title: Euroopan järjestelmäriskikomitean suositus, annettu 30 päivänä maaliskuuta 2022, makrovakauspoliittisten toimenpiteiden rajat ylittävien vaikutusten arvioinnista ja vapaaehtoisesta vastavuoroisuudesta annetun suosituksen EJRK/2015/2 muuttamisesta (EJRK/2022/3) 2022/C 206/02

text:
                  23.5.2022

                  FI

                  Euroopan unionin virallinen lehti

                  C 206/3

         EUROOPAN JÄRJESTELMÄRISKIKOMITEAN SUOSITUS,
         annettu 30 päivänä maaliskuuta 2022,
         makrovakauspoliittisten toimenpiteiden rajat ylittävien vaikutusten arvioinnista ja vapaaehtoisesta vastavuoroisuudesta annetun suosituksen EJRK/2015/2 muuttamisesta
         (EJRK/2022/3)
         (2022/C 206/02)
         EUROOPAN JÄRJESTELMÄRISKIKOMITEAN HALLINTONEUVOSTO, joka
         ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
         ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen (1) ja erityisesti sen liitteen IX,
         ottaa huomioon finanssijärjestelmän makrotason vakauden valvonnasta Euroopan unionissa ja Euroopan järjestelmäriskikomitean perustamisesta 24 päivänä marraskuuta 2010 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1092/2010 (2) ja erityisesti sen 3, 16, 17 ja 18 artiklan,
         ottaa huomioon oikeudesta harjoittaa luottolaitostoimintaa ja luottolaitosten vakavaraisuusvalvonnasta, direktiivin 2002/87/EY muuttamisesta sekä direktiivien 2006/48/EY ja 2006/49/EY kumoamisesta 26 päivänä kesäkuuta 36 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2013/2013/EU (3) ja erityisesti sen VII osaston 4 luvun II osan,
         ottaa huomioon Euroopan järjestelmäriskikomitean työjärjestyksen hyväksymisestä 20 päivänä tammikuuta 2011 annetun Euroopan järjestelmäriskikomitean päätöksen EJRK/2011/1 (4) ja erityisesti sen 18, 19 ja 20 artiklan,
         sekä katsoo seuraavaa:

                     (1)

                     Kansallisten makrovakauspoliittisten toimenpiteiden tehokkuuden ja johdonmukaisuuden varmistamiseksi on tärkeää täydentää unionin lainsäädännön edellyttämää tunnustamista vapaaehtoisella vastavuoroisuudella.

                     (2)

                     Euroopan järjestelmäriskikomitean (EJRK) suosituksessa EJRK/2015/2 (5) vahvistetun makrovakauspoliittisten toimenpiteiden vapaaehtoista vastavuoroisuutta koskevan kehyksen tarkoituksena on varmistaa, että kaikki yhdessä jäsenvaltiossa aktivoidut riskiperusteiset makrovakauspoliittiset toimenpiteet toteutetaan vastavuoroisesti muissa jäsenvaltioissa.

                     (3)

                     Nationale Bank van België / Banque Nationale de Belgique (NBB/BNB), joka toimii direktiivin 2013/36/EU 133 artiklan 12 kohdassa tarkoitettuna nimettynä viranomaisena, ilmoitti EJRK:lle 11 päivänä tammikuuta 2022 aikomuksestaan asettaa järjestelmäriskipuskurikanta kyseisen direktiivin 133 artiklan 9 kohdan mukaisesti ehkäistäkseen ja lieventääkseen makrovakausriskejä tai järjestelmäriskejä, jotka johtuvat vastuista, joihin sovelletaan sisäisten luottoluokitusten menetelmää ja joiden vakuutena Belgiassa sijaitseva asuinkiinteistö. Suunniteltua järjestelmäriskipuskurikantaa sovelletaan kotimaisiin luottolaitoksiin ja tytäryrityksiin, joiden emoyritys on sijoittautunut toiseen jäsenvaltioon.

                     (4)

                     Toimenpide tulee voimaan 1 päivänä toukokuuta 2022, ja se korvaa voimassa olevan, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 575/2013 (6) 458 artiklan 2 kohdan d alakohdan iv alakohdan nojalla hyväksytyn tiukemman kansallisen toimenpiteen, joka koostuu Belgiassa sijaitseviin asuinkiinteistövakuudellisiin vähittäisvastuisiin sovellettavasta riskipainon korotuksesta ja kertoimesta, ja jota sovelletaan kaikkiin sisäisten luottoluokitusten menetelmää käyttäviin kotimaisiin luottolaitoksiin. Voimassa olevan tiukemman kansallisen toimenpiteen soveltaminen päättyy 30 päivänä huhtikuuta 2022.

                     (5)

                     NBB/BNB toimitti EJRK:lle 11 päivänä tammikuuta 2022 järjestelmäriskipuskurikannan vastavuoroisuutta koskevan pyynnön direktiivin 2013/36/EU 134 artiklan 5 kohdan nojalla.

                     (6)

                     NBB/BNB:n esittämästä pyynnöstä toimenpiteen vastavuoroiseksi toteuttamiseksi muissa jäsenvaltiossa ja jotta estettäisiin kielteisten rajat ylittävien vaikutusten syntymisen siinä muodossa, että toimintaa siirrettäisiin suosiollisimmille alueille ja sääntelyeroja käytetäisiin hyväksi sen seurauksena, että makrovakauspoliittinen toimenpide tulee asetuksen (EU) N:o 575/2013 458 artiklan 2 kohdan d alakohdan vi alakohdan mukaisesti sovellettavaksi Belgiassa, Euroopan järjestelmäriskikomitean hallintoneuvosto myös päättänyt sisällyttää tämän toimenpiteen niiden makrovakauspoliittisten toimenpiteiden luetteloon, joiden vastavuoroista toteuttamista suositetaan suosituksen EJRK/2015/2 mukaisesti.

                     (7)

                     Tästä syystä suositus EJRK/2015/2 olisi muutettava vastaavasti,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN SUOSITUKSEN:

            Muutokset

         Muutetaan suositus EJRK/2015/2 seuraavasti:

                     1.

                     Korvataan 1 jakson suosituksessa C oleva 1 kohta seuraavasti:

                                 ”1.

                                 Suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset toteuttavat vastavuoroisesti muiden asianomaisten viranomaisten hyväksymiä makrovakauspoliittisia toimenpiteitä, joiden vastavuoroista toteuttamista EJRK on suositellut. Suosituksena on, että seuraavat toimenpiteet, jotka kuvataan tarkemmin liitteessä, toteutetaan vastavuoroisesti:

                                             Belgia:

                                                         —

                                                         9 prosentin järjestelmäriskipuskurikanta, joka koskee kaikkia luonnollisiin henkilöihin liittyviä vähittäisvastuita, joihin sovelletaan sisäisten luottoluokitusten menetelmää ja joiden vakuutena on Belgiassa sijaitseva asuinkiinteistö;

                                             Ranska:

                                                         —

                                                         asetuksen (EU) N:o 575/2013 395 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun suurten asiakasriskien rajoituksen tiukennus viiteen prosenttiin ensisijaisesta (T1) pääomasta; tiukennus koskee Ranskassa sääntömääräisen kotipaikan omaaviin hyvin velkaantuneisiin suuriin yrityksiin liittyviä vastuita ja sitä sovelletaan asetuksen (EU) N:o 575/2013 458 artiklan 2 kohdan d alakohdan ii alakohdan mukaisesti maailmanlaajuisen järjestelmän kannalta merkittäviin laitoksiin (G-SII-laitokset) ja muihin rahoitusjärjestelmän kannalta merkittäviin laitoksiin (O-SII-laitokset) varovaisuusperiaatteen mukaisen konsolidoinnin korkeimmalla konsolidointitasolla;

                                             Liettua:

                                                         —

                                                         2 prosentin järjestelmäriskipuskurikanta, jota sovelletaan kaikkiin Liettuan tasavallassa asuviin luonnollisiin henkilöihin liittyviin asuinkiinteistövakuudellisiin vähittäisvastuisiin.

                                             Luxemburg:

                                                         —

                                                         Luxemburgissa sijaitsevien asuinkiinteistöjen uusia kiinnitysluottoja koskevat oikeudellisesti sitovat luototusasterajat, joita sovelletaan eri luotonottajaryhmiin seuraavasti:

                                                                     a)

                                                                     100 prosentin luototusasterajaa sovelletaan pääasiallisena asuntona käytettävän ensiasunnon ostajiin;

                                                                     b)

                                                                     90 prosentin luototusasterajaa sovelletaan muihin pääasiallisen asunnon ostajiin, eli muihin kuin ensiasunnon ostajiin. Tämä raja pannaan täytäntöön suhteellisuutta noudattaen portfoliokiintiön avulla. Tämä merkitsee sitä, että luotonantajien näille luotonottajille myöntämien uusien kiinnitysluottojen salkusta 15 prosenttia voi olla luottoja, joissa luototusaste on yli 90 prosenttia mutta alle 100 prosenttia;

                                                                     c)

                                                                     80 prosentin luototusasterajaa sovelletaan muihin kiinnitysluottoihin (sijoitusasuntosegmentti mukaan luettuna).

                                             Alankomaat:

                                                         —

                                                         keskimääräisen riskipainon alaraja, jota sovelletaan asetuksen (EU) N:o 575/2013 458 artiklan 2 kohdan d alakohdan vi alakohdan mukaisesti Alankomaissa toimiluvan saaneisiin luottolaitoksiin, jotka käyttävät sisäisten luottoluokitusten menetelmää lakisääteisten pääomavaatimusten laskennassa, niiden salkkujen osalta, joissa on luonnollisiin henkilöihin liittyviä vastuita, joiden vakuutena Alankomaissa sijaitseva asuinkiinteistö. Kunkin toimenpiteen soveltamisalaan kuuluvan yksittäisen vastuuerän osalta lainan osuuteen, joka on enintään 55 prosenttia lainan vakuutena käytettävän kiinteistön markkina-arvosta, sovelletaan 12 prosentin riskipainoa ja lainan jäljellä olevaan osuuteen sovelletaan 45 prosentin riskipainoa. Salkun keskimääräisen riskipainon alaraja on yksittäisten lainojen riskipainojen vastuilla painotettu keskiarvo.

                                             Norja:

                                                         —

                                                         Kaikkien Norjassa toimiluvan saaneiden luottolaitosten Norjassa oleviin vastuisiin sovellettava 4,5 prosentin järjestelmäriskipuskurikanta direktiivin 2013/36/EU 133 artiklan mukaisesti, sellaisena kuin kyseistä direktiiviä sovelletaan Norjaan ja Norjassa 1 päivänä tammikuuta 2020 Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen (*1) (jäljempänä ”ETA-sopimus”) ehtojen mukaisesti (jäljempänä ”vakavaraisuusdirektiivi sellaisena kuin sitä sovelletaan Norjassa 1 päivänä tammikuuta 2020”);

                                                         —

                                                         Norjassa toimiluvan saaneiden luottolaitosten, jotka käyttävät sisäisten luottoluokitusten (IRB) menetelmää lakisääteisen pääoman määrää laskettaessa, Norjassa oleviin asuinkiinteistövastuisiin sovellettava 20 prosentin keskimääräinen riskipainon alaraja asetuksen (EU) N:o 575/2013 458 artiklan 2 kohdan d alakohdan vi alakohdan mukaisesti, sellaisena kuin kyseistä asetusta sovelletaan Norjaan ja Norjassa 1 päivänä tammikuuta 2020 ETA-sopimuksen ehtojen mukaisesti (jäljempänä ”vakavaraisuusasetus sellaisena kuin sitä sovelletaan Norjassa 1 päivänä tammikuuta 2020”);

                                                         —

                                                         Norjassa toimiluvan saaneiden luottolaitosten, jotka käyttävät IRB-menetelmää lakisääteisen pääoman määrää laskettaessa, Norjassa oleviin liikekiinteistövastuisiin sovellettava 35 prosentin keskimääräinen riskipainon alaraja vakavaraisuusasetuksen, sellaisena kuin sitä sovelletaan Norjassa 1 päivänä tammikuuta 2020, 458 artiklan 2 kohdan d alakohdan vi alakohdan mukaisesti.

                                             Ruotsi:

                                                         —

                                                         riskipainojen vastuilla painotetun keskiarvon luottolaitoskohtainen 25 prosentin suuruinen alaraja, jota sovelletaan asetuksen (EU) N:o 575/2013 458 artiklan 2 kohdan d alakohdan vi alakohdan mukaisesti Ruotsissa asuvien velallisten vähittäisvastuista, joiden vakuutena on kiinteää omaisuutta, koostuviin lainsalkkuihin Ruotsissa toimiluvan saaneiden, sisäisten luottoluokitusten menetelmää käyttävien luottolaitosten osalta lakisääteisen pääoman määrää laskettaessa.”

                        (*1)  EYVL L 1, 3.1.1994, s. 3."

                     2.

                     Liite korvataan tämän suosituksen liitteellä.

            Tehty Frankfurt am Mainissa 30 päivänä maaliskuuta 2022.

                  EJRK:n sihteeristön päällikkö,

                  EJRK:n hallintoneuvoston puolesta

               Francesco MAZZAFERRO

            (1)  EUVL L 1, 3.1.1994, s. 3.

            (2)  EUVL L 331, 15.12.2010, s. 1.

            (3)  EUVL L 176, 27.6.2013, s. 338.

            (4)  EUVL C 58, 24.2.2011, s. 4.

            (5)  Euroopan järjestelmäkomitean suositus EJRK/2015/2, annettu 15 päivänä joulukuuta 2015, makrovakauspoliittisten toimenpiteiden rajat ylittävien vaikutusten arvioinnista ja vapaaehtoisesta vastavuoroisuudesta (EUVL C 97, 12.3.2016, s. 9).

            (6)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 575/2013, annettu 26 päivänä kesäkuuta 2013, luottolaitosten vakavaraisuusvaatimuksista ja asetuksen (EU) N:o 648/2012 muuttamisesta (EUVL L 176, 27.6.2013, s. 1).

            LIITE
            Korvataan suosituksen EJRK/2015/2 liite seuraavasti:

                     ”LIITE

                        Belgia

                           9 prosentin järjestelmäriskipuskurikanta, joka koskee kaikkia vähittäisvastuita, joihin sovelletaan sisäisten luottoluokitusten menetelmää ja joiden vakuutena on Belgiassa sijaitseva asuinkiinteistö.

                     I.   Toimenpiteen kuvaus

                                 1.

                                 Belgian toimenpiteellä, jota sovelletaan direktiivin 2013/36/EU 133 artiklan mukaisesti, asetetaan yhdeksän prosentin järjestelmäriskipuskurikanta luonnollisiin henkilöihin liittyville asuinkiinteistövakuudellisille vähittäisvastuille, joihin sovelletaan sisäisten luottoluokitusten menetelmää ja joiden vakuus sijaitsee Belgiassa (sekä maksukykyiset että maksukyvyttömyystilassa olevat vastuut).

                           II.   Vastavuoroisuus

                                 2.

                                 Asianomaisille viranomaisille suositetaan, että ne toteuttavat vastavuoroisesti Belgian toimenpiteen soveltamalla sitä luonnollisiin henkilöihin liittyviin asuinkiinteistövakuudellisiin vähittäisvastuisiin, joihin sovelletaan sisäisten luottoluokitusten menetelmää ja joiden vakuus sijaitsee Belgiassa (sekä maksukykyiset että maksukyvyttömyystilassa olevat vastuut). Vaihtoehtoisesti toimenpide voidaan vastavuoroisesti toteuttaa COREP-raportoinnissa seuraavasti: luonnollisiin henkilöihin liittyvät vähittäisvastuut, joiden vakuutena on Belgiassa sijaitseva asuinkiinteistö (sekä maksukykyiset että maksukyvyttömyystilassa olevat vastuut).

                                 3.

                                 Jos samaa makrovakauspoliittista toimenpidettä ei ole käytettävissä asianomaisten viranomaisten lainkäyttöalueella, suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset soveltavat EJRK:tä kuultuaan sellaisia lainkäyttöalueellaan käytettävissä olevia makrovakauspoliittisia toimenpiteitä, jotka vaikutukseltaan parhaiten vastaavat edellä mainittua vastavuoroisesti toteutettavaksi suositeltavaa toimenpidettä, ja muun muassa hyväksyvät direktiivin 2013/36/EU VII osaston 2 luvun IV jaksossa säädettyjä valvontatoimenpiteitä ja -valtuuksia. Suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset hyväksyvät vastaavan toimenpiteen viimeistään neljän kuukauden kuluessa tämän suosituksen julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

                           III.   Olennaisuuskynnys

                                 4.

                                 Toimenpidettä täydentää laitoskohtainen olennaisuuskynnys, joka ohjaa toimenpidettä vastavuoroisesti toteuttavien asianomaisten viranomaisten mahdollista de minimis -periaatteen soveltamista. Laitokset voidaan vapauttaa järjestelmäriskipuskurivaatimuksesta edellyttäen, että niiden asiaankuuluvat alakohtaiset vastuut ovat enintään 2 miljardia euroa. Sen vuoksi vastavuoroisuutta pyydetään vain, jos laitoskohtainen kynnysarvo ylittyy.

                                 5.

                                 Suosituksen EJRK/2015/2 2.2.1 jakson mukaisesti 2 miljardin euron olennaisuuskynnys on suositeltu enimmäiskynnyksen taso. Vastavuoroisuuden toteuttavat asianomaiset viranomaiset saavat siis suositellun kynnyksen soveltamisen sijasta asettaa lainkäyttöalueilleen matalamman kynnyksen, jos se on asianmukaista, tai toteuttaa vastavuoroisuuden toimenpiteen osalta ilman olennaisuuskynnystä.

                        Ranska

                           Asetuksen (EU) N:o 575/2013 395 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun suurten asiakasriskien rajoituksen tiukennus viiteen prosenttiin ensisijaisesta (T1) pääomasta; tiukennus koskee Ranskassa sääntömääräisen kotipaikan omaaviin hyvin velkaantuneisiin suuriin yrityksiin liittyviä vastuita ja sitä sovelletaan asetuksen (EU) N:o 575/2013 458 artiklan 2 kohdan d alakohdan ii alakohdan mukaisesti maailmanlaajuisen järjestelmän kannalta merkittäviin laitoksiin (G-SII-laitokset) ja muihin rahoitusjärjestelmän kannalta merkittäviin laitoksiin (O-SII-laitokset) varovaisuusperiaatteen mukaisen konsolidoinnin korkeimmalla tasolla.

                     I.   Toimenpiteen kuvaus

                                 1.

                                 Ranskan toimenpide, jota sovelletaan asetuksen (EU) N:o 458 artiklan 2 kohdan d alakohdan ii alakohdan mukaisesti varovaisuusperiaatteen mukaisen konsolidoinnin korkeimmalla konsolidointitasolla (ei siis alakonsolidointiryhmän tasolla) G-SII-laitoksiin ja O-SII-laitoksiin, merkitsee suurten asiakasriskien rajoituksen tiukentamista viiteen prosenttiin ensisijaisesta pääomasta (T1) siten, että tiukennusta sovelletaan vastuisiin, jotka liittyvät Ranskassa sääntömääräisen kotipaikan omaaviin hyvin velkaantuneisiin suuriin yrityksiin.

                                 2.

                                 Yrityksellä tarkoitetaan yksityisoikeudellisia luonnollisia tai juridisia henkilöitä, joiden sääntömääräinen kotipaikka on Ranskassa ja jotka yksittäisen laitoksen tasolla ja korkeimmalla konsolidointitasolla kuuluvat yrityssektoriin, sellaisena kuin se on määritelty Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 549/2013 (*1) liitteessä A olevassa 2.45 kohdassa.

                                 3.

                                 Toimenpidettä sovelletaan Ranskassa kotipaikan omaaviin yrityksiin liittyviin vastuisiin sekä yrityskokonaisuuksiin liittyviin vastuisiin seuraavasti:

                                             a)

                                             sellaisten yritysten osalta, jotka kuuluvat yrityskokonaisuuteen, jonka sääntömääräinen kotipaikka korkeimmalla konsolidointitasolla on Ranskassa, toimenpidettä sovelletaan yhteenlaskettuihin nettomääräisiin vastuisiin, jotka liittyvät kokonaisuuteen ja kaikkiin siihen kuuluviin yhteisöihin asetuksen (EU) N:o 575/2013 4 artiklan 1 kohdan 39 alakohdan mukaisesti,

                                             b)

                                             sellaisten yritysten osalta, jotka kuuluvat yrityskokonaisuuteen, jonka sääntömääräinen kotipaikka korkeimmalla konsolidointitasolla on Ranskan ulkopuolella, toimenpidettä sovelletaan seuraavien nettomääräisten vastuiden yhteismäärään:

                                                         (i)

                                                         vastuut liittyen yrityksiin, joiden sääntömääräinen kotipaikka on Ranskassa,

                                                         (ii)

                                                         vastuut liittyen Ranskassa tai ulkomailla oleviin yrityksiin, joihin i kohdassa tarkoitetuilla yrityksillä on asetuksen (EU) N:o 575/2013 4 artiklan 1 kohdan 39 alakohdassa tarkoitettu suora tai välillinen määräysvalta, ja

                                                         (iii)

                                                         vastuut liittyen Ranskassa tai ulkomailla oleviin yrityksiin, jotka ovat asetuksen (EU) N:o 575/2013 4 artiklan 1 kohdan 39 alakohdassa tarkoitetulla tavalla taloudellisesti riippuvaisia i kohdassa tarkoitetuista yrityksistä.

                                                   Näin ollen toimenpidettä ei sovelleta sellaisiin yrityksiin, joilla ei ole sääntömääräistä kotipaikkaa Ranskassa ja jotka eivät ole Ranskassa sääntömääräisen kotipaikan omaavan yrityksen tytäryhtiöitä tai suoran tai välillisen määräysvallan alaisia tai Ranskassa sääntömääräisen kotipaikan omaavasta yrityksestä taloudellisesti riippuvaisia.
                                             Asetuksen (EU) N:o 575/2013 395 artiklan 1 kohdan mukaisesti toimenpidettä sovelletaan sen jälkeen, kun huomioon on otettu luottoriskin vähentämistekniikkojen vaikutus ja vapautukset asetuksen (EU) N:o 575/2013 399–403 artiklan mukaisesti.

                                 4.

                                 G-SII-laitoksen tai O-SII-laitoksen on pidettävä Ranskassa sääntömääräisen kotipaikan omaavaa yritystä suurena, jos yritykseen tai 3 kohdassa tarkoitettuun yrityskokonaisuuteen liittyvä alkuperäinen riski on 300 miljoonaa euroa tai suurempi. Alkuperäisen riskin määrä lasketaan asetuksen (EU) N:o 575/2013 389 ja 390 artiklan perusteella ennen kuin huomioon on otettu luottoriskin vähentämistekniikkojen vaikutus ja vapautukset asetuksen (EU) N:o 575/2013 399–403 artiklan mukaisesti, komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 680/2014 (*2) 9 artiklassa tarkoitettujen ilmoitusten mukaisesti.

                                 5.

                                 Yritys katsotaan hyvin velkaantuneeksi, jos sen vähimmäisomavaraisuusaste on enemmän kuin 100 prosenttia ja rahoituskulujen hoitokate on alle kolme korkeimmalla konsolidointitasolla laskettuna seuraavasti:

                                             (a)

                                             omavaraisuusaste on kokonaisvelan, josta on vähennetty käteisvarat, ja oman pääoman välinen suhde, ja

                                             (b)

                                             rahoituskulujen hoitokate on toisaalta arvonlisäyksen, johon on lisätty toiminta-avustukset ja vähennetty i) henkilöstömenot ii) toimintaan liittyvät verot ja tullit, iii) muut tavanomaiset nettotoimintakustannukset, joista on vähennetty nettokulut ja vastaavat maksut, sekä iv) poistot ja kuoletukset, sekä toisaalta korkojen ja vastaavien maksujen välinen suhde.
                                             Asteet lasketaan sovellettavien standardien mukaisesti määritettyjen kirjanpitoaggregaattien perusteella, siten kun ne on esitetty yrityksen taseessa, jonka laillistettu tilintarkastaja on tarvittaessa vahvistanut.

                           II.   Vastavuoroisuus

                                 6.

                                 Suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset toteuttavat vastavuoroisesti Ranskan toimenpiteen soveltamalla sitä asianomaisen toimivaltaisen viranomaisen kotimaassa toimiluvan saaneisiin G-SII-laitoksiin ja O-SII-laitoksiin varovaisuusperiaatteen mukaisen konsolidoinnin korkeimmalla konsolidointitasolla.

                                 7.

                                 Jos samaa makrovakauspoliittista toimenpidettä ei ole käytettävissä asianomaisten viranomaisten lainkäyttöalueella suosituksessa C olevan 2 mukaisesti, suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset soveltavat EJRK:tä kuultuaan sellaisia lainkäyttöalueellaan käytettävissä olevia makrovakauspoliittisia toimenpiteitä, jotka vaikutukseltaan parhaiten vastaavat edellä mainittua vastavuoroisesti toteutettavaksi suositeltavaa toimenpidettä. Suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset hyväksyvät vastaavan toimenpiteen viimeistään kuuden kuukauden kuluessa tämän suosituksen julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

                           III.   Olennaisuuskynnys

                                 8.

                                 Toimenpidettä täydentää yhdistetty olennaisuuskynnys, joka ohjaa toimenpidettä vastavuoroisesti toteuttavien asianomaisten viranomaisten mahdollista de minimis -periaatteen soveltamista; kynnys koostuu seuraavista osista:

                                             (a)

                                             2 miljardin euron kynnysarvo, jota sovelletaan jäsenvaltiossa toimiluvan saaneisiin G-SII-laitoksiin ja O-SII-laitoksiin varovaisuusperiaatteen mukaisen konsolidoinnin korkeimmalla konsolidointitasolla Ranskan yrityssektoriin liittyvien alkuperäisten vastuiden kokonaismäärän osalta,

                                             (b)

                                             300 miljoonan euron kynnysarvo, jota sovelletaan a kohdassa mainitun kynnyksen saavuttaneisiin tai ylittäviin jäsenvaltiossa toimiluvan saaneisiin G-SII-laitoksiin ja O-SII-laitoksiin seuraavien vastuiden osalta:

                                                         (i)

                                                         yksittäinen alkuperäinen vastuu, joka liittyy Ranskassa sääntömääräisen kotipaikan omaavaan yritykseen,

                                                         (ii)

                                                         sellaisten alkuperäisten riskien yhteismäärä, jotka liittyvät yrityskokonaisuuteen, jonka sääntömääräinen kotipaikka korkeimmalla konsolidointitasolla on Ranskassa; laskettuna 3 kohdan a alakohdan mukaisesti,

                                                         (iii)

                                                         sellaisten alkuperäisten riskien yhteismäärä, jotka liittyvät sääntömääräisen kotipaikan Ranskassa omaaviin yrityksiin, jotka kuuluvat yrityskokonaisuuteen, jonka sääntömääräinen kotipaikka korkeimmalla konsolidointitasolla on Ranskan ulkopuolella, sen mukaisesti mitä on ilmoitettu täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 680/2014 liitteessä VIII olevissa lomakkeissa C 28.00 ja C 29.00,

                                             (c)

                                             kynnysarvo, jonka suuruus on 5 prosenttia G-SII-laitosten ja O-SII-laitosten ensisijaisesta (T1) pääomasta korkeimmalla konsolidointitasolla ja jota sovelletaan b kohdassa täsmennettyihin vastuisiin sen jälkeen kun on otettu huomioon luottoriskin vähentämistekniikkojen vaikutus ja vapautukset asetuksen (EU) N:o 575/2013 399–403 artiklan mukaisesti.
                                             Edellä b ja c kohdassa tarkoitettuja kynnysarvoja sovelletaan siihen katsomatta onko kyseessä oleva yhteisö tai yritys hyvin velkaantunut vai ei.
                                             Edellä a ja b kohdassa tarkoitettu alkuperäisen vastuun määrä lasketaan asetuksen (EU) N:o 575/2013 389 ja 390 artiklan perusteella ennen kuin huomioon on otettu luottoriskin vähentämistekniikkojen vaikutus ja vapautukset asetuksen (EU) N:o 575/2013 399–403 artiklan mukaisesti, komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 680/2014 9 artiklassa tarkoitettujen ilmoitusten mukaisesti.

                                 9.

                                 Kyseessä olevien jäsenvaltioiden asianomaiset viranomaiset voivat suosituksen EJRK/2015/2 2.2.1 kohdan mukaisesti vapauttaa asianomaisen viranomaisen kotimaassa toimiluvan saaneita G-SII-laitoksia ja O-SII-laitoksia varovaisen konsolidoinnin periaatteen mukaisella korkeimmalla konsolidointitasolla, edellyttäen että 8 kohdassa tarkoitettua yhdistettyä olennaisuuskynnystä ei rikota. Olennaisuuskynnystä soveltaessaan asianomaisten viranomaisten pitäisi seurata kotimaassaan toimiluvan saaneiden G-SII-laitosten ja O-SII laitosten sellaisten vastuiden olennaisuutta, jotka liittyvät Ranskan yrityssektoriin sekä kotimaassaan toimiluvan saaneiden G-SII-laitosten ja O-SII-laitosten vastuiden keskittymistä suuriin yrityksiin, joiden sääntömääräinen kotipaikka on Ranskassa; suosituksena on, että Ranskan toimenpidettä sovelletaan aikaisemmin vapautettuihin G-SII-laitoksiin ja O-SII-laitoksiin varovaisen konsolidoinnin periaatteen mukaisella korkeimmalla konsolidointitasolla, kun 8 kohdassa tarkoitettu yhdistetty olennaisuuskynnys saavutetaan. Asianomaisia viranomaisia kehotetaan myös viestittämään niiden lainkäyttöalueella olevilla markkinaosapuolille systeemisestä riskistä, joka liittyy Ranskassa kotipaikan omaavien suurten yritysten lisääntyneeseen velkaantumiseen

                                 10.

                                 Jos kyseessä olevassa jäsenvaltiossa ei ole varovaisen konsolidoinnin periaatteen mukaisella korkeimmalla konsolidointitasolla toimiluvan saaneita G-SII-laitoksia tai O-SII laitoksia, joilla on 8 kohdassa tarkoitetun olennaisuuskynnyksen ylittäviä vastuita liittyen Ranskan yrityssektoriin, kyseessä olevan jäsenvaltion asianomaiset viranomaiset voivat asetuksen EJRK/201572 2.2.1 kohdan perusteella päättää, ettei vastavuoroisuutta toteuteta Ranskan toimenpiteen osalta. Tässä tapauksessa asianomaisten viranomaisten pitäisi seurata kotimaassaan toimiluvan saaneiden G-SII-laitosten ja O-SII-laitosten Ranskan yrityssektoriin liittyvien vastuiden olennaisuutta sekä kotimaassaan toimiluvan saaneiden G-SII-laitosten ja O-SII-laitosten vastuiden keskittymistä suuriin yrityksiin, joiden sääntömääräinen kotipaikka on Ranskassa; suosituksena on, että ne soveltavat Ranskan toimenpidettä vastavuoroisesti, kun G-SII-laitos tai O-SII laitos varovaisen konsolidoinnin periaatteen mukaisella korkeimmalla konsolidointitasolla ylittää 8 kohdassa tarkoitetun yhdistetyn olennaisuuskynnyksen. Asianomaisia viranomaisia kehotetaan myös viestittämään niiden lainkäyttöalueella olevilla markkinaosapuolille systeemisestä riskistä, joka liittyy Ranskassa kotipaikan omaavien suurten yritysten lisääntyneeseen velkaantumiseen

                                 11.

                                 Suosituksen EJRK/2015/2 2.2.1 jakson mukaisesti 8 kohdassa tarkoitettu yhdistetty olennaisuuskynnys on suositeltu enimmäiskynnyksen taso. Vastavuoroisuuden toteuttavat asianomaiset viranomaiset saavat siis suositellun kynnyksen soveltamisen sijasta asettaa lainkäyttöalueilleen matalamman kynnyksen, jos se on asianmukaista, tai toteuttaa vastavuoroisuuden toimenpiteen osalta ilman olennaisuuskynnystä.

                        Liettua:

                           Kahden prosentin järjestelmäriskipuskurikanta, jota sovelletaan kaikkiin Liettuan tasavallassa asuviin luonnollisiin henkilöihin liittyviin asuinkiinteistövakuudellisiin vähittäisvastuisiin.

                     I.   Toimenpiteen kuvaus

                                 1.

                                 Direktiivin 2013/36/EU 133 artiklan mukaisesti sovellettavassa Liettuan toimenpiteessä asetetaan kahden prosentin järjestelmäriskipuskurikanta kaikille Liettuassa oleviin luonnollisiin henkilöihin liittyville asuinkiinteistövakuudellisille vähittäisvastuille.

                           II.   Vastavuoroisuus

                                 2.

                                 Asianomaisille viranomaisille suositetaan, että ne toteuttavat vastavuoroisesti Liettuan toimenpiteen soveltamalla sitä kotimaassa toimiluvan saaneiden pankkien Liettuassa sijaitseviin sivuliikkeisiin ja Liettuassa oleviin luonnollisiin henkilöihin liittyviin asuinkiinteistövakuudellisiin suoriin rajatylittäviin vastuisiin. Ulkomaisten pankkien Liettuassa toimivat sivuliikkeet pitävät huomattavaa osaa kaikista asuntolainapositioista, ja tämän vuoksi toimenpiteen vastavuoroinen toteuttaminen muissa jäsenvaltioissa auttaisi edistämään tasapuolisia toimintaedellytyksiä ja varmistaisi, että kaikki merkittävät markkinatoimijat ottavat huomioon Liettuan kasvaneen asuntokiinteistöriskin ja parantavat häiriönsietokykyään.

                                 3.

                                 Jos samaa makrovakauspoliittista toimenpidettä ei ole käytettävissä asianomaisten viranomaisten lainkäyttöalueella, suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset soveltavat EJRK:tä kuultuaan sellaisia lainkäyttöalueellaan käytettävissä olevia makrovakauspoliittisia toimenpiteitä, jotka vaikutukseltaan parhaiten vastaavat edellä mainittua vastavuoroisesti toteutettavaksi suositeltavaa toimenpidettä, ja muun muassa hyväksyvät direktiivin 2013/36/EU VII osaston 2 luvun IV jaksossa säädettyjä valvontatoimenpiteitä ja -valtuuksia. Suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset hyväksyvät vastaavan toimenpiteen viimeistään neljän kuukauden kuluessa tämän suosituksen julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

                           III.   Olennaisuuskynnys

                                 4.

                                 Toimenpidettä täydentää laitoskohtainen olennaisuuskynnys, joka ohjaa toimenpidettä vastavuoroisesti toteuttavien asianomaisten viranomaisten mahdollista de minimis -periaatteen soveltamista. Laitokset voidaan vapauttaa järjestelmäriskipuskurivaatimuksesta, jos niiden huomioon otettavat alakohtaiset vastuut ovat enintään 50 miljoonaa euroa, mikä on noin 0,5 prosenttia Liettuan koko luottolaitossektorin merkityksellisistä vastuista. Sen vuoksi vastavuoroisuutta pyydetään vain, jos laitoskohtainen kynnysarvo ylittyy.

                                 5.

                                 Kynnysarvon perustelut:

                                             a.

                                             On tarpeen minimoida sääntelyn pirstaloitumisen mahdollisuus, koska samaa olennaisuuskynnystä sovelletaan myös Liettuassa toimiluvan saaneisiin luottolaitoksiin;

                                             b.

                                             Olennaisuuskynnyksen soveltaminen auttaisi myös varmistamaan tasapuoliset toimintaedellytykset siinä mielessä, että laitoksiin, joilla on saman kokoluokan vastuita, sovelletaan järjestelmäriskipuskurivaatimusta.

                                             c.

                                             Kynnysarvo on olennainen rahoitusvakauden kannalta, sillä asuinkiinteistöihin liittyvän riskin edelleen kehittyminen riippuu pääasiassa toiminnasta asuntomarkkinoilla, mikä osin riippuu myönnettyjen uusien asuntolainojen määrästä. Tämän vuoksi toimenpidettä olisi sovellettava markkinatoimijoihin, jotka ovat aktiivisia näillä markkinoilla, vaikka niiden kiinnelainasalkut eivät olisi kooltaan suurimpien lainanantajien salkkuja vastaavia.

                                 6.

                                 Suosituksen EJRK/2015/2 2.2.1 jakson mukaisesti 50 miljoonan euron olennaisuuskynnys on suositeltu enimmäiskynnyksen taso. Vastavuoroisuuden toteuttavat asianomaiset viranomaiset saavat siis suositellun kynnyksen soveltamisen sijasta asettaa lainkäyttöalueelleen matalamman kynnyksen, jos se on asianmukaista, tai toteuttaa vastavuoroisuuden toimenpiteen osalta ilman olennaisuuskynnystä.

                        Luxemburg:

                           Luxemburgissa sijaitseviin asuinkiinteistöihin liittyviä uusia kiinnitysluottoja koskevat oikeudellisesti sitovat luototusasterajat, joita sovelletaan eri luotonottajaryhmiin seuraavasti:

                                 a)

                                       100 prosentin luototusasterajaa sovelletaan pääasiallisena asuntona käytettävän ensiasunnon ostajiin;

                                 b)

                                       90 prosentin luototusasterajaa sovelletaan muihin pääasiallisen asunnon ostajiin, eli muihin kuin ensiasunnon ostajiin. Tämä raja pannaan täytäntöön suhteellisuutta noudattaen portfoliokiintiön avulla. Tämä merkitsee sitä, että luotonantajien näille luotonottajille myöntämien uusien kiinnitysluottojen salkusta 15 prosenttia voi olla luottoja, joissa luototusaste on yli 90 prosenttia mutta alle 100 prosenttia;

                                 c)

                                       80 prosentin luototusasterajaa sovelletaan muihin kiinnitysluottoihin (sijoitusasuntosegmentti mukaan luettuna).

                           I.   Toimenpiteen kuvaus

                                 1.

                                 Luxemburgin viranomaiset ovat ottaneet käyttöön oikeudellisesti sitovat luototusasterajat, joita sovelletaan Luxemburgissa sijaitseviin asuinkiinteistöihin liittyviin kiinnitysluottoihin. Comité du Risque systémiquen (Luxemburgin järjestelmäriskikomitea) (*3) suosituksen mukaisesti Commission de Surveillance du Secteur Financier (finanssialaa valvova viranomainen) (*4) on yhteistyössä Banque centrale du Luxembourgin kanssa aktivoinut luototusasterajat, jotka vaihtelevat kolmen luotonottajaryhmän välillä. Luototusasteen raja-arvot kullekin kolmelle ryhmälle ovat seuraavat:

                                             (a)

                                             100 prosentin luototusasterajaa sovelletaan pääasiallisena asuntona käytettävän ensiasunnon ostajiin;

                                             (b)

                                             90 prosentin luototusasterajaa sovelletaan muihin pääasiallisen asunnon ostajiin, eli muihin kuin ensiasunnon ostajiin. Tämä raja pannaan täytäntöön suhteellisuutta noudattaen portfoliokiintiön avulla. Tämä merkitsee sitä, että luotonantajien näille luotonottajille myöntämien uusien kiinnitysluottojen salkusta 15 prosenttia voi olla luottoja, joissa luototusaste on yli 90 prosenttia mutta alle 100 prosenttia;

                                             (c)

                                             80 prosentin luototusasterajaa sovelletaan muihin kiinnitysluottoihin (sijoitusasuntosegmentti mukaan luettuna).

                                 2.

                                 Luototusaste on luoton myöntämishetken mukaan tarkasteltava luotonottajan asuinkiinteistövakuudellisten luottojen tai luottoerien määrän ja vakuutena olevan omaisuuden arvon välinen suhdeluku.

                                 3.

                                 Luototusastetta koskevia rajoituksia sovelletaan omistusoikeuden tyypistä (esim. täysi omistusoikeus, käyttöoikeus, pelkkä omistusoikeus) riippumatta.

                                 4.

                                 Toimenpidettä sovelletaan kaikkiin yksityisiin luotonottajiin, jotka ottavat kiinnitysluoton Luxemburgissa sijaitsevan asuinkiinteistön hankkimiseksi ei-kaupallisiin tarkoituksiin. Toimenpidettä sovelletaan myös silloin, kun luotonottaja käyttää kiinteistösijoitusyhtiön kaltaista oikeudellista rakennetta transaktion toteuttamista varten ja kun kyseessä on yhteinen hakemus. ”Asuinkiinteistö” käsittää rakentamiseen tarkoitetun maa-alueen riippumatta siitä, tapahtuuko rakennustyö välittömästi hankinnan jälkeen vai vuosia sen jälkeen. Toimenpidettä sovelletaan myös, jos luotonottajalle myönnetään luotto kiinteistöön hankkimiseksi pitkäaikaisella vuokrasopimuksella. Kiinteistön hankkiminen voi tapahtua omistajan käyttöä varten tai vuokrattavaksi.

                           II.   Vastavuoroisuus

                                 5.

                                 Suosituksena on, että jäsenvaltiot, joiden luottolaitoksilla, vakuutuslaitoksilla ja ammattimaisilla luotonantajilla (kiinnitysluotonantajilla) on merkittäviä luottovastuita Luxemburgissa suorien rajat ylittävien luottojen muodossa, toteuttavat Luxemburgin toimenpiteen vastavuoroisesti lainkäyttöalueellaan. Jos samaa toimenpidettä ei ole käytettävissä niiden lainkäyttöalueella kaikkien merkityksellisten rajat ylittävien vastuiden osalta, asianomaisten viranomaisten olisi sovellettava käytettävissä olevia toimenpiteitä, jotka vaikutukseltaan vastaavat parhaiten aktivoitua makrovakauspoliittista toimenpidettä.

                                 6.

                                 Jäsenvaltioiden olisi ilmoitettava EJRK:lle, että ne soveltavat vastavuoroisesti Luxemburgin toimenpidettä tai de minimis -periaatteeseen perustuvaa vapautusta suosituksen EJRK/2015/2 suosituksen D mukaisesti. Ilmoitus olisi toimitettava viimeistään kuukauden kuluttua vastavuoroisuustoimenpiteen hyväksymisestä käyttäen EJRK:n verkkosivustolla julkaistua asianomaista mallia. EJRK julkaisee ilmoitukset EJRK:n verkkosivustolla ja tiedottaa näin yleisölle vastavuoroista toteuttamista koskevista kansallisista päätöksistä. Ilmoitusten julkaisu kattaa toimenpiteitä vastavuoroisesti soveltavien jäsenvaltioiden soveltamat vapautukset sekä niiden sitoutumisen aukkotilanteiden seurantaan ja tarvittaessa toimiin.

                                 7.

                                 Suosituksena on, että jäsenvaltiot toteuttavat toimenpiteen vastavuoroisesti kolmen kuukauden kuluessa tämän suosituksen julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

                           III.   Olennaisuuskynnys

                                 8.

                                 Toimenpidettä täydennetään kahdella olennaisuuskynnyksellä, joilla ohjataan de minimis -periaatteen mahdollista soveltamista toimenpiteen vastavuoroisesti toteuttavissa jäsenvaltioissa: maakohtainen olennaisuuskynnys ja laitoskohtainen olennaisuuskynnys. Luxemburgiin myönnettävien rajatylittävien kiinnitysluottojen maakohtainen kynnysarvo on 350 miljoonaa euroa, joka vastaa noin yhtä prosenttia kotimaisista asuinkiinteistövakuudellisten luottojen markkinoista joulukuussa 2020. Luxemburgiin myönnettävien rajatylittävien kiinnitysluottojen laitoskohtainen kynnysarvo on 35 miljoonaa euroa, joka vastaa noin 0,1 prosenttia Luxemburgin kotimaisista asuinkiinteistövakuudellisten luottojen markkinoista joulukuussa 2020. Vastavuoroista tunnustamista edellytetään vain silloin, kun sekä maakohtaiset että laitoskohtaiset kynnysarvot ylittyvät.

                        Alankomaat:

                           Keskimääräisen riskipainon alaraja, jota sisäisten luottoluokitusten menetelmää käyttävät luottolaitokset soveltavat salkkuihinsa, jotka koostuvat luonnollisiin henkilöihin liittyvistä vastuista, joiden vakuutena on Alankomaissa sijaitseva asuinkiinteistö. Kunkin toimenpiteen soveltamisalaan kuuluvan yksittäisen vastuuerän osalta lainan osuuteen, joka on enintään 55 prosenttia lainan vakuutena käytettävän kiinteistön markkina-arvosta, sovelletaan 12 prosentin riskipainoa ja lainan jäljellä olevaan osuuteen sovelletaan 45 prosentin riskipainoa. Salkun keskimääräisen riskipainon alaraja on yksittäisten lainojen riskipainojen vastuilla painotettu keskiarvo.

                     I.   Toimenpiteen kuvaus

                                 1.

                                 Asetuksen (EU) N:o 575/2013 458 artiklan 2 kohdan d alakohdan vi alakohdan mukaisesti sovellettavassa Alankomaiden toimenpiteessä asetetaan keskimääräisen riskipainon alaraja sisäisten luottoluokitusten menetelmää käyttävien luottolaitosten salkuille, jotka koostuvat luonnollisiin henkilöihin liittyvistä vastuista, joiden vakuutena on kiinnitys Alankomaissa sijaitsevaan asuinkiinteistöön. Kansallisen kiinnelainatakausjärjestelmän kattamat lainat on vapautettu toimenpiteen soveltamisesta.

                                 2.

                                 Keskimääräisen riskipainon alaraja lasketaan seuraavasti:

                                             (a)

                                             Kunkin toimenpiteen soveltamisalaan kuuluvan yksittäisen vastuuerän osalta lainan osuuteen, joka on enintään 55 prosenttia lainan vakuutena käytettävän kiinteistön markkina-arvosta, sovelletaan 12 prosentin riskipainoa ja lainan jäljellä olevaan osuuteen sovelletaan 45 prosentin riskipainoa. Tässä laskennassa käytettävä luototusaste olisi määritettävä asetuksen (EU) N:o 575/2013 asiaa koskevien säännösten mukaisesti.

                                             (b)

                                             Salkun keskimääräisen riskipainon alaraja on yksittäisten lainojen riskipainojen vastuilla painotettu keskiarvo, joka lasketaan edellä kuvatulla tavalla. Toimenpiteen soveltamisesta vapautettuja yksittäisiä lainoja ei oteta huomioon laskettaessa keskimääräisen riskipainon alarajaa.

                                 3.

                                 Tämä toimenpide ei korvaa asetuksessa (EU) N:o 575/2013 säädettyjä ja siitä johtuvia voimassa olevia pääomavaatimuksia. Pankkien, joihin toimenpidettä sovelletaan, on laskettava tämän toimenpiteen soveltamisalaan kuuluvan kiinnityssalkun osan keskimääräinen riskipaino asetuksen (EU) N:o 575/2013 säännönmukaisesti sovellettavien säännösten sekä toimenpiteessä vahvistetun menetelmän perusteella. Niiden on pääomavaatimuksia laskiessaan tämän jälkeen sovellettava näistä kahdesta keskimääräisestä riskipainosta sitä, joka on suurempi.

                           II.   Vastavuoroisuus

                                 4.

                                 Suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset toteuttavat vastavuoroisesti Alankomaiden toimenpiteen soveltamalla sitä sisäisten luottoluokitusten menetelmää käyttäviin, kotimaassa toimiluvan saaneisiin luottolaitoksiin, joilla on luonnollisiin henkilöihin liittyviä vastuita, joiden vakuutena on Alankomaissa sijaitseva asuinkiinteistö, koska niiden pankkisektori voi sivuliikkeidensä kautta altistua Alankomaiden asuntomarkkinoiden järjestelmäriskille suoraan tai välillisesti.

                                 5.

                                 Suosituksessa C olevan 2 kohdan mukaisesti asianomaisille viranomaisille suositetaan, että ne soveltavat suosituksessa C olevassa 3 kohdassa täsmennetyssä määräajassa samaa toimenpidettä kuin aktivoiva viranomainen on toteuttanut Alankomaissa.

                                 6.

                                 Jos samaa makrovakauspoliittista toimenpidettä ei ole käytettävissä asianomaisten viranomaisten lainkäyttöalueella, suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset soveltavat EJRK:tä kuultuaan sellaisia lainkäyttöalueellaan käytettävissä olevia makrovakauspoliittisia toimenpiteitä, jotka vaikutukseltaan parhaiten vastaavat edellä mainittua vastavuoroisesti toteutettavaksi suositeltavaa toimenpidettä, ja muun muassa hyväksyvät direktiivin 2013/36/EU VII osaston 2 luvun IV jaksossa säädettyjä valvontatoimenpiteitä ja -valtuuksia. Suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset hyväksyvät vastaavan toimenpiteen viimeistään neljän kuukauden kuluessa tämän suosituksen julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

                           III.   Olennaisuuskynnys

                                 7.

                                 Toimenpidettä täydentää laitoskohtainen olennaisuuskynnys, joka ohjaa toimenpidettä vastavuoroisesti toteuttavien asianomaisten viranomaisten mahdollista de minimis -periaatteen soveltamista. Laitokset voidaan vapauttaa keskimääräisen riskipainon alarajasta, jota sovelletaan sisäisten luottoluokitusten menetelmää käyttävien luottolaitosten salkkuihin, jotka koostuvat luonnollisiin henkilöihin liittyvistä vastuista, joiden vakuutena on kiinnitys Alankomaissa sijaitsevaan asuinkiinteistöön, jos tämä arvo on enintään 5 miljardia euroa. Kansallisen kiinnelainatakuujärjestelmän kattamia lainoja ei oteta huomioon olennaisuuskynnystä laskettaessa.

                                 8.

                                 Suosituksen EJRK/2015/2 2.2.1 jakson mukaisesti viiden miljardin euron olennaisuuskynnys on suositeltu enimmäiskynnyksen taso. Vastavuoroisuuden toteuttavat asianomaiset viranomaiset saavat siis suositellun kynnyksen soveltamisen sijasta asettaa lainkäyttöalueilleen matalamman kynnyksen, jos se on asianmukaista, tai toteuttaa vastavuoroisuuden toimenpiteen osalta ilman olennaisuuskynnystä.

                        Norja:

                                 —

                                       Kaikkien Norjassa toimiluvan saaneiden luottolaitosten Norjassa oleviin vastuisiin sovellettava 4,5 prosentin järjestelmäriskipuskurikanta direktiivin 2013/36/EU 133 artiklan mukaisesti, sellaisena kuin kyseistä direktiiviä sovelletaan Norjaan ja Norjassa 1 päivänä tammikuuta 2020 Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen (jäljempänä ”ETA-sopimus”) ehtojen mukaisesti (jäljempänä ”vakavaraisuusdirektiivi sellaisena kuin sitä sovelletaan Norjassa 1 päivänä tammikuuta 2020”);

                                 —

                                       Norjassa toimiluvan saaneiden luottolaitosten, jotka käyttävät sisäisten luottoluokitusten (IRB) menetelmää lakisääteisen pääoman määrää laskettaessa, Norjassa oleviin asuinkiinteistövastuisiin sovellettava 20 prosentin keskimääräinen riskipainon alaraja asetuksen (EU) N:o 575/2013 458 artiklan 2 kohdan d alakohdan vi alakohdan mukaisesti, sellaisena kuin kyseistä asetusta sovelletaan Norjaan ja Norjassa 1 päivänä tammikuuta 2020 ETA-sopimuksen ehtojen mukaisesti (jäljempänä ”vakavaraisuusasetus sellaisena kuin sitä sovelletaan Norjassa 1 päivänä tammikuuta 2020”);

                                 —

                                       Norjassa toimiluvan saaneiden luottolaitosten, jotka käyttävät IRB-menetelmää lakisääteisen pääoman määrää laskettaessa, Norjassa oleviin liikekiinteistövastuisiin sovellettava 35 prosentin keskimääräinen riskipainon alaraja vakavaraisuusasetuksen, sellaisena kuin sitä sovelletaan Norjassa 1 päivänä tammikuuta 2020, 458 artiklan 2 kohdan d alakohdan vi alakohdan mukaisesti.

                           I.   Toimenpiteiden kuvaus

                                 1.

                                 Finansdepartementet (Norjan valtiovarainministeriö) on 31 päivästä joulukuuta 2020 alkaen ottanut käyttöön kolme toimenpidettä, nimittäin i) järjestelmäriskipuskurivaatimuksen, jota sovelletaan Norjassa oleviin vastuisiin vakavaraisuusdirektiivin, sellaisena kuin sitä sovelletaan Norjassa 1 päivänä tammikuuta 2020, 133 artiklan nojalla; ii) keskimääräisen riskipainon alarajan, jota sovelletaan asuinkiinteistövastuisiin Norjassa vakavaraisuusasetuksen, sellaisena kuin sitä sovelletaan Norjassa 1 päivänä tammikuuta 2020, 458 artiklan 2 kohdan d alakohdan vi alakohdan nojalla; ja iii) keskimääräisen riskipainon alarajan, jota sovelletaan liikekiinteistövastuisiin Norjassa vakavaraisuusasetuksen, sellaisena kuin sitä sovelletaan Norjassa 1 päivänä tammikuuta 2020, 458 artiklan 2 kohdan d alakohdan vi alakohdan nojalla.

                                 2.

                                 Järjestelmäriskipuskurikanta on 4,5 prosenttia, ja sitä sovelletaan kaikkien Norjassa toimiluvan saaneiden luottolaitosten kotimaisiin vastuisiin. Kuitenkin luottolaitoksiin, jotka eivät käytä sisäisten luottoluokitusten edistynyttä menetelmää, sovellettava järjestelmäriskipuskurikanta on kolme prosenttia kaikkien vastuiden osalta 31 päivään joulukuuta 2022 saakka; sen jälkeen kotimaisiin vastuisiin sovellettava järjestelmäriskipuskurikanta on 4,5 prosenttia.

                                 3.

                                 Asuinkiinteistöjen osalta riskipainon alarajaa koskeva toimenpide on laitoskohtainen keskimääräisen riskipainon alaraja, joka koskee Norjassa olevia asuinkiinteistövastuita ja jota sovelletaan IRB-menetelmää käyttäviin luottolaitoksiin. Kiinteistöjen riskipainon alaraja koskee asuinkiinteistösalkun vastuilla painotettua keskimääräistä riskipainoa. Norjassa olevilla asuinkiinteistövastuilla tarkoitetaan vähittäisvastuita, joiden vakuutena on Norjassa sijaitsevaa kiinteää omaisuutta.

                                 4.

                                 Liikekiinteistöjen osalta riskipainon alarajaa koskeva toimenpide on laitoskohtainen keskimääräisen riskipainon alaraja, joka koskee Norjassa olevia liikekiinteistövastuita ja jota sovelletaan IRB-menetelmää käyttäviin luottolaitoksiin. Kiinteistöjen osalta riskipainon alaraja liittyy liikekiinteistösalkun vastuilla painotettuun keskimääräiseen riskipainoon. Norjan liikekiinteistövastuilla tarkoitetaan yritysvastuita, joiden vakuutena on Norjassa sijaitsevaa kiinteää omaisuutta.

                           II.   Vastavuoroisuus

                                 5.

                                 Suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset toteuttavat vastavuoroisesti Norjan toimenpiteet Norjassa sijaitsevien vastuiden osalta direktiivin 2013/36/EU 134 artiklan 1 kohdan ja asetuksen (EU) N:o 575/2013 458 artiklan 5 kohdan mukaisesti. Suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset soveltavat vastavuoroisesti järjestelmäriskipuskurikantaa 18 kuukauden kuluessa siitä, kun tämä suosituksen, sellaisena kuin se on muutettuna Euroopan järjestelmäriskikomitean suosituksella EJRK/2021/3 (*5), on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä, jollei jäljempänä 7 kohdasta johdu muuta. Norjassa sijaitsevien asuin- ja liikekiinteistövastuiden keskimääräiset riskipainon alarajat olisi vastavuoroisesti vahvistettava suosituksen EJRK/2015/2 mukaisen kolmen kuukauden tavanomaisen siirtymäkauden aikana.

                                 6.

                                 Jos samoja makrovakauspoliittisia toimenpiteitä ei ole käytettävissä asianomaisten viranomaisten lainkäyttöalueella suosituksen C 2 mukaisesti, suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset soveltavat EJRK:tä kuultuaan sellaisia lainkäyttöalueellaan käytettävissä olevia makrovakauspoliittisia toimenpiteitä, jotka vaikutukseltaan parhaiten vastaavat edellä mainittua vastavuoroisesti toteutettavaksi suositeltua toimenpidettä. Suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset toteuttavat vastavuoroisesti asuinkiinteistö- ja liikekiinteistövastuiden keskimääräisen riskipainon alarajojen osalta vastaavat toimenpiteet 12 kuukauden kuluessa ja järjestelmäriskipuskurikannan osalta 18 kuukauden kuluessa tämän suosituksen julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä, jollei järjestelmäriskipuskurin osalta 7 kohdasta jäljempänä johdu muuta.

                                 7.

                                 Kunnes direktiiviä (EU) 2019/878 aletaan soveltaa Norjaan ja Norjassa ETA-sopimuksen ehtojen mukaisesti, asianomaiset viranomaiset voivat vastavuoroisuuden perusteella toteuttaa Norjan järjestelmäriskipuskuritoimenpiteen tavalla ja tasolla, jossa otetaan huomioon kyseisessä jäsenvaltiossa ja Norjassa sovellettavien pääomavaatimusten mahdolliset päällekkäisyydet tai erot edellyttäen, että ne noudattavat seuraavia periaatteita:

                                             (a)

                                             riskin kattaminen: asianomaisten viranomaisten tulisi varmistaa, että järjestelmäriskiin, jota Norjan toimenpiteellä pyritään hillitsemään, puututaan riittävällä tavalla;

                                             (b)

                                             sääntelyn katvealueiden hyväksikäytön välttäminen ja tasapuolisten toimintaedellytysten varmistaminen: asianomaisten viranomaisten olisi minimoitava vuotojen ja sääntelyn katvealueiden hyväksikäytön mahdollisuus ja tarvittaessa viipymättä suljettava sääntelyn aukkokohdat; asianomaisten viranomaisten olisi varmistettava tasapuoliset toimintaedellytykset luottolaitosten välillä.
                                             Tätä kohtaa ei sovelleta asuinkiinteistö- ja liikekiinteistövastuiden keskimääräisen riskipainon alarajaa koskeviin toimenpiteisiin.

                           III.   Olennaisuuskynnys

                                 8.

                                 Toimenpiteitä täydentävät laitoskohtaiset olennaisuuskynnykset, jotka perustuvat Norjassa oleviin vastuisiin ja joilla ohjataan mahdollista de minimis -periaatteen soveltamista toimenpidettä vastavuoroisesti toteuttavissa asianomaisissa viranomaisissa seuraavasti:

                                             (a)

                                             järjestelmäriskipuskurikannan osalta olennaisuuskynnykseksi asetetaan 32 miljardin Norjan kruunun suuruinen riskipainotettujen vastuuerien yhteismäärä, joka vastaa noin yhtä prosenttia luottolaitosten riskipainotettujen saamisten kokonaismäärästä Norjassa;

                                             (b)

                                             asuinkiinteistöjen riskipainon alarajan osalta olennaisuuskynnykseksi on asetettu 32,3 miljardin Norjan kruunun bruttomääräinen luotonanto, joka vastaa noin yhtä prosenttia norjalaisille asiakkaille myönnettyjen vakuudellisten asuinkiinteistöluottojen bruttomäärästä;

                                             (c)

                                             liikekiinteistöjen riskipainon alarajan osalta olennaisuuskynnykseksi on asetettu 7,6 miljardin Norjan kruunun bruttomääräinen luotonanto, joka vastaa noin yhtä prosenttia norjalaisille asiakkaille myönnettyjen vakuudellisten liikekiinteistöluottojen bruttomäärästä.

                                 9.

                                 Suosituksen EJRK/2015/2 2.2.1 jakson mukaisesti kyseessä olevan jäsenvaltion asianomaiset viranomaiset voivat myöntää vapautuksia yksittäisille kotimaassa toimiluvan saaneille luottolaitoksille, joilla on Norjassa epäolennaisia vastuita. Saamisia pidetään epäolennaisina, jos ne alittavat edellä 8 kohdassa vahvistetut laitoskohtaiset olennaisuuskynnykset. Kun sovelletaan olennaisuuskynnyksiä, asianomaisten viranomaisten pitäisi seurata vastuiden olennaisuutta, ja suosituksena on, että Norjan toimenpiteitä sovelletaan aikaisemmin vapautettuihin kotimaisiin toimiluvan saaneisiin yksittäisiin luottolaitoksiin, jos edellä 8 kohdassa vahvistetut olennaisuuskynnykset ylittyvät.

                                 10.

                                 Suosituksen EJRK/2015/2 2.2.1 jakson mukaisesti edellä 8 kohdassa vahvistetut olennaisuuskynnykset ovat suositeltu enimmäiskynnyksen taso. Vastavuoroisuuden toteuttavat asianomaiset viranomaiset saavat siis suositeltujen kynnysten soveltamisen sijasta asettaa lainkäyttöalueilleen matalampia kynnysarvoja, jos se on asianmukaista, tai toteuttaa vastavuoroisuuden toimenpiteiden osalta ilman olennaisuuskynnystä.

                                 11.

                                 Jos jäsenvaltioissa ei ole sellaisia toimiluvan saaneita luottolaitoksia, joilla on merkittäviä vastuita Norjassa, kyseessä olevien jäsenvaltioiden asianomaiset viranomaiset voivat suosituksen EJRK/2015/2 2.2.1 jakson mukaisesti päättää olla toteuttamatta Norjan toimenpiteitä vastavuoroisesti. Tässä tapauksessa asianomaisten viranomaisten pitäisi seurata vastuiden olennaisuutta, ja suosituksena on, että ne toteuttavat vastavuoroisuuden Norjan toimenpiteiden osalta, jos luottolaitos ylittää sovellettavat olennaisuuskynnykset.

                        Ruotsi

                           Riskipainojen vastuilla painotetun keskiarvon luottolaitoskohtainen 25 prosentin suuruinen alaraja, jota sovelletaan asetuksen (EU) N:o 575/2013 458 artiklan 2 kohdan d alakohdan vi alakohdan mukaisesti Ruotsissa asuvien velallisten vähittäisvastuista, joiden vakuutena on kiinteää omaisuutta, koostuviin lainasalkkuihin sellaisten Ruotsissa toimiluvan saaneiden luottolaitosten osalta, jotka käyttävät sisäisten luottoluokitusten menetelmää lakisääteisten pääomavaatimusten laskennassa.

                     I.   Toimenpiteen kuvaus

                                 1.

                                 Ruotsin toimenpide, jota sovelletaan asetuksen (EU) N:o 575/2013 458 artiklan 2 kohdan d alakohdan vi alakohdan mukaisesti ja joka koskee Ruotsissa toimiluvan saaneita, sisäisten luottoluokitusten menetelmää käyttäviä luottolaitoksia, käsittää riskipainojen vastuilla painotetun keskiarvon luottolaitoskohtaisen 25 prosentin suuruisen alarajan, jota sovelletaan Ruotsissa asuvien velallisten vähittäisvastuista, joiden vakuutena on kiinteää omaisuutta, koostuvaan lainasalkkuun.

                                 2.

                                 Riskipainojen vastuilla painotettu keskiarvo on yksittäisten vastuiden riskipainojen keskiarvo, joka lasketaan asetuksen (EU) N:o 575/2013 154 artiklan mukaisesti, painotettuna asianomaisella vastuuarvolla.

                           II.   Vastavuoroisuus

                                 3.

                                 Asetuksen (EU) N:o 575/2013 458 artiklan 5 kohdan mukaisesti suosituksena on, että asianomaisten jäsenvaltioiden asianomaiset viranomaiset toteuttavat vastavuoroisesti Ruotsin toimenpiteen soveltamalla sitä jäsenvaltiossa toimiluvan saaneiden luottolaitosten Ruotsissa sijaitseviin sivuliikkeisiin, jotka käyttävät sisäisen luottoluokituksen menetelmää, suosituksessa C olevassa 3 kohdassa täsmennetyssä määräajassa.

                                 4.

                                 Suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset toteuttavat vastavuoroisesti Ruotsin toimenpiteen soveltamalla sitä jäsenvaltiossa toimiluvan saaneisiin luottolaitoksiin, jotka käyttävät sisäisen luottoluokituksen menetelmää ja joilla on Ruotsissa asuviin velallisiin liittyviä suoria vähittäisvastuita, joiden vakuutena on kiinteää omaisuutta. Suosituksen C 2 kohdan mukaisesti suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset soveltavat suosituksessa C olevassa 3 kohdassa täsmennetyssä määräajassa samaa toimenpidettä kuin aktivoiva viranomainen on toteuttanut Ruotsissa.

                                 5.

                                 Jos samaa makrovakauspoliittista toimenpidettä ei ole käytettävissä asianomaisten viranomaisten lainkäyttöalueella, suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset soveltavat EJRK:tä kuultuaan sellaisia lainkäyttöalueellaan käytettävissä olevia makrovakauspoliittisia toimenpiteitä, jotka vaikutukseltaan parhaiten vastaavat edellä mainittua vastavuoroisesti toteutettavaksi suositeltavaa toimenpidettä. Suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset hyväksyvät vastaavan toimenpiteen viimeistään neljän kuukauden kuluessa tämän suosituksen julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

                           III.   Olennaisuuskynnys

                                 6.

                                 Toimenpidettä täydentää 5 miljardin Ruotsin kruunun (SEK) laitoskohtainen olennaisuuskynnys, joka ohjaa toimenpidettä vastavuoroisesti toteuttavien asianomaisten viranomaisten mahdollista de minimis -periaatteen soveltamista.

                                 7.

                                 Suosituksen EJRK/2015/2 2.2.1 jakson mukaisesti asianomaisen jäsenvaltion asianomaiset viranomaiset voivat vapauttaa vastavuoroisuudesta yksittäisiä jäsenvaltiossa toimiluvan saaneita luottolaitoksia, jotka käyttävät sisäisen luottoluokituksen menetelmää ja joiden Ruotsissa asuviin velallisiin liittyvät suorat vähittäisvastuut, joiden vakuutena on kiinteää omaisuutta, ovat epäolennaisia ja jäävät alle 5 miljardin Ruotsin kruunun olennaisuuskynnyksen. Kun sovelletaan olennaisuuskynnystä, asianomaisten viranomaisten pitäisi seurata vastuiden olennaisuutta, ja suosituksena on, että Ruotsin toimenpidettä sovelletaan aikaisemmin vapautettuihin yksittäisiin jäsenvaltiossa toimiluvan saaneisiin luottolaitoksiin, jos 5 miljardin Ruotsin kruunun olennaisuuskynnys ylittyy.

                                 8.

                                 Jos ei ole yhtään luottolaitosta, jolla on toimilupa asianomaisissa jäsenvaltioissa ja sivuliikkeitä Ruotsissa tai jolla on Ruotsissa asuviin velallisiin liittyviä suoria vähittäisvastuita, joiden vakuutena on kiinteää omaisuutta, ja joka käyttää sisäisen luottoluokituksen menetelmää ja jolla on Ruotsissa asuvilta velallisilta vähintään 5 miljardin Ruotsin kruunun vastuut, joiden vakuutena on kiinteää omaisuutta, asianomaisten jäsenvaltioiden asianomaiset viranomaiset voivat suosituksen EJRK/2015/2 2.2.1 jakson nojalla päättää, ettei vastavuoroisuutta toteuteta Ruotsin toimenpiteen osalta. Tässä tapauksessa asianomaisten viranomaisten pitäisi seurata vastuiden olennaisuutta, ja suosituksena on, että ne toteuttavat vastavuoroisuuden Ruotsin toimenpiteen osalta, jos sisäisen luottoluokituksen menetelmää käyttävä luottolaitos ylittää 5 miljardin Ruotsin kruunun kynnyksen.

                                 9.

                                 Suosituksen EJRK/2015/2 2.2.1 jakson mukaisesti 5 miljardin Ruotsin kruunun olennaisuuskynnys on suositeltu enimmäiskynnyksen taso. Vastavuoroisuuden toteuttavat asianomaiset viranomaiset saavat siis suositellun kynnyksen soveltamisen sijasta asettaa lainkäyttöalueelleen matalamman kynnyksen, jos se on asianmukaista, tai toteuttaa vastavuoroisuuden toimenpiteen osalta ilman olennaisuuskynnystä.

               .

               (*1)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 549/2013, annettu 21 päivänä toukokuuta 2013, Euroopan kansantalouden tilinpito- ja aluetilinpitojärjestelmästä Euroopan unionissa (EUVL L 174, 26.6.2013, s. 1).

               (*2)  Komission täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 680/2014, annettu 16 päivänä huhtikuuta 2014, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 575/2013 mukaisista laitosten vakavaraisuusvalvontaan liittyvää raportointia koskevista teknisistä täytäntöönpanostandardeista (EUVL L 191, 28.6.2014, s. 1).

               (*3)  Recommandation du comité du risque systémique du 9 novembre 2020 relative aux crédits portant sur des biens immobiliers à usage résidentiel situés sur le territoire du Luxembourg (CRS/2020/005).

               (*4)  CSSF Régulation N.20-08 du 3 décembre 2020 fixant des conditions pour l’octroi de crédits relatifs à des biens immobiliers à usage résidentiel situés sur le territoire du Luxembourg.

               (*5)  Euroopan järjestelmäkomitean suositus EJRK/2021/3, annettu 30 päivänä huhtikuuta 2021, makrovakauspoliittisten toimenpiteiden rajat ylittävien vaikutusten arvioinnista ja vapaaehtoisesta vastavuoroisuudesta annetun suosituksen EJRK/2015/2 muuttamisesta (EUVL C 222, 11.6.2021, s. 1).”


title: Komission suositus, annettu 20 päivänä toukokuuta 2022, epäorgaanisen arseenin esiintymisen seurannasta rehussa 2022/C 206/01

text:
               23.5.2022

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 206/1

      KOMISSION SUOSITUS,
      annettu 20 päivänä toukokuuta 2022,
      epäorgaanisen arseenin esiintymisen seurannasta rehussa
      (2022/C 206/01)
      EUROOPAN KOMISSIO, joka
      ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 292 artiklan,
      sekä katsoo seuraavaa:

                  (1)

                  Arseenin epäorgaanisten ja orgaanisten muotojen myrkyllisyys vaihtelee huomattavasti, ja mahdollisuus, että orgaaniset arseeniyhdisteet ovat myrkyllisiä, on hyvin pieni. Näin ollen arseenin mahdolliset haitalliset vaikutukset eläinten (ja ihmisten) terveyteen määritetään asianomaisen rehun (tai elintarvikkeen) epäorgaanisen osan perusteella. Kalan, muiden vesieläinten ja niistä saatavien tuotteiden sekä levien ja niistä saatavien tuotteiden kaltaisissa rehuaineissa arseenia esiintyy pääasiallisesti orgaanisissa muodoissa. Tietoja, joissa ilmoitetaan ainoastaan tällaisten rehuaineiden sisältämän arseenin kokonaismäärä, on vaikea tulkita sen suhteen, voiko sillä olla haitallisia vaikutuksia.

                  (2)

                  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2002/32/EY (1) vahvistetaan arseenin enimmäismäärät useissa eläinten rehuksi tarkoitetuissa tuotteissa. Enimmäismäärät viittaavat arseenin kokonaismäärään, sillä rehujen sisältämän arseenin enimmäismääriä vahvistettaessa ei ollut käytettävissä rutiininomaista analyysimenetelmää epäorgaanisen arseenin analysoimiseksi erikseen, ja ainoastaan arseenin kokonaispitoisuus voitiin analysoida rutiininomaisesti.

                  (3)

                  Metalleja ja typpiyhdisteitä käsittelevä Euroopan unionin vertailulaboratorio vahvisti, että käytettävissä on rutiininomaisia analyysimenetelmiä epäorgaanisen arseenin analysoimiseksi merestä peräisin olevassa sekä eläin- ja kasviperäisessä rehussa mutta ei kivennäisrehumatriiseissa. Kivennäisrehussa arseeni esiintyy kuitenkin epäorgaanisessa muodossa, joten tällaisesta rehusta määritetty arseenin kokonaispitoisuus on hyvä arvio epäorgaanisen arseenin pitoisuudesta.

                  (4)

                  Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen, jäljempänä ”EFSA”, tietokannassa on vain vähän tietoja epäorgaanisen arseenin esiintymisestä rehussa.

                  (5)

                  Sen vuoksi on aiheellista seurata epäorgaanisen arseenin esiintymistä rehussa kaikkialla unionissa ennen kuin harkitaan epäorgaanisen arseenin enimmäismäärien vahvistamista tietyissä rehuissa taikka muita riskinhallintatoimenpiteitä, jotka ovat tarpeen eläinten ja ihmisten terveyden korkeatasoisen suojelun varmistamiseksi,

            ON ANTANUT TÄMÄN SUOSITUKSEN:

                  1.

                  Jäsenvaltioiden olisi aktiivisessa yhteistyössä rehualan toimijoiden kanssa toteutettava epäorgaanisen arseenin esiintymisen seurantaa rehussa. Epäorgaanisen arseenin esiintymisen ja arseenin kokonaismäärän välisen suhteen määrittämiseksi on suositeltavaa määrittää samoista näytteistä arseenin kokonaispitoisuus.

                  2.

                  Näytteitä olisi otettava erityisesti seuraavista rehuaineista ja rehuseoksista:

                              a)

                              viherjauho sekä sinimailas- ja apilajauho;

                              b)

                              kuivattu (sokeri)juurikasleike ja kuivattu (sokeri)juurikasleike (melassoitu);

                              c)

                              palmuydinpuriste;

                              d)

                              kala, muut vesieläimet ja niistä saatavat tuotteet;

                              e)

                              merileväjauho ja merilevästä saatavat rehuaineet;

                              f)

                              rehuseos, joka sisältää kalaa, muita vesieläimiä ja niistä saatavia tuotteita ja/tai merileväjauhoa ja merilevästä saatavia rehuaineita.

                  3.

                  Sen varmistamiseksi, että näytteet ovat tutkittavan erän suhteen edustavia, jäsenvaltioiden olisi noudatettava komission asetuksessa (EY) N:o 152/2009 (2) vahvistettua näytteenottomenetelmää.

                  4.

                  Jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että analyysien tulokset toimitetaan säännöllisesti ja viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2023 EFSAlle EFSAn tietojen esitysmuodossa, joka on elintarvikkeiden ja rehujen osalta käytettävää näytteen standardikuvausta (SSD2) koskevissa EFSAn ohjeissa (3) esitettyjen vaatimusten ja EFSAn muiden erityisten raportointivaatimusten mukainen.

         Tehty Brysselissä 20 päivänä toukokuuta 2022

               Komission puolesta

            Stella KYRIAKIDES

               Komission jäsen

         (1)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/32/EY, annettu 7 päivänä toukokuuta 2002, haitallisista aineista eläinten rehuissa (EYVL L 140, 30.5.2002, s. 10).

         (2)  Komission asetus (EY) N:o 152/2009, annettu 27 päivänä tammikuuta 2009, näytteenotto- ja määritysmenetelmistä rehujen virallista valvontaa varten (EUVL L 54, 26.2.2009, s. 1).

         (3)  https://www.efsa.europa.eu/en/call/call-continuous-collection-chemical-contaminants-occurrence-data-0


title: Komission suositus (EU) 2021/946, annettu 3 päivänä kesäkuuta 2021, unionin yhteisestä välineistöstä eurooppalaista digitaalisen identiteetin kehystä koskevaa koordinoitua lähestymistapaa varten

text:
               14.6.2021

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 210/51

      KOMISSION SUOSITUS (EU) 2021/946,
      annettu 3 päivänä kesäkuuta 2021,
      unionin yhteisestä välineistöstä eurooppalaista digitaalisen identiteetin kehystä koskevaa koordinoitua lähestymistapaa varten
      EUROOPAN KOMISSIO, joka
      ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 292 artiklan,
      sekä katsoo seuraavaa:

                  (1)

                  Covid-19-pandemia on vain yhden vuoden aikana onnistunut muuttamaan digitalisaation roolia ja merkitystä yhteiskunnissamme ja talouksissamme sekä kiihdyttämään sen tahtia. Palvelujen lisääntyvän digitalisoitumisen myötä käyttäjillä ja yrityksillä on entistä voimakkaampi tarve saada käyttöönsä verkossa toimivia tunnistamis- ja todentamiskeinoja sekä keinoja vaihtaa digitaalisesti idetiteettiin, attribuutteihin tai pätevyyteen liittyviä tietoja tavalla, joka on turvallinen ja takaa korkeatasoisen tietosuojan.

                  (2)

                  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 910/2014 (1), jäljempänä ’eIDAS-asetus’, tavoitteena on mahdollistaa valtion tarjoaman sähköisen tunnistamisen rajatylittävä tunnustaminen julkisia palveluja käytettäessä ja luoda unionin markkinat yli rajojen tunnustetuille luottamuspalveluille, joilla on sama oikeudellinen asema kuin vastaavilla perinteisillä paperipohjaisilla prosesseilla.

                  (3)

                  Eurooppa-neuvosto kehotti 1–2 päivänä lokakuuta 2020 antamissaan päätelmissä komissiota antamaan ehdotuksen EU:n laajuisen suojatun julkisen sähköisen tunnistamisjärjestelmän kehyksen kehittämisestä, mukaan lukien yhteentoimivat digitaaliset allekirjoitukset, jotta ihmiset voivat valvoa verkkohenkilöllisyyttään ja verkossa olevia tietojaan ja jotta heillä on pääsy julkisiin, yksityisiin ja rajatylittäviin digitaalisiin palveluihin.

                  (4)

                  Komission tiedonannossa ”2030 digitaalinen kompassi: eurooppalainen lähestymistapa digitaalista vuosikymmentä varten” (2) asetetaan tavoite, jonka mukaan unionilla ja sen kansalaisilla pitäisi olla vuoteen 2030 mennessä käytössä luotettava, käyttäjän hallitsema identiteetti, jonka avulla käyttäjät voivat hallita omaa toimintaansa ja läsnäoloaan verkossa.

                  (5)

                  Komissio on hyväksynyt ehdotuksen eIDAS-asetuksen muuttamisesta (3). Siinä ehdotetaan eurooppalaista digitaalisen identiteetin kehystä, jonka avulla käyttäjille voidaan tarjota näiden itse määrittelemiä henkilökohtaisia digitaalisia lompakoita, jotka mahdollistaisivat sekä julkisten että yksityisten palvelujen turvallisen ja helpon saatavuuden käyttäjien täydessä hallinnassa. Lisäksi sillä luodaan uusi hyväksytty luottamuspalvelu, jolla voidaan varmentaa henkilöllisyyteen liittyviä tietoja koskevat attribuutit, kuten osoitteet, ikä, sukupuoli, siviilisääty, perheen kokoonpano, kansalaisuus, koulutus ja ammattipätevyys, ammattinimikkeet ja toimiluvat, muut luvat ja maksutiedot, joita voidaan tarjota, jakaa ja vaihtaa yli rajojen täysin turvallisesti ja siten, että tietosuoja ja oikeusvaikutus on taattu yli rajojen.

                  (6)

                  Digitalisaation kiihtymisen vuoksi jäsenvaltiot ovat ottaneet käyttöön tai kehittävät parhaillaan kansallisia sähköisen tunnistamisen järjestelmiä, kuten digitaalisia lompakoita ja kansallisia luottamuskehyksiä attribuuttien ja pätevyys- ja lupatietojen integroimiseksi. Muita ratkaisuja ollaan valmistelemassa tai ottamassa käyttöön yksityisen sektorin toimijoiden toimesta.

                  (7)

                  Toisistaan poikkeavien kansallisten ratkaisujen kehittäminen aiheuttaa hajanaisuutta ja estää yksityisiä käyttäjiä ja yrityksiä hyötymästä sisämarkkinoiden eduista, koska ne eivät voi käyttää turvallisia, helppokäyttöisiä ja yhdenmukaisia tunnistamisjärjestelmiä julkisten ja yksityisten palvelujen saamiseksi kaikkialla unionissa.

                  (8)

                  Eurooppalaisten yritysten kilpailukyvyn tukemiseksi verkkopalvelujen tarjoajien olisi voitava käyttää kaikkialla unionissa tunnustettuja digitaalisia tunnistusvälineitä riippumatta siitä, missä jäsenvaltiossa ne on myönnetty, ja hyötyä näin yhdenmukaisesta eurooppalaisesta lähestymistavasta luottamukseen, turvallisuuteen ja yhteentoimivuuteen. Sekä käyttäjien että palveluntarjoajien olisi voitava hyötyä siitä, että attribuuttien sähköisille todistuksille annetaan sama oikeudellinen arvo koko unionin alueella.

                  (9)

                  Jotta voidaan välttää erilaisista standardeista johtuva hajanaisuus ja esteet ja varmistaa koordinoitu prosessi, jolla estetään tulevan eurooppalaisen digitaalisen identiteetin kehyksen täytäntöönpanon vaarantuminen, tarvitaan komission, jäsenvaltioiden ja yksityisen sektorin tiivistä ja jäsenneltyä yhteistyötä.

                  (10)

                  Tämän tavoitteen saavuttamisen nopeuttamiseksi jäsenvaltioiden olisi lisättävä yhteistyötään ja määriteltävä välineistö eurooppalaisen digitaalisen identiteetin kehystä varten. Välineistön avulla olisi määritettävä tekninen arkkitehtuuri ja viitekehys, yhteiset standardit ja tekniset viitetiedot sekä parhaat käytännöt ja suuntaviivat, jotka muodostavat perustan eurooppalaisen digitaalisen identiteetin kehyksen täytäntöönpanolle. Jotta voidaan varmistaa yhdenmukaistettu lähestymistapa sähköiseen identiteettiin kansalaisten ja yritysten, myös vammaisten, odotusten mukaisesti, yhteistyö olisi aloitettava välittömästi rinnakkain lainsäädäntöprosessin kanssa ja täysin sen tuloksia noudattaen.

                  (11)

                  Tällä suosituksella luodaan jäsennelty prosessi jäsenvaltioiden, komission ja tarvittaessa yksityisen sektorin toimijoiden väliselle yhteistyölle välineistön kehittämiseksi.

                  (12)

                  Välineistön olisi katettava neljä monialaista ulottuvuutta: tunnisteattribuuttien tarjoaminen ja vaihto, eurooppalaisten digitaalisen identiteetin lompakoiden toimivuus ja turvallisuus, eurooppalaisen digitaalisen identiteetin lompakon käyttö, identiteetin vastaavuuden vertailu mukaan luettuna, sekä hallinto. Välineistön olisi täytettävä eurooppalaisen digitaalisen identiteetin kehystä koskevassa ehdotuksessa esitetyt vaatimukset. Sitä olisi tarvittaessa päivitettävä lainsäädäntöprosessin tulosten perusteella.

                  (13)

                  Jäsenvaltioiden välinen yhteistyö on välttämätöntä parhaiden käytäntöjen vaihtamiseksi ja suuntaviivojen laatimiseksi aloilla, joilla yhdenmukaistamista ei vaadita, mutta joilla käytäntöjen yhdenmukaistaminen tukisi eurooppalaisen digitaalisen identiteetin kehyksen täytäntöönpanoa jäsenvaltioissa.

                  (14)

                  eIDAS-asiantuntijaryhmä toimii tärkeimpänä yhteystahona tämän suosituksen täytäntöönpanossa.

                  (15)

                  Attribuuttiluetteloita ja attribuuttien varmentamisjärjestelmiä on jo laadittu muilla aloilla, kuten yhteistä digitaalista palveluväylää koskevaan asetukseen liittyvää yhden kerran periaatteen mukaista teknistä järjestelmää (Once Only Technical System) varten tai muita Euroopan tason tiedonvaihtoaloitteita varten. Yhdenmukaistamista tämän työn kanssa ja sen uudelleenkäyttöä olisi harkittava yhteentoimivuuden varmistamiseksi, ottaen huomioon myös eurooppalaiset yhteentoimivuusperiaatteet.

                  (16)

                  Olemassa olevia kansainvälisiä ja eurooppalaisia standardeja ja teknisiä eritelmiä olisi tarvittaessa käytettävä uudelleen, ja käyttöönoton ja yhteentoimivuuden helpottamiseksi olisi toteutettava eurooppalaisen digitaalisen identiteetin lompakon kehyksen ja siihen liittyvien komponenttien vertailupilotteja ja koetoteutuksia.

            ON ANTANUT TÄMÄN SUOSITUKSEN:
      1.   TAVOITTEET JA MÄÄRITELMÄT

                  1)

                  Suositellaan, että jäsenvaltiot pyrkivät kehittämään välineistön, jolla tuetaan eurooppalaisen digitaalisen identiteetin kehyksen täytäntöönpanoa, tiiviissä yhteistyössä komission ja tarvittaessa muiden asianomaisten julkisen ja yksityisen sektorin osapuolten kanssa. Erityisesti suositellaan, että jäsenvaltiot tekevät tiivistä yhteistyötä komission ehdotuksen pohjalta, jotta välineistöön sisällytettäisiin seuraavat osatekijät:

                              a)

                              tekninen arkkitehtuuri ja viitekehys, joissa määritellään eurooppalaisen digitaalisen identiteetin kehyksen toiminta eIDAS-asetuksen mukaisesti ja ottaen huomioon komission ehdotus eurooppalaisesta digitaalisen identiteetin kehyksestä;

                              b)

                              tämän suosituksen 3 kohdan 2 alakohdan mukaiset yhteiset standardit ja tekniset eritelmät;

                              c)

                              yhteiset suuntaviivat ja parhaat käytännöt aloilla, joilla käytäntöjen yhdenmukaistaminen tukee eurooppalaisen digitaalisen identiteetin kehyksen moitteetonta toimintaa tämän suosituksen 3 kohdan 3 alakohdan mukaisesti.

                  2)

                  Tässä suosituksessa sovelletaan eurooppalaista digitaalisen identiteetin kehystä koskevassa komission ehdotuksessa esitettyjä määritelmiä.

            2.   PROSESSI VÄLINEISTÖN KEHITTÄMISEKSI

                  1)

                  Suositellaan, että jäsenvaltiot panevat tämän suosituksen täytäntöön eIDAS-asiantuntijaryhmän kautta. Tällöin sovelletaan kyseisen asiantuntijaryhmän yleistä työjärjestystä.

                  2)

                  Standardointielimiä, asianomaisia yksityisen ja julkisen sektorin sidosryhmiä ja ulkopuolisia asiantuntijoita kuullaan ja ne otetaan tarvittaessa mukaan prosessiin.

                  3)

                  Tämän suosituksen täytäntöönpanoaikataulu on seuraava:

                              a)

                              syyskuuhun 2021 mennessä: sovitaan prosessista ja työmenettelyistä, aloitetaan tiedonkeruu jäsenvaltioilta ja keskustellaan yleisestä teknisestä arkkitehtuurista;

                              b)

                              joulukuuhun 2021 mennessä: sovitaan yleisestä teknisestä arkkitehtuurista;

                              c)

                              kesäkuuhun 2022 mennessä: määritetään tarkka tekninen arkkitehtuuri, standardit ja viitetiedot, suuntaviivat ja parhaat käytännöt seuraavia varten:

                                          1)

                                          tunnisteattribuuttien tarjoaminen ja vaihtaminen;

                                          2)

                                          eurooppalaisen digitaalisen identiteetin lompakon toimivuus ja turvallisuus;

                                          3)

                                          eurooppalaisen digitaalisen identiteetin lompakon käyttö, identiteetin vastaavuuden vertailu mukaan luettuna;

                                          4)

                                          hallinto;

                              d)

                              viimeistään 30 päivänä syyskuuta 2022: sovitaan jäsenvaltioiden välillä, tiiviissä yhteistyössä komission kanssa, välineistöstä eurooppalaisen digitaalisen identiteetin kehyksen täytäntöönpanoa varten, mukaan lukien kattava tekninen arkkitehtuuri ja viitekehys, yhteiset standardit ja tekniset viitetiedot sekä suuntaviivat ja parhaat käytännöt;

                              e)

                              viimeistään 30 päivänä lokakuuta 2022: komissio julkaisee välineistön.

                  4)

                  Sen estämättä, mitä 4 kohdassa ”Uudelleentarkastelu” esitetään, suositellaan, että jäsenvaltiot ja muut asianomaiset osapuolet panevat välineistön täytäntöön sen julkaisemisen jälkeen testitoteutusten ja vertailupilottien muodossa.

            3.   UNIONIN TASON YHTEISTYÖ EUROOPPALAISEN DIGITAALISEN IDENTITEETIN KEHYKSEN TÄYTÄNTÖÖNPANOA TUKEVAN VÄLINEISTÖN KEHITTÄMISEKSI

         Välineistön sisältö

                  1)

                  Eurooppalaisen digitaalisen identiteetin kehyksen täytäntöönpanon helpottamiseksi suositellaan, että jäsenvaltiot tekevät yhteistyötä sellaisen välineistön laatimiseksi, johon sisältyvät kattava tekninen arkkitehtuuri ja viitekehys, yhteiset standardit ja tekniset viitetiedot sekä suuntaviivat ja kuvaukset parhaista käytännöistä. Välineistön soveltamisalaan olisi kuuluttava vähintään kaikki näkökohdat, jotka liittyvät eurooppalaisen digitaalisen identiteetin lompakon ja attribuuttien varmentamiseen tarkoitetun hyväksytyn luottamuspalvelun toimivuuteen, kuten eurooppalaisen digitaalisen identiteetin kehystä koskevassa komission ehdotuksessa esitetään. Sisältöä olisi kehitettävä rinnakkain eurooppalaisen digitaalisen identiteetin kehystä koskevan keskustelun ja hyväksymisprosessin kanssa ja niiden tulokset huomioon ottaen.

         Yhteiset standardit ja tekniset viitetiedot

                  2)

                  Suositellaan, että jäsenvaltiot määrittävät yhteiset standardit ja tekniset viitetiedot erityisesti seuraavilla aloilla: eurooppalaisen digitaalisen identiteetin lompakon käyttäjätoiminnot, mukaan lukien allekirjoittaminen hyväksytyillä sähköisillä allekirjoituksilla, rajapinnat ja protokollat, varmuustaso, luottavien osapuolten ilmoittaminen ja niiden aitouden tarkistaminen, attribuuttien sähköinen varmentaminen, mekanismit attribuuttien sähköisten todistusten ja niihin liittyvien henkilöiden tunnistustietojen voimassaolon tarkistamista varten, sertifiointi, eurooppalaisten digitaalisen identiteetin lompakoiden luettelon julkaiseminen, tietoturvaloukkauksista tiedottaminen, attribuutteja koskevia sähköisiä todistuksia antavien hyväksyttyjen luottamuspalvelujen tarjoajien suorittama henkilöllisyyden ja attribuuttien varmentaminen, henkilöllisyyden vastaavuuden vertailu, vähimmäisluettelo aidoista lähteistä peräisin olevista attribuuteista, kuten osoitteet, ikä, sukupuoli, siviilisääty, perheen kokoonpano, kansalaisuus, koulutus ja ammattipätevyys, ammattinimikkeet ja toimiluvat, muut luvat ja maksutiedot, attribuuttiluettelo ja attribuuttien varmentamisjärjestelmät sekä attribuuttien hyväksyttyjen sähköisten todistusten tarkistamismenettely, yhteistyö ja hallinto.

         Suuntaviivat, parhaat käytännöt ja yhteistyö

                  3)

                  Suositellaan, että jäsenvaltiot määrittävät suuntaviivat ja parhaat käytännöt erityisesti seuraavilla aloilla: liiketoimintamallit ja maksurakenne, attribuuttien varmentaminen aidoista lähteistä, myös nimettyjen välittäjien kautta.

            4.   UUDELLEENTARKASTELU

      Suositellaan, että jäsenvaltiot tekevät yhteistyötä saattaakseen tästä suosituksesta johtuvat tuotokset ajan tasalle sen jälkeen, kun lainsäädäntöehdotus eurooppalaisesta digitaalisen identiteetin kehyksestä on hyväksytty, jotta voidaan ottaa huomioon säädöksen lopullinen teksti.

         Tehty Brysselissä 3 päivänä kesäkuuta 2021.

               Komission puolesta

            Thierry BRETON

               Komission jäsen

         (1)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 910/2014, annettu 23 päivänä heinäkuuta 2014, sähköisestä tunnistamisesta ja sähköisiin transaktioihin liittyvistä luottamuspalveluista sisämarkkinoilla ja direktiivin 1999/93/EY kumoamisesta (EUVL L 257, 28.8.2014, s. 73).

         (2)  COM(2021) 118 final.

         (3)  COM(2021) 281 final.


title: Neuvoston suositus (EU) 2021/992, annettu 18 päivänä kesäkuuta 2021, EU:hun suuntautuvaa muuta kuin välttämätöntä matkustamista koskevasta väliaikaisesta rajoituksesta ja sen mahdollisesta poistamisesta annetun suosituksen (EU) 2020/912 muuttamisesta

text:
                  21.6.2021

                  FI

                  Euroopan unionin virallinen lehti

                  L 221/12

         NEUVOSTON SUOSITUS (EU) 2021/992,
         annettu 18 päivänä kesäkuuta 2021,
         EU:hun suuntautuvaa muuta kuin välttämätöntä matkustamista koskevasta väliaikaisesta rajoituksesta ja sen mahdollisesta poistamisesta annetun suosituksen (EU) 2020/912 muuttamisesta
         EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
         ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 77 artiklan 2 kohdan b ja e alakohdan sekä 292 artiklan ensimmäisen ja toisen virkkeen,
         sekä katsoo seuraavaa:

                     (1)

                     Neuvosto hyväksyi 30 päivänä kesäkuuta 2020 suosituksen EU:hun suuntautuvaa muuta kuin välttämätöntä matkustamista koskevasta väliaikaisesta rajoituksesta ja sen mahdollisesta poistamisesta (1), jäljempänä ’neuvoston suositus’.

                     (2)

                     Tämän jälkeen neuvosto on hyväksynyt suositukset (EU) 2020/1052 (2), (EU) 2020/1144 (3), (EU) 2020/1186 (4), (EU) 2020/1551 (5), (EU) 2020/2169 (6), (EU) 2021/89 (7), (EU) 2021/132 (8), (EU) 2021/767 (9) ja (EU) 2021/892 (10) EU:hun suuntautuvaa muuta kuin välttämätöntä matkustamista koskevasta väliaikaisesta rajoituksesta ja sen mahdollisesta poistamisesta annetun neuvoston suosituksen (EU) 2020/912 muuttamisesta.

                     (3)

                     Neuvosto hyväksyi 20 päivänä toukokuuta 2021 suosituksen (EU) 2021/816 EU:hun suuntautuvaa muuta kuin välttämätöntä matkustamista koskevasta väliaikaisesta rajoituksesta ja sen mahdollisesta poistamisesta annetun suosituksen (EU) 2020/912 muuttamisesta (11) päivittääkseen kriteerejä, joiden perusteella arvioidaan, onko muu kuin välttämätön matkustaminen kolmansista maista turvallista ja voidaanko se hyväksyä.

                     (4)

                     Neuvoston suosituksessa todetaan, että jäsenvaltioiden olisi purettava EU:hun suuntautuvaa muuta kuin välttämätöntä matkustamista koskeva väliaikainen rajoitus koordinoidusti vaiheittain 1 päivästä heinäkuuta 2020 alkaen neuvoston suosituksen liitteessä I lueteltujen kolmansien maiden asukkaiden osalta. Neuvoston olisi joka toinen viikko tarkasteltava uudelleen ja tarvittaessa päivitettävä liitteessä I olevaa kolmansien maiden luetteloa kuultuaan tiiviisti komissiota ja asiaankuuluvia EU:n virastoja ja yksiköitä neuvoston suosituksessa tarkoitettuihin menetelmiin, kriteereihin ja tietoihin perustuvan kokonaisarvioinnin jälkeen.

                     (5)

                     Neuvostossa on käyty tämän jälkeen keskusteluja liitteessä I olevan kolmansien maiden luettelon tarkistamisesta kuullen tiiviisti komissiota ja asiaankuuluvia EU:n virastoja ja yksiköitä ja noudattaen neuvoston suosituksessa, sellaisena kuin se on muutettuna suosituksella (EU) 2021/816, esitettyjä kriteereitä ja menetelmiä. Keskustelujen perusteella liitteessä I olevaa kolmansien maiden luetteloa olisi muutettava. Luetteloon olisi lisättävä Albania, Amerikan yhdysvallat, Libanon, Pohjois-Makedonian tasavalta ja Serbia sekä Taiwan kohtaan ”yhteisöt ja alueelliset viranomaiset, joita vähintään yksi jäsenvaltio ei tunnusta valtioiksi”. Hongkongista ja Macaosta muun kuin välttämättömän matkustamisen olisi nyt oltava mahdollista ilman vastavuoroisuuden vaatimusta.

                     6)

                     Rajavalvonta ei ole ainoastaan niiden jäsenvaltioiden edun mukaista, joiden ulkorajoilla sitä toteutetaan, vaan myös kaikkien sisärajavalvonnan lakkauttaneiden jäsenvaltioiden edun mukaista. Jäsenvaltioiden olisi sen vuoksi varmistettava ulkorajoilla toteutettavien toimenpiteiden koordinointi Schengen-alueen moitteettoman toiminnan varmistamiseksi. Tätä varten jäsenvaltioiden olisi jatkettava 18 päivästä kesäkuuta 2021 alkaen EU:hun suuntautuvaa muuta kuin välttämätöntä matkustamista koskevan väliaikaisen rajoituksen purkamista koordinoidusti neuvoston suosituksen liitteessä I, sellaisena kuin se on muutettuna tällä suosituksella, lueteltujen kolmansien maiden, erityishallintoalueiden ja muiden yhteisöjen ja alueellisten viranomaisten asukkaiden osalta.

                     (7)

                     Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyssä, Tanskan asemasta tehdyssä pöytäkirjassa N:o 22 olevien 1 ja 2 artiklan mukaisesti Tanska ei osallistu tämän suosituksen hyväksymiseen, suositus ei sido Tanskaa eikä sitä sovelleta Tanskaan. Koska tällä suosituksella kehitetään Schengenin säännöstöä, Tanska päättää mainitun pöytäkirjan 4 artiklan mukaisesti kuuden kuukauden kuluessa siitä, kun neuvosto on hyväksynyt tämän suosituksen, paneeko se suosituksen täytäntöön.

                     (8)

                     Tällä suosituksella kehitetään niitä Schengenin säännöstön määräyksiä, joihin Irlanti ei osallistu neuvoston päätöksen 2002/192/EY (12) mukaisesti; Irlanti ei sen vuoksi osallistu tämän suosituksen hyväksymiseen, suositus ei sido Irlantia eikä sitä sovelleta Irlantiin.

                     (9)

                     Islannin ja Norjan osalta tällä suosituksella kehitetään niitä Schengenin säännöstön määräyksiä, joita tarkoitetaan Euroopan unionin neuvoston sekä Islannin tasavallan ja Norjan kuningaskunnan välisessä sopimuksessa viimeksi mainittujen osallistumisesta Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen ja jotka kuuluvat neuvoston päätöksen 1999/437/EY (13) 1 artiklan A kohdassa tarkoitettuun alaan.

                     (10)

                     Sveitsin osalta tällä suosituksella kehitetään niitä Schengenin säännöstön määräyksiä, joita tarkoitetaan Euroopan unionin, Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton välisessä sopimuksessa Sveitsin valaliiton osallistumisesta Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen ja jotka kuuluvat päätöksen 1999/437/EY (14) 1 artiklan A kohdassa, luettuna yhdessä neuvoston päätöksen 2008/146/EY (15) 3 artiklan kanssa, tarkoitettuun alaan.

                     (11)

                     Liechtensteinin osalta tällä suosituksella kehitetään niitä Schengenin säännöstön määräyksiä, joita tarkoitetaan Euroopan unionin, Euroopan yhteisön, Sveitsin valaliiton ja Liechtensteinin ruhtinaskunnan välisessä pöytäkirjassa Liechtensteinin ruhtinaskunnan liittymisestä Euroopan unionin, Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton väliseen sopimukseen Sveitsin valaliiton osallistumisesta Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen ja jotka kuuluvat päätöksen 1999/437/EY (16) 1 artiklan A kohdassa, tarkasteltuna yhdessä päätöksen 2011/350/EU (17) 3 artiklan kanssa, tarkoitettuun alaan,

               ON ANTANUT TÄMÄN SUOSITUKSEN:
         Muutetaan EU:hun suuntautuvaa muuta kuin välttämätöntä matkustamista koskevasta väliaikaisesta rajoituksesta ja sen mahdollisesta poistamisesta annettu neuvoston suositus (EU) 2020/912, sellaisena kuin se on muutettuna suosituksella (EU) 2020/1052, suosituksella (EU) 2020/1144, suosituksella (EU) 2020/1186, suosituksella (EU) 2020/1551, suosituksella (EU) 2020/2169, suosituksella (EU) 2021/89, suosituksella (EU) 2021/132, suosituksella (EU) 2021/767, suosituksella (EU) 2021/816 ja suosituksella (EU) 2021/892, seuraavasti:

                     1)

                     Korvataan neuvoston suosituksen 1 kohdan ensimmäinen kappale seuraavasti:

                                 1.

                                 Jäsenvaltioiden olisi purettava EU:hun suuntautuvaa muuta kuin välttämätöntä matkustamista koskeva väliaikainen rajoitus koordinoidusti vaiheittain 18 päivästä kesäkuuta 2021 alkaen liitteessä I lueteltujen kolmansien maiden asukkaiden osalta.

                     2)

                     Korvataan suosituksen liite I seuraavasti:

                           ”LIITE I
                           Kolmannet maat, erityishallintoalueet ja muut yhteisöt ja alueelliset viranomaiset, joiden asukkaisiin EU:hun suuntautuvaa muuta kuin välttämätöntä matkustamista koskeva ulkorajoilla sovellettava väliaikainen rajoitus ei saisi vaikuttaa:
                           I   VALTIOT

                                       1.

                                       ALBANIA

                                       2.

                                       AUSTRALIA

                                       3.

                                       ISRAEL

                                       4.

                                       JAPANI

                                       5.

                                       LIBANON

                                       6.

                                       UUSI-SEELANTI

                                       7.

                                       POHJOIS-MAKEDONIAN TASAVALTA

                                       8.

                                       RUANDA

                                       9.

                                       SERBIA

                                       10.

                                       SINGAPORE

                                       11.

                                       ETELÄ-KOREA

                                       12.

                                       THAIMAA

                                       13.

                                       AMERIKAN YHDYSVALLAT

                                       14.

                                       KIINA (*1)

                                 II   KIINAN KANSANTASAVALLAN ERITYISHALLINTOALUEET

                                       Hongkongin erityishallintoalue

                                       Macaon erityishallintoalue

                                 III   YHTEISÖT JA ALUEELLISET VIRANOMAISET, JOITA VÄHINTÄÄN YKSI JÄSENVALTIO EI TUNNUSTA VALTIOIKSI

                                       Taiwan

                        (*1)  edellyttäen, että vastavuoroisuus vahvistetaan"

            Tehty Brysselissä 18. kesäkuuta 2021.

                  Neuvoston puolesta

                  Puhemies

               J. LEÃO

            (1)  EUVL L 208 I, 1.7.2020, s. 1.

            (2)  EUVL L 230, 17.7.2020, s. 26.

            (3)  EUVL L 248, 31.7.2020, s. 26.

            (4)  EUVL L 261, 11.8.2020, s. 83.

            (5)  EUVL L 354, 26.10.2020, s. 19.

            (6)  EUVL L 431, 21.12.2020, s. 75.

            (7)  EUVL L 33, 29.1.2021, s. 1.

            (8)  EUVL L 41, 4.2.2021, s. 1.

            (9)  EUVL L 165 I, 11.5.2021, s. 66.

            (10)  EUVL L 198, 4.6.2021, s. 1.

            (11)  EUVL L 182, 21.5.2021, s. 1.

            (12)  Neuvoston päätös 2002/192/EY, tehty 28 päivänä helmikuuta 2002, Irlannin pyynnöstä saada osallistua joihinkin Schengenin säännöstön määräyksiin (EYVL L 64, 7.3.2002, s. 20).

            (13)  EYVL L 176, 10.7.1999, s. 31.

            (14)  EUVL L 53, 27.2.2008, s. 52.

            (15)  Neuvoston päätös 2008/146/EY, tehty 28 päivänä tammikuuta 2008, Euroopan unionin, Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton välisen, Sveitsin valaliiton osallistumista Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen koskevan sopimuksen tekemisestä Euroopan yhteisön puolesta (EUVL L 53, 27.2.2008, s. 1).

            (16)  EUVL L 160, 18.6.2011, s. 21.

            (17)  Neuvoston päätös 2011/350/EU, annettu 7 päivänä maaliskuuta 2011, Liechtensteinin ruhtinaskunnan liittymisestä Euroopan unionin, Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton väliseen sopimukseen, joka koskee Sveitsin valaliiton osallistumista Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen, Euroopan unionin, Euroopan yhteisön, Sveitsin valaliiton ja Liechtensteinin ruhtinaskunnan välillä tehtävän pöytäkirjan tekemisestä Euroopan unionin puolesta, siltä osin kuin kyse on tarkastusten poistamisesta sisärajoilta ja henkilöiden liikkumisesta rajojen yli (EUVL L 160, 18.6.2011, s. 19).