukuukausina.Viimeaikainen nousu koko yhteisössä kuvastaa
laajasti Yhdysvalloissa tapahtuneen kehityksen heijastusvaikutuksia; siellä talouden kasvun on
nähty lisäävän valtionvarainministeriön mahdollisuutta kiristää rahapolitiikkaa. Kuten lyhyiden
korkojenkin kohdalla, korkoerot Saksan ja muiden jäsenvaltioiden välillä ovat yleensä laskeneet,
vaikka ne ovat edelleen huomattavia joissakin jäsenvaltioissa, joissa valuuttakurssien uskottavuus
on tiiviisti sidoksissa inflaatioon ja/tai talousarviokehitykseen.
 ---pagebreak---                                                    16
//. 1.3. Terve julkinen talous
 Laman päättyessä vuonna 1993 monet maat kärsivät vakavasta julkisen talouden epätasapainosta.
Aiemmissa suuntaviivoissa tunnustettiin nopean toiminnan tarve tällä alueella. Valitettavasti monet
jäsenvaltiot eivät vuoden 1994 ja alkuvuoden 1995 suhteellisen hyvästä taloudellisesta tilanteesta
huolimatta olleet tehneet merkittäviä ratkaisuja budjettiongelmiinsa viime vuoden suuntaviivojen
julkaisemiseen mennessä.
Julkisen talouden tavoitteita koskevissa vuoden 1995 suuntaviivoissa katsottiin, että lyhyellä
 aikavälillä jäsenvaltioiden ei tulisi vain luottaa automaattisten vakauttajien toiminnasta
 odotettaviin etuihin talousarviotilanteensa parantamiseksi vaan myös hyödyntää täysin kaikki
 kasvumahdollisuudet kiihdyttääkseen julkisen talouden vakauttamista vähentämällä rakenteellisia
 alijäämiä. Jäsenvaltioita kehotettiin alentamaan mahdollisimman pian budjettialijäämänsä alle
kolmeen prosenttiin bruttokansantuotteesta. Kaiken odotettua vahvemmasta kasvusta tai
 suotuisammasta korkokehityksestä aiheutuneen liikkumavaran käyttöä suositeltiin rahoitusaseman
vakauttamisen nopeuttamiseksi.
Kehitys     vuonna      1995 — Yleisesti ottaen useimpien jäsenvaltioiden julkisen talouden
 rahoitusasemassa tapahtui edistystä vuonna 1995. Parannus oli kuitenkin riittämätön ottaen
 huomioon sekä ratkaistavien julkisen talouden vaikeuksien määrän että viralliset sitoumukset siitä,
 että tehtäisiin enemmän. Vuoden kuluessa ja erityisesti vuoden 1995 viimeisellä neljänneksellä
joissakin jäsenvaltioissa koettu jyrkkä suhdannelasku vaikeutti ilmeisesti terveemmän julkisen
talouden     rahoitusaseman     tavoittelua. Monissa maissa      ilmenneet  lipsumiset  budjetivajeen
 korjaamisessa       olivat selvästi budjettitasapainottumisen yleisen riittämättömän kehityksen
taustatekijä; niitattuna komission yksiköiden laatimilla suhdannekorjatuilla budjettijäämiUä.
 Itse asiassa julkisen hallinnon nettoluotonotto laski yhteisössä vuonna 1995 vain puolella
 prosenttiyksiköllä edelleenkin liian korkealle viiden prosentin tasolle bruttokansantuotteesta, joka
 on huomattavasti korkeampi kuin suuntaviivoja viime vuoden toukokuussa luonnosteltaessa
 odotettiin.Tapahtuneesta julkisen talouden rahoitusaseman paranemisesta noin puolet johtui muista
 kuin suhdannetekijöistä; suhdannekorjatun         budjettialijäämän   arvioitu väheneminen (0,25
 prosenttiyksikköä) oli piennempi kuin aiemmin odotettiin
 Todellisten budjetti]aarnien tasolla kymmenen jäsenvaltiota viidestätoista on saavuttanut
jonkinlaista edistystä vuonna 1995; tulos vaihtelee Portugalin 0,5 prosenttiyksikön parannuksesta
 Kreikan lähes kolmeen prosenttiyksikköön.Yhdeksän näistä kymmenestä maasta paransi myös
 rakenteellisia alijäämiään. Poikkeuksen muodosti Suomi, jossa alijäämän kasvun selitti lähinnä
 veronpalautusten maksun ajoitus.Neljässä maassa, Tanskassa, Kreikassa, Italiassa ja Ruotsissa
 suhdannekorjatun alijäämän parannus vaihteli yhden ja kolmen prosenttiyksikön välillä. Kaikissa
 ---pagebreak---                                                           17
viimeksi mainituissa neljässä jäsenvaltiossa Tanskaa lukuunottamatta alijäämä on vuoden 1996
alussa vielä reilusti yli viitearvon, joka on kolme prosenttia bruttokansantuotteesta. Belgiassa,
Espanjassa, Ranskassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa alijäämät ovat pienentyneet hienoisesti,
0,5:stä 0,75 :een prosenttiyksikköön.
  Taulukko 4
                    Todelliset ja suhdannekorjatut julkisen talouden rahoitusjäämät
                                                  (% BKT:stä)
                  Todellinen rahoitusjäämä           Todellisen rahoitusjäämän              Suhdannekorjatun
                                                              muutos'                   rahoitusjäämän muutos'
                            (taso)
                1993        1994        1995       1993         1994        1995     1993         1994       1995
    B            -6.7        -5.3        -4.5        0.4          1.4         0.8       2.6         1.2        0.5
    DK           -3.9        -3.5        -1.4       -1.0          0.4         2.1     -0.7         -1.3        1.6
    D            -3.5        -2.5        -3.5       -0.7          1.0        -1.0       1.0         0.8       -0.9
    QR         -14.2        •12.1        -9.2       -1.9          2.1         2.9     -0.9          2.2        2.6
    E            -7.5       -6.9<2>     -6.2< 2 >   -3.3          0.6         0.7     -1.1          0.7        0.4
    F            -6.1        -5.8        -5.0       -2.0          0.3         0.8     -0.4         -0.4        0.5
    IRL          -2.4        -2.0        -2.4        0.1          0.4        -0.4       1.3        -0.5       -2.0
                 -9.6        -9.0        -7.1        0.0          0.6         1.9       1.4         0.4        1.3
    L             1.8          2.2        0.3        1.0          0.4        -1.9                   0.1       -2.0
    NL           -3.2        -3.2        -3.4        0.7         -0.0        -0.2       2.3        -0.3       -0.2
    A            -4.3        -4.5        -6.2       -2.2         -0.2        -1.7     -1.4         -0.5       -1.6
    P            -7.1        -5.8        -5.4       -3.7          1.3         0.4     -2.2          1.8        0.2
    FIN          -8.0         -6.3       -5.6       -2.2          1.7         0.7     -0.7         -0.3       -1.2
    S          -12.3        •10.8        -8.1       -4.5          1.5         2.7     -1.7          0.3        1.1
    UK           -7.8         -6.8       -6.0       -1.5          1.0         0.8     -1.5          0.1        0.6
    EUR          -6.2         -5.5       -5.0       -1.1          0.8         0.5       0.2         0.3        0.3
  1)    Komission yksiköiden arvioita. + osoittaa rahoitusaseman parannusta, - sen heikentymistä.
  2) Tämä aikasarja sisältää sosiaaliturvamaksut kassaperusteella.Alustava laskelma kansallisten lähteiden
      mukaan suoriteperusteella osoittaa -6,2 prosenttia BKT:stä vuodelle 1 9 9 4 ja -5,8 prosenttia BKTrstä
      vuonna 1 9 9 5 . Aikasarja päivitetään suoriteperusteella, kunhan eräät tilastollisten määritelmien oikeaa
      soveltamista koskevat seikat on selvitetty.
  Lähde: Komission kevään 1 9 9 6 ennusteet
Viidessä jäljellä olevassa maassa sekä todellinen että suhdannekorjattu budjettialijäämä huononi.
Suhdannekorjattujen budjettijäämien osalta havaittiin Alankomaissa noin 0,25 prosenttiyksikön
heikkeneminen, Saksassa 0,75 prosenttiyksikön heikkeneminen sekä                             1,5 -2,5 prosentin
heikkeneminen         Irlannissa,    Luxemburgissa ja          Itävallassa. Saksassa      ylitys johtui     osittain
verokertymän odottamattomasta heikentymisestä. Irlannissa politiikka näyttää vahvan talouskasvun
aikana      olleen     suhdannetta      vahvistava,      vaikka      myös joillakin      erityistekijöillä,   kuten
sosiaaliturvajärjestelyillä, oli yhteyttä asiaan.Pienestä vajauksesta huolimatta Luxemburg on
Irlannin tavoin edelleen Maastrichtin sopimuksen budjettiviitearvojen                          rajoissa.Itävallassa
puolestaan ongelmaa hoitaa uusi hallitus, mutta on selvää, että julkisen talouden rahoitusasema
heikkeni vakavasti vuonna 1995.Ponnistukset viimevuotisen rakenteellisen heikkenemisen
kääntämiseksi ovat asianmukaisia kaikissa näissä viidessä jäsenvaltiossa, mutta ovat erityisen
tarpeellisia niissä maissa, joiden suhdannekorjatut                    alijäämät ylittävät kolme prosenttia
bruttokansantuotteesta.
 ---pagebreak---                                                  18
 Myönteisempää on se, että suurin osa kahden viime vuoden aikana tapahtuneesta julkisen talouden
sopeuttamisesta on keskittynyt menopuolelle, ja julkisten menojen osuus BKTstä on laskenut noin
 1,75 prosenttiyksikköä koko yhteisössä, vaikka se edelleen on yli 50 prosenttia BKTstä.Julkisten
menojen lasku oli yleinen suuntaus useimmissa jäsenvaltioissa. Lisäksi muut kuin korkokulut
laskivat kaikissa maissa Portugalia lukuunottamatta.
   Taulukko 5
                            Julkisen talouden tulot, menot ja korkokulut
                                             (% BKT.stä)
                      Tulot                          Menot                    (joista) korkokulut
            1993       1994       1995     1993      1994      199S      1993         1994        1996
B           49.6       50.4       49.9     56.3      55.6     54.4       10.5         10.2         9.2
DK          58.3       58.8       58.3     62.2      62.3     59.7        7.8          7.1         6.7
D           46.5       46.8       45.3     50.0      49.3     49.8        3.3          3.4         3.8
GR          34.4       35.8       36.8     48.5      48.0     46.0       12.8         14.2        12.9
E           42.0       41.0       39.9     49.5      47.9     46.0        5.2          5.1         5.4
F           49.3       48.9       49.3     55.5      54.7     54.3        3.7          3.8         3.7
IRL         38.9       39.5       37.3     41.3      41.6     39.7        6.7          5.9         5.2
            47.4       45.2       44.8     57.0      54.2     51.8       12.1         10.7        11.2
            45.0       44.6       41.6     43.2      42.4     41.3        0.4          0.4         0.3
NL          53.1       50.8       48.6     56.3      54.1     51.9        6.4           6.1        5.8
A           49.4       48.1       46.9     53.7      52.6     53.1        4.3          4.1         4.3
P           36.3       38.0       39.4     43.4      43.8     44.8        6.7          5.8         5.8
FIN         53.8       54.6       52.8     61.9      60.9     58.4        4.6          5.1         5.4
S           60.3       59.6       59.5     72.6      70.4     67.6        6.2          6.8         7.1
UK          35.9       36.4       37.6     43.7      43.2     43.6        2.9          3.3         3.7
EUR         46.2       45.9       45.7     52.5      51.4     50.8        5.5          5.3         5.4
Lähde: Komission kevään 1996 ennusteet
 Julkisen talouden tulojen osalta oli vähäistä laskua havaittavissa koko yhteisössä ja monissa
jäsenvaltioissa.Melko huomattava lasku julkisen talouden tulojen osuudessa BKT:stä tapahtui
 Alankomaissa, Itävallassa ja Luxemburgissa kahden viime vuoden aikana.Toisaalta verorasitus
 näytti kasvavan Kreikassa, Ranskassa, Portugalissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa.
 ---pagebreak---                                                         19
Yhteisön julkisen         talouden       budjettien
                                                      Taulukko 6
alijäämien       alentamisessa          saavutettu                      Julkinen bruttovelka
                                                                               (% BKT.stä)
puutteellinen edistys kuvastui yhteisön                                             1994                   1995
                                                                             Taso      Muutos       Taso       Muutos
keskimääräisissä             velka/BKT                                                 vodessa                vodessa
suhdeluvuissa, jotka nousivat vuonna 1995             B            137.9     136.0       -1.9        133.7       -2.3
                                                      DK            80.1       76.0      -4.1         71.9       -4.1
kolmella      prosenttiyksiköllä,         yli    71   D             48.2       50.4      +2.2         58.1      +7.7
prosenttiin. Vaikka Saksan yhdistymiseen              GR           111.8     110.4       -1.4        111.5      +1.1
                                                      E             60.5      63.1       +2.6         65.7      +2.6
liittyvien   velkojen      siirtyminen       Saksan   F             45.4      48.3       +2.9         52.4      +4.1
liittohallitukselle,    varsinkin       Treuhand-     IRL           97.5      91.1       -6.4         85.5       -5.6
                                                                   119.4     125.6       +6.2        124.8       -0.8
anstaltille,      oli       tärkeä        yhteisön                   6.2        5.9      -0.3          5.9        0.0
kokonaisvelkoja        selittävä      tekijä,    on   NL            81.1      77.6       -3.5         79.0      +1.4
                                                      A             62.8      65.0       +2.2         69.4      +4.4
huomattava,          että        velan        suhde   P             67.2      70.0       +2.8         71.6      +1.6
bruttokansantuotteeseen heikkeni edelleen             FIN           57.3      59.5       +2.2         59.6        0.0
                                                      S             76.0      79.3       +3.3         79.9      +0.6
kaiken           kaikkiaan             yhdeksässä     UK            48.5      50.2       +1.7         54.0      +3.8
jäsenvaltiossa            vuonna              1995.   EUR           66.2      68.2       +2.0         71.2      +3.0
                                                      Lähde: Komission ennuste, kevät 1996.
Luxemburgissa ja Suomessa velkasuhde ei
muuttunut, kun taas Tanska, Belgia,
Irlanti ja Italia onnistuivat laskemaan velkansa osuutta 1-6 prosenttiyksiköllä. On korostettava
myös sitä, että velkasuhteen nousu useimmissa jäsenvaltioissa julkisen talouden rahoitusaseman
yleisesti parantuessa osoittaa, että julkisen talouden supistamisyrityksiä on tarvetta voimistaa.
                                                      Taulukko 7
Näin ollen on harkittujen toimenpiteiden
                                                             Julkisen talouden alijäämät vuonna 1995:
vaikutus julkisen talouden vakauttamiseen                      Lähentymisohjelman (CP) ennuste ja
                                                                viimeisin komission (COM) ennuste
ollut     vähäisempi      kuin     vuonna       1995
toivottiin.       Tämä            epäonnistuminen                          Pvm.                CP(a)                COM
aikaisempien           odotusten            täydessä  B                 6/92 (6/94)           3.8 (4.3)               4.5
                                                      DK               11/94                  3.0                     1.4
toteuttamisessa on pettymys, koska vakaa              D                11/93                  2-3                     3.5
edistyminen       kohti      julkisen       talouden  GR                6/94                 10.7                     9.2
                                                      E                 7/94                   5.9                    6.1
lähentymistavoitteita            on        julkisesti F                11/93 (7/95)           4.2/4.1 (5.0)           5.0
tunnustettu      tavoitteeksi       jäsenvaltioiden   IRL               6/94                   <3                     2.4
                                                      I                 9/92 (6/95)           4.7(7.5)                7.2
kansallisissa      lähentymisohjelmissa.          On  NL               10/94                   3.7                    3.4
myös pettymys, että edelleen esiintyy                 A                 5/95                  4%                      6.2
                                                      P                11/93 (10/94)          3 V* (b) 5.8)           5.4
 laajalti poikkeavuuksia julkisen talouden            FIN               9/95                   5.3                    5.6
rahoitusjäämissä,           mitä        kuvastavat    s                 6/95                   9.0                    8.1
                                                      UK                3/95                  3 V* (c)                6.0
perastamissopimuksessa                  määriteltyjä  a) Suluissa olevat luvut ovat tarkistettuja virallisia tavoitteita, eivät I
                                                      yhteisön tason lähentymisohjelmissa esitettyjä.
 liiallisia alijäämiä koskevat talous- ja             b) Vuosien 1995-1997 keskiarvo..
                                                      c) Budjettikausi 1995-96.
                                                      Lähde: Komission ennuste, kevät 1996..                                     |
 ---pagebreak---                                                  20
valtionvarainministerien neuvoston päätökset.
Budjettinäkymät     — Monen maan tärkein tehtävä on jatkaa ponnistelua julkisen taloutensa
rahoitusaseman saattamiseksi vahvemmalle kannalle.Nykyiset budjettialijäämät huomioonottaen
selvän enemmistön maista on supistettava alijäämiään vuonna 1996. Tähän mennessä ilmoitettujen
konkreettisten toimenpiteiden ja elpymisessä ilmenneen odotettua pitemmän pysähdyksen vuoksi
eteneminen näyttää kuitenkin riittämättömältä verrattuna niin suuntaviivoissa kuin kansallisissa
lähentymisohjelmissakin asetettuihin tavoitteisiin. Vain kolmen jäsenvaltion (Tanskan, Irlannin ja
Luxemburgin) alijäämät ovat nyt todennäköisesti alle kolmen prosentin viitearvon tänä vuonna,
kun vuoden 1995 suuntaviivoja hyväksyttäessä seitsemän valtion odotettiin saavuttavan tämän
rajan.
Suuntaviivojen heinäkuussa 1995 tapahtuneen hyväksymisen jälkeen melkein kaikki jäsenvaltiot
ovat ilmoittaneet uusista budjettiehdotuksista vuodelle 1996 ja joissakin tapauksissa myös vuodelle
 1997.Kaikki nämä ehdotukset pyrkivät julkisen talouden alijäämien alentamiseen tänä ja ensi
vuonna kolmeen prosenttiin BKT:stä tai sen alapuolelle viimeistään vuonna 1997 kaikissa maissa
Kreikkaa ja Italiaa lukuunottamatta.Erityisen huomattavista sopeuttamistoimipaketeista ilmoittivat
Belgian hallitus syyskuussa 1995 (veronkorotuksia ja menojen supistuksia), Suomi syyskuussa
 1995 (menojen supistuksia vuosina 1996 ja 1997), Italia syyskuussa 1995 (toimenpiteitä
veronkierron torjumiseksi, sosiaaliturvamaksujen korotuksia ja vähennyksiä muille kuin valtion
laitoksille tapahtuvissa maksuissa), Ranska elokuussa 1995 (veroja keskushallinnon alijäämän
vähentämiseksi), marraskuussa 1995 (sosiaaliturvajärjestelmän perusuudistus) ja toukokuussa
 1996 (menojen supistuksia ja sosiaaliturvan uudelleenjärjestely),          Itävallan uusi hallitus
huhtikuussa 1996 (menojen supistuksia, veronkorotuksia ja eläkejärjestelmän uudistuksia) ja
Saksan hallitus myös huhtikuussa 1996 (menojen supistuksia).
Vuoden       1996   keskimääräinen     talouskasvu     oli  hitaampaa      kuin    useimpia    näistä
talousarviosuunnitelmista laadittaessa odotettiin, ja se vaikeuttaa alijäämän vähentämistä tänä
vuonna. Monet jäsenvaltiot ovat jo ilmoittaneet lisätoimenpiteistä (muun muassa eräiden
kululuokkien jäädytyksistä Saksassa ja Ranskassa) torjuakseen sen vajauksen, jota verotulojen
heikomman kasvun ja sosiaalisten tulonsiirtojen vaikutus aiheuttaa, ja eräät muut tekevät
todennäköisesti niin lähikuukausina.
 Mikäli asianomaiset jäsenvaltiot toteuttavat kokonaan kaikki ne toimenpiteet, joista on päätetty, on
 odotettavissa huomattava julkisen talouden rahoitusaseman korjaantuminen. On kuitenkin
muistettava, että vaikka nämä toimenpiteet ovat todella tervetulleita, ne ovat joissakintapauksissa
 ---pagebreak---                                                   -21
edelleen riittämättömiä sekä ratkaistavan ongelman kokoon että kansallisissa lähentymisohjelmissa
asetettuihin tavoitteisiin nähden.
II. 1.4. Kilpailukyky
Vuoden 1995 suuntaviivoissa toistettiin kasvun perusvoimien ja yhteisön talouksien dynamismin ja
kilpailukyvyn vahvistamiseen tähtäävien uudistusten toteuttamisen tärkeyttä.
On selvää, että kullakin jäsenvaltiolla on päävastuu siitä, että edellytykset aidosti kilpailullisen
ympäristölle luodaan ja säilytetään.Tämä voi tapahtua vain siten, että kohdistetaan talous-, vero-
ja sosiaalipolitiikka oikein sen varmistamiseksi, että ne edelleen ovat jäsenvaltioiden tämän alan
tavoitteiden mukaisia.Näitä kansallisia ponnistuksia on kuitenkin täydennettävä ja vahvistettava
yhteisön tason toiminnalla.
Yhteisön tasolla on edelleen korostettava sisämarkkinoiden tarjoamien tilaisuuksien täyttä
hyväksikäyttöä. Huhtikuuhun 1996 mennessä 89,7 prosenttia sisämarkkinadirektiiveistä oli
siirretty kansalliseen lainsäädäntöön.Tanskassa prosenttiosuus oli korkein (96,6 %), ja seuraavina
olivat Alankomaat, Yhdistynyt kuningaskunta, Luxemburg ja Espanja. Eniten ongelmia
aiheuttavat valkoisen kirjan direktiivien täytäntöönpanon kannalta edelleenkin julkiset hankinnat,
vakuutusala sekä tekijän- ja teollisoikeudet.
Kilpailukyvyn       vahvistamista    voimistetaan    yhteisön    taannoisen  työllisyyttä   koskevan
luottamussopimuksen yhteydessä, jolla vahvistetaan toimenpiteitä tutkimus- ja kehitystoiminnan
erityisaloilla, euroopanlaajuisilla verkoilla sekä kannustamalla dynaamisia pieniä ja keskisuuria
yrityksiä.
Tämä komission aloite vahvistaa yhteisössä jo käynnistettyjä toimenpiteitä monilla kilpailukykyyn
liittyvillä aloilla. Yhteisö on viime vuosina täydentänyt edelleen yhtenäismarkkina-aloitetta
perustamalla toimivan kilpailukehyksen, jolla varmistetaan jäsenvaltioiden yritysten menestyksekäs
toiminta ja tehokkuus. Tärkeimpiä kehityskulkuja ovat seuraavat:
•     Komissio teki televiestinnän alalla viime vuonna tärkeitä aloitteita, joiden tavoitteena on
      varmistaa sääntelykehyksen suurempi liberalisointi. Tämä vapauttaminen on yhteisön
      tietoyhteiskuntaan liittyvien tavoitteiden kannalta elintärkeää. Täyden kilpailun toteuttaminen
 ---pagebreak---                                                    -22
  televiestintäalalla vaikuttaa koko yhteisön talouden kilpailukykyyn. Komissio teki myös
  yhteisönpostipalveluja koskevia aloitteita.
• Kilpailupolitiikan merkitys on kasvanut myös yhteisön teollisuuden                        kilpailukyvyn
  kasvattamisessa. Vuonna 1995 komissio on tarkistanut pienten ja keskisuurten yritysten,
  laivanrakennuksen ja tutkimus- ja kehitystoiminnan yhteisön tukien kehykset.
  Toimenpiteisiin on ryhdytty myös lainsäädännön ja hallinnon yksinkertaistamiseksi.
• Komissio nimitti Ciampin puheenjohdolla toimivan kilpailukvkvasioiden neuvoa-antavan
  ryhmän, joka koostuu korkean tason asiantuntijoista ja teollisuuden edustajista, ja se esitti
  kertomuksen Madridin Eurooppa-neuvostolle joulukuussa 1995.
  Madridin Eurooppa-neuvosto otti huomioon komission kertomuksen siitä avainroolista, joka
  pk-vritvksillä       voisi    olla    tärkeänä    kasvua    ja   työllisyysmahdollisuuksia      luovana
  alana.Komission kertomuksessa kuitenkin osoitettiin, että nämä pk-yritykset tarvitsevat
  erityistoimenpitein          annettavaa       tukea      ja     niiden      kehitykselle      suotuisan
   liiketoimintaympäristön.Sen vuoksi neuvosto pyysi komissiota tekemään ehdotuksia pk-
  yritysten potentiaalin hyödyntämiseksi, niiden kilpailuaseman parantamiseksi ja niiden
   rohkaisemiseksi liiketoiminnassaan sekä Euroopassa että kansainvälisesti. Komissio
  puolestaan hyväksyi 20 päivänä maaliskuuta 1996 ehdotuksen uudeksi monivuotiseksi pk-
   yritysohjelmaksi vuosille 1997-2000 , joka on lähetetty neuvoston käsittelyyn.
   Edistystä on tapahtunut myös viime vuonna kuljetus-, televiestintä- ja energia-alojen
  euroopanlaaiuisten verkkojen suhteen. Madridin Eurooppa-neuvosto kehotti jäsenvaltioita
   asettamaan etusijalle verkkohankkeiden tehokkaan toteuttamisen ja pyysi talous- ja
  valtiovarainministerien neuvostoa tekemään näihin verkkoihin varattujen rahoitusvarojen
  täydentämiseksi tarvittavat päätökset.
   Yhteisön toimenpiteet rakennerahastojen ja koheesiorahaston yhteydessä, joilla pyritään
   vahvistamaan yhteisön heikkojen alueiden aineellista ja henkistä pääomaa, vaikuttavat
   edelleen huomattavasti kaikkien alueiden tasapainoiseen kehitykseen.
e  Yhteisö    edistää       aktiivisesti   ympäristönsuojelualoitteita    sekä   yhteisön    sisällä  että
   kansainvälisillä foorumeilla.Ympäristöpolitiikan työpaikkoja luovan vaikutuksen lisäämiseksi
   Madridin      Eurooppa-neuvosto           korostaa,   että    ympäristöpolitiikan    tulisi    perustua
   markkinapohjaisiin keinoihin, veropolitiikan välineet mukaanlukien.
4  KOM(96) 98 lopull., 20.3.1996.
 ---pagebreak---                                                         -23
IL 1.5. Työllisyys ja työmarkkinat
Vuoden 1995 suuntaviivoissa korostettiin aktiivisemman ja tehokkaamman työmarkkinapolitiikan
merkittävää roolia sekä korkean monivuotisen talouskasvuasteen saavuttamisessa että kasvun
työpaikkojen lisäämisessä.Kuten jaksossa 1 todettiin, kasvusuuntaukset vuonna 1995 olivat
yleensä pettymys eikä tuotannon kasvunopeusriittänyt aikaansaamaan työllisyyden huomattavaa
kasvua. Jos makrotalouspolitiikan kehystä onnistutaan tasapainottamaan edelleen, yhteisö voi
edetä kohti kestävää, työllisyyttä luovaa kasvua.
Erittäin tärkeä osa yhteisön strategiaa työpaikkojen luomiseksi on lisätä tiettyyn tuotantotasoon
liittyvää työpaikkojen määrää ("kasvun työllisyyssisältö"). On kuitenkin huomattava, että
ainoastaan lyhyttä ajanjaksoa koskevien havaintojen perusteella on vaikea arvioida, tapahtuuko
taustalla työllisyyskehitystä. Tämä johtuu siitä, että mitattu työvoiman tuottavuus vaihtelee
huomattavasti suhdanteen mukaan ja heijastaa työllisyyden myöhästynyttä reaktiota taloudellisen
kasvunmuutoksiin. Käytettävissä olevat todisteet näyttävät kuitenkin osoittavan, että muutamissa
valtioissa kasvun työllisyyssisältö on parantunut jonkin verran, mutta suurimmassa osassa
valtioista tai yhteisössä keskimäärin ei ole tapahtunut merkittävää muutosta.
   Taulukko 8
                                          Kasvu, työllisyys ja tuottavuus
              BKT:n reaalikasvu (% vuodessa)            Työllisyys (% vuodessa)          Työvoiman tuottavuus
                                                                                (% vuodessa)
              74-85    86-90     91-95    muistio 74-85     86 90    91-95   nuÉstio 74-85   86-90   91-95  nudtto
              _                            7995                               1995                           1995
   B                             TT         1.9   -0.3       TT                 0.4   2.1     1.9     1.7     1.6
   DK          2.0      1.4        2.0      2.6     0.5       0.3     -0.4      1.5   1.5     1.2     2.4     1.1
   D           1.7      3.4        1.8      1.9   -0.2        1.5      0.0    -0.3    1.9     1.9     2.6     2.2
   GR          2.5      1.9        1.3      2.0     1.0       0.9      0.9      0.9   1.6     1.0     0.7     1.1
   E           1.9      4.5        1.4      3.0   -1.4        3.3     -0.4      2.7   3.4     1.2     1.8     0.3
   F           2.2      3.2        1.1      2.2     0.1       0.8     -0.1      1.2   2.1     2.4     1.2     1.0
   IRL         3.8      4.6        4.8      8.6     0.1       1.0      1.5      3.8   3.7     3.6     3.3     4.6
               2.8      3.0        1.1      3.0     0.9       0.6     -1.0    -0.4    1.8     2.4     2.3     3.4
   L           1.8      4.6        2.4      3.2     0.5       3.1      2.7      2.5   1.2     1.5    -0.3     0.7
    NL         1.9      3.1        1.9      2.4   -0.1        1.9      0.7      1.4   2.0     1.2     1.2     1.0
   A           2.2      3.0        2.0      1.8     0.7       0.7      1.1    -0.1    1.6     2.2     0.9     1.9
    P          2.2      5.1        1.1      2.5   -0.4        1.1     -0.4    -0.6    2.6     3.9     1.5     3.1
    FIN        2.7      3.4       -0.8      4.2     0.3       0.2     -3.6      2.2   2.4     3.2     2.9     2.0
    S          1.8      2.3        0.1      3.0     0.8       1.0     -2.2      1.6   1.0     1.2     2.3     1.4
    UK         1.4      3.3        1.2      2.4    -0.2       1.8     -1.2      0.6   1.6     1.5     2.4     1.8
    EUR        2.0      3.3        1.3      2.5     0.0       1.3     -0.5      0.6   2.0     1.9     2.0     1.9
    USA        2.3      2.8        2.2      2.0     1.8       2.1      1.0      1.5   0.5     0.6     1.1     0.6
    JAP        3.6      4.5        1.3      0.9     0.7        1.5     0.8      0.3   3.0     3.0     0.5     0.6
    Lähde: Komission ennuste, kevät 1996.
 ---pagebreak---                                                   -24-
Espanjassa aivan viime vuosina toteutetut työmarkkinauudistuksct ovat näköjään edistäneet
erittäin voimakasta työllisyyden kasvua vuonna 1995 (2,7 prosenttia BKT:n kasvaessa 3
prosenttia) ja suuntauksen uskotaan jatkuvan vuonna 1996. Myös Ranskassa, Alankomaissa ja
pienemmässä määrin Belgiassa viimeaikaiset toimenpiteet ovat näköjään edistäneet sitä, että kasvu
on vaikuttanut jossain määrin suotuisammin vuonna 1995 kuin aikaisemmin kehityksen perusteella
olisi odotettu. Tanskan osalta suotuisa työllisyysreaktio voi osittain johtua aktiivisesta
työmarkkinapolitiikasta. Pääasiassa taloudellisen toiminnan vilkastumisen seurauksena Irlannissa
koettiin vuonna 1995 toisena vuotena peräkkäin erittäin voimakas työllisyyden kasvu. Sitä vastoin
Saksassa ovat työllisyyttä vaikeuttaneet jatkuvat irtisanomiset tehdasteollisen suurilla aloilla
kansainvälisen hintakilpailukyvyn huonontumisen aiheuttaman paineen alla, kun taas Italiassa
työpaikkoja on menetetty huomattavasti niillä palvelualoilla, jotka ovat entistä alttiimpia
kilpailupaineille ja ovat useita vuosia kärsineet erittäin heikosta kotimaisen kulutuksen kasvusta.
Suuntaviivoissa korostettiin myös sekä Essenissä kokoontuneen Eurooppa-neuvoston tunnustamia
viittä avainaluetta että Eurooppa-neuvoston jäsenvaltioille esittämää pyyntöä, että nämä
toteuttaisivat tämän strategian alan .politiikkaa käsittelevillä monivuotisilla ohjelmilla. Kun näissä
ohjelmissa esitellään yhdenmukaisesti olemassa olevat tai suunnitellut kansalliset toimenpiteet
strategian      täytäntöönpanemiseksi,        niistä     tulee     tärkeä     työmarkkinapolitiikkojen
täytäntöönpanemisessa tapahtuneen edistyksen valvonnan ja arvioinnin väline. Ohjelmien
tehokkuuden varmistamiseksi niiden koordinointia on parannettava lähentymisohjelmilla, koska
lähentymisen saavuttaminen, kasvu ja työllisyys liittyvät erottamattomasti toisiinsa. Niiden
tämänhetkiseen sisältöön ja muotoon on myös tehtävä joitakin muutoksia, mukaan lukien
kansalliset tavoitteet tietyille toimenpiteille sekä keskipitkän ja pitkän aikavälin ongelmien
suurempi painottaminen.
 Ensimmäinen arvio yhteisön työllisyysstrategian täytäntöönpanemisessa saavutetusta edistyksestä
esitettiin talous- ja finanssiministerien neuvoston sekä sosiaaliministerineuvoston ja komission
yhteisessä kertomuksessa Madridin Eurooppa-neuvostolle. Kertomuksessa korostettiin ja kiitettiin
jäsenvaltioiden Essenin-kokouksen jälkeisiä suuria ponnisteluja, erityisesti sitä, että jäsenvaltiot
 hyväksyivät välttämättömyyden käyttää integroitua lähestymistapaa, joka perustuu makrotalouden
ja rakenteellisten työllisyyspolitiikkojen väliseen yhteyteen. Lisäksi korostetaan kuitenkin, että jos
 aiotaan saada aikaan ratkaiseva parannus yhteisön työllisyystilanteessa, on annettava lisää vauhtia
jäsenvaltioidentyömarkkinauudistuksille. Kertomuksessa otettiin erilleen joukko toimenpiteitä,
jotka ovat oiemiaisia kansallisten aloitteiden vahvistamiselle työUisyysuudistusten osalta. Yhteisen
 kertomuksen      sisältämien   suositusten    perusteella    Madridin    Eurooppa-neuvosto     kehotti
 ---pagebreak---                                                   25
jäsenvaltioita asettamaan monivuotisissa työllisyysohjelmissaan etusijalle eräitä toiminta-aloja.
Yhteistä yritystä sekä työllisyystilanteen että toimenpiteiden tehokkuuden parantamiseen
arvioidaan yhteisön tasolla ohjelmien ja tiettyjen mittareiden perusteella.
Madridin huippukokouksen jälkeen keskustelu työmarkkinauudistuksesta on keskittynyt ja
tiivistetty komission puheenjohtajan ehdotukseen työllisyyttä koskevasta luottamussopimuksesta.
Tämän sopimuksen tarkoitus on tehdä totta Madridin neuvoston vakuutuksesta, että tavoite luoda
työpaikkoja säilyy tulevina vuosina Euroopan unionin politiikan avainalueena. Sopimuksen
makrotaloudellinen ja rakenteellinen kehys perustuu näissä ja edellisissä suuntaviivoissa
kehitettyyn strategiaan ja samalla käytetään asiaankuuluvia yhteisön välineitä dynamismin, kasvun
ja työllisyyden synnyttämiseksi. Sopimuksen tavoitteena on päästä konkreettisiin poliittisiin
sitoumuksiin yhdessä sosiaalisten kumppaneiden kanssa erityisesti työllisyyden luomiseen
liittyvillä toimenpiteillä.
 ---pagebreak---                                                  26-
11.2.      Taloudelliset näkymät
Huonontuva taloudellinen ilmapiiri vuoden 1995 lopussa ja vuoden 1996 alussa on vaikeuttanut
edistymistä tavoitteina olevissa työttömyyden vähentämisessä ja terveen julkistalouden
palauttamisessa yhteisössä. Kuitenkin taloudellisen toiminnan odotetaan elpyvän vuoden 1996
loppupuolella ja vuonna 1997. Tämä johtaa uudelleen työpaikkojen syntymiseen ja kääntää
nykyisen nousevan työttömyyssuuntauksen. Jotta työttömyys vähenisi merkittävästi ja kestävästi,
on ylläpidettävä kuitenkin voimakasta taloudellista kasvua pitkän ajanjakson ajan ja edistyttävä
edelleen rakenteiden uudistamisessa.
11.2.1. Kasvunäkymät
Viimeaikainen taloudellinen hidastuminen, epävarmuus työpaikoista ja tulojen epävarmuus ovat
heikentäneet kuluttajien luottamusta. Liike-elämän luottamus on kärsinyt perusteettomista
valuuttakurssien muutoksista, lopullisen kysynnän parantumismerkkien puuttumisesta ja
kestävästä rakenteellisesta heikkoudesta. Esiin on kuitenkin nousemassa merkkejä siitä, että
luottamuksen väheneminen on pysähtynyt ja että kysyntä voi olla taas elpymässä useissa maissa.
Sen vuoksi taloudellisen toiminnan yhteisössä odotetaan saavuttavan pohjan ja kääntyvän nousuun
tämän vuoden alkupuoliskolla.
Tarjontapuolen terveen perustan (erityisesti alhaisen        Taulukko 9
                                                                  Reaalinen bruttokansantuote
inflaation     ja   suhteellisen   vahvan      investointien  (Vuosittainen reaalimuutos prosenteissa)
keskimääräisen tuottavuuden) ja suotuisamman raha- ja               1993    1994   1995    1996    1997
                                                             B      -1.6     2.2     1.9     1.1    2.3
rahoitustilanteen perusteella yhteisön talouden odotetaan    DK       1.5    4.4    2.6      1.3    2.7
                                                             D      -1.2     2.9     1.9     0.5    1.8
elpyvän vuoden 1996 alkupuoliskolla, ja elpymistä
                                                             GR     -1.0     1.5    2.0      2.0    2.5
vahvistaa käynnissä olevan varastojen sopeuttamisen          E      -1.2     2.1     3.0     2.0    2.9
                                                             F       -1.5    2.7     2.2     1.0    2.1
päättyminen. Kasvun odotetaan vahvistuvan asteittain
                                                             IRL      3.1    6.7     8.6     5.6    4.9
vuonna          1997.       Komission       viimeisimmissä          -1.2     2.1     3.0     1.8    2.7
                                                                      0.0    3.3     3.2     2.6    3.0
talousennusteissa taloudellisen kasvun koko yhteisössä
                                                             NL       0.2    2.7     2.4     1.8    2.5
 odotetaan olevan noin 1,5 prosenttia tänä vuonna ja noin    A        0.4    3.0     1.8     0.7    1.1
                                                             P       -1.2     1.0    2.5     2.3    2.8
 2,5 prosenttia vuonna 1997. Nousun uskotaan johtuvan
                                                             FIN     -1.2    4.0     4.2     3.0    3.6
 suhteellisen voimakkaasta viennistä yhteisön ulkopuolelle,  S       -2.2     2.6    3.0     1.2    2.0
                                                             UK       2.2     3.8    2.4     2.4    3.0
 pääoman muodostuksen uudesta voimistumisesta ja                     -0.6     2.8    2.5     1.5
                                                             EUR                                    2.4
jatkuvasta kohtuullisesta, mutta vähitellen lisääntyvästä    Lähde: Komission ennuste, kevät 1996.
 yksityisestä kulutuksesta.
 ---pagebreak---                                                    27
Saksassa, Ranskassa ja eräissä niiden naapurimaissa keväällä 1995 tapahtuneen voimakkaan
valuuttojen nousun haitalliset vaikutukset väistyvät vähitellen osaksi sen seurauksena, että
alkuperäinen     liioiteltu  valuuttakurssikehitys    on kääntynyt      merkittävästi.    Korkokantojen
huomattavan alenemisen ja luottamuksen odotetun palautumisen avulla taloudellisen toiminnan
odotetaan elpyvän vuoden 1996 aikana ja vahvistuvan vuonna 1997. Italiassa, Ruotsissa,
Espanjassa ja        muissa   valtioissa jatkuva     makrotaloudellisten    politiikkojen   yhdistelmän
tasapainottaminen, joka on auttanut niiden valuuttoja vaihtelevissa määrin saamaan takaisin
menettämäänsä arvoa, auttaa todennäköisesti lyhyt- ja pitkäaikaisten korkokantojen alentamisessa
ja luottamuksen edistämisessä tukien siten kotimaisen kysynnän elpymistä viimeistään vuoden
 1996    loppupuoliskolla     ja    vähentäisi   kasvun     riippuvuutta    viennistä.    Yhdistyneessä
kuningaskunnassa rahamarkkinatilanteen viimeaikainen helpottuminen, kehitys asuntomarkkinoilla
ja suotuisa kilpailuasema pitävät käynnissä jatkuvaa, inflaatiota torjuvaa kasvua.
Taloudellisiin näkymiin liittyy kuitenkin huomattavaa epävarmuutta. Ne valtiot, joiden valuuttojen
arvo nousi vuonna 1995, eivät ole vielä täysin selvinneet kilpailukyvyn menetyksen aiheuttamista
vaikutuksista, ja useimmissa niistä valtioista, joiden valuutan arvo aleni vuosina 1994-
 1995,korkokantaero verrattuna Saksan markkaan on pysynyt suhteellisen korkeana. Nykyisen
levottoman ympäristön ja korkean työttömyydenvuoksi liike-elämän ja kuluttajien kulutusreaktio
parantuneeseen raha- ja rahoitusmarkkinatilanteeseen sekä valtiontalouden epätasapainoon voisi
olla heikompi tai tapahtua tavallista myöhemmin.
Jos yhteiskunnallinen ja poliittinen vastustus estäisi edistystä kohti terveempää julkista taloutta ja
rakenteellista uudistusta, tämä heikentäisi esitettyjen talouspolitiikan tavoitteiden uskottavuutta ja
voisi lisätä joidenkin tarkkailijoiden epäilyjä siitä, pystyykö kyllin moni jäsenvaltio osallistumaan
talous-ja rahaliittoon (EMU)sen alkamispäivänä 1 päivänä tammikuuta 1999. Tällainen kehitys
johtaisi todennäköisesti pitkien korkojen nousuun ja voisi luoda jännitteitä ulkomaisille
valuuttamarkkinoille. Tällä olisi vakavia vaikutuksia uuden ja kestävän elpymisen ja työpaikkojen
luomisen mahdollisuuksiin.
 Kuitenkin jotkut ennusteeseen liittyvät epävarmuustekijät voivat myös olla luonteeltaan
myönteisiä. Koska taloudellinen perusta yhteisössä on tällä hetkellä suotuisa ja politiikkojen
tasapainottamisen       uskotaan jatkuvan,     taloudellistentoimintojen   elpyminen     voisi  yllättää
 myönteisesti luottamuksen palauttamisen jälkeen.
 ---pagebreak---                                                       -28-
11.2.2. Työllisyyskehitys
Työllisyys - Koska taloudellinen toiminta kasvoi ennakoidun heikosti vuoden 1996 alussa,
työllisyyden uskotaan kehittyvän heikosti seuraavina kuukausina. Jos talouskasvu elpyy
ennustetusti, työpaikkojen luomisessa edistyttäisiin taas vuoden 1996 loppupuoliskolla ja se
kiihtyisi vuonna 1997. Kokonaistyöllisyyden ennustetaan kasvavan vajaalla                   prosenttiyksikön
neljänneksellä tänä vuonna ja puolella prosenttiyksiköllä ensi vuonna.
                                                           Taulukko 10
Kaikkien jäsenvaltioiden ei odoteta pääsevän                            Työmarkkinaennusteet
osallisiksi tästä       vaatimattomasta      työpaikkojen
                                                                   Työllisyyden kasvu       Työttömyysaste
synnyn elpymisestä vuonna 1996. Saksassa ja
                                                                   (prosenttia vuodessa)         (prosenttia
Itävallassa      työllisyyden     odotetaan       laskevan                                     työvoimasta)
                                                                  1996     1996 1997 1995 1996 1997
huomattavasti. Jos tämä ennuste pitää paikkansa,
                                                           B        0.4    -0.1      0.7   9.9      10.1      9.8
vuodesta 1996 tulee viides perättäinen vuosi,              DK       1.5      0.0     0.7   6.8       6.1      5.8
                                                           D      -0.3     -0.8     -0.1   8.3       9.3      9.4
jolloin     korkean      suhteellisen     kustannustason
                                                           GR       0.9      1.0     1.2   9.1       9.1      9.0
vaivaamassa Saksassa menetetään työpaikkoja.               E        2.7      1.4     1.5  22.9     22.5      22.1
                                                           F        1.2      0.0     0.6  11.5      11.7     11.7
Useimmissa        muissa     jäsenvaltioissa     odotukset
                                                           IRL      3.8      2.3     1.7  14.4      13.4     12.8
työpaikkojen lisääntyihisestä ovat samoin olleet           I      -0.4       0.2     0.4  11.8      11.8     11.7
                                                           L        2.5      1.7     2.6   2.9       3.0      2.9
alhaalla. Belgiassa, Tanskassa, Ranskassa ja
                                                           NL       1.4      1.0     1.4   7.3       7.2      7.0
Portugalissa työllisyyden odotetaan nyt pysyvän            A      -0.1     -1.0     -0.4   4.0       4.6      5.1
                                                           P      -0.6     -0.1      0.5   7.2       7.4      7.2
ennallaan tai laskevan tänä vuonna. Toisaalta
                                                           FIN      2.2      1.7     2.1  17.2      16.3     15.0
työllisyyttä odotetaan yhä luotavan suhteellisen           S        1.6      0.6     1.0   9.2       8.8      8.3
                                                           UK       0.6      0.9     1.0   8.8       8.4      8,0
voimakkaasti       (yksi    prosentti    tai    enemmän)
                                                           EUR      0.6      0.2     0.6  10.9      10.9     10.8
Kreikassa, Espanjassa, Irlannissa, Luxemburgissa,          Lähde: Komission ennuste, kevät 1996.
Alankomaissa,         Suomessa      ja     Yhdistyneessä
kuningaskunnassa. Nykyisillä kasvuoletuksilla työllisyyden ennustetaan elpyvän laajemmin vuonna
 1997. Koska työpaikkojen irtisanomisten odotetaan jatkuvan Saksassa teollisen valmistuksen
 alalla, työllisyyden kasvun odotetaan pysyvän Saksassa negatiivisena, samoin myös Itävallassa
 alhaisen talouskasvun vuoksi.
 Työttömyyskehitys —Koska työpaikkojen määrä on lisääntynyt hitaasti yhteisössä vuosina 1996-
 1997, työttömyyden odotetaan nousevan yhä tulevina kuukausina ennen kuin se alkaa hitaasti
 alentua vuoden 1996 loppupuoliskolla. Kun tarkastellaan koko vuotta, työttömyysasteen odotetaan
 pysyvän muuttumattomana viime vuoden tasolla, joka on noin 11 prosenttia siviilityövoimasta.
 Ensi vuonna se voi alentua hitaasti keskimäärin 103/4 prosenttiin ja vuoden loppuun mennessä
 voidaan mahdollisesti päästä lOYi prosenttiin.
 Yksittäisten     jäsenvaltioiden     työttömyyskehitys    heijastaa      suuressa       määrin        odotettuja
 työllisyyssuuntauksia. Tänä vuonna työttömien määrän odotetaan nousevan merkittävästi (puolella
 ---pagebreak---                                                   29
prosenttiyksiköllä tai enemmän) Saksassa ja Itävallassa, vaikka työttömyys pysyykin Itävallassa
 suhteellisen alhaisena verrattuna yhteisön keskiarvoon. Myös Belgiassa, Ranskassa ja Portugalissa
tilanne voi huonontua, ja Italiassa työllisyyden hidas kasvu riittää ainoastaan vakiinnuttamaan
työttömyyden.
Toisaalta työttömyyden odotetaan jatkavan laskuaan kuudessa jäsenvaltiossa. Näihin kuuluvat
korkeasta työttömyydestä eniten kärsineet kolme maata (Irlanti, Suomi ja Espanja), vaikka
työttömien määrä näissä maissa on jatkossakin erittäin korkea. Kaikissa näissä kolmessa maassa
voimakkaan työllisyyden kasvun vaikutusta työttömien määrään tasoittaa osittain työvoiman
merkittävä      lisääntyminen.   Kehityksen    odotetaan     olevan      myönteisintä   Yhdistyneessä
kuningaskunnassa ja Tanskassa, joissa noin puolen prosenttiyksikön lisävähentymisen odotetaan
saattavan työttömyysasteen tasolle, joka on huomattavasti yhteisön keskiarvon alapuolella.
Vuonna 1997 työttömyystason ennustetaan laskevan jonkin verran kaikissa jäsenvaltioissa kolmea
lukuunottamatta. Saksassa ja Ranskassa työttömyysaste todennäköisesti vakiintuu ja Itävallassa se
voi nousta edelleen.
Koko yhteisössä viimeaikainen kasvu- ja työttömyyskehitys on ollut pettymys. Edistys kohti
perustamissopimuksen 2 artiklan tavoitteita, nimittäin kestävän kasvun, joka ci edistä rahan arvon
alenemista, ja työllisyyden korkean tason edistämistä, ei ole ollut riittävää. Niin viimeaikainen kuin
ennustettukin kehitys on luonut epäilyjä siitä, voidaanko komission vuoden 1993 valkoisessa
kirjassa kasvusta, kilpailukyvystä ja työllisyydestä asetetut tavoitteet luoda 15 miljoonaa uutta
työpaikkaa ja leikata työttömyys puoleen (suhteessa sen tasoon vuonna 1994) saavuttaa vuoteen
2000 mennessä.Sen vuoksi on ryhdyttävä määrätietoisiin toimenpiteisiin sekä makrotaloudessa että
rakenteiden uudistamisessa työllisyyden kasvun vahvistamiseksi.
11.2.3. Lähentyminen
Hintojen vakaus -- Inflaation vähentämisen yhteisössä ja jäsenvaltioissa odotetaan edistyvän tänä
ja ensi vuonna. Keskimääräisen inflaation yhteisössä, mitattuna yksityisen kulutuksen
deflaattorilla, odotetaan laskevan noin 214 prosenttiin tänä vuonna ja pysyvän hieman tämän tason
alapuolella vuonna 1997.
Alhaisen ja laskevan inflaation näkymät eivät johdu pelkästään yhteisön taloudessa vallitsevan
tuotantovajauksen viimeaikaisesta laajenemisesta ja sen odotetusta pysyvyydestä vaan myös
vahvistuvasta luottamuksesta siihen, että talouspolitiikan puitteet toimivat inflaatiota vastaan.
Tämä luottamus on juurtunut hyvin Saksassa ja muissa maissa, joiden valuutat on liitetty läheisesti
 ---pagebreak---                                                     30
Saksan markkaan. Eräissä muissa maissa                 Taulukko 11
                                                                 Hintojen ja palkkojen kehitys1
rahapolitiikkaa    on    hoidettu    huomattavalla
                                                                    (Vuosimuutos prosenteissa)
menestyksellä tarkoituksena laskea inflaatio                           Hinnat              Nimellispalkka
                                                                                henkeä kohden
aikaisemmin         määrättyyn        tavoitteeseen.
                                                                1995   1996    1997     1995   1996     1997
Italiassa, Ruotsissa, Espanjassa ja Portugalissa                                         T.9
                                                       B         1.5     2.0    1.8              1.7     T.2
luottamusta inflaation torjuntaan on lisännyt se,      DK        1.8     1.8    2.4      3.3     3.9      3.6
                                                       D         2.0     1.6    1.6      3.8    2.6       2.4
että    keskuspankit    ovat    itsenäistyneet,   ja   GR        9.3     8.3    7.0     12.5   11.1       9.6
Suomessa tapahtuu huomattavaa edistymistä              E         4.6     3.6    3.2      2.4     3.8      3.6
                                                       F         1.6     1.8    1.6      2.4    2.3       2.5
tähän            suuntaan. Näissä             maissa   IRL       2.5     2.3    2.4      3.1    4.0       5.0
                                                                 5.7     4.1    3.5      5.2    5.4       4.8
finanssipolitiikalla on tärkeä rooli alhaiseen                   2.0     1.7    2.1      3.9     3.5      3.8
inflaatioon liittyvien odotusten vahvistamisessa       NL        1.1     1.9    2.0      3.0     1.9      2.5
                                                       A         2.2     2.1    1.6      3.8     3.0      2.9
ja valuuttojen uskottavuuden säilyttämisessä.          P         4.2     3.1    3.0      4.6    4.6       4.0
Kaikissa näissä maissa päättäväinen inflaation         FIN       1.1     1.0    1.5      5.3    4.0       4.0
                                                       S         2.7     1.7    2.5      3.0    5.2       4.5
vastainen      asenne     rahapolitiikassa      sekä   UK        2.6     2.7    2.5      3.1     3.6      3.6
uskottavammat ponnistukset saattaa julkinen            EUR       3.0     2.6    2.4      3.5     3.4      3.2
                                                       1
                                                           Yksityisen kulutuksen deflaattori ja      nimelliset
talous terveelle pohjalle ovat usein johtaneet           työvoimakustannukset työntekijää kohden.
niiden valuuttojen arvonnousuun aikaisemmista          Lähde: Komission ennuste, kevät 1996.
pohjalukemista. Tämä on omiaan auttamaan
 inflaation torjunnassa ja sen pitäisi mahdollistaa kotimaista kysyntää näissä maissa rajoittaneen
rahapolitiikan asteittainen löysentäminen.
 Koko yhteisössä ja suurimmassa osassa jäsenvaltioita työntekijäkohtaisten nimellispalkkojen
odotetaan pysyvän oikeassa suhteessa tarpeeseen vakiinnuttaa alhainen inflaatio ja edistää
työpaikkojen luomista. Keskimäärin nimellispalkkojen odotetaan nousevan tänä vuonna noin 314
prosentilla ja ensi vuonna hieman vähemmän, kun odotettu inflaatioaste on noin 2/4 prosenttia
vuodessa. Tosiasialliset palkkakustannukset kasvavat todennäköisesti jatkossakin vähemmän kuin
tuottavuus, mikä osaltaan nostaa liiketoiminnan kokonaiskannattavuutta.
 Joissakin alhaisen inflaatiotason maissa, erityisesti Saksassa, suhteellisen vaimea kysyntä ja
 valuutan revalvoitumiseen liittyvät kilpailukyvyn menetykset ovat rajoittaneet mahdollisuuksia
 siirtää työvoimakustannuksia hmtoihin, mikä merkitsee huomattavaa painetta kyseisten alojen
 katetuottoihin. On ilmeistä, että palkat eivät voi välittömästi sopeutua valuuttakurssien liikkeisiin,
ja tapauksissa, joissa tavoite selvästi ylitetään, markkinoiden aikaansaama valuuttakurssien
 korjaus on selvästi toivottavin ratkaisu. Maan kilpailuaseman ja yksityisten sijoitusten
 houkuttelukyvyn turvaamiseksi on tärkeää pidättäytyä tekemästä palkkasopimuksia ja toteuttaa
  samanaikaisesti toimenpiteitä tuottavuuden ja työllisyyden lisäämiseksi.
 ---pagebreak---                                                    31
 Sitä vastoin joissakin maissa, joissa valuutan arvo on alentunut, erityisesti Italiassa, reaalipalkoilla
odotetaan saatavan takaisin osa edellisien vuosien menetyksistä. Näissä maissa on olemassa riski,
että työntekijät pyrkivät liian nopeasti saamaan hyvityksen edellisten vuosien ostovoiman
menetyksistä vaatimalla korkeampia palkkoja ja käynnistävät siten hinta/palkkakierteen. Sen sijaan
kohtuullisen palkkakehityksen jatkaminen yhdessä uskottavien talouspoliittisten toimien kanssa
saisi aikaan näiden valuuttojen arvonnousun ja vähentäisi siten (tuotuja) inflaatiopaineita. Tällaista
politiikkayhdistelmää toteutettiin menestyksellä Ruotsissa viime vuonna. Mutta vuonna 1996
nimellispalkkojen kasvuvauhdin Ruotsissa ennustetaan nousevan huomattavasti kuluttajahintojen
odotetusta jarruttamisesta huolimatta. Tämä palkkakehitys voi olla ristiriidassa vakaustavoitteen
kanssa eikä näytä heijastavan riittävästi työpaikkojen säilyttämisen ja luomisen tarvetta. Liitettynä
kruunun arvon huomattavaan nousuun se voi lisäksi uhata maan ulkoista kilpailuasemaa.
Inflaation (yksityisen kulutuksen deflaattorin) odotetaan pysyvän alle kolmen prosentin vuosina
 1996-1997 niissä maissa, jotka jo ovat saavuttaneet tämän tavoitteen. Ja niissä seitsemässä
maassa, joissa inflaatio ei viime vuonna ylittänyt kahta prosenttia(Belgia, Tanska, Saksa, Ranska,
Luxemburg, Alankomaat ja Suomi), sen uskotaan pysyvän tämän tason alapuolella tänä ja ensi
vuonna     (mahdollisena    poikkeuksena      Tanska ja     Luxemburg).      Vuoden     1995    laajoissa
suuntaviivoissa jäsenvaltioita, joiden inflaatioaste on 2-3 prosenttia, suositeltiin asettamaan
tavoitteeksi edistymisen kohti kahta prosenttia tai sen alle. Tässä suhteessa jotain edistystä
odotetaan tapahtuvan vuonna 1996 (Irlanti, Itävalta ja Ruotsi) mutta, ainakin nykyisten
ennusteiden mukaan, vuonna 1997 vähemmän (syynä inflaation mahdollinen kasvu Tanskassa,
Irlannissa, Luxemburgissa ja Ruotsissa).
Näkyvää edistystä odotetaan tapahtuvan niissä neljässä maassa, joissa inflaatio tällä hetkellä
ylittää kolme prosenttia. Jos ponnisteluja jatketaan edelleen, inflaatio Espanjassa ja Portugalissa
saavuttaa todennäköisesti suuntaviivojen tavoitteen ylärajan (3 prosenttia) vuoteen 1997 mennessä.
Koska tuontihintojen nousu on hidastunut selvästi eikä välillisiä veroja ole edelleen nostettu,
kuluttajahintainflaation Italiassa odotetaan hidastuvan 3 Vi prosenttiin vuonna 1997. Kreikassa
määrätietoisemmalla toiminnalla, erityisesti budjettiasioissa, pitäisi olla mahdollista pienentää
inflaatiota siitä seitsemästä prosentista, jota vuodelle 1997 tällä hetkellä ennustetaan.
Julkisen    talouden     näkymät    vuosille    1996-1997— Useat jäsenvaltiot ovat toteuttaneet
merkittäviä toimia julkisen taloutensa vakauttamiseksi vuonna 1996 ja useissa tapauksissa myös
vuonna 1997. Suhdannekorjatuista julkisen talouden rahoitusjäämästä tehdyn komission arvion
mukaan nykyiset talousarviosuunnitelmat merkitsevät taustalla olevien julkisen talouden alijäämien
vähentämistä 3A prosenttiyksiköllä yhteisön bruttokansantuotteesta vuonna 1996 ja tällä hetkellä
tunnettujen toimenpiteiden mukaan 3A prosenttiyksiköllä vuonna 1997. Kuitenkin komission
viimeisimmän
 ---pagebreak---                                                                       -32
ennusteen mukaan, jossa otetaan huomioon aikaisemmin odotettua hitaampi kasvu, julkisen
talouden velka vähenee yhteisössä vuonna 1996 huomattavasti vähemmän kuin aikaisemmin oli
ennustettu. Keskimääräistä julkisen talouden alijäämää vähennetään odotusten mukaan puolella
prosenttiyksiköllä juuri alle 4'/2 prosenttiin yhteisön bruttokansantuotteesta vuonna 1996
(verrattuna VA prosenttiin BKTstä, mitä ennustettiin syksyllä 1995).
Taloudelliset ennusteet sisältävät skenaarion vuodelle 1997 sellaisten toimenpiteiden perusteella,
jotka on jo toteutettu tai joista on julkistettu riittävästi yksityiskohtia. Skenaarioon eivät sisälly
yleiset poliittiset aikomukset, joihin liittyviä erityistoimenpiteitä ei vielä tunneta. Ennusteissa
otetaan huomioon talouspoliittiset paketit, jotka Saksan, Ranskan, Itävallan ja Ruotsin hallitukset
julkistivat yksityiskohtaisesti huhtikuussa ja toukokuun alussa. Ne eivät kuitenkaan sisällä Belgian
hallituksen äskettäin julkistamia suunniteltuja sopeuttamistoimenpiteitä vuodelle 1997, koska
toteutettavia toimenpiteitä ei tunnettu riittävän yksityiskohtaisesti ennusteiden laatimisen aikaan.
 Edellä mainittujen lisäksi useiden muiden jäsenvaltioiden odotetaan ryhtyvän toimenpiteisiin
budjettitilanteensa parantamiseksi tämän hetken ja vuoden 1997 välillä.Tällä hetkellä tiedossa
olevien toimenpiteiden perusteella, ja parantuvien suhdanteiden ja alhaisten korkokantojen avulla,
 skenaario vuodelle 1997 osoittaa keskimääräisen todellisen budjettialijäämän pienentymistä 3Î4
prosenttiin bruttokansantuotteesta ensi vuonna.
   Taulukko 12                                                            Taulukko 13
                 Todellinen ja suhdannekorjattu
                                                                                Julkisen talouden bruttovelka
        julkisen talouden rahoitU8iäämä(% BKT:stä)
                                                                                (% BKT:stä)
                Todellinen jäämä             Suhdannekorjattu
                       Taso                 jäämä Vuosimuu tos*                                 Taso                    Vuosimuutos
             1995      1996    1997   1
                                          1995      1996      1997  1               1995        1996        19971       1996    19971
   B          -4.5     -3.2     -3.7        0.5        1.8     -0.9       B        133.7       132.2        130.6        -1.5    -1.6
   DK         -1.4     -0.9     -0.6         1.6       1.0     -0.2       DK        71.9        71.0          68.7       -0.9    -2.3
   D          -3.5     -3.9     -2.9       -0.9       0.3       1.2       D         58.1        61.5          62.4        3.4     0.9
   GR         -9.2     -8.1     -6.9        2.6        1.0      0.8       GR       111.5       111.8        111.4         0.3    -0.4
   E         •6.2»     -4.8     -3.7        0.4        1.5      0.7       E         65.7        67.8          68.0        2.1     0.2
   F          -5.0     -4.2     -3.0        0.5        1.1      0.9       F         52.4        56.1          57.8        3.7     1.7
   IRL        -2.4     -2.0     -1.6       -2.0       0.3       0.6       IRL       85.5        81.3          77.3       -4.2    -4.0
   I          -7.1     -6.3     -5.2         1.3      0.8       0.8       I        124.8       124.5        122.8        -0.3    -1.7
   L           0.3      0.7      0.3       -2.0       0.4      -0.6       L           5.9         6.2          6.8        0.3     0.9
   NL         -3.4     -3.5     -2.9       -0.2       0.2       0.4       NL        79.0        79.4          78.7        0.4    -0.7
   A          -6.2     -4.6     -3.1      -1.6        2.2       2.0       A         69.4        72.4          73.9        3.0     1.5
   P          -5.4     -4.4     -3.7        0.2       0.9       0.5       P         71.6        72.2          71.8        0.6    -0.4
   FIN        -5.6     -3.3     -1.6       -1.2        1.5      0.7       FIN       59.6        62.5          63.2        2.9     0.7
   S          -8.1     -5.2     -3.1         1.1      2.8       1.5       S         79.9        80.8          79.6        0.9    -1.2
   UK         -6.0     -4.4     -3.7        0.6        1.5      0.3       UK        54.0        55.5          56.2        1.5     0.7
   EUR        -5.0     -4.4     -3.4        0.3       0.9       0.8       EUR       71.2        73.9          74.3        2.7     0.4
   1                                                                      1
     Perustuu tällä hetkellä julkistettuihin toimenpiteisiin.               Perustuu tällä hetkellä julkistettuihin toimenpiteisiin.
   ' Positiivinen numero ilmoittaa suhdannekorjatun jäämän                Lähde: Komission ennuste, kevät 1996
     parantumista.
   1
         Tämä      aikasarja    sisältää      sosiaaliturvamaksut
     kassaperusteella. Kansallisten viranomaisten tekemä
     suoriteperusteisen ennakkolaskenta osoittaa -5,8
     prosentin lukuja BKT:stä vuodelle 1995. Aikasarja
     päivitetään      suoriteperusteisesti,      kunhan     eräitä
     tilastollisten käsitteiden oikeaan käyttöön liittyviä
     kysymyksiä on selvennetty.
   Lähde: Komission ennuste, kevät 1996
 ---pagebreak---                                                  33
Odotettu julkisen talouden rahoitusaseman parantumisen määrä ei vielä riitä pysäyttämään
keskimääräisen bruttovelan ja BKT:n suhteen kasvua yhteisössä; sen ennustetaan kasvavan
melkein kolmella prosenttiyksiköllä 74 prosenttiin bruttokansantuotteesta tänä vuonna ja
vakiintuvan suunnilleen sille tasolle vuonna 1997. Vuonna 1996 velkasuhteen odotetaan
nousevan kaikissa jäsenvaltioissa neljää lukuunottamatta (Belgia, Tanska, Irlanti ja Italia),
mutta vuonna       1997 velkasuhteen odotetaan vakiintuvan tai laskevan noin kahdessa
 kolmasosassa jäsenvaltioista.
Kaikkien maiden Saksaa ja Alankomaita lukuunottamatta ennustetaan supistavan todellisia
alijäämiään vuonna 1996, mutta kehityksen odotetaan yleensä jäävän niin kansallisissa
 lähentymisohjelmissa kuin vuoden 1995 suuntaviivoissakin asetettujen tavoitteiden alapuolelle.
Vain kolmen jäsenvaltion (Tanskan, Irlannin ja Luxemburgin) odotetaan saavan todelliset
alijäämänsä tänä vuonna kolmen prosentin viitearvon alapuolelle.Erityisen suuria julkisen
talouden alijäämän supistuksia (lähes yksi prosentti bruttokansantuotteesta tai enemmänkin)
odotetaan tänä vuonna Belgiassa, Ranskassa, Kreikassa, Espanjassa, Italiassa, Itävallassa,
Portugalissa, Suomessa, Ruotsissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa.
Vuotta 1997 koskevan "muuttumattoman politiikan" skenaariossa Saksa, Ranska, Alankomaat
ja Suomi pääsisivät ryhmään, jossa alijäämät ovat pienempiä kuin Maastrichtissa asetetut
viitearvot, ja Itävalta ja Ruotsi pääsisivät hyvin lähelle tätä arvoa.Eräissä maissa, joissa
toteutettavista toimenpiteistä ei ole vielä annettu kyllin yksityiskohtaisia tietoja, tarvittaisiin
kolmen prosentin viitearvon saavuttamiseksi lisätoimenpiteitä, jotka olisivat suunnilleen 3/4
prosenttia     bruttokansantuotteesta     (Belgia,    Espanja,      Portugali   ja     Yhdistynyt
kuningaskunta).Vain Italiassa ja Kreikassa alijäämän odotetaan nykyisessä skenaariossa olevan
selvästi viitearvoa suurempi, jolloin Italian alijäämäksi ennustetaan 5,25 prosenttia ja Kreikan
7 prosenttia bruttokansantuotteesta.
                                                  *
                                               *    *
Koska kasvun ja työllisyyden kehitys ei ole tyydyttävää, on yhteisössä polttava tarve
käynnistää elpyminen uudelleen. Poliittisten päättäjien haasteena on vahvistaa jälleen
luottamusta ja työpaikkojen syntymistä lyhyellä aikavälillä ja tukea vahvemman kasvun ja
työllisyyden edellytyksiä keskipitkällä aikavälillä. Tämä vaatii sekä kehitystä tukevaa
makrotalouspolitiikka,      johon     sisältyy     makrotaloudellisten    toimenpiteiden     terve
tasapainottaminen, että entistä suurempia ponnistuksia alentaa työttömyyttä ja vahvistaa
yhteisön kilpailukykyä rakennepoliittisin toimin. Komission vuoden 1996 talouskertomuksessa
analysoitiin yksityiskohtaisesti nykytilanteessa tarjolla      olevia   menettelytapavaihtoehtoja.
Lisäksi komissio on saanut kertomusta koskevat Euroopan parlamentin ja talous- ja
sosiaalikomitean lausunnot ja keskustellut kertomuksesta työmarkkinaosapuolten kanssa. Näin
 ---pagebreak---                                                -34
ollen vuoden 1996 laajojen talouspolitiikan suuntaviivojen suosituksissa luonnostellaan
toimintapolitiikat, jotka ovat tarpeen yhteisön tavoitteiden saavuttamiseksi kasvun, työllisyyden
ja lähentymisen osalta.
 ---pagebreak---  ---pagebreak---                                     3T
                                                             ISSN 1024-4492
                                                   KOM(96) 211 lopullinen
                                                ASIAKIRJAT
FI                                                                       10
                                        Luettelonumero : CB-CO-96-237-FI-C
                                                         ISBN 92-78-04434-2
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto
L-2985 Luxemburg