title: Suositus N:o P1, annettu 12 päivänä kesäkuuta 2009 , Gottardo-tuomiosta, jonka mukaan jäsenvaltion ja kolmannen valtion kahdenväliseen sosiaaliturvasopimukseen perustuvat edut on myönnettävä myös muiden kuin sopimuksen osapuolina olevien jäsenvaltioiden työntekijöille (ETA:n kannalta ja EY:n ja Sveitsin sopimuksen kannalta merkityksellinen teksti)

text:
               24.4.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 106/47

         SUOSITUS N:o P1,
   annettu 12 päivänä kesäkuuta 2009,
   Gottardo-tuomiosta, jonka mukaan jäsenvaltion ja kolmannen valtion kahdenväliseen sosiaaliturvasopimukseen perustuvat edut on myönnettävä myös muiden kuin sopimuksen osapuolina olevien jäsenvaltioiden työntekijöille
   (ETA:n kannalta ja EY:n ja Sveitsin sopimuksen kannalta merkityksellinen teksti)
   2010/C 106/14
   SOSIAALITURVAJÄRJESTELMIEN YHTEENSOVITTAMISTA KÄSITTELEVÄ HALLINTOTOIMIKUNTA, joka
   ottaa huomioon sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamisesta 29 päivänä huhtikuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 883/2004 (1) 72 artiklan a alakohdan, jonka mukaan hallintotoimikunnan tehtävänä on käsitellä kaikkia asetuksen (EY) N:o 883/2004 ja sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamisesta annetun asetuksen (EY) N:o 883/2004 täytäntöönpanomenettelystä 16 päivänä syyskuuta 2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 987/2009 (2) säännöksistä johtuvia hallinnollisia ja tulkinnallisia kysymyksiä,
   ottaa huomioon asetuksen (EY) N:o 883/2004 72 artiklan c alakohdan, jonka mukaan sen tehtävänä on edistää ja kehittää jäsenvaltioiden ja niiden laitosten välistä yhteistyötä sosiaaliturva-asioissa,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 42 ja 308 artiklan pohjalta hyväksytty asetus (EY) N:o 883/2004 on olennainen säädös perustamissopimuksen mukaisten perusvapauksien käytölle.

               (2)

               Kansalaisuuteen perustuvan syrjimättömyyden periaate turvaa olennaisesti palkattujen työntekijöiden vapaata liikkuvuutta, kuten perustamissopimuksen 39 artiklassa määrätään. Periaate merkitsee kaiken syrjinnän poistamista Euroopan unioniin kuuluvassa asuinmaassaan työskentelevien työntekijöiden ja siirtotyöläisten väliltä työhönotossa, työstä maksettavassa korvauksessa ja muissa työsuhteen ehdoissa.

               (3)

               Gottardon tapauksessa (3) Euroopan yhteisöjen tuomioistuin otti huomioon kyseisen periaatteen soveltamisen perustamissopimuksen 39 artiklan yhteydessä sellaisen yhteisön alueella asuvan henkilön osalta, joka on työskennellyt Ranskassa, Italiassa ja Sveitsissä. Kyseisellä henkilöllä ei ollut riittävää oikeutta saada eläkettä Italiassa, ja hän pyysi, että Sveitsissä ja Italiassa täyttyneet vakuutuskaudet laskettaisiin yhteen Italian ja Sveitsin välillä kyseisten kahden maan kansalaisten eduksi tehdyn kahdenvälisen sopimuksen mukaisesti.

               (4)

               Tässä asiassa tuomioistuin katsoi, että kun jäsenvaltio tekee kolmannen valtion kanssa kahdenvälisen kansainvälisen sosiaaliturvasopimuksen, jonka mukaan kyseisessä kolmannessa valtiossa täytetyt vakuutuskaudet otetaan huomioon vanhuusetuuksia koskevan oikeuden saamiseksi, yhdenvertaisen kohtelun periaate edellyttää, että tämä jäsenvaltio myöntää muiden jäsenvaltioiden kansalaisille samat edut kuin sen omat kansalaiset saavat kyseisen sopimuksen perusteella, jollei se esitä objektiivista perustetta niiden epäämiselle (kohta 34).

               (5)

               Tässä yhteydessä tuomioistuin totesi, että neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71 (4) 1 artiklan j alakohdassa tarkoitetun ”lainsäädännön” käsitteen tulkinta (nyt asetuksen (EY) N:o 883/2004 1 artiklan 1 kohta) ei voi vaikuttaa jäsenvaltioiden velvollisuuteen noudattaa perustamissopimuksen 39 artiklassa määrättyä yhdenvertaisen kohtelun periaatetta.

               (6)

               Tuomioistuin katsoi, että jäsenvaltion ja kolmannen valtion välisen kahdenvälisen kansainvälisen sopimuksen tasapainon ja vastavuoroisuuden vaarantuminen ei voi olla objektiivinen peruste sille, että tämän sopimuksen osapuolena oleva jäsenvaltio kieltäytyy laajentamasta etuja, jotka sen omat kansalaiset saavat kyseisen sopimuksen perusteella, koskemaan muiden jäsenvaltioiden kansalaisia.

               (7)

               Tuomioistuin ei myöskään hyväksynyt esitettyjä vastaväitteitä siitä, että yhteistyö kyseisen kolmannen valtion toimivaltaisten viranomaisten kanssa mahdollisesti lisää kuluja ja hallinnollisia vaikeuksia. Kahdenvälisen sopimuksen osapuolena oleva jäsenvaltio ei voi näiden syiden perusteella jättää noudattamatta perustamissopimuksen mukaisia velvoitteitaan.

               (8)

               On tärkeää, että kaikki tästä tuomiosta vapaan liikkuvuuden oikeuttaan käyttäville yhteisön kansalaisille aiheutuvat olennaiset vaikutukset otetaan huomioon.

               (9)

               Tämän vuoksi on selvennettävä, että jäsenvaltioiden ja kolmansien valtioiden välillä voimassa olevia kahdenvälisiä sosiaaliturvasopimuksia on tulkittava siten, että sopimuksen osapuolina olevien jäsenvaltioiden kansalaisten nauttimat edut olisi periaatteessa myönnettävä myös yhteisön kansalaiselle, joka objektiivisesti tarkastellen on vastaavassa tilanteessa.

               (10)

               Voimassa olevia kahdenvälisiä sopimuksia on tarkasteltava uudelleen riippumatta Gottardo-tuomion yhdenmukaisesta soveltamisesta yksittäistapauksissa. Aiemmin tehtyjen sopimusten osalta 307 artiklassa määrätään, että ”asianomaiset jäsenvaltiot käyttävät kaikkia aiheellisia keinoja todettujen ristiriitojen poistamiseksi”, ja 1 päivän tammikuuta 1958 jälkeen tai sen jälkeen, kun valtio on liittynyt Euroopan yhteisöön, tehtyjen sopimusten osalta perustamissopimuksen 10 artiklassa määrätään, että samat jäsenvaltiot ”pidättyvät kaikista toimenpiteistä, jotka ovat omiaan vaarantamaan tämän sopimuksen tavoitteiden saavuttamista”.

               (11)

               Jäsenvaltion ja kolmannen valtion välisiä uusia kahdenvälisiä sosiaaliturvasopimuksia tehtäessä on tärkeää ottaa huomioon, että näissä sopimuksissa viitataan nimenomaisesti muiden jäsenvaltioiden kansalaisten osalta kansalaisuuteen perustuvan syrjimättömyyden periaatteeseen näiden kansalaisten käyttäessä oikeuttaan liikkua vapaasti kyseisen sopimuksen osapuolena olevassa jäsenvaltiossa.

               (12)

               Gottardo-tuomion soveltaminen yksittäistapauksissa riippuu suuresti kolmansien maiden yhteistyöstä, koska ne antavat todistuksen asianomaiselle henkilölle kyseisessä maassa kertyneistä vakuutuskausista.

               (13)

               Ottaen huomioon, että Gottardo-tuomio koskee yhdenvertaisen kohtelun periaatteen soveltamista sosiaaliturvakysymyksissä, hallintotoimikunnan olisi tarkasteltava edellä mainittua kysymystä,
               sekä käsittelee asiaa asetuksen (EY) N:o 883/2004 71 artiklan 2 kohdassa säädetyin edellytyksin,

         SUOSITTELEE TOIMIVALTAISILLE VIRANOMAISILLE JA LAITOKSILLE SEURAAVAA:

               1.

               EY:n perustamissopimuksen 39 artiklassa määrätyn kotimaisten työntekijöiden sekä vapaan liikkuvuuden oikeutta käyttävien muiden jäsenvaltioiden kansalaisten välisen yhdenvertaisen kohtelun ja syrjimättömyyden periaatteen mukaisesti myönnetään jäsenvaltion ja kolmannen valtion väliseen sosiaaliturvasopimukseen perustuvat kotimaisille työntekijöille (palkatuille työntekijöille ja itsenäisille ammatinharjoittajille) myönnetyt eläke-edut periaatteessa myös sellaisille sopimukseen kuulumattomien muiden jäsenvaltioiden työntekijöille (palkatuille työntekijöille ja itsenäisille ammatinharjoittajille), jotka objektiivisesti tarkastellen ovat vastaavassa tilanteessa.

               2.

               Uusissa jäsenvaltion ja kolmannen maan välillä tehtävissä kahdenvälisissä sosiaaliturvasopimuksissa olisi muiden jäsenvaltioiden kansalaisten osalta viitattava nimenomaisesti kansalaisuuteen perustuvan syrjimättömyyden periaatteeseen näiden kansalaisten käyttäessä oikeuttaan liikkua vapaasti kyseisen sopimuksen osapuolena olevassa jäsenvaltiossa.

               3.

               Jäsenvaltioiden olisi ilmoitettava Gottardo-tuomion vaikutuksista niiden valtioiden laitoksille, joiden kanssa ne ovat allekirjoittaneet sosiaaliturvasopimuksia, joita sovelletaan ainoastaan sopimuksen osapuolten omiin kansalaisiin, ja pyydettävä laitoksia tekemään yhteistyötä yhteisön tuomioistuimen antaman tuomion soveltamiseksi. Jäsenvaltiot, jotka ovat tehneet kahdenvälisiä sopimuksia samojen kolmansien valtioiden kanssa, voivat esittää tällaista yhteistyötä koskevan pyynnön yhteisesti. On selvää, että tuomion noudattaminen edellyttää tällaista yhteistyötä.

               4.

               Tämä suositus julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Sitä sovelletaan asetuksen (EY) N:o 987/2009 voimaantulopäivästä.

            Hallintotoimikunnan puheenjohtaja

         Gabriela PIKOROVÁ

      (1)  EUVL L 166, 30.4.2004, s. 1.

      (2)  EUVL L 284, 30.10.2009, s. 1.

      (3)  Asia C-55/00, Elide Gottardo v. Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS), tuomio 15.1.2002 (Kok 2002, s. I-413).

      (4)  EYVL L 149, 5.7.1971, s. 2.


				|

		52012DC0314

			Suositus NEUVOSTON SUOSITUS Belgian vuoden 2012 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Belgian vuosien 2012–2015 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto /* COM/2012/0314 final - 2012/ () */

			   	Suositus
NEUVOSTON SUOSITUS
Belgian vuoden 2012 kansallisesta
uudistusohjelmasta
sekä samassa yhteydessä annettu Belgian vuosien 2012–2015 vakausohjelmaa
koskeva neuvoston lausunto
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta
tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja
148 artiklan 4 kohdan,
ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman
valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta
7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY)
N:o 1466/97[1]
ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan,
ottaa huomioon makrotalouden epätasapainon
ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta 16 päivänä marraskuuta 2011
annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011[2] ja erityisesti sen 6 artiklan 1
kohdan,
ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen[3],
ottaa huomioon Euroopan parlamentin
päätöslauselmat[4],

ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,
on kuullut talous- ja rahoituskomiteaa,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)       Eurooppa-neuvosto hyväksyi 26
päivänä maaliskuuta 2010 Euroopan komission ehdotuksen, jolla käynnistetään
uusi työllisyys- ja kasvustrategia, Eurooppa 2020. Strategian lähtökohtana on
tehostaa talouspolitiikan koordinointia. Strategia keskitetään avainalueisiin,
joilla tarvitaan toimia Euroopan kestävän kasvun vauhdittamiseksi ja
kilpailukyvyn lisäämiseksi.
(2)       Neuvosto antoi 13 päivänä
heinäkuuta 2010 suosituksen jäsenvaltioiden ja unionin talouspolitiikan laajoista
suuntaviivoista (2010–2014) ja hyväksyi 21 päivänä lokakuuta 2010 päätöksen
jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista[5]. Yhdessä nämä muodostavat ns.
yhdennetyt suuntaviivat. Jäsenvaltioita kehotettiin ottamaan yhdennetyt
suuntaviivat huomioon kansallisessa talous- ja työllisyyspolitiikassaan.
(3)       Neuvosto antoi 12 päivänä
heinäkuuta 2011 suosituksen Belgian kansallisesta uudistusohjelmasta vuodelta
2011 ja lausunnon Belgian tarkistetusta vakausohjelmasta vuosiksi 2011–2014.
(4)       Komissio hyväksyi 23 päivänä
marraskuuta 2011 toisen vuotuisen kasvuselvityksen. Tästä alkoi toinen
politiikan yhdennetyn etukäteiskoordinoinnin EU-ohjausjakso, jonka perusta on
Eurooppa 2020 ‑strategiassa. Komissio hyväksyi 14 päivänä helmikuuta 2012
asetuksen (EU) N:o 1176/2011 perusteella varoitusmekanismia koskevan
kertomuksen[6],
jossa se katsoi, että Belgia on yksi niistä jäsenvaltioista, joiden osalta
laadittaisiin perusteellinen tarkastelu.
(5)       Eurooppa-neuvosto hyväksyi
2 päivänä maaliskuuta 2012 rahoitusvakauden turvaamisen, julkisen talouden
vakauttamisen ja kasvun vauhdittamisen painopisteet. Se korosti, että
etusijalle on asetettava kasvua edistävän julkisen talouden vakauttaminen,
talouden normaalin luotottamisen palauttaminen, kasvun ja kilpailukyvyn edistäminen,
työttömyyteen ja kriisin sosiaalisiin seurauksiin puuttuminen sekä
julkishallinnon nykyaikaistaminen.
(6)       Lisäksi Eurooppa-neuvosto
kehotti 2 päivänä maaliskuuta 2012 Euro Plus ‑sopimukseen osallistuvia
jäsenvaltioita esittämään sitoumuksensa niin ajoissa, että ne voidaan
sisällyttää vakaus- tai lähentymisohjelmiin ja kansallisiin uudistusohjelmiin.
(7)       Belgia toimitti vuosiksi
2012–2015 laaditun vuoden 2012 vakausohjelmansa ja vuoden 2012 kansallisen
uudistusohjelmansa 30 päivänä huhtikuuta 2012. Ohjelmat on arvioitu samaan
aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon. Komissio on
myös arvioinut asetuksen (EU) N:o 1176/2011 5 artiklassa tarkoitetussa
perusteellisessa tarkastelussa, onko Belgiassa makrotalouden epätasapaino.
Komissio totesi perusteellisessa tarkastelussaan[7],
että Belgiassa on ulkoinen epätasapaino, mutta se ei ole liiallinen.
(8)       Neuvosto on neuvoston
asetuksen (EY) N:o 1466/97 mukaisen vakausohjelman arvioinnin perusteella sitä
mieltä, että julkisen talouden ennusteiden perustana oleva makrotalouden
skenaario on vuosien 2012 ja 2013 osalta realistinen, mutta vuosien 2014 ja
2015 osalta optimistinen, koska BKT:n kasvun odotetaan olevan huomattavasti
korkeampi kuin komission vuoden 2012 kevään talousennusteessa esitetty
viimeisin arvio potentiaalisesta kasvusta. Ohjelmassa esitetyn julkisen
talouden strategian tavoitteena on, että alijäämä supistuu alle 3 prosenttiin
suhteessa BKT:hen vuonna 2012 (2,8 prosenttiin suhteessa BKT:hen, kun se vuonna
2011 oli 3,7 prosenttia suhteessa BKT:hen) ja nollaan vuonna 2015. Ohjelmassa
vahvistetaan aiempi julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoite, joka on
0,5 prosentin rakenteellinen ylijäämä suhteessa BKT:hen, mikä vastaa
riittävästi vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia. Vuoden 2012 suunniteltu
alijäämä noudattaa neuvoston liiallisen alijäämän korjaamiselle asettamaa
määräaikaa, ja suunnitellut julkisen talouden toimet vastaavat liiallisia
alijäämiä koskevan menettelyn suosituksen mukaista vähimmäistasoa, joka on
¾ prosenttia suhteessa BKT:hen (rakenteellisesti mitattuna). Julkisten
menojen kasvuvauhti, jossa on otettu huomioon harkinnanvaraiset tulopuolen
toimenpiteet, vastaa vakaus- ja kasvusopimuksessa menojen kasvulle määriteltyä
viitearvoa vuosina 2013–2015, mutta ei vuonna 2012. Kun otetaan huomioon
(uudelleenlaskettu) julkisen talouden rakenteellinen rahoitusasema[8], ohjelmassa odotetaan
rakenteellisen rahoitusaseman paranevan 1,1 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen
vuonna 2012 ja keskimäärin noin 0,8 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen vuosina
2013–2015. On kuitenkin olemassa riskejä, jotka johtuvat siitä, että vuodesta
alkaen 2013 toteutettavia lisätoimenpiteitä ei ole vielä täsmennetty ja että
makrotalouden skenaario on vuodesta 2014 alkaen liian optimistinen. Julkinen velka
oli 98,0 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2011, eli selvästi yli 60
prosentin kynnysarvon. Ohjelman mukaan sen pitäisi kuitenkin vakiintua ja
sitten laskea 92,3 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2015. Tämä merkitsisi
riittävää edistymistä kohti vakaus- ja kasvusopimuksessa velan supistamiselle
asetettua viitearvoa. Lisäksi rahoitussektorille myönnetyistä huomattavista
takauksista johtuvat epäsuorat vastuut ovat erityisen suuret. Erityisesti
menoja koskevalle sääntöperusteiselle, monivuotiselle julkisen talouden
kehykselle olisi hyötyä alueiden ja yhteisöjen sekä paikallistason
täytäntöönpanomekanismeista ja/tai sitoumuksista, joiden avulla niille
osoitetut alijäämätavoitteet voitaisiin toteuttaa.
(9)       Väestön ikääntymisestä
johtuviin kustannuksiin olisi puututtava, ja alijäämä olisi saatava supistumaan
rakenteellisesti, jotta julkisen velan huomattavaa määrää voidaan vähentää.
Uusi liittohallitus sopi joulukuussa 2011 Belgian vanhusten
sosiaaliturvajärjestelmän uudistamisesta. Aloitetut lainsäädäntöuudistukset on
nyt pantava tehokkaasti täytäntöön ja täytäntöönpanoa on seurattava, jotta
todellista eläkkeellesiirtymisikää saadaan nostettua. Vanhusten
sosiaaliturvauudistusta on nyt tärkeää tukea toimenpiteillä, jotka kannustavat
aktiiviseen ikääntymiseen ja työurien pidentämiseen. Tavoitteen saavuttamista
olisi tuettava myös muilla uudistuksilla, kuten kytkemällä lakisääteinen
eläkeikä elinajanodotteeseen.
(10)     Belgian rahoitusjärjestelmään
kohdistuu edelleen merkittäviä haasteita. Belgian pankkien rakenneuudistus on
meneillään, eikä finanssikriisin vuoksi vuosina 2008/2009 myönnettyä
valtiontukea ole vielä maksettu kokonaan takaisin. Lisäksi pankkisektorin ja
julkisen sektorin ongelmat ovat sidoksissa toisiinsa takausten suuren määrän
vuoksi.
(11)     Vaihtotase heikkenee
vähitellen. Palvelutaseen koheneminen ei riitä tasapainottamaan tavarakaupan
taseen heikkenemistä. Belgian tavaravienti on menettänyt jalansijaa paitsi
suhteessa laajenevaan maailmankauppaan myös suhteessa muihin euroalueen maihin
ja euroalueeseen keskimäärin. Tämä johtuu kotimaan yksikkötyökustannusten
epäsuotuisasta kehityksestä verrattuna Belgian tärkeimpiin kauppakumppaneihin
(Alankomaat, Ranska ja Saksa) ja euroalueeseen kokonaisuutena. Koska käytössä
on palkkojen automaattinen indeksointijärjestelmä, hallituksen toimet
reaalipalkkojen kasvun rajoittamiseksi enintään 0,3 prosenttiin kaudella
2011–2012 eivät välttämättä ole estäneet nimellispalkkoja nousemasta enemmän
kuin naapurimaissa. Vaikka tuottavuusaste on korkea, sen kasvu on heikkoa, ja
myös välillisten panosten, lähinnä energian, kustannukset ovat suuret. Kaasun
ja sähkön vähittäishinnat on jäädytetty inflaation hillitsemiseksi, mutta
palkkaneuvottelujen ja palkkojen indeksointijärjestelmän uudistamiseksi ei ole
toteutettu mitään konkreettisia toimenpiteitä. Yksityisen sektorin
T&K-intensiteetti on viime vuosina polkenut paikoillaan, ja pula
ammattitaitoisesta työvoimasta saattaa muodostaa merkittävän esteen Belgian
talouden innovaatiosuorituskyvyn kehittämiselle etenkin tieteen ja tekniikan
alalla.
(12)     Sekä nuorempien että
iäkkäämpien työntekijöiden työllisyyttä on pyritty parantamaan ja työttömiä
saamaan takaisin työmarkkinoille toteuttamalla eräitä rakenteellisia
toimenpiteitä. Belgia on aloittanut laajan työttömyysturvajärjestelmän
uudistuksen. Työmarkkinoilla on kuitenkin edelleen rakenteellisia ongelmia, ja
niihin puuttuminen edellyttää lisätoimia. On olennaisen tärkeää lisätä
elinikäiseen oppimiseen osallistumista ja jatkaa ammatillisen koulutuksen
uudistamista, jotta voidaan tehostaa aktiivista työmarkkinapolitiikkaa etenkin
iäkkäämpien työntekijöiden ja muita heikommassa asemassa olevien ryhmien, kuten
maahanmuuttajataustaisen väestön, hyväksi. Työhön kohdistuvan verorasituksen
vähentämisessä ei ole tapahtunut merkittävää edistystä. Kesäkuussa 2011
otettiin käyttöön uusi verohyvitys alimpien palkkaluokkien hyväksi, mutta se ei
ole riittänyt korjaamaan huomattavaa työttömyysloukkua palkka-asteikon
alapäässä. Verotuksen painopistettä ei ole pyritty siirtämään työnteosta kulutus-
ja/tai ympäristöveroihin.
(13)     Monien tavaroiden ja
palvelujen hinnat ovat yleisesti ottaen korkeammat kuin muissa jäsenvaltioissa.
Tämä on osoitus siitä, että kilpailupaineita on vähän etenkin
vähittäismarkkinoilla ja verkkotoimialoilla, sekä siitä, että valvontakehys on
heikko. Vähittäiskaupan alalla markkinoille tulon esteitä ja toiminnan
rajoituksia on yhä runsaasti. Kilpailua rajoitetaan edelleen säännöksillä,
joilla rajoitetaan aukioloaikoja, suojataan vakiintuneita toimijoita uusilta
yrityksiltä ja estetään uusien liiketoimintamallien ja teknologioiden
levittämistä. Verkkotoimialojen kilpailua haittaa Belgiassa yleisesti ongelma,
joka johtuu vakiintuneen operaattorin vahvasta asemasta ja merkittävistä
markkinoille pääsyn esteistä muihin jäsenvaltioihin verrattuna. Tämä merkitsee,
että aikaisemmin kyseisillä aloilla monopoliasemassa olleet toimijat pystyvät
edelleen veloittamaan korkeampia hintoja kuin kilpailumarkkinoilla olisi
mahdollista. Belgian kilpailuviranomaista ollaan uudistamassa, mutta on
epäselvää, onko uusi viranomainen riittävän itsenäinen ja onko sillä käytössään
riittävät resurssit.
(14)     Belgia on oikealla tiellä
saavuttaakseen tavoitteen lisätä uusiutuvien energialähteiden käyttöä
taloudessa. Sen sijaan maa ei ole edistynyt käytännössä lainkaan tavoitteessa
vähentää 15 prosentilla kasvihuonekaasupäästöjä päästökaupan ulkopuolisilla
aloilla[9].
Belgia ei ole toteuttanut vuonna 2011 riittäviä toimenpiteitä tai poliittisia
aloitteita tilanteen korjaamiseksi.
(15)     Belgia on tehnyt useita sitoumuksia
Euro Plus -sopimuksen nojalla. Nämä sitoumukset ja vuonna 2011 esitettyjen
sitoumusten täytäntöönpano liittyvät kilpailukyvyn lisäämiseen,
työllisyysasteen nostamiseen, julkisen talouden kestävyyden parantamiseen ja
rahoitusjärjestelmän vakauden vahvistamiseen. Komissio on arvioinut Euro
Plus -sopimukseen perustuvien sitoumusten täytäntöönpanoa. Arvioinnin
tulokset on otettu huomioon suosituksissa.
(16)     Komissio on laatinut
EU-ohjausjakson puitteissa kattavan analyysin Belgian talouspolitiikasta. Se on
arvioinut sekä vakausohjelman että kansallisen uudistusohjelman ja esittänyt
perusteellisen arvioinnin. Se on ottanut huomioon niiden merkityksen Belgian
finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta ja
arvioinut, ovatko ne EU:n sääntöjen ja ohjeiden mukaisia ottaen huomioon, että
Euroopan unionin yleistä talouden ohjausta on tarpeen tehostaa antamalla EU:n
tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin. EU-ohjausjakson yhteydessä
annetut komission suositukset on otettu huomioon jäljempänä esitettävissä
suosituksissa 1–7.
(17)     Neuvosto on tutkinut Belgian
vuoden 2012 vakausohjelman edellä esitetyn arvioinnin perusteella, ja se antaa
lausuntonsa[10]
erityisesti jäljempänä esitettävässä suosituksessa 1.
(18)     Neuvosto on tutkinut Belgian
vuoden 2012 kansallisen uudistusohjelman ja sen vakausohjelman komission
perusteellisen tarkastelun ja tämän arvioinnin perusteella. Se antaa asetuksen
(EU) N:o 1176/2011 6 artiklan nojalla erityisesti jäljempänä esitettävät
suositukset 1, 4, 5 ja 6,
SUOSITTAA, että Belgia toteuttaa
vuosina 2012–2013 toimia, joilla se
1.           toteuttaa vuoden 2012
talousarvion varmistaakseen, että liiallinen alijäämä korjataan vuoteen 2012
mennessä; määrittää lisäksi toimenpiteet, jotka ovat tarpeen julkisen talouden
strategian toteuttamiseksi vuonna 2013 ja sen jälkeen, jotta voidaan varmistaa
liiallisen alijäämän korjaaminen kestävällä tavalla ja jotta edetään
riittävästi kohti julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitetta, mukaan
lukien menojen kasvulle asetetun viitearvon saavuttaminen, ja varmistaa
edistymisen kohti velan supistamiselle asettua viitearvoa; mukauttaa
finanssipoliittista kehystä sen varmistamiseksi, että julkisen talouden
tavoitteet ovat sitovia sekä liittovaltion tasolla että sitä alemmilla tasoilla,
ja lisää avoimuutta taakan jakamisessa ja vastuuvelvollisuutta kaikilla
hallintotasoilla;
2.           jatkaa julkisen talouden
pitkän aikavälin kestävyyden parantamista supistamalla ikääntymiseen liittyviä
menoja, terveydenhoitomenot mukaan lukien; toteuttaa erityisesti varhaiseläke-
ja eläkejärjestelmien uudistuksen ja ottaa käyttöön toimenpiteitä, joilla
lakisääteinen eläkkeellesiirtymisikä kytketään elinajanodotteen nousuun;
3.           kasvattaa edelleen
heikoimpien pankkien pääomaa pankkisektorin vahvistamiseksi niin, että se voi
täyttää normaalin tehtävänsä talouden luotonantajana;
4.           toteuttaa
työmarkkinaosapuolia kuullen ja kansallisen käytännön mukaisesti toimenpiteitä
palkkaneuvottelujärjestelmän ja palkkojen indeksointijärjestelmän
uudistamiseksi edistääkseen työpaikkojen luomista ja parantaakseen
kilpailukykyä; varmistaa ensimmäiseksi, että palkkojen nousu vastaa paremmin
työn tuottavuuden kehitystä ja kilpailukykyä, i) ottamalla käyttöön ns.
palkkanormiin sisältyviä jälkikäteen tehtäviä korjauksia koskevia mekanismeja
ja ii) helpottamalla alakohtaisten työehtosopimusten ulkopuolelle jättäytymistä
koskevien lausekkeiden käyttöä, niin että palkkojen nousu ja työn tuottavuuden
kehitys vastaavat paikallistasolla paremmin toisiaan;
5.           siirtyy verotuksessa merkittävästi
työn verottamisesta vähemmän kasvua vääristävään verotukseen, kuten
ympäristöveroihin; jatkaa aloitetun työttömyysturvajärjestelmän uudistuksen
toteuttamista työntekoa estävien kannustinloukkujen vähentämiseksi, ja
vahvistaa keskittymistä työllisyyden tukemiseen ja muita heikommassa asemassa
olevien ryhmien, erityisesti maahanmuuttajataustaisen väestön,
aktivointipolitiikkoihin; hyödyntää suunnitelmia alueellistaa työmarkkinoita
koskevaa toimivaltaa nykyistä pidemmälle työvoiman liikkuvuuden vilkastuttamiseksi
alueiden välillä sekä koulutuksen, elinikäisen oppimisen, ammattikoulutuksen ja
työllisyyspolitiikkojen johdonmukaisuuden vahvistamiseksi; laajentaa nykyisiä
aktivointitoimia kaikkiin ikäryhmiin;
6.           jatkaa kilpailun tehostamista
vähittäiskaupan alalla vähentämällä markkinoille pääsyn esteitä ja toiminnan
rajoituksia; ottaa käyttöön toimenpiteitä kilpailun tehostamiseksi
verkkotoimialoilla (sähkö ja kaasu, televiestintä, postipalvelut ja liikenne)
tarkistamalla sääntelystä johtuvia esteitä ja vahvistamalla
valtiontukisääntöjen tehokasta täytäntöönpanoa koskevia institutionaalisia
järjestelyjä;
7.           toteuttaa toimenpiteitä,
joiden avulla korjataan edistymisen puute kasvihuonekaasupäästöjen vähentämistä
koskevien tavoitteiden saavuttamisessa päästökaupan ulkopuolisilla aloilla,
erityisesti varmistamalla, että liikenneala osallistuu tämän tavoitteen
saavuttamiseen merkittävällä panoksella.
Tehty Brysselissä
                                                                       Neuvoston
puolesta
                                                                       Puheenjohtaja
[1]               EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.
[2]               EUVL L 306, 23.11.2011, s. 25.
[3]               COM(2012) 314 final.
[4]               P7_TA(2012)0048 ja P7_TA(2012)0047.
[5]               Neuvoston päätös 2012/238/EU, annettu 26 päivänä
huhtikuuta 2012.
[6]               COM(2012) 68 final.
[7]               SWD(2012) 150 final.
[8]               Suhdannetasoitettu rahoitusasema ilman kertaluonteisia
ja muita väliaikaisia toimenpiteitä, komission yksiköiden uudelleenlaskemana
ohjelman tietojen perusteella yhteisesti sovittuja menetelmiä käyttäen.
[9]               Belgiassa vain 37,9 prosenttia päästöistä on peräisin
EU:n päästökauppajärjestelmän piiriin kuuluvilta aloilta. Maan tärkeimmät
päästökaupan ulkopuoliset alat ovat tieliikenne (21,5 %) ja energian käyttö
(38,9 %).
[10]             Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 2 kohdan
mukaisesti.


title: Neuvoston suositus, annettu 14 päivänä heinäkuuta 2015, Suomen vuoden 2015 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Suomen vuoden 2015 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto

text:
               18.8.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 272/14

         NEUVOSTON SUOSITUS,
   annettu 14 päivänä heinäkuuta 2015,
   Suomen vuoden 2015 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Suomen vuoden 2015 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto
   (2015/C 272/04)
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,
   ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 (1) ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan,
   ottaa huomioon makrotalouden epätasapainon ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta 16 päivänä marraskuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011 (2) ja erityisesti sen 6 artiklan 1 kohdan,
   ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,
   ottaa huomioon Euroopan parlamentin päätöslauselmat,
   ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
   ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,
   ottaa huomioon talous- ja rahoituskomitean lausunnon,
   ottaa huomioon sosiaalisen suojelun komitean lausunnon,
   ottaa huomioon talouspoliittisen komitean lausunnon,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Eurooppa-neuvosto hyväksyi 26 päivänä maaliskuuta 2010 Euroopan komission ehdotuksen, jolla käynnistetään uusi kasvu- ja työllisyysstrategia, Eurooppa 2020. Strategian lähtökohtana on tehostaa talouspolitiikan koordinointia, ja siinä keskitytään avainalueisiin, joilla tarvitaan toimia, jotta voidaan parantaa Euroopan mahdollisuuksia vauhdittaa kestävää kasvua ja lisätä kilpailukykyä.

               (2)

               Neuvosto antoi 14 päivänä heinäkuuta 2015 komission ehdotusten pohjalta suosituksen jäsenvaltioiden ja unionin talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista ja hyväksyi 21 päivänä lokakuuta 2010 päätöksen jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista (3). Yhdessä nämä muodostavat ns. yhdennetyt suuntaviivat, jotka jäsenvaltioita on kehotettu ottamaan huomioon kansallisessa talous- ja työllisyyspolitiikassaan.

               (3)

               Neuvosto antoi 8 päivänä heinäkuuta 2014 suosituksen (4) Suomen vuoden 2014 kansallisesta uudistusohjelmasta ja lausunnon Suomen vuoden 2014 tarkistetusta vakausohjelmasta. Komissio esitti 28 päivänä marraskuuta 2014 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 473/2013 (5) mukaisesti lausuntonsa Suomen alustavasta talousarviosuunnitelmasta vuodeksi 2015.

               (4)

               Komissio hyväksyi 28 päivänä marraskuuta 2014 vuotuisen kasvuselvityksen, mikä aloitti vuoden 2015 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson. Komissio hyväksyi samana päivänä asetuksen (EU) N:o 1176/2011 perusteella myös varoitusmekanismia koskevan kertomuksen, jossa se katsoi, että Suomi kuuluu niihin jäsenvaltioihin, joista laadittaisiin perusteellinen tarkastelu.

               (5)

               Eurooppa-neuvosto hyväksyi 18 päivänä joulukuuta 2014 investointien edistämisen, rakenneuudistusten tehostamisen ja julkisen talouden vastuullisen ja kasvua edistävän vakauttamisen painopisteet.

               (6)

               Komissio julkaisi 26 päivänä helmikuuta 2015 Suomea koskevan vuoden 2015 maaraportin. Siinä arvioitiin Suomen edistymistä 8 päivänä heinäkuuta 2014 hyväksyttyjen maakohtaisten suositusten noudattamisessa. Maaraportti sisältää myös asetuksen (EU) N:o 1176/2011 5 artiklan nojalla laaditun Suomea koskevan perusteellisen tarkastelun tulokset. Komissio päättelee analyysinsa perusteella, että Suomen makrotaloudessa on epätasapainoja, jotka edellyttävät politiikkatoimia ja seurantaa. On syytä kiinnittää huomiota erityisesti riskeihin, jotka liittyvät heikkoon vientimenestykseen teollisuuden rakenteiden muuttuessa. Vaikka vientimarkkinaosuuksien ja elektroniikkateollisuuden supistuminen on pitkälti päättynyt, investoinnit ovat edelleen vähäisiä ja potentiaalinen kasvu on heikentynyt. Yksityisen sektorin velan kasvu on pysähtynyt eikä näytä aiheuttavan välitöntä huolta, mutta velan suhteellisen suuri määrä edellyttää tiivistä seurantaa.

               (7)

               Suomi toimitti vuoden 2015 kansallisen uudistusohjelmansa ja vuoden 2015 vakausohjelmansa 2 päivänä huhtikuuta 2015. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon.

               (8)

               Suomeen sovelletaan vakaus- ja kasvusopimuksen ennalta ehkäisevää osiota. Julkisen talouden alijäämä kasvoi vuonna 2014 3,2 prosenttiin suhteessa BKT:hen ja näin ylitti suhteessa BKT:hen määritellyn 3 prosentin viitearvon. Väistyvän hallituksen toimittamassa vuoden 2015 vakausohjelmassa – joka perustuu olettamukseen, että politiikka ei muutu ja kattaa vuodet 2014–2019 – alijäämän ennustetaan vuonna 2015 edelleen kasvavan 3,4 prosenttiin suhteessa BKT:hen ennen kuin se vähitellen supistuu 3,1 prosenttiin vuonna 2017 ja edelleen 2,5 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2019. Vuoden 2015 vakausohjelman mukaan julkisen velan odotetaan kasvavan suhteessa BKT:hen ohjelman ennustejaksolla, vuoteen 2019 mennessä 67,8 prosenttiin. Keskipitkän aikavälin tavoitetta, joka on 0,5 prosentin rakenteellinen alijäämä suhteessa BKT:hen, ei saavuteta ohjelmakauden loppuun mennessä. Julkisen talouden kehitysarvioiden perustana oleva makrotalouden skenaario on uskottava. Komission kevään 2015 talousennusteen perusteella Suomen julkisen talouden alijäämän ennustetaan vuonna 2015 olevan 3,3 prosenttia ja vuonna 2016 3,2 prosenttia suhteessa BKT:hen, kun taas velan ennustetaan vuoteen 2016 mennessä kasvavan 64,4 prosenttiin suhteessa BKT:hen. Komissio julkaisi 13 päivänä toukokuuta 2015 SEUT-sopimuksen 126 artiklan 3 kohdan mukaisesti kertomuksen, jossa todetaan, että alijäämä- ja velkakriteerin ei katsota täyttyneen. Uusi hallitus julkaisi kuitenkin 27 päivänä toukokuuta 2015 strategisen ohjelmansa, suunnitellut vakauttamistoimet mukaan luettuina. Jos nämä toimet pannaan kaikilta osin täytäntöön, niiden odotetaan komission arvion mukaan supistavan julkisen talouden alijäämää selvästi alle 3 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2016. Vuoden 2014 heikentymisen jälkeen on tapahtunut toinen poikkeama ennalta ehkäisevän osion mukaisesti vuonna 2015 edellytetyistä rakenteellisista toimista. Odotettavissa on, että menojen kasvulle asetettu vertailuarvo saavutetaan selvästi vuonna 2015. Siten voi olla vaarana, että keskipitkän aikavälin tavoitteen saavuttamiseksi vuosina 2014–2015 edellytetystä sopeutuksesta poiketaan huomattavasti. Tätä on arvioitava uudelleen jälkikäteen. Ottaen huomioon uuden hallituksen ilmoittamat toimet on olemassa vaara, että vaatimuksesta poiketaan jonkin verran vuonna 2016. Siksi tarvitaan lisätoimenpiteitä edellytettyjen rakenteellisten sopeutusten toteuttamiseksi. Neuvosto katsoo vakausohjelmasta tekemänsä arvioinnin ja komission kevään 2015 talousennusteen sekä uuden hallituksen 27 päivänä toukokuuta 2015 esittämien vakauttamistoimien arvioinnin perusteella olevan vaarana, että Suomi ei noudata vakaus- ja kasvusopimuksen määräyksiä. Suomi on edistynyt jonkin verran hallinnollisten uudistusten toteuttamisessa, mutta julkisen sektorin tehokkuutta voitaisiin edelleen parantaa, erityisesti niillä osa-alueilla, joihin kohdistuu tulevaisuudessa väestön ikääntymisestä aiheutuvia kustannuspaineita.
               Työmarkkinaosapuolet pääsivät syksyllä 2014 sopimukseen eläkeuudistuksen sisällöstä, mutta lainsäädäntöä ei ole vielä annettu. Ikääntyneiden työntekijöiden työvoimaosuuden lisääminen on tärkeää julkisen talouden kestävyysvajeen ja lakisääteisen eläkeiän suunnitellun nostamisen kannalta. Työmarkkinoilta poistutaan ennenaikaisesti pääasiassa työkyvyttömyyden vuoksi tai ikääntyneille työttömille tarjolla olevien laajennettujen työttömyysetuuksien turvin. Hallituksen esitys sosiaali- ja terveydenhuoltopalvelujen uudistamisesta annettiin eduskunnalle joulukuussa 2014, mutta laajoihin kuntayhtymiin perustuvan hallintomallin ja perustuslain takaaman kuntien itsehallinnon yhteensovittamiseen ei löydetty ratkaisua ennen huhtikuussa 2015 pidettyjä eduskuntavaaleja, joten hallituksen esitys raukesi. Suomen kunnat ovat suhteellisen pieniä, mutta niiden tehtäväkenttä on melko laaja muihin Euroopan maihin verrattuna. Kuntarakenteen uudistus edistyy hieman viivästyneenä, ja kunnat tekevät selvityksiä kuntaliitosten eduista. Vuoden 2015 kansallisen uudistusohjelman mukaan uusi lakiesitys voidaan antaa eduskunnalle vuoden 2016 lopulla.

               (9)

               On tärkeää, että koko työvoimapotentiaali on työmarkkinoiden käytössä, kun väestö ikääntyy ja työikäinen väestö vähenee. Suomi on edistynyt tässä jonkin verran ja toteuttanut useita toimenpiteitä, joista voidaan mainita erityisesti ikääntyneisiin kohdennettu palkkatukien uudistaminen ja julkisten työvoimapalveluiden organisoinnin parantaminen. Vuonna 2014 työttömyysaste oli 8,7 prosenttia, ja erityisesti nuorten ja ikääntyneiden työttömyysaste nousee edelleen. Vuoden 2013 maltillinen palkkaratkaisu tukee kustannus- ja vientikilpailukyvyn palautumista hidastamalla yksikkötyökustannusten kasvua.

               (10)

               Suomi on edistynyt jonkin verran innovatiivisia tuotteita synnyttävien valmiuksien lisäämisessä. Hallitus toteuttaa periaatepäätöstä valtion tutkimuslaitosten ja tutkimusrahoituksen kokonaisuudistuksesta. Puhtaan teknologian, biotalouden ja digitalisaation kärkihankkeet ovat lupaavia mutta mittakaavaltaan suhteellisen pieniä. Vaikka T&K-panostukset ovat unionin suurimpia, Suomen haasteena on edelleen panostusten muuntaminen menestyviksi vientituotteiksi ja -palveluiksi. Hallitus on pyrkinyt yksinkertaistamaan ja tehostamaan yritystukijärjestelmiä, lisäämään aloittavien yritysten rahoitusta ja edistämään niiden kansainvälistymistä. Tästä huolimatta investoinnit ovat jääneet Suomessa vähäisiksi, viennin vaikeudet ovat jatkuneet ja työllisyys on vähentynyt. Toimia tarvitaan myös kilpailun lisäämiseksi tuote- ja palvelumarkkinoilla, erityisesti vähittäiskauppasektorilla, joka on edelleen hyvin keskittynyt.

               (11)

               Komissio on eurooppalaisen ohjausjakson osana tehnyt kattavan analyysin Suomen talouspolitiikasta ja julkaissut sen vuoden 2015 maaraportissa. Se on arvioinut myös vakausohjelman ja kansallisen uudistusohjelman sekä jatkotoimenpiteet, joita on toteutettu Suomelle viime vuosina annettujen suositusten noudattamiseksi. Se on ottanut huomioon ei vain niiden merkityksen Suomen finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta vaan myös sen, ovatko ne EU:n sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska unionin yleistä talouden ohjausta on tarpeen vahvistaa antamalla EU:n tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin. Eurooppalaisen ohjausjakson yhteydessä annetut suositukset ilmenevät jäljempänä esitettävistä suosituksista 1–4.

               (12)

               Neuvosto on tutkinut vakausohjelman tämän arvioinnin perusteella, ja sen lausunto (6) ilmenee erityisesti jäljempänä esitettävästä suosituksesta 1.

               (13)

               Neuvosto on tutkinut kansallisen uudistusohjelman ja vakausohjelman komission perusteellisen tarkastelun ja tämän arvioinnin perusteella. Asetuksen (EU) N:o 1176/2011 6 artiklan nojalla annetut neuvoston suositukset ilmenevät jäljempänä esitettävistä suosituksista 2 ja 3.

               (14)

               Komissio on eurooppalaisen ohjausjakson osana analysoinut myös koko euroalueen talouspolitiikkaa. Neuvosto on antanut tämän analyysin perusteella erityisiä suosituksia jäsenvaltioille, joiden rahayksikkö on euro (7). Koska Suomen rahayksikkö on euro, sen olisi myös varmistettava, että kyseiset suositukset pannaan täytäntöön täysimääräisesti ja oikea-aikaisesti,

         SUOSITTAA, että Suomi toteuttaa vuosina 2015 ja 2016 toimia, joilla se:

               1.

               sopeuttaa julkista taloutta kohti keskipitkän aikavälin julkisen talouden tavoitetta vähintään 0,1 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2015 ja 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2016; jatkaa toimia julkisen talouden kestävyysvajeen supistamiseksi ja vahvistaa kasvun edellytyksiä;

               2.

               hyväksyy sovitun eläkeuudistuksen ja poistaa vähitellen varhaisen työmarkkinoilta poistumisen väyliä; huolehtii kuntarakennetta ja sosiaali- ja terveyspalveluita koskevien hallinnollisten uudistusten tuloksellisesta suunnittelusta ja toteutuksesta, jotta julkisten palveluiden tarjonnan tuottavuutta ja kustannustehokkuutta voidaan lisätä samalla varmistaen niiden laatu;

               3.

               parantaa nuorten, ikääntyneiden työntekijöiden ja pitkäaikaistyöttömien työllistettävyyttä keskittyen erityisesti työn kannalta merkityksellisen osaamisen kehittämiseen; edistää tuottavuuden kehitystä noudattavaa palkkakehitystä työmarkkinaosapuolten asemaa täysin kunnioittaen ja kansallisten käytäntöjen mukaisesti;

               4.

               toteuttaa toimenpiteitä vähittäiskauppasektorin avaamiseksi toimivalle kilpailulle.

      Tehty Brysselissä 14 päivänä heinäkuuta 2015.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         P. GRAMEGNA

      (1)  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  EUVL L 306, 23.11.2011, s. 25.

      (3)  Pidetty voimassa jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista 6 päivänä toukokuuta 2014 annetulla neuvoston päätöksellä 2014/322/EU (EUVL L 165, 4.6.2014, s. 49).

      (4)  Neuvoston suositus, annettu 8 päivänä heinäkuuta 2014, Suomen vuoden 2014 kansallisesta uudistusohjelmasta ja samassa yhteydessä annettu neuvoston lausunto Suomen vuoden 2014 vakausohjelmasta (EUVL C 247, 29.7.2014, s. 127).

      (5)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 473/2013, annettu 21 päivänä toukokuuta 2013, alustavien talousarviosuunnitelmien seurantaa ja arviointia sekä euroalueen jäsenvaltioiden liiallisen alijäämän tilanteen korjaamisen varmistamista koskevista yhteisistä säännöksistä (EUVL L 140, 27.5.2013, s. 11).

      (6)  Asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti.

      (7)  EUVL C 272, 18.8.2015, s. 98.


Avis juridique important

|

31998H0282

98/282/EY: Komission suositus, annettu 21 päivänä huhtikuuta 1998, yksityiskohtaisista säännöistä, joita noudattamalla jäsenvaltioiden ja Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen allekirjoittajamaiden olisi varmistettava Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 2232/96 tarkoitettujen aromiaineiden kehittämiseen ja valmistukseen liittyvän henkisen omaisuuden suoja (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

Virallinen lehti nro L 127 , 29/04/1998 s. 0032 - 0033

KOMISSION SUOSITUS,annettu 21 päivänä huhtikuuta 1998,yksityiskohtaisista säännöistä, joita noudattamalla jäsenvaltioiden ja Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen allekirjoittajamaiden olisi varmistettava Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 2232/96 tarkoitettujen aromiaineiden kehittämiseen ja valmistukseen liittyvän henkisen omaisuuden suoja (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (98/282/EY) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen ja erityisesti sen 155 artiklan toisen luetelmakohdan,sekä katsoo, ettäelintarvikkeissa käytettyjä tai käytettäväksi tarkoitettuja aromiaineita koskevan yhteisön menettelyn määräämisestä 28 päivänä lokakuuta 1996 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2232/96 (1) 3 artiklan 1 kohdan mukaan jäsenvaltioiden (2) on ilmoitettava komissiolle luettelo niistä aromiaineista, joita voidaan käyttää niiden alueella markkinoitavissa elintarvikkeissa; aromiaineiden valmistajien on ilmoitettava aromiaineet ja niitä koskevat tekniset tiedot aluksi jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille; asetuksen (EY) N:o 2232/96 3 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan ja 4 artiklan 1 kohdan mukaan kyseiset tiedot voidaan merkitä luetteloon ja niitä voidaan käsitellä julkisessa arviointiohjelmassa; asetuksella perustetun yhteisön koko menettelyn ajan tietyillä henkilöillä on oltava mahdollisuus saada nämä tiedot käyttöönsä,eräiden tietojen levittämistä on kuitenkin syytä rajoittaa; tiettyjen uusien aromiaineiden kehittäminen ja tiettyjen olemassa olevien aromiaineiden valmistus vaatii aromiaineiden valmistajilta kalliita tutkimus- ja tuotantoinvestointeja; aromiaineille, jotka eivät ole uusia keksintöjä, ei voi antaa patenttia; näiden aromiaineiden kehittäminen ja valmistus ovat kuitenkin liikesalaisuuksia, joita on suojattava väärinkäyttöä ja vilpillistä kilpailua vastaan,yhteisön lainsäätäjä on ottanut tämän seikan huomioon säätämällä asetuksen (EY) N:o 2232/96 3 artiklan 2 kohdan toisessa alakohdassa, että "aromiaineet on määritettävä siten, että aromiaineiden tuottajan oikeudet henkiseen omaisuuteen suojataan"; tämä tarve varmistaa henkisen omaisuuden suoja on mainittu myös asetuksen johdanto-osan neljännessätoista kappaleessa; tämä tarve ei koske ainoastaan asetuksen 3 artiklan 1 kohdan mukaisesti ilmoitettuja aromiaineita vaan tulevaisuudessa myös asetuksen 5 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja uusia aromiaineita; tämä tarve koskee asetuksella perustetun yhteisön menettelyn kaikkia vaiheita,henkinen omaisuus voidaan suojata kyseisiä aromiaineita koskevien teknisten tietojen luottamuksellisuudella; on tarpeen määrittää yksityiskohtaiset säännöt, joiden mukaisesti jäsenvaltioiden on varmistettava näiden luottamuksellisten tietojen suoja; nämä yksityiskohtaiset säännöt voidaan määrittää jäsenvaltioille osoitetulla komission suosituksella; yksityiskohtaiset säännöt, joiden mukaisesti komissio varmistaa tämän luottamuksellisten tietojen suojan, määritetään 21 päivänä huhtikuuta 1998 annetussa tiedonannossa (3),aromiaineiden valmistajia edustavien elinten mukaan riittää, että luottamuksellisten tietojen suoja varmistetaan viiden vuoden ajan, jajäsenvaltioita on kuultu tästä suosituksesta pysyvässä elintarvikekomiteassa,SUOSITTELEE:1. Aromiainetta koskevat luottamukselliset tiedot suojataan nimenomaisesta pyynnöstä, jonka kyseisen aromiaineen valmistaja tai tämän edustaja esittää sen jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille, jonka alueella aromiainetta voidaan käyttää.2. Luottamuksellisiin tietoihin voi sisältyä:- tietoja aromiaineiden luonteesta, alkuperästä tai valmistusmenetelmästä,- aromiaineiden käyttöehdot, erityisesti kuvaus niistä elintarvikkeista, joissa aromiaineita voidaan käyttää,- kaikki tiedot, joita tämän kaltaisten tietojen parissa työskentelevät henkilöt eivät yleisesti tunne tai jotka eivät ole helposti saatavilla ja joilla on kaupallista arvoa.3. Kun jäsenvaltio toimittaa komissiolle luettelon aromiaineista, joita voidaan käyttää kyseisen jäsenvaltion alueella, sen on yksilöitävä tässä luettelossa selvästi ne aromiaineet ja/tai tiedot, joita on suojattava.4. Tarve suojata luottamuksellisia tietoja koskee asetuksella (EY) N:o 2232/96 perustetun menettelyn kaikkia vaiheita ja erityisesti tietojen säilytystä, tietojen jakelua ja tietojen käsittelyä. Asianomaisten viranomaisten on kunkin osaltaan varmistettava tietosuoja kaikilla näillä kolmella alueella tarpeellisia keinoja käyttäen (tietojen säilytyspaikkojen turvallisuus, asiakirjalähetysten turvallisuus, kaikkien eri välineillä tehtyjen jäljennösten ja niiden vastaanottajien yksilöinti, käännösten luottamuksellisuus jne.).5. Luottamuksellisia tietoja voivat menettelyn kaikissa vaiheissa saada käyttöönsä ainoastaan asian hallinnollisesta, teknisestä tai tieteellisestä käsittelystä vastaavat tai näiden kanssa välittömästi tekemisissä olevat henkilöt eli kunkin jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten palveluksessa olevat virkamiehet, toimihenkilöt ja asiantuntijat, jotka tuntevat kyseisestä jäsenvaltiosta peräisin olevat asiat tai jotka saattavat tuntea jostain toisesta jäsenvaltioista peräisin olevia asioita kokousten tai tietojenvaihdon kautta. Näillä henkilöillä on salassapitovelvollisuus joko heihin sovellettavan kansallisen lainsäädännön tai EY:n perustamissopimuksen 214 artiklan nojalla. Luottamuksellisia tietoja voivat saada käyttöönsä myös elintarvikkeiden virallisesta valvonnasta vastaavat jäsenvaltioiden virkamiehet tai toimihenkilöt, joilla on salassapitovelvollisuus joko heihin sovellettavan kansallisen lainsäädännön tai virallisesta elintarvikkeiden tarkastuksesta 14 päivänä kesäkuuta 1989 annetun direktiivin 89/397/ETY (4) 12 artiklan nojalla. Kaikkien muiden henkilöiden, joilla on pääsy luottamuksellisiin tietoihin mutta joilla ei ole salassapitovelvollisuutta kansallisen tai yhteisön lainsäädännön nojalla, on allekirjoitettava vaitiolovakuutus.6. Aromiainetta koskevien luottamuksellisten tietojen suoja taataan viiden vuoden ajan siitä ajankohdasta lukien, jolloin komissio vastaanottaa jäsenvaltion toimittaman luettelon, johon kyseinen aromiaine sisältyy, tai minkä tahansa uutta aromiainetta koskevan asiakirjan.Tehty Brysselissä 21 päivänä huhtikuuta 1998.Komission puolestaMartin BANGEMANNKomission jäsen(1) EYVL L 299, 23.11.1996, s. 1(2) Kun tässä suosituksessa puhutaan jäsenvaltioista, sillä tarkoitetaan myös ETA-sopimuksen allekirjoittajamaita.(3) EYVL C 131, 29.4.1998, s. 3(4) EYVL L 186, 30.6.1989, s. 23


Avis juridique important

|

31996H0162

96/162/EY: Komission suositus, annettu 8 päivänä helmikuuta 1996, yhteisestä koonnista taloudellisten analyysien laatimista varten (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

Virallinen lehti nro L 038 , 16/02/1996 s. 0020 - 0023

KOMISSION SUOSITUS,annettu 8 päivänä helmikuuta 1996,yhteisestä koonnista taloudellisten analyysien laatimista varten (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (96/162/EY) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,sekä katsoo, ettäneuvoston asetuksessa (ETY) N:o 3037/90 (1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission asetuksella (ETY) N:o 761/93 (2), vahvistetaan tilastollinen toimialaluokitus, jäljempänä `NACE Rev. 1`,asetuksessa (ETY) N:o 3037/90 ei käsitellä tilastollisten analyysien yksityiskohtaisuutta koskevia velvoitteita (1 artiklan 3 kohta),käytettävissä olevien tietojen yksityiskohtaisuudessa on eroavaisuuksia tilastoaloittain ja jäsenvaltioittain,jäsenvaltiot voivat omien taloudellista analyysiä koskevien tarpeidensa mukaisesti kehittää erilaisia koonteja, jotka eivät ole verrattavissa Euroopan yhteisön tasolla,toissijaisuusperiaatteen mukaisesti tilastollisten normien luominen on tehtävä, joka voidaan toteuttaa tehokkaasti ainoastaan yhteisön tasolla, ja näiden normien täytäntöönpano eri jäsenvaltioissa kuuluu virallisista tilastoista vastuussa oleville järjestöille ja laitoksille, jaEuroopan yhteisöä koskevien taloudellisten analyysien osalta on välttämätöntä ottaa käyttöön yhdenmukaistetut koonnit,SUOSITTELEE:Ainoa artikla Taloudellisia analyysejä varten jäsenvaltioiden on toteutettava mahdollisimman pian tarvittavat toimenpiteet niin, että komissiolle voidaan toimittaa liitteessä luetellut 20 otsaketta käsittävät taloudelliset koonnit, jotka on määritelty ottaen huomioon NACE Rev. 1.Tehty Brysselissä 8 päivänä helmikuuta 1996.Komission puolestaYves-Thibault DE SILGUYKomission jäsen(1) EYVL N:o L 293, 24.10.1990, s. 1(2) EYVL N:o L 83, 3.4.1993, s. 1LIITE A-20-koonnit taloudellista analyysia varten >TAULUKON PAIKKA>


title: Euroopan järjestelmäriskikomitean suositus, annettu 15 päivänä joulukuuta 2015, makrovakauspoliittisten toimenpiteiden rajat ylittävien vaikutusten arvioinnista ja vapaaehtoisesta vastavuoroisuudesta (EJRK/2015/2)

text:
               12.3.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 97/9

         EUROOPAN JÄRJESTELMÄRISKIKOMITEAN SUOSITUS,
   annettu 15 päivänä joulukuuta 2015,
   makrovakauspoliittisten toimenpiteiden rajat ylittävien vaikutusten arvioinnista ja vapaaehtoisesta vastavuoroisuudesta
   (EJRK/2015/2)
   (2016/C 97/02)
   EUROOPAN JÄRJESTELMÄRISKIKOMITEAN HALLINTONEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon finanssijärjestelmän makrotason vakauden valvonnasta Euroopan unionissa ja Euroopan järjestelmäriskikomitean perustamisesta 24 päivänä marraskuuta 2010 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1092/2010 (1) ja erityisesti sen 3 artiklan sekä 16–18 artiklan,
   ottaa huomioon luottolaitosten ja sijoituspalveluyritysten vakavaraisuusvaatimuksista ja asetuksen (EU) N:o 648/2012 muuttamisesta 26 päivänä kesäkuuta 2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 575/2013 (2) ja erityisesti sen 458 artiklan,
   ottaa huomioon oikeudesta harjoittaa luottolaitostoimintaa ja luottolaitosten ja sijoituspalveluyritysten vakavaraisuusvalvonnasta, direktiivin 2002/87/EY muuttamisesta sekä direktiivien 2006/48/EY ja 2006/49/EY kumoamisesta 26 päivänä kesäkuuta 2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2013/36/EU (3) ja erityisesti sen VII osaston 4 luvun II jakson,
   ottaa huomioon Euroopan järjestelmäriskikomitean työjärjestyksen hyväksymisestä 20 päivänä tammikuuta 2011 tehdyn Euroopan järjestelmäriskikomitean päätöksen EJRK/2011/1 (4) ja erityisesti sen 15 artiklan 3 kohdan e alakohdan sekä 18–20 artiklan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Unionissa rahoitusmarkkinat ovat yhdentyneet merkittävästi. Tämä merkitsee sitä, että ulkomaiset yhteisöt tarjoavat usein rahoituspalveluja rajojen yli. Yksittäisessä jäsenvaltiossa olevat rahoituspalvelujen tarjoajat voivat sisämarkkinoilla valita, tarjoavatko ne rahoituspalveluja toisessa jäsenvaltiossa olevan tytäryhtiön tai sivuliikkeen kautta vai tarjoavatko ne rahoituspalveluja suoraan rajojen yli. Tästä syystä kansallisella makrovakauspolitiikalla voi olla merkittäviä rajat ylittäviä vaikutuksia.

               (2)

               Tietyn jäsenvaltion kansallisiin rahoituspalvelujen tarjoajiin sovellettavat makrovakauspoliittiset toimenpiteet eivät pääsääntöisesti vaikuta ulkomaisiin rahoituspalvelujen tarjoajiin, jotka tarjoavat rahoituspalveluja muissa jäsenvaltioissa joko suoraan tai sivukonttoreiden välityksellä. Tämä saattaa kannustaa sellaisia rahoituspalvelujen tarjoajia, joihin tällaisia vaatimuksia muuten sovellettaisiin esimerkiksi paikallisen tytäryhtiön vuoksi, ohjaamaan toimintaansa vaihtoehtoisten kanavien kautta isäntämaan toimenpiteiden kiertämistarkoituksessa. Tällaisen käyttäytymisen seurausta oleva aukkokohtien ja sääntelyerojen hyväksikäyttö saattaa vaarantaa kansallisten makrovakauspoliittisten toimenpiteiden tehokkuuden.

               (3)

               Lisäksi kilpailu saattaa vääristyä, jos ulkomaisten rahoituspalvelujen tarjoajien sivuliikkeet ja palveluja suojaan rajojen yli tarjoavat ulkomaiset rahoituspalvelujen tarjoajat suurentavat markkinaosuuttaan siten, että ne käyttävät hyväkseen kilpailuetuaan, kuten aktivoivassa jäsenvaltiossa syntyneisiin vastuisiin sovellettavia alhaisempia pääomavaatimuksia, suhteessa kotimaisiin rahoituspalvelujen tarjoajiin ja ulkomaisten rahoituspalvelujen tarjoajien kyseisessä maassa oleviin tytäryhtiöihin.

               (4)

               Kansainvälisten kytkösten vuoksi yhden maan makrovakauspoliittiset toimenpiteet vaikuttavat muiden maiden rahoitusvakauteen. Pääsääntöisesti nämä vaikutukset ovat myönteisiä, sillä makrovakauspolitiikka vähentää järjestelmäriskiä ja samalla järjestelmäkriisien todennäköisyyttä ja vaikutuksia, mikä vahvistaa rahoitusvakautta muissa jäsenvaltioissa. Tällaiset vaikutukset voivat kuitenkin olla myös negatiivisia. Esimerkiksi ulkomaiset rahoituspalvelujen tarjoajat ja palveluja suoraan rajojen yli tarjoavat ulkomaiset rahoituspalvelujen tarjoajat altistuvat samoille riskeille kuin kotimaiset rahoituspalvelujen tarjoajat ja ulkomaisten rahoituspalvelujen tarjoajien tytäryhtiöt, mutta pääsääntöisesti niiltä ei näiden riskien osalta vaadita häiriönsietokyvyn vahvistamista, esimerkiksi koska niihin sovelletaan kotijäsenvaltion kansallisia pääomavaatimuksia. Lisäksi näiden rahoituspalvelujen tarjoajien mahdollinen kilpailuetu suhteessa kansallisiin rahoituspalvelujen tarjoajiin ja ulkomaisten rahoituspalvelujen tarjoajien tytäryhtiöihin voi kannustaa niitä lisäämään altistumistaan kyseisille makrovakausriskeille aktivoivassa jäsenvaltiossa, mikä taas lisää kotijäsenvaltion altistumista riskeille. Jos nämä rahoituspalvelujen tarjoamiseen liittyvät makrovakausriskit toteutuisivat, näiden rahoituspalveluiden tarjoajien pääomapuskurit saattaisivat osoittautua riittämättömiksi, mikä taas vaikuttaisi negatiivisesti niiden kotimaan rahoitusjärjestelmiin.

               (5)

               Tätä taustaa vasten makrovakauspolitiikasta päättävien tahojen olisi makrovakauspolitiikan tehokkuuden ja johdonmukaisuuden varmistamiseksi otettava tällaiset rajat ylittävät vaikutukset asianmukaisella tavalla huomioon sekä tarpeen tullen käytettävä niitä varten sopivia välineitä. Tämän tavoitteen saavuttamiseksi Euroopan järjestelmäriskikomitea (EJRK) suosittaa kahteen pääpilariin perustuvaa lähestymistapaa: a) makrovakauspolitiikan rajat ylittäviä vaikutuksia olisi arvioitava systemaattisesti, ja b) tarvittaessa olisi toimittava koordinoidusti siten, että makrovakauspoliittisia toimenpiteitä sovelletaan vastavuoroisesti vapaaehtoisuuteen perustuen. On myös tärkeää, että näitä pilareita sovelletaan mahdollisimman johdonmukaisesti koko unionissa.

               (6)

               Makrovakauspolitiikan rajat ylittävien vaikutusten systemaattiseen arviointiin ei ole tähän mennessä kiinnitetty tarpeeksi huomiota. Tämä johtuu osaksi siitä, ettei (mahdollisia) leviämiskanavia tunneta laajalti ja ettei olemassa olevaa tietoa ole tutkittu riittävästi rajat ylittävien vaikutusten analysoinnin näkökulmasta. Tästä syystä EJRK pitää kaikkien käytettävissä olevien tietojen systemaattista hyväksikäyttöä tärkeänä, jotta rajat ylittäviä vaikutuksia voitaisiin ymmärtää ja arvioida paremmin.

               (7)

               On tärkeää vahvistaa makrovakauspoliittisten toimenpiteiden arviointia varten menettely, jonka tarkoituksena on varmistaa, että makrovakauspolitiikasta päättävät toimijat tekevät etukäteisarvioinnin kaavailtujen toimenpiteidensä rajat ylittävistä vaikutuksista. Ottaen huomioon Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 575/2013 (5), direktiivin 2013/36/EU ja Euroopan järjestelmäriskikomitean EJRK/2013/1 (6) voimassa olevat vaatimukset, makrovakauspolitiikasta päättävien tahojen olisi myös jälkikäteen arvioitava politiikkansa toteutuneita rajat ylittäviä vaikutuksia. Jäsenvaltioiden suorittama analyysi täydentää EJRK:n analyysiä.

               (8)

               EJRK kannattaa tässä yhteydessä koordinoitua politiikkaa, joka toteutettaisiin makrovakauspoliittisten toimenpiteiden vapaaehtoista vastavuoroisuutta koskevin järjestelyin. EJRK:n suositusten (7) luonteesta johtuva vapaaehtoisuus erottaa tämän järjestelyn tiettyjen makrovakauspoliittisten toimenpiteiden pakollisesta hyväksymisestä, josta säädetään unionin oikeudessa. Tätä suositusta ei ole tarkoitus soveltaa sellaisiin makrovakauspoliittisiin toimenpiteisiin, joiden hyväksyminen on unionin lainsäädännön mukaan pakollista; poikkeuksena tästä on rajat ylittävien vaikutusten arvioimista koskeva suositus A ja makrovakauspoliittisista toimenpiteistä ilmoittamista koskeva suositus B. Pakollinen hyväksyminen koskee tällä hetkellä asetuksen (EU) N:o 575/2013 124 artiklan 5 kohdan ja 164 artiklan 7 kohdan mukaisesti käyttöönotettuja toimenpiteitä sekä vastasyklistä pääomapuskuria, jos se alittaa pakollista hyväksymistä koskevan kynnysarvon. Pakollista hyväksymistä ylittäviä pääomapuskurikantoja koskee sama poikkeus, koska Euroopan järjestelmäriskikomitean suosituksessa EJRK/2014/1 (8) suositellaan jo vastasyklisten pääomapuskurikantojen täysimääräistä vastavuoroisuutta jäsenvaltioiden välillä.

               (9)

               Kansallisten makrovakauspoliittisten toimenpiteiden tehokkuuden varmistamiseksi on tärkeää täydentää unionin lainsäädännön mukaista pakollista hyväksymistä vapaaehtoisella vastavuoroisuudella, jonka avulla ulkomaisten rahoituspalvelujen tarjoajien sivukonttorit sekä rahoituspalveluja suoraan rajojen yli tarjoavat rahoituspalvelujen tarjoajat saadaan kansallisten makrovakauspoliittisten toimenpiteiden soveltamisalan piiriin. Perimmäisenä tavoitteena on, että samanlaisiin riskityyppeihin sovellettaisiin samoja makrovakauspoliittisia toimenpiteitä rahoituspalvelujen tarjoajan juridiseen muotoon ja sijaintiin katsomatta. Tästä syystä riskiperusteisia makrovakauspoliittisia toimenpiteitä olisi sovellettava vastavuoroisesti, erityisesti jos niiden kohteena on yksilöity riski.

               (10)

               Tämä suositus sisältää asianomaisille viranomaisille osoitettuja ohjeita, jotka koskevat vastavuoroisten toimenpiteiden käyttöönottoa muiden asianomaisten viranomaisten makrovakauspoliittisten toimenpiteiden soveltamiseksi. Lueteltuja makrovakauspoliittisia toimenpiteitä olisi sovellettava vastavuoroisesti kaikissa muissa jäsenvaltioissa, kun ne on aktivoitu jossakin jäsenvaltiossa. Tässä suosituksessa luetellaan sellaiset makrovakauspoliittiset toimenpiteet, joiden osalta aktivoiva viranomainen on pyytänyt vastavuoroista soveltamista ja EJRK on katsonut vastavuoroisen soveltamisen olevan perusteltua. Vapaaehtoista vastavuoroista soveltamista koskevan järjestelyn tehokkuuden varmistamiseksi olisi tärkeää, että tällaiset toimenpiteet ilmoitettaisiin EJRK:lle hyvissä ajoin ja riittävän yksityiskohtaisesti vakiomuotoista asiakirjamallia käyttäen.

               (11)

               Vapaaehtoista vastavuoroista tunnustamista koskevan järjestelyn tehokkuuden varmistamiseksi asianomaisten viranomaisten olisi kohtuullisessa ajassa otettava käyttöön vastavuoroisuuden toteuttamiseksi tarvittavat toimenpiteet. Suositellut määräajat tulevat olemaan pidempiä sellaisten toimenpiteiden osalta, jotka eivät ole käytettävissä kaikkien maiden lainsäädännön mukaan.

               (12)

               Tämän suosituksen on tarkoitus kattaa kaikki makrovakauspoliittiset toimenpiteet siihen katsomatta, mitä rahoitusjärjestelmän osaa ne koskevat. Asetuksessa (EU) N:o 1092/2010 vahvistetun EJRK:n toimivallan nojalla tämän suosituksen soveltamisala ei kata pelkästään direktiivissä 2013/36/EU ja asetuksessa (EU) N:o 575/2013 tarkoitettujen makrovakauspoliittisten välineiden soveltamista. Näin ollen tämän suosituksen on tarkoitus kattaa myös toimenpiteet, joita ei ole yhdenmukaistettu unionin lainsäädännössä. Tämän suosituksen soveltamisalan määrittely riippuu asianomaisen viranomaisen kansallisesta lainsäädännöstä, ja tätä suositusta sovelletaan niihin makrovakauspoliittisiin toimenpiteisiin, joiden käyttöönotto tai aktivointi kuuluu asianomaisten viranomaisten toimivaltaan.

               (13)

               Kansalliset toimivaltaiset viranomaiset, nimetyt viranomaiset ja makrovakausviranomaiset sekä Euroopan keskuspankki (EKP) (yhteiseen valvontamekanismiin (YVM) osallistuvien jäsenvaltioiden osalta) katsotaan asianomaisiksi viranomaisiksi, varsinkin jos niillä on toimivalta ottaa käyttöön tai aktivoida makrovakauspoliittisia toimenpiteitä. Lisäksi EKP:lle on annettu erityisiä valvontatehtäviä neuvoston asetuksella (EU) N:o 1024/2013 (9) ja Euroopan keskuspankin asetuksella (EU) N:o 468/2014 (10). EKP voi soveltaa kansallisten nimettyjen viranomaisten soveltamia toimenpiteitä tiukempia vaatimuksia pääomapuskureihin tai soveltaa ankarampia toimenpiteitä. Tätä yksinomaista tarkoitusta varten EKP katsotaan, soveltuvin osin, toimivaltaiseksi tai nimetyksi viranomaiseksi, ja sillä on kaikki sovellettavan unionin lainsäädännön mukaan toimivaltaisille ja nimetyille viranomaisille kuuluvat toimivaltuudet ja velvollisuudet.

               (14)

               YVM:ään osallistuvien jäsenvaltioiden uusien makrovakauspoliittisten toimenpiteiden on läpäistävä YVM:n koordinointimenettelyt. Tässä suosituksessa määritelty vastavuoroisuutta soveltamista koskeva järjestely ei vaikuta näihin YVM:n sisäisiin koordinointimenettelyihin, ja EJRK:n vastavuoroisuusarvioinnit alkavat vasta YVM:n koordinointimenettelyiden päätyttyä.

               (15)

               Viranomaiset voivat myöntää vapautuksen sellaisille rahoituspalvelujen tarjoajille, joihin kyseessä olevat makrovakausriskit aktivoivassa maassa eivät vaikuta olennaisella tavalla (de minimis -periaate). Viranomaiset voivat myös päättää olla käyttämättä tätä kansallista harkintavaltaa hyväkseen tapauksissa, joissa vastavuoroinen soveltaminen voi periaatteessa tulla kyseeseen.

               (16)

               Makrovakauspoliittisten toimenpiteiden läpinäkyvyyden, tilivelvollisuuden sekä tehokkaan täytäntöönpanon varmistamiseksi asianomaisten viranomaisten olisi – osana makrovakauspoliittisia toimenpiteitä koskevaa tiedotusstrategiaansa – luotava tiedonvaihtostrategia vastavuoroista soveltamista koskevia pyyntöjä ja mahdollisia vastavuoroisia toimenpiteitä varten. Vastavuoroista soveltamista koskevien pyyntöjen osalta olisi erityisen tärkeää, että kukin viranomainen saisi hyvissä ajoin kaikki tiedot, joita se tarvitsee päätöksentekoprosessissaan. Kaikkien osapuolten ja sidosryhmien (mukaan lukien osapuolet, joille makrovakauspoliittiset toimenpiteet on osoitettu) olisi yhtä lailla saatava hyvissä ajoin täydet tiedot niitä koskevista makrovakauspoliittisista toimenpiteistä.

               (17)

               Tässä suosituksessa ja päätöksessä EJRK/2015/4 (11) suositellun menettelyn tarkoituksena on toteuttaa vapaehtoinen vastavuoroisuus mahdollisimman tehokkaasti. Koska unionin makrovakauspolitiikan kehystä on tarkoitus tarkistaa lähitulevaisuudessa ja kun otetaan huomioon mahdolliset muutokset nykyiseen välineistöön, Euroopan komission olisi kansallisten makrovakauspoliittisten toimenpiteiden tehokkuuden edistämiseksi harkittava mahdollisuuksia ja tapoja sisällyttää suositukseen sisältyvä vapaaehtoista vastavuoroisuutta koskeva järjestely unionin lainsäädäntöön. Olisi suotavaa, että Euroopan komission ehdotus perustuisi tässä suosituksessa sekä makrovakauspolitiikan toteuttamista pankkisektorilla koskevan EJRK:n käsikirjan (12) (jäljempänä EJRK:n käsikirja) 11 luvussa täsmennettyyn vapaaehtoista vastavuoroisuutta koskevaan järjestelyyn.

               (18)

               EJRK:n suositukset julkaistaan sen jälkeen, kun Euroopan unionin neuvostolle on ilmoitettu hallintoneuvoston aikeesta julkaista lausunto sekä annettu mahdollisuus toimia,

         ON ANTANUT TÄMÄN SUOSITUKSEN:
   1 JAKSO

      SUOSITUKSET

      Suositus A – Asianomaisten viranomaisten omien makrovakauspoliittisten toimenpiteiden rajat ylittävien vaikutusten arviointi

               1.

               Suosituksena on, että asianomaiset aktivoivat viranomaiset arvioivat omien makrovakauspoliittisten toimenpiteidensä rajat ylittävät vaikutukset ennen tällaisten makrovakauspoliittisten toimenpiteiden vahvistamista. Arvioinnin olisi kohdistuttava vähintään riskioikaisuista ja sääntelyerojen hyväksikäytöstä johtuviin riskien leviämiskanaviin, ja arvioinnissa olisi sovellettava EJRK:n käsikirjan 11 lukua.

               2.

               Suosituksena on, että asianomaiset aktivoivat viranomaiset arvioivat mahdollisia

                           a)

                           rajat ylittäviä vaikutuksia (toiminnan siirto suosiollisimmille alueille ja sääntelyerojen hyväksikäyttö), jotka johtuvat makrovakauspoliittisten toimenpiteiden soveltamisesta; ja

                           b)

                           ehdotettujen makrovakauspoliittisten toimenpiteiden rajat ylittäviä vaikutuksia, jotka vaikuttavat muihin jäsenvaltioihin tai yhteismarkkinoihin.

               3.

               Suosituksena on, että asianomaiset aktivoivat viranomaiset tarkastelevat vähintään vuosittain käyttöönottamiensa makrovakauspoliittisten toimenpiteiden vaikutusten toteutumista ja kehitystä.

      Suositus B – Asianomaisen viranomaisen omia makrovakauspoliittisia toimenpiteitä koskevat ilmoitukset ja vastavuoroisuuspyynnöt

               1.

               Suosituksena on, että aktivoiva viranomainen ilmoittaa EJRK:lle makrovakauspoliittisista toimenpiteistä heti kun ne on hyväksytty ja viimeistään kahden viikon sisällä niiden vahvistamisesta. Ilmoitukseen olisi sisällytettävä rajat ylittävien vaikutusten arviointi sekä arviointi vastavuoroisen soveltamisen tarpeesta muissa asianomaisissa viranomaisissa. Suosituksena on, että asianomaiset aktivoivat viranomaiset toimittavat tiedot englanniksi ja EJRK:n verkkosivuilla julkaistuja asiakirjamalleja käyttäen.

               2.

               Tapauksissa, joissa kyseessä olevien toimenpiteiden tehokkuuden katsotaan vaativan vastavuoroista soveltamista muissa jäsenvaltioissa, asianomaisten aktivoivien viranomaisten suositetaan toimittavan EJRK:lle vastavuoroisuuspyyntö ja toimenpidettä koskeva ilmoitus samanaikaisesti.

               3.

               Jos makrovakauspoliittisia toimenpiteitä on aktivoitu ennen tämän suosituksen antamista tai jos asianomainen aktivoiva viranomainen on päättänyt, että vastavuoroisuus on nyt tullut tarpeelliseksi – vaikka sitä ei pidetty tarpeellisena kun toimenpiteet aikanaan otettiin käyttöön –, suosituksena on, että asianomaiset aktivoivat viranomaiset toimittavat EJRK:lle vastavuoroisuuspyynnön.

      Suositus C – Muiden asianomaisten viranomaisten makrovakauspoliittisten toimenpiteiden vastavuoroinen soveltaminen

               1.

               Suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset soveltavat vastavuoroisesti muiden asianomaisten viranomaisten hyväksymiä makrovakauspoliittisia toimenpiteitä, joiden vastavuoroista soveltamista EJRK on suositellut.

               2.

               Suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset soveltavat tässä suosituksessa lueteltuja makrovakauspoliittisia toimenpiteitä vastavuoroisesti siten, että ne toteuttavat samat makrovakauspoliittiset toimenpiteet, jotka aktivoivat viranomainen on toteuttanut. Jos sama makrovakauspoliittinen toimenpide ei ole kansallisen lainsäädännön mukaan käytettävissä, suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset toteuttavat vastavuoroisuuden ottamalla käyttöön – EJRK:tä kuultuaan – sellaisen lainkäyttöalueellaan käytettävissä olevan makrovakauspoliittisen toimenpiteen, jonka vaikutukset vastaavat parhaiten aktivoitua makrovakauspoliittista toimenpidettä.

               3.

               Jollei makrovakauspoliittisen toimenpiteen vastavuoroiselle soveltamiselle ole suositettu määräaikaa, suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset vahvistavat vastavuoroisesti sovellettavat makrovakauspoliittiset toimenpiteet kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun tämän suosituksen viimeisin muutos on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Vahvistetuilla ja vastavuoroisesti sovellettavilla toimenpiteillä tulisi mahdollisuuksien mukaan olla sama aktivointipäivämäärä.

      Suositus D – Ilmoitukset muiden asianomaisten viranomaisten makrovakauspoliittisten toimenpiteiden vastavuoroisesta soveltamisesta

   Suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset ilmoittavat EJRK:lle muiden asianomaisten viranomaisten makrovakauspoliittisten toimenpiteiden vastavuoroisesta soveltamisesta. Ilmoitukset tulisi lähettää kuukauden sisällä siitä, kun vastavuoroisesti sovellettavat toimenpiteet on vahvistettu. Suosituksena on, että asianomaiset aktivoivat viranomaiset toimittavat tiedot englanniksi ja EJRK:n verkkosivuilla julkaistuja asiakirjamalleja käyttäen.
   2 JAKSO

      SOVELTAMINEN

   1.   Tulkinta

   Tässä suosituksessa tarkoitetaan

               a)

               ”aktivoinnilla” makrovakauspoliittisen toimenpiteen soveltamista kansallisella tasolla;

               b)

               ”vahvistamisella” asianomaisen viranomaisen päätöstä makrovakauspoliittisen toimenpiteen käyttöönottamisesta, vastavuoroisesta soveltamisesta tai muuttamisesta;

               c)

               ”rahoituspalvelulla” mitä tahansa pankki-, luotto-, vakuutus, yksityiseläke-, sijoitus- tai maksuluonteista palvelua;

               d)

               ”makrovakauspoliittisella toimenpiteellä” mitä tahansa toimenpidettä, jonka tarkoituksena on asetuksen (EU) N:o 1092/2010 2 artiklan c alakohdassa tarkoitettujen järjestelmäriskien ehkäiseminen ja vaikutusten vähentäminen ja jonka asianomainen viranomainen vahvistaa tai aktivoi unionin tai kansallisen lainsäädännön mukaisesti;

               e)

               ”ilmoituksella” asianomaisen viranomaisen, joka voi asetuksen (EU) N:o 1024/2013 9 artiklan nojalla olla EKP, tekemää EJRK:lle osoitettua englanninkielistä ilmoitusta, joka koskee direktiivin 2013/36/EU 133 artiklassa, asetuksen (EU) N:o 575/2013 458 artiklassa tai muussa säännöksessä tarkoitettua makrovakauspoliittista toimenpidettä ja joka voi olla jäsenvaltion esittämä vastavuoroista soveltamista koskeva pyyntö, joka perustuu esimerkiksi direktiivin 2013/36/EU 134 artiklan 4 kohtaan tai asetuksen (EU) N:o 575/2013 458 artiklan 8 kohtaan;

               f)

               ”vastavuoroisuudella” järjestelyä, jossa jonkin toisen maan asianomainen viranomainen soveltaa aktivoivan viranomaisen vahvistamaa makrovakauspoliittista toimenpidettä tai vastaavaa toimenpidettä toimivaltaansa kuuluviin rahoituslaitoksiin tapauksissa, joissa kyseiset laitokset altistuvat tässä toisessa maassa samoille riskeille;

               g)

               ”asianomaisella aktivoivalla viranomaisella” makrovakauspoliittisen toimenpiteen soveltamisesta kansallisella tasolla vastaavaa asianomaista viranomaista;

               h)

               ”asianomaisella viranomaisella” viranomaista, jonka tehtäviin kuuluu makrovakauspoliittisten toimenpiteiden vahvistaminen tai aktivointi; tällaisia viranomaisia ovat esimerkiksi

                           i)

                           direktiivin 2013/36/EU 4 luvun ja asetuksen (EU) N:o 575/2013 458 artiklan mukaiset nimetyt viranomaiset, asetuksen (EU) N:o 575/2013 4 artiklan 1 kohdan 40 kohdassa määritellyt toimivaltaiset viranomaiset sekä asetuksen (EU) N:o 1024/2013 9 artiklan 1 kohdan mukaisesti EKP, tai

                           ii)

                           makrovakausviranomaiset, joilla on Euroopan järjestelmäriskikomitean suosituksessa EJRK/2011/3 täsmennetyt tavoitteet, järjestelyt, toimivaltuudet, tilivelvollisuudet ja muut ominaisuudet (13).

         2.   Vapautukset

               1.

               Asianomaiset viranomaiset voivat vapauttaa toimivaltaansa kuuluvat rahoituspalvelujen tarjoajat tietyn makrovakauspoliittisen toimenpiteen vastavuoroisesta soveltamisesta, jos kyseessä olevat makrovakausriskit eivät vaikuta niihin olennaisella tavalla siinä maassa, jossa asianomainen aktivoiva viranomainen soveltaa kyseistä makrovakauspoliittista toimenpidettä (de minimis -periaate). Viranomaiset voivat olla soveltamatta makrovakauspoliittista toimenpidettä vastavuoroisesti rahoituspalvelujen tarjoajiin, joiden saamiset alittavat tietyn kynnysarvon; tämä järjestely vastaa vastasyklisiin pääomapuskureihin sovellettavaa käytäntöä, josta on säädetty direktiivin 2013/36/EU 130 artiklassa. Asianomaisia viranomaisia pyydetään raportoimaan tällaisista vapautuksista käyttämällä vastavuoroisten toimenpiteiden ilmoittamista koskevia EJRK:n verkkosivuilla julkaistuja asiakirjamalleja. De minimis -periaatetta soveltaessaan viranomaisten on tarkkaan seurattava sääntelyerojen ja aukkotilanteiden hyväksikäyttöä ja tarvittaessa suljettava sääntelyaukko tällaisten ilmiöiden esiintyessä

               2.

               Jos asianomaiset viranomaiset ovat toteuttaneet tietyn makrovakauspoliittisen toimenpiteen vastavuoroisen soveltamisen ja julkaisseet sen jo ennen kuin sen vastavuoroista soveltamista suositetaan tässä suosituksessa, vastavuoroisuuden toteuttavia toimenpiteitä ei tarvitse muuttaa vaikka ne eroaisivat aktivoivan viranomaisen soveltamista toimenpiteistä.

         3.   Määräajat ja raportointi

               1.

               Asianomaisia viranomaisia pyydetään raportoimaan EJRK:lle ja neuvostolle toimenpiteistä, joihin ne ovat ryhtyneet tämän suosituksen johdosta, taikka perustelemaan asianmukaisesti miksi toimiin ei ole ryhdytty. Raportit on lähetettävä joka toinen vuosi, ja ensimmäisen raportin määräpäivä on 30 päivä kesäkuuta 2017. Raporteissa olisi oltava vähintään

                           a)

                           tiedot toimenpiteiden sisällöstä ja ajoituksesta;

                           b)

                           arvio toimenpiteiden toimivuudesta tämän suosituksen tavoitteisiin nähden;

                           c)

                           yksityiskohtaiset perustelut de minimis -periaatteen mukaisesti myönnetyille vapautuksille sekä mahdollisille toimimatta jättämisille taikka tästä suosituksesta poikkeamisille, mahdolliset viivästymiset mukaan luettuina.

               2.

               Jos eri viranomaiset ovat velvollisia toimimaan yhdessä, kyseisten asianomaisten viranomaisten on toimittava koordinoidusti sen varmistamiseksi, että tiedot toimitetaan oikea-aikaisesti.

               3.

               Suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset ilmoittavat ehdotetuista makrovakauspoliittista toimenpiteistä mahdollisimman aikaisessa vaiheessa.

               4.

               Vastavuoroisuuden toteuttava makrovakauspoliittinen toimenpide katsotaan vastaavaksi, jos sillä on, niin pitkälle kuin mahdollista,

                           a)

                           samat taloudelliset vaikutukset;

                           b)

                           sama soveltamisala;

                           c)

                           samat seuraamukset (sanktiot) tapauksissa, joissa toimenpide jätetään noudattamatta.

         4.   Suosituksen muuttaminen

   Hallintoneuvosto päättää tämän suosituksen muuttamisesta. Tällaisiin muutoksiin kuuluvat erityisesti mahdolliset uudet tai muutetut makrovakauspoliittiset toimenpiteet, joiden osalta suositetaan vastavuoroista soveltamista suosituksen C mukaisesti sekä toimenpidekohtaisia tietoja sisältävät mahdolliset liitteet. Hallintoneuvosto voi myös pidentää edellä olevissa kohdissa tarkoitettuja määräaikoja, jos yhden tai useamman suosituksen noudattamiseksi tarvitaan lakialoitteita. Hallintoneuvosto voi erityisesti muuttaa tätä suositusta, jos Euroopan komissio on tarkastellut uudelleen unionin lainsäädännön mukaista pakollista hyväksymistä koskevaa sääntelyä tai jos se on tarpeen tällä suosituksella perustetun vapaaehtoista vastavuoroisuutta koskevan järjestelyn soveltamisesta saatujen kokemusten perusteella.
   5.   Seuranta ja arviointi

               1.

               EJRK:n sihteeristö

                           a)

                           tukee suosituksen asianomaisia viranomaisia mm. edistämällä koordinoitua raportointia, tarjoamalla asiaankuuluvia asiakirjamalleja sekä tarvittaessa täsmentämällä noudattamisen menettelyjä ja aikarajoja;

                           b)

                           verifioi, ovatko asianomaiset viranomaiset noudattaneet suositusta, ja avustaa niitä pyynnöstä sekä toimittaa noudattamista koskevia raportteja hallintoneuvostolle.

               2.

               Hallintoneuvosto arvioi suosituksen kohteiden raportoimat toimenpiteet ja perustelut sekä tarvittaessa päättää, ovatko tämän suosituksen kohteet jättäneet noudattamatta näitä suosituksia perustelematta asianmukaisesti, miksi ne eivät ole ryhtyneet toimiin.

      Tehty Frankfurt am Mainissa 15 päivänä joulukuuta 2015.

            EJRK:n puheenjohtaja

         Mario DRAGHI

      (1)  EUVL L 331, 15.12.2010, s. 1.

      (2)  EUVL L 176, 27.6.2013, s. 1.

      (3)  EUVL L 176, 27.6.2013, s. 338.

      (4)  EUVL C 58, 24.2.2011, s. 4.

      (5)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 575/2013, annettu 26 päivänä kesäkuuta 2013, luottolaitosten ja sijoituspalveluyritysten vakavaraisuusvaatimuksista ja asetuksen (EU) N:o 648/2012 muuttamisesta (EUVL L 176, 27.6.2013, s. 1).

      (6)  Euroopan järjestelmäriskikomitean suositus (EJRK/2013/1), annettu 4 päivänä huhtikuuta 2013, makrovakauspolitiikan välitavoitteista ja välineistä (EUVL C 170, 15.6.2013, s. 1).

      (7)  EJRK:n suositukset eivät ole oikeudellisesti sitovia, mutta niihin liittyy ”toimi tai selitä” -mekanismi.

      (8)  Euroopan järjestelmäriskikomitean suositus, annettu 18 päivänä kesäkuuta 2014, vastasyklisten puskurikantojen asettamista koskevista ohjeista (EJRK/2014/1) (EUVL C 293, 2.9.2014, s. 1).

      (9)  Neuvoston asetus (EU) N:o 1024/2013, annettu 15 päivänä lokakuuta 2013, luottolaitosten vakavaraisuusvalvontaan liittyvää politiikkaa koskevien erityistehtävien antamisesta Euroopan keskuspankille (EUVL L 287, 29.10.2013, s. 63).

      (10)  Euroopan keskuspankin asetus (EU) N:o 468/2014, annettu 16 päivänä huhtikuuta 2014, kehyksen perustamisesta yhteisen valvontamekanismin puitteissa tehtävälle yhteistyölle EKP:n ja kansallisten toimivaltaisten viranomaisten välillä sekä kansallisten nimettyjen viranomaisten kanssa (YVM-kehysasetus) (EKP/2014/17) (EUVL L 141, 14.5.2014, s. 1).

      (11)  Englanninkielinen versio on saatavilla EJRK:n verkkosivuilla (www.esrb.europa.eu).

      (12)  ESRB Handbook on Operationalising Macroprudential Policy in the Banking Sector, julkaistu EJRK:n verkkosivuilla (www.esrb.europa.eu).

      (13)  Euroopan järjestelmäriskikomitean suositus EJRK/2011/3, annettu 22 päivänä joulukuuta 2011, kansallisten viranomaisten makrovakauspoliittisista valtuuksista (EUVL C 41, 14.2.2012, s. 1).


Avis juridique important

|

31996Y0503(02)

Neuvoston suositus, annettu 22 päivänä huhtikuuta 1996, ohjeista jalkapallo-ottelujen yhteydessä esiintyvien levottomuuksien ehkäisemiseksi ja hillitsemiseksi

Virallinen lehti nro C 131 , 03/05/1996 s. 0001 - 0011

NEUVOSTON SUOSITUS,annettu 22 päivänä huhtikuuta 1996,ohjeista jalkapallo-ottelujen yhteydessä esiintyvien levottomuuksien ehkäisemiseksi ja hillitsemiseksi (96/C 131/01) EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon tietojenvaihdosta suurtapahtumien ja kokoontumisten yhteydessä 30 päivänä marraskuuta 1994 annetun Euroopan unionin neuvoston suosituksen,ottaa huomioon Yhdistyneen kuningaskunnan 21 päivänä kesäkuuta 1995 tekemän aloitteen,ottaa huomioon Euroopan unionin neuvoston 21 päivänä kesäkuuta 1995 tekemät päätelmät,sekä katsoo, ettälukuisissa jäsenvaltioissa on jalkapallo-ottelujen, kansainvälisten kilpailujen ottelut mukaan lukien, yhteydessä esiintynyt vakavia häiriöitä; on tarpeen varmistaa, että poliisi ja jalkapalloilusta vastaavat viranomaiset reagoivat tähän johdonmukaisesti, yhtenäisesti ja tehokkaasti,neuvoston mielestä levottomuuksien onnistuneeseen tukahduttamiseen vaikuttaneita keinoja ja menettelyjä olisi laajemmin ja johdonmukaisemmin sovellettava kansainvälisten, erittäin riskialttiiden ottelujen yhteydessä,neuvosto katsoo, että näitä ongelmia koskeva johdonmukaisempi lähestymistapa olisi omiaan johtamaan häiriötapausten määrän ja vakavuuden vähenemiseen,muutamien viime aikoina ilmenneiden häiriöiden voidaan katsoa johtuvan ottelupäivänä pelipaikalla tapahtuneen lipunmyynnin valvonnan tehottomuudesta, javuonna 1985 tehdyn, katsojien väkivaltaisuutta ja kuritonta käyttäytymistä urheilutapahtumissa ja erityisesti jalkapallo-otteluissa koskevan eurooppalaisen yleissopimuksen mukaisesti on annettu suosituksia niistä toimista, joihin on ryhdyttävä, kun se maa, jossa jalkapallo-ottelu pelataan, arvioi väkivaltaisten levottomuuksien uhkan olevan olemassa,SUOSITTELEE JÄSENVALTIOILLE, ETTÄ NE:I. Noudattavat edellä mainitun yleissopimuksen mukaisesti perustetun pysyvän komitean 1 ja 2 päivänä kesäkuuta 1994 pitämässään 14. kokouksessa suosituksella N:o 1/94 antamia suosituksia, jotka sisältyvät niitä toimenpiteitä koskevaan tarkistusluetteloon, joihin järjestäjien ja julkisten viranomaisten on ryhdyttävä erittäin riskialttiiden sisätiloissa järjestettävien urheilutapahtumien yhteydessä, ja erityisesti niitä suosituksia, jotka liittyvät poliisiviranomaisten yhteistyöhön, jonka komitea katsoo olevan erityisen hyödyllistä levottomuuksien ehkäisemisessä tai tukahduttamisessa.II. Noudattamaan yleissopimuksen mukaisesti annettujen suositusten lisäksi seuraavia suosituksia:Tietojen vaihto1) Jäsenvaltioiden olisi käytettävä yhteistä mallia poliisin hallussa olevien, tunnettuja tai epäiltyjä häiriönaiheuttajien ryhmiä koskevien tietojen ilmoittamiseksi. Tämän yhteisen mallin olisi sisällettävä yleisarvio häiriön mahdollisuudesta sekä lentokoneella, linja-autolla, yksityisellä kulkuneuvolla ja junalla suoritettavaa matkaa koskevat yksityiskohtaiset tiedot. Malliehdotus on liitteessä.2) Jäsenvaltioiden olisi harkittava näiden tietojen toimittamista nopeasti ja tehokkaasti perille, mahdollisesti jalkapallohuliganismia koskevan yhteyshenkilöverkon avulla.Koulutusta koskeva yhteistyöJalkapallo-otteluissa esiintyvien levottomuuksien torjuntakeinoja koskevien tietojen vaihtamiseksi ja levittämiseksi jäsenvaltioiden välillä poliisiviranomaisia olisi tarvittaessa kannustettava osallistumaan muissa jäsenvaltioissa järjestettäville asiaan liittyville kursseille.Poliisiviranomaisten yhteistyöIsäntämaan olisi virallisesti pyydettävä toisen jäsenvaltion tai toisten jäsenvaltioiden asianomaisilta viranomaisilta poliisin tukea täsmentäen tarpeellisena pidettävän poliisimäärän. Pyyntö olisi esitettävä mahdollisimman hyvissä ajoin ja mikäli mahdollista viimeistään neljä viikkoa ennen ottelua. Molemmat viranomaiset voivat tämän jälkeen sopia poliisien määrästä ja ominaisuuksista.Valvojien yhteistyöVaikka jalkapalloilusta vastaavat viranomaiset tai jalkapalloseurat ovat vastuussa toimitsijoidensa määrää misestä ja koulutuksesta niissä jäsenvaltioissa, joissa tällainen toimi on olemassa, poliisin olisi osallistuttava koulutusohjelmien kehittämiseen toimitsijoiden ja poliisien välisen tiiviin yhteistyön edistämiseksi, tunnustaen toimitsijoiden tärkeän tehtävän kannattajien valvojina ja heidän turvallisuutensa varmistajina ja antaen tällä tavoin jalkapallokentillä paikalla oleville poliiseille mahdollisuuden keskittyä pääasiallisiin järjestyksenvalvontatehtäviinsä.Tehty Luxemburgissa 22 päivänä huhtikuuta 1996.Neuvoston puolestaS. AGNELLIPuheenjohtajaLIITE MALLILOMAKE POLIISIN HALLUSSA OLEVIEN JALKAPALLOHULIGANISMIA KOSKEVIEN TIETOJEN VAIHTAMISEKSI EUROOPPALAINEN URHEILUTAPAHTUMA >KAAVION ALKU>. vastaan .TAPAHTUMA: .PÄIVÄMÄÄRÄ: .PAIKKA: .ALOITUSAIKA: .KANNATTAJIEN ARVIOINTI JA LUOKITTELUMerkitään sulkeisiin kannattajien arvioitu määrä.A = rauhanomaisia, []B = levottomuuksien tai häiriöiden mahdollisuus erityisesti alkoholin käytön yhteydessä, []C = väkivaltaisia tai väkivaltatilanteita luovia. []POLIISIN HALLUSSA OLEVAT TIEDOT: .......>KAAVION LOOPU>MATKAA KOSKEVAT TIEDOT >KAAVION ALKU>. vastaan .YKSITYISAUTO/MINIBUSSI/MATKAILUAUTO/PAKETTIAUTO JNE.MENOMATKA/PALUUMATKA(Tarpeeton yliviivataan)Ajoneuvon kuvaus: ..Merkki/väri: .Rekisterinumero: .Matkustajien lukumäärä: .Matkustajien luokittelu: ...Ryhmä-/omatoimimatka: .Lähtöpäivä, -aika ja -paikka: ..Laivayhtiön nimi / reitti / matkustuspäivä ja -aika: ..Englannin kanaalin tunneli / matkustuspäivät ja -ajat: ..Moottoritiet tai muut tiet: ...Rajanylityspaikat ja -ajat: ...Saapumisaika tapahtumapaikalle: .MAJOITUSMahdolliset yöpymiset matkalla ja hotellin / muun majoituksen / leirintäalueen nimi: ...Hotelli / muu majoitus / leirintäalue tapahtumapaikalla: ...HUOMAUTUKSIA>KAAVION LOOPU>MATKAA KOSKEVAT TIEDOT >KAAVION ALKU>. vastaan .LENTOMATKAMENOMATKA/PALUUMATKA(Tarpeeton yliviivataan)Reittilento/tilauslento: ..Matkanjärjestäjän nimi: ..Lentoyhtiön tai lentoliikenteen harjoittajan nimi ja lennon numero: ..Lähtöpäivä ja -aika: .Lähtölentokenttä: ..Lennolla mukana olevien kannattajien lukumäärä: .Lennolla mukana olevien kannattajien luokittelu: ...Ryhmä-/omatoimimatka: .Saapumispäivä ja -aika (ilmoitetaan tarvittaessa paikallinen aika): ..Tulolentokenttä: ..MAJOITUSHotellin / muun majoituksen / leirintäalueen jne. nimi: ....HUOMAUTUKSIA>KAAVION LOOPU>MATKAA KOSKEVAT TIEDOT >KAAVION ALKU>. vastaan .JUNAMATKAMENOMATKA/PALUUMATKA(Tarpeeton yliviivataan)Junan lähtöpäivä ja -aika: ..Lähtöasema: ..Junassa matkustavien kannattajien lukumäärä: ..Ryhmä-/omatoimimatka: ..Laivayhtiö / matkustuspäivä ja -aika: ..Englannin kanaalin tunneli / matkustuspävä ja -aika: ..Lähtöasema laivamatkan jälkeen: ..Junan lähtöpäivä ja -aika: ..Saapumispäivä ja -aika: ..MAJOITUSMahdolliset yöpymiset matkalla ja hotellin / muun majoituksen / leirintäalueen nimi: ...Hotelli / muu majoitus / leirintäalue tapahtumapaikalla: ...HUOMAUTUKSIA>KAAVION LOOPU>MATKAA KOSKEVAT TIEDOT >KAAVION ALKU>. vastaan .LINJA-AUTOMATIKAMENOMATKA/PALUUMATKA(Tarpeeton yliviivataan)Yhtiön nimi: ..Linja-autojen lukumäärä: .Ajoneuvojen kuvaus/tunnukset: ...Rekisterinumerot: .Matkustajien lukumäärä kussakin ajoneuvossa: .Kussakin ajoneuvossa olevien matkustajien luokittelu: ..Ryhmä-/omatoimimatka: .Lähtöpäivä, -aika ja -paikka: ..Laivayhtiö / matkustuspäivä ja -aika: ..Englannin kanaalin tunneli / matkustuspäivät ja -ajat: ..Moottoritiet tai muut tiet / rajanylityspaikat, -päivät ja -ajat: ...Seisahdukset / seisahduspaikat ja -ajat: ...Arvioitu saapumisaika tapahtumapaikalle: ..MAJOITUSMahdolliset yöpymiset matkalla ja hotellin / muun majoituksen / leirintäalueen nimi: ...Hotelli / muu majoitus / leirintäalue tapahtumapaikalla: ...HUOMAUTUKSIA>KAAVION LOOPU>


title: Neuvoston suositus, annettu  14 päivänä helmikuuta 2006 , Euroopan keskuspankin johtokunnan jäsenen nimittämisestä

text:
               17.2.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 47/58

      NEUVOSTON SUOSITUS,
   annettu 14 päivänä helmikuuta 2006,
   Euroopan keskuspankin johtokunnan jäsenen nimittämisestä
   (2006/108/EY)
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 112 artiklan 2 kohdan b alakohdan ja 122 artiklan 4 kohdan sekä Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännöstä tehdyn pöytäkirjan 11.2 artiklan ja 43.3 artiklan,
   sekä katsoo seuraavaa:
   Otmar ISSINGin toimikausi päättyy 31 päivänä toukokuuta 2006, minkä vuoksi Euroopan keskuspankin johtokuntaan olisi nimitettävä uusi jäsen,
   SUOSITTAA SEURAAVAA:
   Jürgen STARK nimitetään Euroopan keskuspankin johtokunnan jäseneksi 1 päivänä kesäkuuta 2006 alkavaksi kahdeksan vuotta kestäväksi toimikaudeksi.
   Tämä suositus toimitetaan euron käyttöön ottaneiden jäsenvaltioiden valtion- tai hallitusten päämiesten päätettäväksi sen jälkeen, kun Euroopan parlamenttia ja Euroopan keskuspankin neuvostoa on kuultu.
   Tämä suositus julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

      Tehty Brysselissä 14 päivänä helmikuuta 2006.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         K.-H. GRASSER