title: Komission suositus (EU) 2017/84, annettu 16 päivänä tammikuuta 2017, mineraaliöljyjen hiilivetyjen seurannasta elintarvikkeissa ja elintarvikkeiden kanssa kosketukseen joutuvissa materiaaleissa ja tarvikkeissa (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti. )

text:
               17.1.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 12/95

         KOMISSION SUOSITUS (EU) 2017/84,
   annettu 16 päivänä tammikuuta 2017,
   mineraaliöljyjen hiilivetyjen seurannasta elintarvikkeissa ja elintarvikkeiden kanssa kosketukseen joutuvissa materiaaleissa ja tarvikkeissa
   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
   EUROOPAN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 292 artiklan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Mineraaliöljyjen hiilivedyt ovat pääasiassa raakaöljystä johdettuja kemiallisia yhdisteitä, joita voidaan kuitenkin tuottaa myös synteettisesti hiilestä, maakaasusta ja biomassasta. Elintarvikkeissa esiintyvät mineraaliöljyjen hiilivedyt voivat olla peräisin ympäristön saastumisesta, sadonkorjuussa ja elintarviketuotannossa käytettyjen koneiden voiteluaineista, valmistuksen apuaineista, elintarvikkeiden lisäaineista ja elintarvikkeiden kanssa kosketuksiin joutuvista materiaaleista. Elintarvikekäyttöön soveltuvat mineraaliöljyjen hiilivedyt käsitellään siten, että mineraaliöljyjen aromaattisten hiilivetyjen pitoisuus on mahdollisimman pieni.

               (2)

               Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen, jäljempänä ’EFSA’, alainen elintarvikeketjun vierasaineita käsittelevä tiedelautakunta, jäljempänä ’CONTAM-lautakunta’, totesi vuonna 2012 (1), että mineraaliöljyjen hiilivetyjen eri aineryhmien potentiaaliset vaikutukset ihmisten terveyteen vaihtelevat huomattavasti. Mineraaliöljyjen aromaattiset hiilivedyt saattavat olla genotoksisia karsinogeeneja, ja eräät mineraaliöljyjen tyydyttyneet hiilivedyt puolestaan voivat kerääntyä ihmiskudokseen ja vaikuttaa haitallisesti maksaan. Koska eräitä mineraaliöljyjen aromaattisia hiilivetyjä pidetään mutageenisinä ja karsinogeenisinä, on tärkeää järjestää mineraaliöljyjen hiilivetyjen seuranta ja tarkkailu, jotta voidaan saada parempi käsitys mineraaliöljyjen tyydyttyneiden hiilivetyjen ja mineraaliöljyjen aromaattisten hiilivetyjen suhteellisesta esiintymisestä eniten ravinnon kautta tapahtuvaa altistumista aiheuttavissa elintarvikkeissa.

               (3)

               Koska paperin ja pahvin kaltaisista elintarvikepakkausmateriaaleista tapahtuvan siirtymän oletetaan vaikuttavan merkittävästi kokonaisaltistumiseen, seurannan ja tarkkailun olisi katettava valmiiksi pakatut elintarvikkeet, pakkausmateriaalit ja mahdolliset estokerrokset sekä varastointiin ja jalostukseen käytettävät laitteet ja välineet. Eräät muuttujat, kuten varastointiaika ja -olosuhteet, saattavat lisätä mineraaliöljyjen hiilivetyjen siirtymistä pakkauksista elintarvikkeisiin. Koska mineraaliöljyjen hiilivetyjen havaitseminen on helpompaa silloin, kun niitä esiintyy suurempina määrinä, näytteenottostrategiassa olisi otettava huomioon nämä muuttujat siinä vaiheessa, kun siirtymä on suurimmillaan.

               (4)

               Saatujen analyyttisten tietojen luotettavuuden varmistamiseksi jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että niillä on käytettävissään asianmukaiset analyysilaitteet ja riittävästi kertynyttä kokemusta mineraaliöljyjen hiilivetyjen analysoinnista sekä elintarvikkeissa että niiden kanssa kosketuksiin joutuvissa materiaaleissa ennen analyysitulosten tuottamista.

               (5)

               Tämän suosituksen yhdenmukaisen soveltamisen varmistamiseksi elintarvikekäyttöön tarkoitettuja materiaaleja käsittelevän Euroopan unionin vertailulaboratorion, jäljempänä ’EU:n vertailulaboratorio’, olisi annettava jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille ja muille sidosryhmille lisäohjeistusta, mukaan lukien ohjeet tutkimuksissa kerättävistä tiedoista sekä näytteenotto- ja analyysimenetelmistä,

         ON ANTANUT TÄMÄN SUOSITUKSEN:

               1.

               Jäsenvaltioiden olisi aktiivisessa yhteistyössä elintarvikealan toimijoiden sekä elintarvikepakkausmateriaalien valmistajien, jalostajien ja jakelijoiden ja muiden sidosryhmien kanssa seurattava mineraaliöljyjen hiilivetyjen esiintymistä elintarvikkeissa vuosina 2017 ja 2018. Seurannan olisi katettava eläinrasvat, leipä ja sämpylät, konditoriatuotteet, aamiaisviljatuotteet, makeiset (suklaa mukaan luettuna), kaakao, kalanliha, kalatuotteet (kalasäilykkeet), syötäväksi tarkoitetut jyvät, jäätelöt ja jälkiruoat, öljysiemenet, pastavalmisteet, viljatuotteet, kuivatut palkokasvit, makkarat, pähkinät, kasviöljyt sekä kyseisten tuotteiden kanssa kosketukseen joutuvat pakkausmateriaalit.

               2.

               Tämän suosituksen yhdenmukaisen soveltamisen varmistamiseksi ja luotettavien vertailukelpoisten seurantatulosten tuottamiseksi tämän suosituksen täytäntöönpanossa olisi noudatettava EU:n vertailulaboratorion laatimia erityisohjeita, jäljempänä ’ohjeet’. Koska tällaisia ohjeita ei vielä ole olemassa, jäsenvaltioiden olisi tehtävä yhteistyötä EU:n vertailulaboratorion kanssa kyseisten ohjeiden laatimiseksi analyyttisten valmiuksiensa kehittämistarpeiden mukaisesti.

               3.

               Jäsenvaltioiden olisi otettava näytteet elintarvikkeista komission asetuksen (EY) N:o 333/2007 (2) säännösten mukaisesti. Näytteenottoon olisi sisällyttävä oikeasuhteinen määrä valmiiksi pakattuja elintarvikkeita. Näytteenotto elintarvikkeiden kanssa kosketuksiin joutuvista materiaaleista olisi tehtävä ohjeissa huomioon otettujen eri materiaalien tai tarvikkeiden kannalta tarkoituksenmukaisten parhaiden käytäntöjen mukaisesti. Muita mineraaliöljyjen hiilivetyjen mahdollisia lähteitä, jotka liittyvät muiden elintarvikkeiden kanssa kosketuksiin joutuvien materiaalien käyttöön toimitusketjussa esimerkiksi varastoinnin tai jalostuksen aikana, olisi myös tarkasteltava, mikäli on olemassa selkeää näyttöä niiden osuudesta mineraalien hiilivetyjen esiintymiseen. Näytteentotossa valmiiksi pakatuista elintarvikkeista olisi keskityttävä hyödykkeisiin, joiden ”parasta ennen” -merkinnän voimassaolon päättymispäivä lähestyy tai joiden varastointi tai jalostus tapahtuu suhteellisen lämpimissä olosuhteissa.

               4.

               Näytteet olisi analysoitava sellaisessa muodossa kuin niitä pidetään kaupan. Mineraaliöljyjen hiilivetyjen pitoisuus valmiiksi pakatuissa elintarvikkeissa olisi määritettävä sekä itse elintarvikkeen että sen kanssa kosketuksiin joutuvan materiaalin osalta, jos viimeksi mainitun epäillään olevan todettujen mineraaliöljyjen hiilivetyjen lähde. Olisi kiinnitettävä erityistä huomiota mineraaliöljyjen tyydyttyneiden hiilivetyjen ja mineraaliöljyjen aromaattisten hiilivetyjen välisiin eroihin sekä analyysitulosten tulkitsemiseen, jotta voidaan varmistaa tuotettavien tietojen luotettavuus ja vertailukelpoisuus. Jäsenvaltiot, jotka aikovat analysoida mineraaliöljyjen tyydyttyneiden hiilivetyjen ja mineraaliöljyjen aromaattisten hiilivetyjen esiintymistä elintarvikkeissa ja niiden kanssa kosketuksiin joutuvissa materiaaleissa, voivat pyytää teknistä apua elintarvikekäyttöön tarkoitettuja materiaaleja käsittelevältä EU:n vertailulaboratoriolta.

               5.

               Jos elintarvikkeissa todetaan mineraaliöljyjen hiilivetyjä, jäsenvaltioiden olisi tehtävä lisätutkimuksia elintarvikealan yrityksissä mahdollisten altistumislähteiden määrittelemiseksi. Tutkimusten olisi mahdollisuuksien mukaan katettava kaikki sellaiset elintarvikealan toimijan käyttämät järjestelmät, jotka saattavat vaikuttaa saastumiseen tai estää sitä (esimerkiksi tuotanto- ja jalostusjärjestelmät, HACCP-järjestelmät (vaarojen analysointi ja kriittiset kohdat niiden hallitsemiseksi) tai muut vastaavat järjestelmät tai toimenpiteet, joilla pyritään torjumaan saastumista).

               6.

               Jos mineraaliöljyjen hiilivetyjä todetaan elintarvikkeiden kanssa kosketuksiin joutuvissa materiaaleissa tai niiden todetaan olevan peräisin kyseisistä materiaaleista, jäsenvaltioiden olisi kerättävä tietoja elintarvikepakkausmateriaaleista (esimerkiksi pakkausmateriaalin tyyppi ja koostumus, mahdolliset estokerrokset, pakatun elintarvikkeen säilyvyysaika) ja tehtävä lisätutkimuksia elintarvikepakkausmateriaalien valmistajien, jalostajien ja jakelijoiden laitoksissa kyseisten yritysten käyttämien järjestelmien (esimerkiksi elintarvikepakkausmateriaalien tuotanto- ja jalostusmenetelmät ja hyvistä tuotantotavoista annetun komission asetuksen (EY) N:o 2023/2006 (3) mukaisesti vaadittavat asiakirjat) toteamiseksi ohjeiden mukaisesti.

               7.

               Jäsenvaltioiden, elintarvikealan toimijoiden, elintarvikepakkausmateriaalien valmistajien, jalostajien ja jakelijoiden ja muiden sidosryhmien olisi toimitettava EFSAlle seurantatiedot ilmaistuina kokonaispainon mukaan ja sisältäen EFSAn yksilöimät tiedot sen vahvistamassa sähköisessä raportointimuodossa, jotta tiedot voidaan koota yhteen tiedostoon. Seurantatiedot olisi toimitettava mieluiten viimeistään 1 päivänä lokakuuta 2017 ja seuraavan kerran viimeistään 1 päivänä lokakuuta 2018. Viimeiset tulokset olisi toimitettava viimeistään 28 päivänä helmikuuta 2019. Mahdolliset saatavilla olevat esiintymistiedot vuodelta 2016, joita ei ole vielä toimitettu, olisi toimitettava mahdollisimman pian samojen yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti.

      Tehty Brysselissä 16 päivänä tammikuuta 2017.

            Komission puolesta

         Vytenis ANDRIUKAITIS

            Komission jäsen

      (1)  EFSA Panel on Contaminants in the Food Chain (CONTAM); Scientific Opinion on Mineral Oil Hydrocarbons in Food. EFSA Journal 2012;10(6):2704, 185 s., doi:10.2903/j.efsa.2012.2704.

      (2)  Komission asetus (EY) N:o 333/2007, annettu 28 päivänä maaliskuuta 2007, näytteenotto- ja määritysmenetelmistä elintarvikkeiden lyijy-, kadmium-, elohopea-, epäorgaanisen tinan, 3-MCPD- ja bentso(a)pyreenipitoisuuksien virallista tarkastusta varten (EUVL L 88, 29.3.2007, s. 29).

      (3)  Komission asetus (EY) N:o 2023/2006, annettu 22 päivänä joulukuuta 2006, elintarvikkeen kanssa kosketukseen joutuvien materiaalien ja tarvikkeiden hyvistä tuotantotavoista (EUVL L 384, 29.12.2006, s. 75).


title: Euroopan keskuspankin suositus, annettu 17 päivänä huhtikuuta 2013 , Euroopan unionin neuvostolle Oesterreichische Nationalbankin ulkopuolisista tilintarkastajista (EKP/2013/8)

text:
               23.4.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 115/1

         EUROOPAN KESKUSPANKIN SUOSITUS,
   annettu 17 päivänä huhtikuuta 2013,
   Euroopan unionin neuvostolle Oesterreichische Nationalbankin ulkopuolisista tilintarkastajista
   (EKP/2013/8)
   2013/C 115/01
   EUROOPAN KESKUSPANKIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännön ja erityisesti sen 27.1 artiklan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Euroopan keskuspankin (EKP) neuvoston suosittelemat ja Euroopan unionin neuvoston hyväksymät riippumattomat ulkopuoliset tilintarkastajat tarkastavat Euroopan keskuspankin ja sellaisten kansallisten keskuspankkien tilit, joiden rahayksikkö on euro.

               (2)

               Oesterreichische Nationalbankista annetun lain 37 artiklan 1 kohtaa on muutettu siten, että Oesterreichische Nationalbankin yhtiökokous valitsee joka vuosi yhden ulkopuolisen tilintarkastajan ja yhden ulkopuolisen varatilintarkastajan eikä kahta ulkopuolista tilintarkastajaa ja varatilintarkastajaa. Ulkopuoliselle varatilintarkastajalle annetaan valtuudet ainoastaan siinä tapauksessa, että ulkopuolinen tilintarkastaja ei kykene suorittamaan tilintarkastusta.

               (3)

               Oesterreichische Nationalbankin ulkopuolisten tilintarkastajien ja varatilintarkastajien toimikausi päättyi tilikauden 2012 tilintarkastuksen jälkeen. Tämän vuoksi on tarpeen nimittää uudet ulkopuoliset tilintarkastajat vuodesta 2013.

               (4)

               Oesterreichische Nationalbank on valinnut KPMG Wirtschaftsprüfungs- und Steuerberatungs AG:n ulkopuolisiksi tilintarkastajikseen ja PwC Wirtschaftsprüfung GmbH:n ulkopuolisiksi varatilintarkastajikseen tilivuodeksi 2013.

               (5)

               Ulkopuolisen tilintarkastajan ja ulkopuolisen varatilintarkastajan toimikausi voidaan uudistaa vuodeksi kerrallaan, ylittämättä kuitenkaan viiden vuoden kokonaisaikaa,

         SUOSITTELEE:

               1.

               Että KPMG Wirtschaftsprüfungs- und Steuerberatungs AG nimitetään Oesterreichische Nationalbankin ulkopuolisiksi tilintarkastajiksi tilivuodeksi 2013.

               2.

               Että PWC Wirtschaftsprüfungs GmbH nimitetään Oesterreichische Nationalbankin ulkopuolisiksi varatilintarkastajiksi tilivuodeksi 2013.

               3.

               Ulkopuolisten tilintarkastajien ja ulkopuolisten varatilintarkastajien toimikausi voidaan uudistaa vuodeksi kerrallaan. Toimikausi ei kuitenkaan saa ylittää viiden vuoden kokonaisaikaa, joten toimikausi päättyy viimeistään tilivuonna 2017.

      Tehty Frankfurt am Mainissa 17 päivänä huhtikuuta 2013.

            EKP:n puheenjohtaja

         Mario DRAGHI


title: Recommendation for a COUNCIL RECOMMENDATION With a view to bringing an end to the situation of an excessive government deficit in Ireland

text:
   FI
FI    FI
 ---pagebreak---           EUROOPAN KOMISSIO
                                               Bryssel 3.12.2010
                                               SEK(2010) 1515 lopullinen
                                   Suositus
                         NEUVOSTON SUOSITUS
   Irlannin julkisen talouden liiallisen alijäämän tilanteen lopettamiseksi
                            (komission esittämä)
FI                                                                          FI
 ---pagebreak---                                                   Suositus
                                      NEUVOSTON SUOSITUS
                Irlannin julkisen talouden liiallisen alijäämän tilanteen lopettamiseksi
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen
   126 artiklan 7 kohdan yhdessä sen 126 artiklan 13 kohdan kanssa,
   ottaa huomioon komission suosituksen,
   sekä katsoo seuraavaa:
   (1) Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) 126 artiklan 1 kohdan mukaan
   jäsenvaltioiden on vältettävä liiallisia julkisen talouden alijäämiä.
   (2) Vakaus- ja kasvusopimuksen tavoitteena on terve julkinen talous, jolla pyritään
   vahvistamaan hintavakauden edellytyksiä ja saavuttamaan uusien työpaikkojen syntyä
   edistävä vahva ja kestävä kasvu.
   (3) Kun vakaus- ja kasvusopimusta vuonna 2005 uudistettiin, pyrittiin lisäämään sopimuksen
   vaikuttavuutta ja vahvistamaan sen talousteoreettista perustaa sekä turvaamaan julkisen
   talouden kestävyys pitkällä aikavälillä. Sillä pyrittiin varmistamaan, että erityisesti talouden
   tilanne ja talousarviotilanne otettaisiin täysin huomioon liiallista alijäämää koskevan
   menettelyn kaikissa vaiheissa. Vakaus- ja kasvusopimuksen tarjoama kehys tukee tällä tavoin
   julkisen talouden rahoitusaseman ripeään tervehdyttämiseen tähtäävää hallituspolitiikkaa,
   jossa otetaan huomioon talouden tilanne.
   (4) Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1467/97 3 artiklan 5 kohdassa todetaan, että jos
   tuloksellisia toimia on toteutettu perussopimuksen 126 artiklan 7 kohdan mukaisesti ja
   odottamattomat taloudelliset tapahtumat vaikuttavat erityisen epäsuotuisasti julkiseen
   talouteen suosituksen antamisen jälkeen, neuvosto voi komission suosituksesta päättää esittää
   tarkistetun suosituksen perussopimuksen 126 artiklan 7 kohdan mukaisesti.
   (5) Neuvosto teki 27 päivänä huhtikuuta 2009 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen
   (EY:n perustamissopimus) 104 artiklan 6 kohdan mukaisesti päätöksen, jossa todetaan, että
   Irlannissa oli liiallinen alijäämä, ja antoi suosituksia liiallisen alijäämän poistamiseksi
   viimeistään vuonna 2013. Neuvosto myös asetti tuloksellisten toimien toteuttamisen
   määräajaksi 27 päivän lokakuuta 2009.
   (6) Neuvosto totesi 2 päivänä joulukuuta 2009, että vaikka Irlannin viranomaiset olivat
   toteuttaneet tuloksellisia toimia 27 päivänä huhtikuuta 2009 annettujen neuvoston suositusten
   mukaisesti, odottamattomat taloudelliset tapahtumat olivat vaikuttaneet erityisen
   epäsuotuisasti Irlannin julkiseen talouteen. Sen vuoksi neuvosto antoi perussopimuksen
   126 artiklan 7 kohdan mukaisen tarkistetun suosituksen, jolla liiallisen alijäämän
   korjaamiselle asetettua määräaikaa jatkettiin vuoteen 2014.
FI                                                   2                                              FI
 ---pagebreak---    (7) Neuvosto totesi 13 päivänä heinäkuuta 2010, että Irlannin viranomaiset olivat toteuttaneet
   tuloksellisia toimia neuvoston suositusten mukaisesti.
   (8) Komission yksiköiden syksyn 2009 talousennusteessa, johon neuvoston joulukuussa 2009
   perustamissopimuksen 104 artiklan 7 kohdan mukaisesti Irlannille antamat suositukset
   perustuivat, BKT:n odotettiin supistuvan 1,4 prosenttia vuonna 2010, minkä jälkeen sen
   odotettiin kasvavan 2,6 prosenttia vuonna 2011. Komission yksiköiden syksyn 2010
   talousennusteen ja viimeisimmän arvion mukaan tuotannon odotetaan nyt vähenevän
   vuonna 2010 vain 0,2 prosenttia. Talousnäkymät ovat kuitenkin heikentyneet viime
   kuukausina, ja komission yksiköiden syksyn 2010 talousennusteen mukaan BKT kasvaa nyt
   0,9 prosenttia vuonna 2011 ja 1,9 prosenttia vuonna 2012. Lisäksi kriisi näyttää vaikuttaneen
   rahoitusalaan paljon ennakoitua enemmän. Tukitoimista, joita pidetään tarpeellisina
   rahoitusvakauden turvaamiseksi ja luottamuksen palauttamiseksi pankkialaan ja jotka siten
   myös tukevat talouden paluuta kestävään kasvuun, aiheutuu erittäin suuria ylimääräisiä
   talousarviokustannuksia.       Odottamattomien         pankkialan     pääomalisäysten        ja
   joukkovelkakirjalainojen rahoituskustannusten nousun vuoksi korkomenojen suhteessa
   BKT:hen odotetaan kasvavan 2,3 prosenttiyksikköä vuoteen 2014 mennessä verrattuna
   joulukuussa 2009 tarkistetun vakausohjelman ennusteisiin.
   (9) Tämän seurauksena julkisen talouden tilanne on huomattavasti odotettua heikompi, ja
   julkisen sektorin alijäämän ennakoidaan komission yksiköiden syksyn 2010 talousennusteessa
   olevan 32,3 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2010. Tämä johtuu suurista, joskin
   kertaluonteisista, pankkialan tukitoimenpiteistä. Jos näitä toimenpiteitä ei toteutettaisi,
   alijäämän olisi voitu odottaa olevan 12,5 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2010. Luku on
   heikompi kuin joulukuussa 2009 tarkistetussa vakausohjelmassa ennustettu 11,6 prosenttia
   suhteessa BKT:hen mutta huomattavasti parempi kuin komission yksiköiden syksyn 2009
   talousennusteessa – johon myös joulukuussa 2009 annettu neuvoston suositus perustui –
   ennakoitu 14,7 prosenttia suhteessa BKT:hen (oletuksena oli, että politiikka säilyy ennallaan).
   Olettaen edelleen, että politiikka säilyy ennallaan, ja joulukuussa 2009 annettua neuvoston
   suositusta noudattaen vuoden 2010 talousarvioon sisällytettiin julkisen talouden
   vakautuspaketti, jonka vaikutus on 2½ prosenttia suhteessa BKT:hen ja joka toteutettiin
   kaikilta osin. Suhdannetasoitetun alijäämän, jossa ei ole otettu huomioon kertaluonteisia
   vaikutuksia, arvioidaan heikentyneen 1¼ prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen eli noin
   11 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2010. Tämä johtuu kuitenkin pikemminkin
   tulojouston kehityksestä syvän taantuman aikana kuin harkinnanvaraisista toimenpiteistä.
   Vuoden 2008 puolivälin jälkeen on sitä vastoin toteutettu laajoja vakautuspaketteja, joiden
   vaikutus vuosina 2009–2010 on noin 9 prosenttia suhteessa BKT:hen.
   (10) Irlannin talouden kasvun ennakoidaan olevan kriisin päättymisen jälkimainingeissa
   hitaampaa kuin kriisiä edeltäneellä nousukaudella. Komission yksiköiden syksyn 2010
   talousennusteessa BKT:n kasvun arvioidaan olevan 0,9 prosenttia vuonna 2011 ja
   1,9 prosenttia vuonna 2012. Komission nykyisten ennusteiden mukaan BKT:n odotetaan
   kasvavan 2,5 prosenttia vuonna 2013, 3,0 prosenttia vuonna 2014 ja 3,0 prosenttia
   vuonna 2015. Myös hintojen odotetaan kehittyvän maltillisesti. Komission yksiköiden
   syksyn 2010 talousennusteessa nimellisen BKT:n ennustettiin kasvavan 1,3 prosenttia
   vuonna 2011 ja 2,7 prosenttia vuonna 2012, kun komission nykyisten ennusteiden mukaiset
   kasvuarviot ovat 3,8 prosenttia vuonna 2013, 4,6 prosenttia vuonna 2014 ja 4,8 prosenttia
   vuonna 2015. Näiden makrotaloudellisten oletusten perusteella julkisen talouden alijäämän
   supistaminen alle 3 prosentin suhteessa BKT:hen viimeistään vuonna 2015 edellyttäisi
   rakenteellisen rahoitusaseman paranemista vähintään 9½ prosenttia suhteessa BKT:hen
   vuosina 2011–2015.
FI                                                3                                                FI
 ---pagebreak---    (11) Edellä esitetyn perusteella voidaan kaiken kaikkiaan katsoa, että odottamattomat
   taloudelliset tapahtumat ovat vaikuttaneet erityisen epäsuotuisasti julkiseen talouteen
   perussopimuksen 126 artiklan 7 kohdan mukaisen suosituksen antamisen jälkeen. Lisäksi
   neuvoston 13 päivänä heinäkuuta 2010 esittämä päätelmä, että Irlanti on toteuttamiensa
   toimien ansiosta edistynyt riittävästi liiallisen alijäämän korjaamisessa, pitää edelleen
   paikkansa. Julkisen talouden alijäämän heikompi alkuasetelma, jota makrotalouden näkymien
   huonontuminen heikentää entisestään, ja ennakoitua suuremmat korkomenot aiheuttavat sen,
   että alkuperäisestä alijäämää supistavasta urasta on luovuttava. Kun nämä seikat otetaan
   huomioon, on perusteltua antaa perussopimuksen 126 artiklan 7 kohdan mukaiset tarkistetut
   suositukset, joilla liiallisen alijäämän korjaamiselle asetettua määräaikaa jatketaan yhdellä
   vuodella vuoteen 2015.
   (12) Julkisen talouden bruttovelka on kasvanut 25 prosentista 65,5 prosenttiin suhteessa
   BKT:hen vuoden 2007 ja vuoden 2009 lopun välisenä aikana, joten se ylittää
   perussopimuksessa määrätyn viitearvon, joka on 60 prosenttia suhteessa BKT:hen. Komission
   yksiköiden syksyn 2010 talousennusteissa velkasuhteen ennakoidaan kasvavan
   97,4 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuoden 2010 loppuun mennessä. Velkasuhteen kasvua
   kriisiä edeltäneeltä alhaiselta tasolta on vauhdittanut kriisin aikana syntynyt suuri julkisen
   talouden perusalijäämä. Haavoittuvaa pankkialaa tukevat toimenpiteet heikensivät
   vuosina 2009 ja 2010 alijäämä- ja velkatilannetta voimakkaasti eli kumulatiivisesti kahden
   vuoden aikana noin 22½ prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen. Lisäksi velkakehitystä
   vauhdittavat aiempaa suuremmat korkomaksut. Sellaisen tarkistetun alijäämää supistavan
   uran saavuttaminen, joka johtaisi alle 3 prosentin alijäämään suhteessa BKT:hen
   vuonna 2015, edellyttää velkasuhteen vakaantumista vuonna 2013 ja sen alenemista tämän
   jälkeen. Useat talousarvion ulkopuoliset rahoitustoimet vaikuttavat velkadynamiikkaan.
   Kyseisten toimien odotetaan kasvattavan velkaa suhteessa BKT:hen 5,3 prosenttiyksikköä
   vuonna 2011 ja 0,8 prosenttiyksikköä vuonna 2010 ja sen jälkeen supistavan sitä
   1,3 prosenttiyksikköä vuonna 2013, 1,1 prosenttiyksikköä vuonna 2014 ja 1 prosenttiyksikön
   vuonna 2015. Toimiin kuuluvat vuodeksi 2011 ennakoidut pankkien pääomalisäykset ja
   kassavarantojen supistukset sekä erot kertyneiden ja maksettujen korkojen välillä.
   (13) Viranomaiset julkaisivat 24 päivänä marraskuuta 2010 vuodet 2011–2014 kattavan,
   laajan kansallisen elvytyssuunnitelman, jossa esitetään yksityiskohtaisia julkisen talouden
   vakauttamistoimia, jotta julkisen talouden bruttovelka saataisiin kääntymään vakaaseen
   laskuun supistamalla alijäämää suunnitelmakaudella. Kaudelle on suunniteltu kaiken
   kaikkiaan 15 miljardin euron vakautusta, mikä käytännössä kaksinkertaistaa joulukuussa 2009
   tarkistetussa vakausohjelmassa kaavaillun 7,5 miljardin euron sopeutuksen. Sopeutus
   painottuu selkeästi kauden alkuun, ja vuodeksi 2011 on suunniteltu 6 miljardin euron
   vakautuspakettia. Kaksi kolmasosaa sopeutuksesta on tarkoitus toteuttaa menopuolella.
   Suunnitelmassa kaavaillaan myös varsinkin työmarkkinoilla toteutettavia rakenneuudistuksia.
   Lisäksi viranomaiset ovat laatineet kattavan strategian rahoitusalan uudistamiseksi
   perinpohjaisesti. Strategian tavoitteena on palauttaa luottamus alaa kohtaan, supistaa alaa
   huomattavasti, erottaa järjestelmän kannattavat osat ja palauttaa alan toiminta terveelle
   pohjalle.     Toimien       toteuttamista   tuetaan    tarkoituksenmukaisin     pääomapohjan
   vahvistamistoimenpitein.
   (14) Jotta keskipitkän aikavälin vakauttamisstrategia olisi vielä uskottavampi, on erittäin
   tärkeää puuttua julkisen talouden kehyksen heikkouksiin. Irlannin olisi hyväksyttävä ja
   pantava täytäntöön julkisen talouden sääntö, jonka mukaan vuosina 2011–2015 saatavat
   mahdolliset odottamattomat tulot käytetään alijäämän ja velan supistamiseen. Vuosien 2011–
   2014 kansallisessa elvytyssuunnitelmassa esitetyn ehdotuksen mukaisesti Irlannin olisi
FI                                                 4                                              FI
 ---pagebreak---    perustettava julkisen talouden neuvoa-antava komitea, joka tekee riippumattomia arviointeja
   julkisen talouden rahoitusasemasta ja julkisen talouden ennusteista. Suunniteltua sopeutusta
   tukisi myös sellaisen finanssipoliittista vastuuta koskevan lain hyväksyminen, jolla otetaan
   käyttöön keskipitkän aikavälin menokehys ja asetetaan alakohtaisille menoille sitovat
   monivuotiset katot. Tässä yhteydessä on otettava huomioon mahdolliset talouden
   ohjausjärjestelmään EU:n tasolla tehdyt tarkistetut uudistukset ja perustana on käytettävä jo
   tehtyjä uudistuksia.
   (15) Väestön ikääntymisestä aiheutuvat pitkän aikavälin talousarviovaikutukset ovat
   Irlannissa EU:n keskiarvoa suuremmat johtuen lähinnä eläkemenojen suhteellisen suureksi
   ennustetusta kasvusta tulevina vuosikymmeninä. Vuoden 2010 rahoitusasema kärjistää
   vaikutuksia, joita väestön ikääntymisellä on julkisen talouden kestävyyskuiluun. Perusjäämän
   parantaminen keskipitkällä aikavälillä ja lisäuudistukset vähentäisivät osaltaan julkisen
   talouden pitkän aikavälin kestävyyteen kohdistuvaa riskiä.
   (16) Liiallista alijäämää koskevan menettelyn mukainen tehostettu valvonta, joka näyttää
   olevan tarpeen liiallisen alijäämän korjaamista koskeva määräaika huomioon ottaen,
   edellyttää, että julkisen talouden vakauttamisstrategian täytäntöönpanossa saavutettua
   edistymistä seurataan säännöllisesti ja oikeaan aikaan. Sen vuoksi vuosien 2009 ja 2015
   välisenä aikana laadittaviin Irlannin vakausohjelman tarkistuksiin olisi hyödyllistä sisällyttää
   tätä asiaa käsittelevä erillinen kohta. Lisäksi julkisen talouden tavoitteita seurataan Irlannin
   rahoitustukiohjelmaa koskevien säännösten mukaisesti, kuten unionin Irlannille myöntämästä
   rahoitustuesta [7] päivänä joulukuuta 2010 annetussa neuvoston päätöksessä myös esitetään,
   SUOSITTAA:
   1.       Ottaen huomioon, että julkisen talouden rahoitusaseman heikkeneminen Irlannissa
            vuonna 2010 on seurausta kriisin vaikutuksesta julkisen talouden tuloihin ja
            rahoitusalaan ja että tämä edellyttää erittäin laajojen rahoitusalan tukitoimenpiteiden
            toteuttamista, Irlannin viranomaisten olisi lopetettava nykyinen liiallisen alijäämän
            tilanne viimeistään vuonna 2015.
   2.       Irlannin viranomaisten olisi saatettava julkisen talouden alijäämä alle 3 prosenttiin
            suhteessa BKT:hen uskottavalla ja kestävällä tavalla toteuttamalla toimia
            keskipitkällä aikavälillä. Tätä varten Irlannin viranomaisten olisi erityisesti
            a) toteutettava toimenpiteitä sen varmistamiseksi, ettei julkisen talouden alijäämä
            ylitä 10,6 prosenttia suhteessa vuoden 2011 ennakoituun BKT:hen, 8,6 prosenttia
            suhteessa BKT:hen vuonna 2012, 7,5 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2013,
            5,1 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2014 ja 2,9 prosenttia suhteessa BKT:hen
            vuonna 2015; ennakoitu vuotuinen alijäämäura ei sisällä hallitukseen laatimaan
            rahoitusalan strategiaan sisältyvien sellaisten pankkien tukitoimenpiteiden
            mahdollisia suoria vaikutuksia, jotka vahvistetaan talous- ja finanssipolitiikasta
            tehdyssä        yhteisymmärryspöytäkirjassa          (MEFP)        ja       tarkennetaan
            yhteisymmärryspöytäkirjassa, jonka komissio ja Irlannin viranomaiset
            allekirjoittavat. Irlannin on oltava valmiina hyväksymään uusia vakauttamistoimia
            sen varmistamiseksi, että alijäämä supistuu alle 3 prosentin suhteessa BKT:hen
            vuonna 2015, jos alijäämätavoitteita uhkaavat riskit toteutuvat. Ura on myös
            sopusoinnussa Eurostatin alustavan, tilinpitokäsittelyä EKT-95:ssä koskevan kannan
            esittävän asiakirjan ”Preliminary view on the ESA95 accounting treatment of time of
FI                                                  5                                                FI
 ---pagebreak---              recording of interest payments on promissory notes payable to Anglo Irish Bank”1
             kanssa. Kyseisen kannan tarkistuksesta seuraisi myös alijäämäuran tarkistus;
             b) saatava rakenteellinen rahoitusasema paranemaan vähintään 9½ prosenttia
             suhteessa BKT:hen vuosina 2011–2015.
   3.        Lisäksi Irlannin viranomaisten olisi hyödynnettävä kaikki mahdolliset tilaisuudet,
             myös paremmasta talouden tilasta aiheutuvat, nopeuttaakseen bruttovelkasuhteen
             alenemista kohti viitearvoa eli 60 prosenttia suhteessa BKT:hen.
   4.        Sopeutukseen kohdistuvien riskien lieventämiseksi Irlannin olisi perustettava
             julkisen talouden neuvoa-antava komitea, joka tekee riippumattomia arviointeja
             julkisen talouden rahoitusasemasta ja julkisen talouden ennusteista. Irlannin olisi
             hyväksyttävä finanssipoliittista vastuuta koskeva laki, jolla otetaan käyttöön
             keskipitkän aikavälin menokehys ja asetetaan alakohtaisille menoille sitovat
             monivuotiset katot.
   5.        Irlannin viranomaisten olisi myös jatkettava sosiaaliturvajärjestelmän uudistamista
             julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyteen kohdistuvien riskien
             pienentämiseksi.
   6.        Neuvosto vahvistaa 7 päivän kesäkuuta 2011 määräajaksi, johon mennessä Irlannin
             olisi ryhdyttävä tuloksellisiin toimiin ja tarkennettava toimenpiteet, jotka ovat
             tarpeen edistymisessä kohti liiallisen alijäämän korjaamista. Toimien
             tuloksellisuuden arvioinnissa otetaan huomioon talouden kehittyminen verrattuna
             komission yksiköiden syksyn 2010 talousennusteen talousnäkymiin.
   Irlannin viranomaisten olisi vuosien 2011 ja 2015 välillä laadittavissa vakausohjelman
   tarkistuksissa raportoitava erillisessä kohdassa edistymisestä kyseisten suositusten
   täytäntöönpanossa.
   Lisäksi neuvosto kehottaa Irlannin viranomaisia toteuttamaan uudistuksia BKT:n
   potentiaalisen kasvun lisäämiseksi. Lisäksi Irlantia kehotetaan edistämään nopeaa sopeutusta
   kohti kestävää kasvua keskipitkällä aikavälillä toteuttamalla tuottavuutta lisääviä
   toimenpiteitä ja harjoittamalla kilpailukykyä palauttavaa asianmukaista palkkapolitiikkaa.
   Tämä suositus on osoitettu Irlannille.
   Tehty Brysselissä .
                                                        Neuvoston puolesta
                                                        Puheenjohtaja
   1
           Ks.
           http://epp.eurostat.ec.europa.eu/portal/page/portal/government_finance_statistics/methodology/advice_
           member_states.
FI                                                        6                                                      FI


Tärkeä oikeudellinen huomautus

|

52008DC0070

Komission suositus neuvostolle Euroopan yhteisön osallistumisesta elohopeaa koskevan oikeudellisesti sitovan välineen aikaansaamiseen tähtääviin neuvotteluihin Yhdistyneiden kansakuntien ympäristöohjelman UNEP:n hallintoneuvoston kokouksen päätöksen 24/3 perusteella  /* KOM/2008/0070 lopull. */

	[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |Bryssel 12.2.2008KOM(2008) 70 lopullinenKOMISSION SUOSITUS NEUVOSTOLLEEuroopan yhteisön osallistumisesta elohopeaa koskevan oikeudellisesti sitovan välineen aikaansaamiseen tähtääviin neuvotteluihin Yhdistyneiden kansakuntien ympäristöohjelman UNEP:n hallintoneuvoston kokouksen päätöksen 24/3 perusteellaA. PERUSTELUT1. TAVOITTEETSuosituksen tavoitteena on taata, että yhteisöllä on luotettava, johdonmukainen ja tarkoituksenmukainen kanta Yhdistyneiden kansakuntien ympäristöohjelman (UNEP) hallintoneuvoston 24. kokouksessa käynnistetyssä menettelyssä (kemikaalihallintoa koskeva päätös 24/3), jossa on määrä kehittää elohopeaa koskeva kansainvälinen oikeudellisesti sitova väline.2. YLEINEN TAUSTAUNEP on todennut jo vuonna 2003, että elohopean ja elohopeayhdisteiden merkittävistä yleismaailmallisista haitallisista vaikutuksista saadut näytöt antavat aiheen ryhtyä uusiin kansainvälisiin toimiin, joilla vähennetään elohopea- ja elohopeayhdistepäästöistä johtuvia ihmisten terveyteen ja ympäristöön kohdistuvia riskejä. UNEP:n kansainvälisestä elohopeaohjelmasta tehdyssä päätöksessä ei kuitenkaan vaadittu maailmanlaajuisia oikeudellisesti sitovia elohopeaa koskevia toimenpiteitä.UNEP:n hallintoneuvoston 23:nnessa kokouksessa hyväksytyssä päätöksessä 23/9 jätettiin seuraavan kokouksessa arvioitavaksi uusien elohopeaa koskevien toimenpiteiden tarpeellisuus, kun otetaan huomioon kaikki vaihtoehdot, mukaan lukien oikeudellisesti sitovan välineen, kumppanuus- tai muun toiminnan mahdollisuus.UNEP:n hallintoneuvoston 24:nnessä kokouksessa käynnistettiin uudelleen keskustelu kansainvälisen oikeudellisesti sitovan välineen tarpeesta. Sopimukseen ei vielä päästy, mutta hallintoneuvosto sopi useista keskeisistä kysymyksistä, kuten elohopean kansainvälisen kysynnän ja tarjonnan rajoittamisesta. Se asetti myös avoimen erityistyöryhmän, jonka tehtävänä on tutkia jokaisen näihin kysymyksiin liittyviä mahdollisia toimenpiteitä ja strategioita, vapaaehtoisten ja oikeudellisesti sitovien toimintatapojen toteuttamiskelpoisuutta ja toimivuutta, täytäntöönpanovaihtoehtoja sekä mahdollisten toimenpiteiden ja strategioiden kustannuksia ja hyötyjä[1].Avoimen erityistyöryhmän on määrä tavata kahdesti: kerran ennen UNEP:n hallintoneuvoston 12. marraskuuta 2007 alkavalla viikolla pidettävää kymmenettä erityisistuntoa, ja toisen kerran tämän erityisistunnon ja UNEP:n hallintoneuvoston helmikuussa 2009 pidettävän 25. sääntömääräisen istunnon välillä. Työryhmän tehtävänä on valmistella erityisistunnolle seurantaraportti sekä hallintoneuvoston 25. istunnolle vaihtoehtoja ja sovitteluratkaisua koskevia suosituksia esittelevä loppuraportti.Komissio hyväksyi elohopeaa koskevan yhteisön strategian[2] vuonna 2005. Strategian toimenpide 5 kuuluu seuraavasti: ” Edistääkseen aktiivisesti … kansainvälisiä toimia, joiden tavoitteena on lopettaa vähitellen elohopean primaarituotanto ja estää ylijäämiä pääsemästä uudelleen markkinoille, komissio aikoo ehdottaa … että elohopean vienti yhteisöstä lopetetaan vaiheittain vuoteen 2011 mennessä. ” Toimenpiteessä 20 määrätään, että ” elohopean tarjonnan vähentämiseksi kansainvälisesti yhteisön olisi tuettava elohopean primaarituotannon asteittaista lopettamista ja kannustettava muita maita estämään ylijäämien uudelleenpääsy markkinoille ”. Tämän strategian toteuttamiseksi neuvoston 24. kesäkuuta 2005 tehdyssä päätöslauselmassa korostettiin viennin lopettamisen tärkeyttä, mutta todettiin myös, että se ” ei vielä riitä suojelemaan ihmisten terveyttä ja ympäristöä jo ympäristöön päästetyn elohopean kielteisiltä vaikutuksilta ”, minkä vuoksi ” tarvitaan myös kansainvälisiä sitoumuksia oikeudellisesti sitovan välineen aikaansaamiseksi ”.Tämä oli edelleen Euroopan unionin kanta UNEP:n hallintoneuvoston 24. kokouksessa 5.–9. helmikuuta 2007. Eräät afrikkalaiset ja eteläamerikkalaiset valtiot tukivat oikeudellisesti sitovaa elohopeaa koskevaa kansainvälistä määräystä, mutta toiset valtiot, kuten Yhdysvallat, Kanada, Kiina ja Intia, kieltäytyivät ainakin toistaiseksi sitoutumaan oikeudellisesti sitovaa välinettä koskevaan toimintatapaan.Tämän vuoksi on selvää, että edellä kuvattu UNEP:n nyt käyttöön ottama nelivaiheinen järjestelmä on ratkaisevan tärkeä kansainvälisen yhteisön sitoutumiselle lisätoimenpiteisiin joko oikeudellisesti sitovaa tai muunlaista välinettä käyttäen. Vaikkei erityistyöryhmää olekaan muodollisesti tarkoitettu neuvotteluelimeksi, viimeisimpien kokousten perusteella on selvää, että työnsä alkuvaiheessa se tosiasiallisesti toimii suurelta osin kansainvälisen neuvottelukomitean tapaan. Yhteisön pyrkimystä saada aikaan elohopeaa koskeva kansainvälinen oikeudellisesti sitova väline on siis tuotava esiin ja tuettava johdonmukaisella ja vakuuttavalla tavalla. Korkealaatuisen panoksen neuvotteluprosessiin takaava tiivis yhteistyö on erittäin tärkeää.3. NYKYISET YHTEISÖN SÄÄNNÖKSETElohopea on aine, jonka käyttöä säädellään suurelta osin jo nykyisellä yhteisön lainsäädännöllä. Elohopeaa koskeva yhteisön säännöstö koostuu noin kymmenestä direktiivistä ja päätöksestä, jotka rajoittavat eräiden tuotteiden, kuten kosmetiikkatuotteiden ja paristojen, sisältämän elohopean enimmäismäärää, tai säätelevät elohopeaa sisältävien tuotteiden markkinoille saattamista ja käyttöä. Yleiskatsaus elohopeaan liittyvästä yhteisön lainsäädännöstä on mukana metallisen elohopean viennin kieltämisestä ja turvallisesta varastoinnista tehtyyn asetusehdotukseen liittyvässä vaikutustenarvioinnissa (kohta 5.3)[3]. Toinen tärkeä yhteisön säädös, jonka käsittely lainsäädäntöprosessissa on yhä kesken, on ehdotus direktiiviksi tiettyjen elohopeaa sisältävien mittalaitteiden markkinoille saattamista koskevista rajoituksista[4]. Tätä ehdotusta, kuten koko elohopeaa koskevaa strategiaa, täydentää vaikutusten arviointi.B. SUOSITUSEdellä esitetyn perusteella komissio suosittelee, ettäa) neuvosto valtuuttaa komission osallistumaan Euroopan yhteisön puolesta ja yhteisön toimivaltaan kuuluvien asioiden osalta UNEP:n hallintoneuvoston päätöksessä 24/3 tarkoitettua elohopeaa koskevaa oikeudellisesti sitovaa välinettä koskeviin neuvotteluihin, tällä päätöksellä perustetusta avoimesta erityistyöryhmästä alkaen;b) neuvosto valtuuttaa komission käymään nämä neuvottelut Euroopan yhteisön puolesta siten, että komissio kuulee neuvoston asettamaa erityiskomiteaa ja noudattaa liitteenä olevia neuvotteluohjeita;c) jos neuvottelut koskevat yhteisön ja jäsenvaltioiden jaettuun toimivaltaan kuuluvia asioita, komissio ja jäsenvaltiot varmistavat Euroopan yhteisön kansainvälisen edustuksen yhtenäisyyden toimimalla läheisessä yhteistyössä neuvottelujen aikana.LIITENeuvotteluohjeet1. Komissio takaa, että kaikki mahdolliset toimenpiteet ja käytettävissä olevat vaihtoehdot elohopeaan liittyvien riskien kokonaisvaltaiseksi hallitsemiseksi otetaan UNEP:n alaisessa arviointi- ja neuvotteluprosessissa huomioon. Erityistä huomiota kiinnitetään elohopean primaarituotantoon, metallisen elohopean kaupan rajoittamiseen, elohopeaa sisältäviin tuotteisiin sekä elohopean käyttöön kloori-alkaliteollisuudessa. Komission tavoitteena on saada varhaisessa vaiheessa hyväksytyiksi asianmukaiset oikeudellisesti sitovat toimenpiteet, jotka kattavat nämä painopisteet sekä alan maailmanlaajuisten markkinoiden toimijat.2. Komissio takaa, että tulevan oikeudellisesti sitovan välineen määräykset noudattavat johdonmukaisesti aiheeseen liittyvää yhteisön lainsäädäntöä, kansainvälisiä sitoumuksia ja yhteisön toimintalinjojen, erityisesti elohopeaa koskevan yhteisön strategian, tavoitteita.3. Komissio huolehtii siitä, että elohopeaa koskevasta oikeudellisesti sitovasta välineestä tehtyyn luonnokseen sisältyy määräyksiä, joiden nojalla yhteisöstä voi tulla sen sopimuspuoli.4. Komissio ilmoittaa neuvostolle neuvottelujen tulokset ja tarvittaessa niiden aikana mahdollisesti esille tulevat ongelmat.[1] UNEP:n hallintoneuvoston päätös 24/3, 9. helmikuuta 2007.[2] KOM(2005) 20 lopullinen, 28.1.2005.[3] KOM(2006) 636 lopullinen, 26.10.2006.[4] KOM(2006) 69 lopullinen, 21.2.2006.


				|

		52014PC0077

			Suositus NEUVOSTON PÄÄTÖS hyväksynnän antamisesta komissiolle pöytäkirjan tekemiseen Euroopan atomienergiayhteisön puolesta Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Serbian tasavallan väliseen vakautus- ja assosiaatiosopimukseen Kroatian tasavallan Euroopan unioniin liittymisen huomioon ottamiseksi /* COM/2014/077 final */

			   	PERUSTELUT
Neuvosto valtuutti 24.
syyskuuta 2012 komission aloittamaan Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden
sekä Kroatian tasavallan puolesta Serbian kanssa käytävät neuvottelut
pöytäkirjan tekemisestä Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä
Serbian tasavallan väliseen vakautus- ja assosiaatiosopimukseen Kroatian
tasavallan Euroopan unioniin liittymisen huomioon ottamiseksi.
Neuvottelut käytiin kahdessa osassa, 28.
tammikuuta ja 13. maaliskuuta 2013, ja niitä seurasi teknisiä tarkennuksia ja
kirjeenvaihtoa. Komissio ja Serbian hallitus parafoivat pöytäkirjan 10.
joulukuuta 2013. Pöytäkirjaluonnoksen teksti on liitteenä.
Komissio ehdottaa, että
neuvosto päättää pöytäkirjan allekirjoittamisesta ja väliaikaisesta
soveltamisesta Euroopan unionin puolesta ja tekee pöytäkirjan Euroopan unionin
ja sen jäsenvaltioiden puolesta. Myös Euroopan atomienergiayhteisö (Euratom) on
vakautus- ja assosiaatiosopimuksen osapuoli. Komissio ehdottaa, että neuvosto
antaa hyväksyntänsä pöytäkirjan tekemiselle Euratomin puolesta Euratomin
perustamissopimuksen 101 artiklan toisen kohdan mukaisesti.
Euratomin perustamissopimuksen
101 artiklan mukaisesti komissio hyväksyy päätöksen sopimuksen
allekirjoittamisesta ja neuvoston suostumuksella päätöksen sopimuksen tekemisestä.
Sen vuoksi on tarpeen hyväksyä kaksi erillistä päätöstä pöytäkirjan
allekirjoittamista ja tekemistä varten, toinen EU:n puolesta ja toinen
Euratomin puolesta.
Pöytäkirjan tekemiseksi
Euratomin puolesta komissio ehdottaa, että neuvosto
–
antaa hyväksyntänsä Euratomin perustamissopimuksen
101 artiklan toisen kohdan mukaisesti.
Suositus
NEUVOSTON PÄÄTÖS
hyväksynnän antamisesta komissiolle
pöytäkirjan tekemiseen Euroopan atomienergiayhteisön puolesta Euroopan
yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Serbian tasavallan väliseen vakautus-
ja assosiaatiosopimukseen Kroatian tasavallan Euroopan unioniin liittymisen
huomioon ottamiseksi
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan atomienergiayhteisön
perustamissopimuksen ja erityisesti sen 101 artiklan toisen kohdan,
ottaa huomioon komission suosituksen,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Neuvosto valtuutti 24 päivänä syyskuuta 2012
komission aloittamaan Serbian tasavallan kanssa neuvottelut pöytäkirjan
tekemisestä Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Serbian
tasavallan väliseen vakautus- ja assosiaatiosopimukseen Kroatian tasavallan
Euroopan unioniin liittymisen huomioon ottamiseksi, jäljempänä ’pöytäkirja’.
(2)
Neuvottelut päätettiin parafoimalla pöytäkirja 10
päivänä joulukuuta 2013.
(3)
Komissiolle olisi annettava hyväksyntä pöytäkirjan
tekemiseen Euroopan atomienergiayhteisön toimivaltaan kuuluvien seikkojen
osalta.
(4)
Pöytäkirjan allekirjoittamiseen ja tekemiseen
sovelletaan unionin ja sen jäsenvaltioiden toimivaltaan kuuluvien seikkojen
osalta erillistä menettelyä,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
Ainoa artikla
Annetaan Euroopan komissiolle hyväksyntä
pöytäkirja tekemiseen Euroopan atomienergiayhteisön puolesta Euroopan
yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Serbian tasavallan väliseen vakautus-
ja assosiaatiosopimukseen Kroatian tasavallan Euroopan unioniin liittymisen
huomioon ottamiseksi.
Pöytäkirjan teksti on sen allekirjoittamista
koskevan päätöksen liitteenä.
Tehty Brysselissä
                                                                       Neuvoston
puolesta
                                                                       Puheenjohtaja


title: Neuvoston suositus, annettu 8 päivänä heinäkuuta 2014 , euroa rahayksikkönään käyttävien jäsenvaltioiden talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen täytäntöönpanosta

text:
               29.7.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 247/141

         NEUVOSTON SUOSITUS,
   annettu 8 päivänä heinäkuuta 2014,
   euroa rahayksikkönään käyttävien jäsenvaltioiden talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen täytäntöönpanosta
   2014/C 247/27
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 136 artiklan yhdessä sen 121 artiklan 2 kohdan kanssa,
   ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 (1) ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan,
   ottaa huomioon makrotalouden epätasapainon ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta 16 päivänä marraskuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011 (2) ja erityisesti sen 6 artiklan 1 kohdan,
   ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,
   ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
   ottaa huomioon talous- ja rahoituskomitean lausunnon,
   ottaa huomioon talouspoliittisen komitean lausunnon,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Euroalueen nykyiselle taloustilanteelle on ominaista asteittainen, mutta edelleen hauras talouden elpyminen. Vuonna 2013 ja alkuvuodesta 2014 euroalueen inflaatio hidastui merkittävästi, ja sen odotetaan kiihtyvän ennustejakson aikana vain hyvin hitaasti, mikä johtuu talouden tämänhetkisestä ylikapasiteetista, meneillään olevasta suhteellisten hintojen sopeuttamisesta haavoittuvissa talouksissa ja euron vaihtokurssin aiemmasta vahvistumisesta. Vaikka elpyminen on laajenemassa, erot euroa rahayksikkönään käyttävien jäsenvaltioiden, jäljempänä ”euroalueen jäsenvaltiot”, välillä ovat edelleen huomattavat.

               (2)

               Euroalue on kokonaisuutena enemmän kuin jäsentensä summa. Talous- ja finanssikriisi on tuonut selvästi esiin euroalueen tiiviit keskinäiset yhteydet ja korostanut tarvetta koordinoida tiukemmin euroalueen jäsenvaltioiden finanssipolitiikkaa sekä rahoitus- ja rakennepolitiikkaa, jotta voidaan varmistaa johdonmukainen politiikan kokonaisviritys koko euroalueella. Euroalueen jäsenvaltiot ovat sitoutuneet pitkälle meneviin toimintapoliittisiin uudistuksiin ja politiikan koordinointiin allekirjoittamalla 2 päivänä maaliskuuta 2012 sopimuksen talous- ja rahaliiton vakaudesta, yhteensovittamisesta sekä ohjauksesta ja hallinnasta. Budjettikuripaketin (3) (ns. two-pack) voimaantulo vuonna 2013 on entisestään syventänyt finanssi- ja talouspolitiikan koordinointia euroalueella. Euroalueen jäsenvaltioilla on erityinen vastuu uuden talouden ohjausjärjestelmän tuloksellisesta toteuttamisesta. Tämä edellyttää voimakkaampaa vertaispainetta, jotta voidaan tukea kansallisten uudistusten toteuttamista ja varovaista finanssipolitiikkaa, kansallisten uudistusten perusteellisempaa arviointia euroalueen näkökulmasta, potentiaalisten heijastusvaikutusten estämistä ja sellaisten toimintalinjojen edistämistä, jotka ovat erityisen tärkeitä talous- ja rahaliiton toimivuuden kannalta. Tämä edellyttää lisäksi asianmukaista tiedottamista euroalueen strategiasta.

               (3)

               Koska euroalueen jäsenvaltiot ovat tiiviisti sidoksissa toisiinsa, rakenneuudistusten toteuttamiseen liittyy potentiaalisesti suuria heijastusvaikutuksia, jotka on otettava huomioon, jotta voidaan varmistaa toimenpiteiden paras mahdollinen koostumus ja toteutus sekä yksittäisten euroalueen jäsenvaltioiden että koko euroalueen kannalta. Esimerkiksi yhtenäisempi toiminta uudistusten toteuttamisessa edistäisi tarvittavaa lähentymistä jäsenvaltioiden välillä. Tätä varten on olennaisen tärkeää keskustella euroalueen jäsenvaltioiden uudistussuunnitelmista olemassa olevien käytäntöjen pohjalta jo varhaisessa vaiheessa ja panna makrotalouden epätasapainotiloja koskeva menettely tuloksellisesti täytäntöön.

               (4)

               Yksi euroalueen keskeisistä politiikkahaasteista on julkisen velan vähentäminen jatkamalla eriytettyjä, kasvua edistäviä julkisen talouden toimia ja vahvistamalla samalla euroalueen kasvupotentiaalia sekä puuttumalla kriisin sosiaalisiin seurauksiin. Euroalueen julkisen talouden tilanne on viime vuosien julkisen talouden vakauttamistoimien ansiosta parantunut, mutta useiden euroalueen jäsenvaltioiden on edelleen jatkettava julkisen talouden sopeutusta erittäin suuren julkisen velan vähentämiseksi. Kaikkien euroalueen jäsenvaltioiden olisi parannettava julkisen talouden laatua, jotta voidaan edistää tuottavuutta ja työllisyyttä.

               (5)

               Investoinnit supistuivat euroalueella voimakkaasti kriisin alkuvaiheessa, eivätkä ne ole vielä palautuneet pitkän aikavälin keskitasolle. Investointien heikko kehitys johtuu yksityisen sektorin velkaantumisen vähentämisen, rahoitusmarkkinoiden hajanaisuuden ja tarvittavien julkisen talouden vakautustoimien yhteisvaikutuksesta, jonka vuoksi julkiset investoinnit ovat vähentyneet. Elpymisen ja potentiaalisen kasvun tukemiseksi on olennaisen tärkeää lisätä investointeja infrastruktuuriin ja osaamiseen. Suuri osa investoinneista on saatava yksityiseltä sektorilta, mutta myös viranomaisilla voi olla merkittävä tehtävä investoinneille suotuisten edellytysten luomisessa.

               (6)

               Luottovirrat reaalitalouteen ovat euroalueella edelleen heikkoja, ja rahoitusmarkkinoiden hajanaisuus on merkittävää, vaikka valtionvelkaan liittyvä paine on vähentynyt. Etenkin pk-yrityksille rahoituksen saatavuus on monissa jäsenvaltioissa edelleen haaste, joka haittaa talouden elpymistä. Tilanteen korjaamiseksi tarvitaan aloitteita, joilla voidaan parantaa luottovirtoja, syventää pääomamarkkinoita ja edistää talouden pitkäaikaista rahoitusta. Pankkien taseiden tervehdyttämisen loppuunsaattaminen ja pääomapuskureiden vahvistamisen jatkaminen tarvittaessa sekä omaisuuserien laadun tarkastelu ja stressitestit auttavat havaitsemaan mahdolliset jäljellä olevat haavoittuvat osa-alueet ja vahvistavat luottamusta koko sektoriin. Pankkiunionin suhteen on tapahtunut merkittävää edistymistä, erityisesti kun perustettiin yhteinen valvontamekanismi ja sovittiin yhteisestä kriisinratkaisumekanismista.

               (7)

               Finanssikriisi on paljastanut puutteita talous- ja rahaliiton rakenteessa. Komissio esitti 28 päivänä marraskuuta 2012 tiedonannon hahmotelmasta tiiviin ja aidon talous- ja rahaliiton luomiseksi käynnistääkseen asiaa koskevan eurooppalaisen keskustelun. Eurooppa-neuvoston puheenjohtaja julkaisi 5 päivänä joulukuuta 2012 tiiviissä yhteistyössä komission puheenjohtajan, euroryhmän puheenjohtajan ja EKP:n pääjohtajan kanssa laaditun raportin, jossa kehitellään eräitä komission hahmotelmassa esitettyjä ideoita ja ehdotetaan aikataulua ja vaiheittaista prosessia talous- ja rahaliiton viimeistelemiseksi. Euroopan parlamentti esitti asiasta näkemyksensä 20 päivänä marraskuuta 2012 antamassaan päätöslauselmassa. Sittemmin asian edistämiseksi on toteutettu merkittäviä toimenpiteitä. Eurooppa-neuvosto esitti lisäksi joulukuussa 2013 näkemyksiään. Talous- ja rahaliiton jatkokehittäminen edellyttää vaiheittaista prosessia, jossa yhdistyvät kurinalaisuus ja yhteisvastuu. Talouspolitiikan ohjauspaketin (ns. six-pack) (4) ja budjettikuripaketin (ns. two-pack) täytäntöönpanoa on tarkoitus tarkastella uudelleen ensimmäisen kerran vuoden 2014 loppuun mennessä,

         SUOSITTAA, että rajoittamatta neuvoston toimivaltaa sovittaa yhteen jäsenvaltioiden talouspolitiikkaa, euroalueen jäsenvaltiot toteuttavat vuosina 2014 ja 2015 jäsenvaltiokohtaisesti ja yhdessä, erityisesti euroryhmän toteuttaman talouspolitiikan koordinoinnin yhteydessä, toimia, joilla ne:

               1.

               edistävät ja seuraavat tiiviissä yhteistyössä komission kanssa rakenneuudistusten toteuttamista euroalueen toimivuuden kannalta kaikkein keskeisimmillä aloilla, jotta voidaan edistää kasvua ja lähentymistä ja sisäisten ja ulkoisten epätasapainotilojen korjaamista; arvioivat ja nopeuttavat etenemistä uudistussitoumusten toteuttamisessa niissä euroalueen jäsenvaltioissa, joiden makrotaloudessa on liiallisia epätasapainotiloja, ja uudistusten toteuttamisessa niissä jäsenvaltioissa, joiden epätasapainotilat edellyttävät määrätietoisia toimia negatiivisten heijastusvaikutusten rajoittamiseksi muualla euroalueella; edistävät asianmukaisia toimenpiteitä niissä maissa, joissa on suuri vaihtotaseen ylijäämä, jotta voidaan edistää myönteisiä heijastusvaikutuksia; käyvät säännöllisesti temaattista keskustelua työ- ja tuotemarkkinoiden rakenneuudistuksista, joilla on potentiaalisesti suuret heijastusvaikutukset, keskittyen työn suuren verokiilan kaventamiseen ja palvelumarkkinoiden uudistamiseen;

               2.

               koordinoivat euroalueen jäsenvaltioiden julkisen talouden toimia tiiviissä yhteistyössä komission kanssa, erityisesti alustavien talousarviosuunnitelmien arvioinnin yhteydessä, jotta voidaan varmistaa johdonmukainen ja kasvua edistävä finanssipolitiikan kokonaisviritys koko euroalueella; parantavat julkisen talouden laatua ja kestävyyttä asettamalla etusijalle aineelliset ja aineettomat investoinnit kansallisella ja EU:n tasolla; huolehtivat siitä, että kansalliset julkisen talouden kehykset, muun muassa kansalliset finanssipoliittiset neuvostot, ovat vahvat;

               3.

               varmistavat pankkijärjestelmän häiriönsietokyvyn erityisesti toteuttamalla omaisuuserien laadun tarkastelun ja stressitestien perusteella tarvittavat jatkotoimet ja panemalla täytäntöön pankkiunionia koskevat asetukset sekä edistämällä yhteisen kriisinratkaisumekanismin siirtymäkauden aikana tarvittavia lisätoimia; edistävät yksityisen sektorin investointeja ja vahvistavat luottovirtoja talouteen edistämällä toimia, joilla tuetaan pk-yritysten luotonsaantia, syventämällä pääomamarkkinoita ja käynnistämällä uudelleen arvopaperistamismarkkinat Euroopan talouden pitkäaikaista rahoitusta koskevassa komission tiedonannossa esitettyjen ehdotusten ja aikataulun pohjalta;

               4.

               edistävät talous- ja rahaliiton syventämistä ja talouden valvontakehyksen parantamista vuoden 2014 lopulla toteutettavien uudelleentarkastelujen yhteydessä.

      Tehty Brysselissä 8 päivänä heinäkuuta 2014.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         P. C. PADOAN

      (1)  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  EUVL L 306, 23.11.2011, s. 25.

      (3)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 472/2013, annettu 21 päivänä toukokuuta 2013, rahoitusvakautensa osalta vakavissa vaikeuksissa olevien tai vakavien vaikeuksien uhasta kärsivien euroalueen jäsenvaltioiden talouden ja julkisen talouden valvonnan tiukentamisesta (EUVL L 140, 27.5.2013, s. 1); Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 473/2013, annettu 21 päivänä toukokuuta 2013, alustavien talousarviosuunnitelmien seurantaa ja arviointia sekä euroalueen jäsenvaltioiden liiallisen alijäämän tilanteen korjaamisen varmistamista koskevista yhteisistä säännöksistä (EUVL L 140, 27.5.2013, s. 11).

      (4)  Neuvoston asetus (EU) N:o 1177/2011, annettu 8 päivänä marraskuuta 2011, liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn täytäntöönpanon nopeuttamisesta ja selkeyttämisestä annetun asetuksen (EY) N:o 1467/97 muuttamisesta (EUVL L 306, 23.11.2011, s. 33); neuvoston direktiivi 2011/85/EU, annettu 8 päivänä marraskuuta 2011, jäsenvaltioiden julkisen talouden kehyksiä koskevista vaatimuksista (EUVL L 306, 23.11.2011, s. 41); Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1173/2011, annettu 16 päivänä marraskuuta 2011, julkisen talouden valvonnan tehokkaasta täytäntöönpanosta euroalueella (EUVL L 306, 23.11.2011, s. 1); Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1174/2011, annettu 16 päivänä marraskuuta 2011, täytäntöönpanotoimista liiallisen makrotalouden epätasapainon korjaamiseksi euroalueella (EUVL L 306, 23.11.2011, s. 8); Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1175/2011, annettu 16 päivänä marraskuuta 2011, julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja koordinoinnin tehostamisesta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 muuttamisesta (EUVL L 306, 23.11.2011, s. 12); Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1176/2011, annettu 16 päivänä marraskuuta 2011, makrotalouden epätasapainon ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta (EUVL L 306, 23.11.2011, s. 25).


Suositus: neuvoston lausunto 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 3 kohdan mukainen Espanjan tarkistetusta vakausohjelmasta vuosiksi 2004–2008


title: Neuvoston suositus, annettu 8 päivänä heinäkuuta 2014 , Liettuan vuoden 2014 kansallisesta uudistusohjelmasta ja neuvoston lausunto Liettuan vuoden 2014 lähentymisohjelmasta

text:
               29.7.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 247/67

         NEUVOSTON SUOSITUS,
   annettu 8 päivänä heinäkuuta 2014,
   Liettuan vuoden 2014 kansallisesta uudistusohjelmasta ja neuvoston lausunto Liettuan vuoden 2014 lähentymisohjelmasta
   2014/C 247/13
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,
   ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 (1) ja erityisesti sen 9 artiklan 2 kohdan,
   ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,
   ottaa huomioon Euroopan parlamentin päätöslauselmat,
   ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
   ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,
   ottaa huomioon talous- ja rahoituskomitean lausunnon,
   ottaa huomioon sosiaalisen suojelun komitean lausunnon,
   ottaa huomioon talouspoliittisen komitean lausunnon,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Eurooppa-neuvosto hyväksyi 26 päivänä maaliskuuta 2010 Euroopan komission ehdotuksen, jolla käynnistetään uusi kasvu- ja työllisyysstrategia, Eurooppa 2020. Strategian lähtökohtana on tehostaa talouspolitiikan koordinointia, ja siinä keskitytään avainalueisiin, joilla tarvitaan toimia, jotta voidaan parantaa Euroopan mahdollisuuksia kestävään kasvuun ja lisätä sen kilpailukykyä.

               (2)

               Neuvosto antoi 13 päivänä heinäkuuta 2010 komission ehdotusten pohjalta suosituksen jäsenvaltioiden ja unionin talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista (2010–2014) ja hyväksyi 21 päivänä lokakuuta 2010 päätöksen jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista (2). Yhdessä nämä muodostavat ns. yhdennetyt suuntaviivat. Jäsenvaltioita kehotettiin ottamaan yhdennetyt suuntaviivat huomioon kansallisessa talous- ja työllisyyspolitiikassaan.

               (3)

               Valtion- ja hallitusten päämiehet hyväksyivät 29 päivänä kesäkuuta 2012 kasvu- ja työllisyyssopimuksen, joka toimii johdonmukaisina puitteina kansallisen, EU:n ja euroalueen tason toimille kaikkia mahdollisia keinoja, välineitä ja politiikkoja käyttäen. He päättivät toimista, jotka on toteutettava jäsenvaltioiden tasolla, ja ilmaisivat erityisesti täysimääräisen sitoutumisensa Eurooppa 2020 -strategian tavoitteiden saavuttamiseen ja maakohtaisten suositusten täytäntöönpanosta.

               (4)

               Komissio antoi 9 päivänä heinäkuuta 2013 suosituksen (3) Unkarin vuoden 2013 kansallisesta uudistusohjelmasta ja lausunnon tarkistetusta lähentymisohjelmasta vuosiksi 2012–2016.

               (5)

               Komissio hyväksyi 13 päivänä marraskuuta 2013 vuotuisen kasvuselvityksen, ja tästä alkoi vuoden 2014 talouspolitiikan eurooppalainen ohjausjakso. Komissio hyväksyi niin ikään 13 päivänä marraskuuta 2013 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011 (4) perusteella varoitusmekanismia koskevan kertomuksen, jossa Liettuan katsottiin kuuluvan niihin jäsenvaltioihin, joista laadittaisiin perusteellinen tarkastelu.

               (6)

               Eurooppa-neuvosto hyväksyi 20 päivänä joulukuuta 2013 rahoitusvakauden varmistamisen, julkisen talouden vakauttamisen ja kasvun vauhdittamisen painopisteet. Se korosti, että on tarpeen jatkaa eriytettyä, kasvua edistävää julkisen talouden vakauttamista, palauttaa normaalit luotonannon edellytykset, edistää kasvua ja kilpailukykyä, puuttua työttömyyteen ja kriisin sosiaalisiin seurauksiin sekä nykyaikaistaa julkishallintoa.

               (7)

               Liettua toimitti vuoden 2014 kansallisen uudistusohjelmansa 1 päivänä huhtikuuta 2014 ja vuoden 2014 lähentymisohjelmansa 22 päivänä huhtikuuta 2014. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon.

               (8)

               Vuoden 2014 lähentymisohjelmassa esitetyn julkisen talouden strategian tavoitteena on päästä keskipitkän aikavälin tavoitteeseen vuoteen 2015 mennessä ja saavuttaa 0,9 prosentin rakenteellinen ylijäämä suhteessa BKT:hen lähentymisohjelman lopussa vuonna 2017. Lähentymisohjelmassa vahvistetaan aikaisempi keskipitkän aikavälin tavoite, joka on 1 prosentti suhteessa BKT:hen. Se kuvastaa vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia. Kun otetaan huomioon (uudelleenlaskettu) rakenteellinen julkisen talouden rahoitusasema, eteneminen kohti keskipitkän aikavälin tavoitetta on vuositasolla vähintään 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen vuosina 2014 ja 2015. Toisaalta on vaarana, että menojen viitearvosta poiketaan vuonna 2015. Kokonaisuutena tarkasteltuna sopeuttamisura kohti keskipitkän aikavälin tavoitetta on laajalti vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimusten mukainen. Lähentymisohjelman mukaan velka supistuu huomattavasti ohjelmakaudella eli noin 35 prosenttiin vuoteen 2017 mennessä. Lähentymisohjelmassa julkisen talouden kehitysarvioiden perustana oleva makrotalouden skenaario on laajalti realistinen. Julkisen talouden vakauttamiseksi vuosina 2015–2017 toteutettavia toimenpiteitä ei kuitenkaan ole vielä määritetty. Komission yksiköiden kevään 2014 talousennusteen mukaan rakenteellisen sopeutuksen odotetaan olevan 0,2 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2014 ja 0,6 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2015 eli edistyminen jää vuonna 2014 0,3 prosenttiyksikköä alle vaaditun 0,5 prosentin tiukennuksen suhteessa BKT:hen. Lisäksi on vaarana, että menojen viitearvosta poiketaan huomattavasti vuonna 2014 ja rajoitetummin vuonna 2015. Neuvosto katsoo lähentymisohjelman arvioinnin ja komission ennusteen perusteella asetuksen (EY) N:o 1466/94 mukaisesti, että vaarana on, että sopeuttamisuralta kohti keskipitkän aikavälin tavoitetta poiketaan merkittävästi vuodesta 2014 alkaen.

               (9)

               Kasvun kannalta vähemmän haitallisiksi katsottujen verojen, kuten kiinteistö- ja ympäristöverojen, suhteellinen merkitys on vähäinen. Verotuloissa nojaudutaan suurelta osin välilliseen ja työn verotukseen, kun taas ympäristöverotuksen osuus on edelleen vähäinen. Kasvuystävällisemmistä veroista saatavien tulojen lisäyksen ansiosta näitä tuloja voitaisiin käyttää lieventämään pienipalkkaisten, erityisesti matalan taitotason työntekijöiden, verorasitusta. Verojärjestelmää tarkistettiin osittain vuoden 2013 alussa, ja hallitus päätti mukauttaa pääomaverotusta, mikä edellyttää pienipalkkaisia hyödyttävää henkilökohtaisten tulojen verotuksen progressiivisuuden lisäämistä, ja nostaa verotettavan tulon rajaa ja lisätä tupakan ja alkoholin valmisteveroja. Kokonaisuutena tarkasteltuna näillä toimenpiteillä on kuitenkin melko kielteinen vaikutus tuloihin. Julkisen talouden kestävyyden parantamiseen ja tulopuolen vahvistamiseen tähtäävät lisätoimet ovat sen vuoksi edelleen keskeisiä. Vuonna 2013 annetun ympäristöverotusta koskevan maakohtaisen suosituksen johdosta ei ole ryhdytty merkittäviin toimenpiteisiin. Finanssipoliittisen kehyksen vahvistamisessa on edistytty rajoitetusti, sillä menokatot eivät edelleenkään ole riittävän sitovia eikä lainsäädännöllisiä muutoksia ole vielä hyväksytty. Liettualla on edelleen haasteita verolainsäädännön noudattamisen alalla, ja sen on puututtava erityisesti alv-petoksiin esimerkiksi vahvistamalla riskinhallintatoimia. Vuosien 2013–2014 verolainsäädännön noudattamista koskeva toimintasuunnitelma on toteutusvaiheessa, ja ensimmäisten arvioiden mukaan sillä on ollut joitakin myönteisiä vaikutuksia. Vuonna 2013 toteutettiin joukko toimia, joiden tarkoituksena on parantaa alv:tä ja valmisteveroja koskevan verolainsäädännön noudattamista. Kaudeksi 2014–2015 on käynnistetty uusi, kohdennettu strategia.

               (10)

               Epäsuotuisa väestörakenteen kehitys luo epäilyjä Liettuan julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyydestä. Eläkemenojen ennustetaan kasvavan merkittävästi niin, että niiden määrän arvioidaan lähes kaksinkertaistuvan 50 vuoden aikana EU:n keskiarvoon verrattuna. Vuonna 2012 alkanut lakisääteisen eläkeiän asteittainen nousu ei ole riittävä, jotta pysyttäisiin työvoiman supistumisen ja elinajanodotteen nousun tahdissa. Lisäksi köyhyyden jyrkkä kasvu ja vakava aineellinen puute vanhempien ihmisten keskuudessa viittaavat eläkkeiden riittävyyteen liittyviin ongelmiin. Liettua on toteuttanut tärkeitä mutta yksittäisiä oikeansuuntaisia toimia. Kattavan uudistuksen aikaansaamiseksi tarvitaan kuitenkin suurempia muutoksia. Liettua on saanut päätökseen toisen eläkepilarin uudistuksen, mutta ammatillisia lisäeläkejärjestelmiä tai vapaaehtoisia eläkejärjestelmiä ei juurikaan käytetä. Lakisääteisen eläkeiän nostamisen lisäksi tarvitaan myös toimia, joilla varmistetaan ikääntyneiden työntekijöiden työllistyminen, minkä lisäksi tarvitaan ikääntyneille soveltuvia työympäristöjä.

               (11)

               Kokonaistyöttömyys on supistunut, mutta rakenteellinen työttömyys on edelleen korkea, mikä viittaa ammattitaidon kysynnän ja tarjonnan kohtaamattomuuteen erityisesti matalan taitotason omaavien työntekijöiden kohdalla. Nuorisotyöttömyys ja niiden nuorten osuus, jotka eivät ole koulutuksessa tai työssä, ovat laskussa mutta edelleen suuria. Aktiivisten työmarkkinapoliittisten toimien vähäinen kattavuus on haaste, ja kattavuuden vaikuttavuutta ja oikea-aikaisuutta on parannettava. Ammattitaitoisen työvoiman puutteen ennustetaan pahenevan tulevaisuudessa. Nuorison työllistettävyyden parantamiseksi on tärkeää edistää työmarkkinoiden tarpeiden huomioon ottamista ammatti- ja korkeakoulutuksessa sekä parantaa oppisopimusjärjestelmien ja työssä oppimisen laatua yhteistyössä yksityissektorin, myös pk-yritysten, kanssa. Elinikäisen oppimisen mahdollisuuksien käytön kasvu ei edelleenkään ole riittävää. Työlainsäädännön kattava tarkistus yhdessä työmarkkinaosapuolten kanssa on tarpeen, jotta voidaan kartoittaa, miten työntekijöihin kohdistuvaa hallinnollista rasitusta voidaan lieventää. Ensi sijassa on olennaista kartoittaa ja eliminoida tarpeettomat rajoitukset, jotka vaikuttavat joustaviin sopimusjärjestelyihin, irtisanomismääräyksiin ja työaikajärjestelyihin.

               (12)

               Viimeaikaisista parannuksista huolimatta työikäisten köyhyys pysyttelee EU:n keskiarvon yläpuolella. Vähimmäiskuukausipalkan ja verovapaan tulon rajan nostaminen ovat auttaneet lieventämään köyhyyttä. Vanhuusiän köyhyys ja vakava aineellinen puute ovat kuitenkin lisääntyneet viime vuosina. Vuosina 2012–2013 toteutetun sosiaaliavustuksia koskevan uudistuksen kokeiluvaiheen ansiosta sosiaaliturvaa nauttineiden määrä ja sosiaalitukimenot supistuivat. Kokeilu ulotettiin vuonna 2014 kaikkiin kuntiin. On seurattava ja arvioitava uudistuksen vaikutuksia vähävaraisimpiin. Toimenpiteet, joilla edistetään sosiaaliturvaa pitkään nauttineiden työttömien osallistumista työmarkkinoille, eivät ole riittävän kattavia. Lisäksi nämä toimenpiteet keskittyvät edelleen julkisiin työllistämisohjelmiin ja tarjoavat siten tulotukea, mutta ne eivät auta parantamaan tuensaajien työllistettävyyttä. Uudistuksen vaikutusta matalapalkkaisiin on arvioitava. Liettua on hyväksynyt vuosien 2014–2020 toimintasuunnitelman sosiaalisen osallisuuden parantamisesta. Vielä on kuitenkin määritettävä tärkeimmät kohderyhmät, talousarvio ja konkreettiset toimenpiteet sekä selvitettävä, miten tavoitteet saavutetaan ja kuinka toimintasuunnitelmaa toteuttavat eri ministeriöt, paikallishallintoviranomaiset ja kansalaisyhteiskunnan toimijat toimivat yhteistyössä.

               (13)

               Hallitus on toteuttanut valtionyritysten kunnianhimoista uudistamishanketta vuodesta 2010. Lopulliset säädökset hyväksyttiin joulukuussa 2013. Säädöksillä muutettiin avoimuutta koskevia ohjeita, joiden mukaan kaikkien valtionyritysten vuosikertomuksissa on vuodesta 2014 alkaen esitettävä erilliset tiedot kaupallisista ja muista toiminnoista. Ensimmäinen tätä jaottelua koskeva kertomus on määrä julkaista elokuussa 2014. Sen avulla pitäisi olla mahdollista arvioida tarkemmin, miten tämä muutos on onnistunut. Valtionyritysten hallituksissa on kuitenkin yhä vain harvoja riippumattomia jäseniä, mihin ovat osittain syynä valtion ja kunnan yrityksiin sovellettavat oikeudelliset rajoitukset. On ehdotettu lainsäädännöllisten muutosten tekemistä, jotta kaikkiin valtionyrityksiin voidaan nimittää riippumattomia hallitusten jäseniä. Kaupallisten ja muiden toimintojen toisistaan erottamisen tuloksellisuutta ja hallitusten ammattimaisuutta on arvioitava sen jälkeen kun muutokset on toteutettu kokonaisuudessaan.

               (14)

               Sähkö- ja kaasuyhteydet naapurijäsenvaltioihin ovat edelleen kehittymättömiä, minkä johdosta kilpailu on vähäistä ja hinnat korkeita. Kilpailua kotimarkkinoilla on lisätty vapauttamalla kaasu- ja sähkömarkkinat, mutta asiakkaat eivät ole toistaiseksi käyttäneet oikeuttaan vaihtaa toimittajia. Vaikka hallitus on tehnyt energiayhteyksistä painopisteen, niitä ei ole vielä saatu valmiiksi. Tärkeä kaasuputkisto on tilattu, ja Klaipedan LNG-terminaalin odotetaan olevan käytössä viimeistään joulukuussa 2014. Jonkin verran on edistytty Liettuan energiaverkon ja EU:n energiamarkkinoiden yhteenliittämisessä. Lisäksi on tarpeen parantaa energiatehokkuutta. Liettua on edistynyt jonkin verran rakennusten energiatehokkuudessa, mukaan lukien JESSICA-holdingrahastosta tuetut investoinnit. Vuonna 2013 toteutettiin lainsäädännöllisiä toimenpiteitä holdingrahaston käytön nopeuttamiseksi. Hankkeet oli saatettu päätökseen vuoden 2014 alussa, ja alustavien hakemusten määrä on noussut huomattavasti. Lainsäädännöllisiin muutoksiin sisältyy lämmitysavustusten vähentäminen, jos asukkaat eivät halua korjata asuntojaan. Näin poistetaan esteet korjausten tieltä.

               (15)

               Komissio on eurooppalaisen ohjausjakson osana analysoinut kattavasti Liettuan talouspolitiikkaa. Se on arvioinut kansallisen uudistusohjelman ja lähentymisohjelman. Se on ottanut huomioon ei vain niiden merkityksen Liettuan finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta vaan myös sen, ovatko ne EU:n sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska unionin yleistä talouden ohjausta on tarpeen tehostaa antamalla EU:n tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin. Eurooppalaisen ohjausjakson yhteydessä annetut komission suositukset ilmenevät jäljempänä esitettävistä suosituksista 1–6.

               (16)

               Neuvosto on tutkinut Liettuan lähentymisohjelman tämän arvioinnin perusteella, ja sen lausunto (5) ilmenee erityisesti jäljempänä esitettävästä suosituksesta 1,

         SUOSITTAA, että Liettua toteuttaa vuosina 2014 ja 2015 toimia, joilla se

               1.

               vahvistaa julkisen talouden toimenpiteitä vuodeksi 2014, kun otetaan huomioon vertailuarvoa suurempi menojen kasvu ja se, että komission yksiköiden kevään 2014 talousennusteen mukaan vakaus- ja kasvusopimuksen ennalta ehkäisevän osion vaatimuksiin nähden on rakenteellisten toimenpiteiden osalta muodostumassa ero, jonka suuruus on 0,3 prosenttia suhteessa BKT:hen, mikä kertoo merkittävän poikkeaman riskistä; vahvistaa vuonna 2015 julkisen talouden strategiaa huolehtiakseen siitä, että eteneminen kohti keskipitkän aikavälin tavoitetta on vaadittu 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen; huolehtii sen jälkeen, että keskipitkän aikavälin tavoitteessa pysytään; täydentää julkisen talouden strategiaa entisestään vahvemmalla finanssipoliittisella kehyksellä, erityisesti varmistamalla sitovat menokatot asettaessaan keskipitkän aikavälin julkisen talouden kehystä; tarkistaa edelleen verojärjestelmää ja harkitsee kasvun kannalta vähiten haitallisten verojen, kuten kiinteään omaisuuteen kohdistuvien juoksevien verojen ja ympäristöverojen, korottamista, ja parantaa edelleen verosäännösten noudattamista;

               2.

               hyväksyy eläkejärjestelmän kattavaa uudistusta koskevan lainsäädännön ja panee sen täytäntöön; mukauttaa erityisesti lakisääteisen eläkeiän elinajanodotteen muutoksiin, rajoittaa varhaiseläkkeelle pääsyä, laatii selkeät säännöt eläkkeiden indeksointia varten ja edistää täydentävien säästöjärjestelmien käyttöä; tukee eläkeuudistusta toimenpiteillä, joilla edistetään ikääntyneiden työntekijöiden työllistettävyyttä;

               3.

               kohdentaa entistä paremmin aktiiviset työmarkkinapoliittiset toimenpiteet matalan taitotason työntekijöihin ja pitkäaikaistyöttömiin; parantaa työttömyysetuuksien kattavuutta ja riittävyyttä ja yhdistää ne työmarkkinoille osallistumista edistäviin toimenpiteisiin; puuttuu jatkuvaan ammattitaidon kysynnän ja tarjonnan kohtaamattomuuteen parantamalla työmarkkinoiden tarpeiden huomioon ottamista koulutuksessa muun muassa ammattitaitoennusteisiin perustuvien järjestelmien pohjalta ja edistää elinikäistä oppimista; asettaa laadukkaan oppisopimuskoulutuksen tarjonnan ja muut työssä oppimisen muodot etusijalle ja vahvistaa kumppanuutta yksityissektorin kanssa nuorten työllisyyden parantamiseksi; tarkistaa työlainsäädännön asianmukaisuuden erityisesti työsopimus- ja työaikajärjestelyjä koskevan kehyksen osalta työmarkkinaosapuolia kuullen;

               4.

               huolehtii siitä, että avustukset kattavat niitä eniten tarvitsevat ja vahvistaa edelleen yhteyttä sosiaaliavustusten ja työmarkkinoille osallistumista edistävien toimenpiteiden välillä;

               5.

               saattaa valtion omistamien yritysten uudistuksen päätökseen suunnitelman mukaisesti erityisesti erottamalla kaupalliset ja muut toiminnot lopullisesti toisistaan, lisäämällä edelleen hallitusten ammattimaisuutta ja valvomalla tiiviisti uudistusten vaatimusten noudattamista

               6.

               nopeuttaa rakennusten energiatehokkuutta parantavia toimenpiteitä panemalla holdingrahaston nopeasti täytäntöön; jatkaa rajat ylittävien yhteyksien kehittämistä naapurijäsenvaltioiden kanssa sekä kaasun että sähkön osalta energialähteiden monipuolistamiseksi ja edistää kilpailua Baltian energiamarkkinoiden paremman yhdentymisen avulla.

      Tehty Brysselissä 8 päivänä heinäkuuta 2014.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         P. C. PADOAN

      (1)  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Pidetty vuonna 2014 voimassa 6 päivänä toukokuuta 2014 annetulla neuvoston päätöksellä 2014/322/EU jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista (EUVL L 165, 4.6.2014, s. 49).

      (3)  EUVL C 217, 30.7.2013, s. 51.

      (4)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1176/2011, annettu 16 päivänä marraskuuta 2011, makrotalouden epätasapainon ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta (EUVL L 306, 23.11.2011, s. 25).

      (5)  Asetuksen (EY) N:o 1466/97 9 artiklan 2 kohdan mukaisesti


Tärkeä oikeudellinen huomautus

|

52008PC0577

Komission suositus neuvostolle komission valtuuttamisesta aloittamaan ja käymään kansainvälisen viinijärjestön (OIV) kanssa neuvotteluja Euroopan yhteisön liittymistä koskevista ehdoista ja yksityiskohtaisista säännöistä  /* KOM/2008/0577 lopull. */

	[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |Bryssel 26.9.2008KOM(2008) 577 lopullinenKOMISSION SUOSITUS NEUVOSTOLLEkomission valtuuttamisesta aloittamaan ja käymään kansainvälisen viinijärjestön (OIV) kanssa neuvotteluja Euroopan yhteisön liittymistä koskevista ehdoista ja yksityiskohtaisista säännöistäKOMISSION SUOSITUS NEUVOSTOLLEkomission valtuuttamisesta aloittamaan ja käymään kansainvälisen viinijärjestön (OIV) kanssa neuvotteluja Euroopan yhteisön liittymistä koskevista ehdoista ja yksityiskohtaisista säännöistäA. PERUSTELUT1. JOHDANTOKansainvälinen viinijärjestö (OIV) on hallitustenvälinen tieteellis- ja teknisluonteinen järjestö, jonka toiminta-alaan kuuluvat viiniköynnökset, viinit, viinipohjaiset juomat, viinirypäleet, rusinat ja muut viinituotteet. Se perustettiin Pariisissa 3. huhtikuuta 2001 tehdyllä kansainvälisellä sopimuksella, ja se on suora jatkumo kansainväliselle viinitoimistolle , joka perustettiin 29. marraskuuta 1924 tehdyllä kansainvälisellä sopimuksella ja joka 4. syyskuuta 1958 tehdyllä päätöksellä nimettiin uudelleen kansainväliseksi viini- ja viiniköynnöstoimistoksi .Kansainväliseen viinijärjestöön kuului 3. huhtikuuta 2006 43 jäsenvaltiota, joiden lisäksi siihen kuuluu väliaikaisesti tarkkailijoina toimiston entisiä jäseniä. Euroopan unionin jäsenvaltioista kuusi ei ole liittynyt OIV:hen: Yhdistynyt kuningaskunta, Puola, Tanska, Liettua, Latvia ja Viro.OIV:n tavoitteet ja toimivalta määritellään sen perustamista koskevan sopimuksen 2 artiklan 1 ja 2 kohdassa. Niiden mukaan OIV:n tavoitteena on toimivaltansa rajoissa:1. ilmoittaa jäsenilleen toimenpiteistä, joilla tuottajien, kuluttajien ja muiden viiniköynnöksistä saatavien tuotteiden ja viinituotteiden alan toimijoiden huolet voidaan ottaa huomioon;2. avustaa muita kansainvälisiä järjestöjä, niin hallitustenvälisiä kuin kansalaisjärjestöjä, ja erityisesti niitä, jotka harjoittavat standardisointitoimia;3. edistää nykyisten menetelmien ja standardien kansainvälistä yhtenäistämistä ja tarpeen mukaan uusien kansainvälisten standardien valmistelua viiniköynnöksistä saatavien tuotteiden ja viinituotteiden tuotanto- ja markkinointiolojen kehittämiseksi, ja auttaa varmistamaan, että kuluttajien edut otetaan huomioon.OIV:n perustamista koskevasta sopimuksesta johtuvat tehtävät määritellään kolmivuotisessa strategisessa suunnitelmassa, joka säätelee OIV:n toimintaa ja toimii sen viitekehyksenä. Kolmivuotinen strateginen suunnitelma täsmennetään vuosiohjelmissa.OIV:n rakenne ja toimintasäännöt esitellään järjestön verkkosivuilla internetosoitteessa www.oiv.org.Jotta varmistettaisiin yhteisön kannan johdonmukaisuus ulkosuhteissa ja yhteisön toimivallan puitteissa toteutettujen sisäisten toimenpiteiden parempi koordinointi, on aiheellista ja tarpeellista harkita Euroopan yhteisön liittymistä OIV:hen.Yhteisön liittyminen OIV:hen ei edellytä OIV:n perustamissopimuksen (kansainvälisen viinijärjestön perustamisesta Pariisissa 3. huhtikuuta 2001 tehty sopimus) muuttamista. Ennen liittymispäätöksen tekemistä yhteisö ja jäsenvaltiot pyrkivät kuitenkin, tarkoituksenaan parantaa yhteisön osallistumista OIV:hen, lisäämään koordinointia tässä yhteydessä ja vahvistamaan EU:n roolia kutsuttuna vieraana.Viinialan yhteisestä markkinajärjestelystä annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 479/2008[1] täsmennetään, että kun komissio sallii uuden viininvalmistusmenetelmän, se ” ottaa huomioon Kansainvälisen viinijärjestön (OIV) suosittelemat ja julkaisemat viininvalmistusmenetelmät ”. Lisäksi siinä todetaan määritysmenetelmien osalta seuraavaa: ” Tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvien tuotteiden koostumuksen määrittämiseksi käytettävät menetelmät ja säännöt, joiden perusteella voidaan todeta, onko tuotteita käsitelty sallittujen viininvalmistusmenetelmien vastaisesti, ovat OIV:n suosittelemat ja julkaisemat määritysmenetelmät ja säännöt .”Asetuksen (EY) N:o 479/2008 mukaan kolmannesta maasta lähtöisin oleva viini voidaan saattaa EU:n markkinoille, jos sen osalta noudatetaan OIV:n viininvalmistusmenetelmän osalta suosittamia standardeja.Tämän vuoksi yhteisön ja OIV:n suhdetta on tarpeen vahvistaa.Sen vuoksi komissio suosittelee, että neuvosto-  antaa komissiolle perustamissopimuksen 300 artiklan määräysten mukaisesti valtuudet aloittaa ja käydä OIV:n kanssa neuvotteluja Euroopan yhteisön OIV:hen liittymistä koskevista ehdoista ja yksityiskohtaisista säännöistä,-  asettaa toimivaltaisen komitean avustamaan komissiota tässä tehtävässä,-  antaa ehdotetut neuvotteluohjeet. Lisäksi komissio suosittelee, että neuvosto pyytää jäsenvaltioita tukemaan näiden tavoitteiden saavuttamista.2. YHTEISÖN TOIMIVALTA OIV:N KÄSITTELEMISSÄ ASIOISSAOIV on hallitustenvälinen järjestö, joka tekee tärkeää standardointityötä: se laatii päätöslauselmia, suosituksia ja ehdotuksia, jotka liittyvät viinituotteiden tuotannon ja kaupan eri osatekijöihin, joita ovat esimerkiksi viininvalmistusmenetelmät, tuotteiden kuvaukset, määritelmät, päällysmerkinnät, markkinoillesaattamisen edellytykset, määritys- ja arviointimenetelmät sekä maantieteellisten merkintöjen ja kasvinjalostajanoikeuksien suojaaminen.Vaikka päätöslauselmien oikeudellinen merkitys ei muutu, niistä tulee useimmiten osa kattavampia, sääntömuotoisia standardeja, joita säännöllisesti päivitetään järjestön antamien päätöslauselmien perusteella. OIV on julkaissut useita standardeja, joita kaikkien jäsenten tulee noudattaa. Näitä ovat muun muassa Codex œnologique international (kansainvälinen viininvalmistussäännöstö), Code international des pratiques œnologiques , viininvalmistusmenetelmiä koskevat kansainväliset säännöt), Recueil des méthodes internationales d'analyse des vins et des moûts (viinien ja rypäleen puristemehujen kansainvälisten määritysmenetelmien kokoelma), Recueil des méthodes internationales d'analyse des boissons spiritueuses (väkevien alkoholijuomien kansainvälisten määritysmenetelmien kokoelma), Norme internationale des concours de vins et des boissons spiritueuses d'origine vitivinicole (viinien ja viininvalmistuksesta peräisin olevien väkevien alkoholijuomien osalta järjestettäviä kilpailuja koskevat kansainväliset säännöt) ja Norme internationale de l'étiquetage des vins et des eaux de vie d'origine vinicole (viinien ja viininvalmistuksesta peräisin olevien tislattujen väkevien alkoholijuomien päällysmerkintöjä koskevat kansainväliset säännöt).Viinialan yhteisen markkinajärjestelyn käyttöönotosta alkaen yhteisö on säilyttänyt toimivaltansa viinialalla ja laajentanut sitä niin, että yhteisöllä on yksinomainen toimivalta viinialan yhteisen markkinajärjestelyn soveltamisalaan kuuluvissa asioissa. Niiden osalta on annettu asetus (EY) N:o 479/2008 ja sen soveltamisasetukset.Yhteisön lainsäädäntöön, joka liittyy OIV:n käsittelemiin asioihin, kuuluvat erityisesti seuraavat säädökset:-  neuvoston asetus (EY) N:o 1493/1999, annettu 17 päivänä toukokuuta 1999, viinin yhteisestä markkinajärjestelystä (EYVL L 179, 14.7.1999),-  neuvoston asetus (EY) N:o 479/2008, annettu 29 päivänä huhtikuuta 2008, viinialan yhteisestä markkinajärjestelystä (EUVL L 148, 6.6.2008),-  komission asetus (EY) N:o 423/2008, annettu 8 päivänä toukokuuta 2008, neuvoston asetuksen (EY) N:o 1493/1999 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä sekä viininvalmistusmenetelmiä ja -käsittelyjä koskevista yhteisön säännöistä (kodifioitu toisinto, EUVL L 127, 15.5.2008),-  komission asetus (EY) N:o 753/2002, annettu 29 päivänä huhtikuuta 2002, neuvoston asetuksen (EY) N:o 1493/1999 soveltamista koskevista eräistä yksityiskohtaisista säännöistä tiettyjen viinituotteiden kuvauksen, nimityksen, tarjontamuodon ja suojauksen osalta (EYVL L 118, 4.5.2002),-  komission asetus (EY) N:o 1607/2000, annettu 24 päivänä heinäkuuta 2000, viinin yhteisestä markkinajärjestelystä annetun asetuksen (EY) N:o 1493/1999 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä erityisesti määritetyllä alueella tuotettuja laatuviinejä koskevan osaston osalta (EYVL L 185, 25.7.2000),-  komission asetus (ETY) N:o 2676/90, annettu 17 päivänä syyskuuta 1990, yhteisön viinianalyysimenetelmistä (EYVL L 272, 3.10.1990),-  neuvoston asetus (ETY) N:o 1601/91, annettu 10 päivänä kesäkuuta 1991, maustettujen viinien, maustettujen viinipohjaisten juomien ja maustettujen viinistä valmistettujen juomasekoitusten määritelmää, kuvausta ja esittelyä koskevista yleisistä säännöistä (EYVL L 149, 14.6.1991),-  komission asetus (EY) N:o 122/94, annettu 25 päivänä tammikuuta 1994, tietyistä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1601/91 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä maustettujen viinien, maustettujen viinipohjaisten juomien ja maustettujen viinituotteista valmistettujen juomasekoitusten määritelmän, kuvauksen ja esittelyn osalta (EYVL L 21, 26.1.1994),-  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 110/2008, annettu 15 päivänä tammikuuta 2008, tislattujen alkoholijuomien määritelmistä, kuvauksesta, esittelystä, merkinnöistä ja maantieteellisten merkintöjen suojaamisesta sekä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1576/89 kumoamisesta (EUVL L 39, 13.2.2008),-  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/13/EY, annettu 20 päivänä maaliskuuta 2000, elintarvikkeiden merkintöjä, esillepanoa ja mainontaa koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä (EYVL L 109, 6.5.2000),-  neuvoston asetus (EY) N:o 1234/2007, annettu 22 päivänä lokakuuta 2007, maatalouden yhteisestä markkinajärjestelystä ja tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityissäännöksistä (yhteisiä markkinajärjestelyjä koskeva asetus) (EUVL L 299, 16.11.2007), erityisesti sellaisena kuin se on muutettuna 14 päivänä huhtikuuta 2008 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 361/2008, jossa säädetään erityisesti hedelmä- ja vihannesalaan sovellettavista säännöistä (EUVL L 121, 7.5.2008),-  komission asetus (EY) N:o 2789/1999, annettu 22 päivänä joulukuuta 1999, syötäviksi tarkoitettujen viinirypäleiden kaupan pitämistä koskevista vaatimuksista (EYVL L 336, 29.12.1999),-  neuvoston direktiivi 2001/112/EY, annettu 20 päivänä joulukuuta 2001, elintarvikkeena käytettävistä hedelmätäysmehuista ja tietyistä vastaavista valmisteista (EYVL L 10, 12.1.2002).OIV:n toimia, joiden osalta jäsenvaltioilla on yksinomainen toimivalta, on hyvin vähän ja ne ovat OIV:n yleistavoitteiden puitteissa suhteellisen vähämerkityksellisiä.Yhteisössä vallitseva tilanne on siis ristiriidassa yhteisön aseman kanssa OIV:ssa, jossa oikeus osallistua aktiivisesti päätöksentekoon on jäsenvaltioilla.Sen vuoksi yhteisöllä ei ole asemaa, jonka ansiosta se voisi suoraan soveltaa toimivaltaansa OIV:ssa, koska kansallista kantaa tarkastellaan erillisenä riippumatta siitä, onko sen esittänyt yhteisön jäsenvaltio.Lisäksi yhteisön lainsäädännössä jo viitataan suoraan määritysmenetelmiä koskeviin OIV:n päätöslauselmiin. Esimerkiksi viinialan yhteisessä markkinajärjestelyssä tunnustetaan viinien ja rypäleen puristemehujen kansainvälisten määritysmenetelmien kokoelma ( Recueil des méthodes internationales d'analyse des vins et des moûts ) ja pyritään asteittain mahdollisuuksien mukaan johdonmukaisuuteen muiden OIV:n standardien kanssa (esim. viininvalmistusmenetelmiä koskevat kansainväliset säännöt ( Code international des pratiques œnologiques ) ja kansainvälinen viininvalmistussäännöstö ( Codex œnologique international ).Yhteisön liittyminen OIV:hen on myös osa viinialan yhteisen markkinajärjestelyn uudistusprosessia, jossa neuvosto on päättänyt vahvistaa OIV:n asiakirjojen ja yhteisön lainsäädännön välistä yhteyttä. Se muun muassa aikoo ottaa OIV:n suositukset viininvalmistusmenetelmiä koskevien yhteisön standardien perustaksi ja on vahvistanut, että sallittuja määritysmenetelmiä ovat OIV:n suosittamat ja julkaisemat määritysmenetelmät.3. YHTEISÖN LIITTYMINEN OIV:HEN3.1 Euroopan yhteisön asema ja komission osallistuminen OIV:henEuroopan yhteisöllä ei ole tällä hetkellä OIV:ssa virallista asemaa, vaikka kansainvälisen viinijärjestön perustamisesta 3. huhtikuuta 2001 tehdyn sopimuksen 8 artiklassa määrätään nimenomaisesti, että kansainväliset hallitustenväliset järjestöt voivat olla OIV:n täysivaltaisia jäseniä.Komissio kutsutaan säännöllisesti Euroopan yhteisön edustajana avustamaan yleiskokousta, asiantuntijaryhmiä, alatoimikuntia ja toimikuntia, mutta se ei voi (tapauskohtaisesti kutsuttuna) osallistua toimeenpanokomitean tehtäviin eikä se myöskään suorita OIV:lle vapaaehtoisia maksuja.Edellä esitetyn perusteella yhteisön nykyasema, jonka nojalla komission edustajat voivat ainoastaan passiivisesti osallistua OIV:n toimintaan, on ehdottoman riittämätön ja epäasianmukainen.3.2 Yhteisön liittymistarveKoska OIV:n toimivaltaan kuuluvat alat tulevat pääosin katetuiksi yhteisön lainsäädännöllä, yhteisön roolia OIV:ssa olisi vahvistettava ja virallistettava, jotta yhteisö voi valvoa yhteisön kannan johdonmukaisuutta kansainvälisellä tasolla ja varmistaa yhteisön etujen asianmukaisen edustuksen.Täysivaltaiseksi jäseneksi liittyminen vaikuttaa asianmukaisimmalta ratkaisulta. Muut vaihtoehdot, jotka yhteisöllä on OIV:n perusasiakirjojen perusteella, erityisesti mahdollisuus erikoistarkkailijan tai kutsutun vieraan asemaan, eivät ole tyydyttäviä.Kutsutun vieraan ja erikoistarkkailijan asemat eivät anna oikeutta osallistua OIV:n toimintaan. Niiden nojalla voidaan ainoastaan esittää huomioita ja avustaa eräitä järjestön elimiä; mahdollisuutta tehdä ehdotuksia tai esittää muutoksia ei ole. Tällaisten asemien nojalla yhteisö ei siis voi esittää kantaansa yksinomaiseen toimivaltaansa kuuluvissa asioissa eikä vedota yhteisön tasolla tehtyihin päätöksiin.Lisäksi OIV:n perustamissopimuksen mukaan kansainvälisten hallitustenvälisten järjestöjen, joilla on erityisasema, on suoritettava pakollinen maksu. Yhteisö ei voi hyväksyä tätä sääntömääräistä vaatimusta, koska sen vastineeksi ei saa äänioikeutta.Edellä esitetyistä syistä myös kansainvälisille järjestöille varattu mahdollisuus tehdä OIV:n kanssa yhteistyö- ja yhteistoimintapöytäkirja vaikuttaa aivan riittämättömältä.3.3 Jäsenhakemusa) LiittymisvaiheetHuhtikuun 3. päivänä 2001 tehdyssä sopimuksessa määrätään nimenomaisesti ”hallitustenvälisten järjestöjen” mahdollisuudesta tulla OIV:n jäseniksi.Euroopan yhteisön liittyminen OIV:hen tapahtuisi seuraavissa vaiheissa:-  neuvosto antaa komissiolle valtuudet neuvotella ehdoista ja yksityiskohtaisista säännöistä, joiden mukaisesti Euroopan yhteisö voi liittyä OIV:hen,-  komissio aloittaa ja käy neuvottelut OIV:n kanssa liittymispöytäkirjan laatimiseksi,-  komissio antaa ehdotuksen neuvoston päätökseksi yhteisön liittymisestä OIV:hen ja toimittaa sen neuvostolle,-  neuvoston tekemällä päätöksellä valtuutetaan Euroopan yhteisö liittymään OIV:hen, hyväksymis-, ratifioimis- ja liittymiskirjat talletetaan Ranskan tasavallan hallituksen huostaan (OIV:n perustamisesta tehdyn sopimuksen IX osan 15 artikla),-  yhteisön jäsenyys OIV:ssa tulee voimaan OIV:n perustamisesta tehdyn sopimuksen asianomaisessa määräyksessä vahvistettujen yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti.b) MenettelysäännötOIV:n työjärjestyksen yleismääräysten 2 artiklan perusteella OIV:n ja Euroopan yhteisön välillä on tehtävä pöytäkirja erityisten liittymisedellytysten ja äänioikeuksien vahvistamiseksi.Pöytäkirja tehdään yleiskokouksen hyväksynnän jälkeen toimeenpanokomitean ehdotuksesta. Pöytäkirjan on kuitenkin oltava sellaisten neuvottelujen tulos, joissa Euroopan yhteisö on tasavertainen kumppani OIV:n kanssa; pöytäkirja ei voi olla OIV:n elinten yksipuolisesti laatima asiakirja.Joka tapauksessa jäsenvaltioiden on tarpeen toimia yhteisesti toimeenpanokomiteassa liittymispöytäkirjaa koskevaa ehdotusta laadittaessa. Jäsenvaltioiden yhteistoiminta on erityisen tärkeää eräiden liittymisneuvottelujen avainkohtien osalta. Näitä ovat esimerkiksi yhteisön osallistumisedellytykset OIV:n elimiin, yhteisön osallistuminen vaaleilla valittaviin tehtäviin, maksuosuuden määrän vahvistaminen ja yleensäkin kaikki käytännön näkökohdat, jotka OIV:n on otettava huomioon ja jotka on otettava huomioon liittymispöytäkirjassa sen varmistamiseksi, että Euroopan yhteisö voi käyttää toimivaltaansa täysimääräisesti ilman oikeudellisia tai hallinnollisia rajoitteita. Tällaisen toimivallan käyttäminen voisi tapahtua ilman uusien äänioikeuksien luomista.3.4 Toimivallan koordinointi ja jakautuminen Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden välilläLiittymisen tultua voimaan komissio ja jäsenvaltiot osallistuvat yhdessä jäseninä OIV:n toimintaan. Sen vuoksi niiden on muihin kansainvälisiin järjestöihin osallistumista koskevan mallin mukaisesti vahvistettava sisäiset koordinointimenettelyt, joiden ansiosta ne voivat varmistaa yhteisön etujen tehokkaan edustamisen OIV:ssa.Erityisesti on tarpeen vahvistaa erityismenettelyt, jotka koskevat-  OIV:n kokousten valmistelua ja erityisesti koordinointimenettelyä Brysselissä ja paikan päällä yhteisten ja yhteisön kantojen laatimiseksi sekä menettelyjä yhteisten vastausten antamiseksi OIV:n kyselyihin,-  äänioikeuksien ja toimintaoikeuksien jakautumista toimivaltatyypin mukaan (yksinomainen, kansallinen, jaettu).Koordinointia koskevien sääntöjen on niiden helpon soveltamisen varmistamiseksi oltava riittävän yksityiskohtaiset, mutta samalla niiden on varmistettava riittävä joustavuus tarvittavien mukautusten mahdollistamiseksi.Koordinointimenettelyt voivat konkretisoitua komission ja neuvoston välisenä järjestelynä, joka liitetään neuvoston lopulliseen päätökseen yhteisön liittymisestä OIV:hen.Euroopan yhteisön on OIV:hen liittyessään laadittava samanaikaisesti tehokkaiden koordinointimenettelyjen kanssa ja läheisesti niihin liittyen yleisluontoinen toimivaltaa koskeva julistus. Julistus voidaan liittää liittymistä koskevaan päätökseen, jonka neuvosto tekee komission ehdotuksesta, ja se voidaan sisällyttää yhteisön ja OIV:n tekemään liittymispöytäkirjaan. Sen jälkeen OIV:n toimintaan osallistumisen yhteydessä ja edellä mainitun julistuksen perusteella on normaalisti ennen jokaista kokousta laadittava erityinen toimivaltaa koskeva julistus.4. SIIRTYMÄKAUDEN TOIMENPITEETJotta suhteita OIV:n kanssa voidaan parantaa liittymistä varten, Euroopan komissiolla on siirtymäkauden ajan oltava nykyistä asianmukaisempi asema.Yhteisön on vahvistettava institutionaalisia suhteitaan OIV:n kanssa. Yhteisön kutsutun vieraan asemaa on parannettava, jotta se voi osallistua OIV:n työjärjestyksen 5 artiklan perusteella kaikkiin järjestön elimiin (tieteellistä ja teknistä komiteaa lukuun ottamatta). Tätä varten on pyydettävä pääjohtajalta (joka vuorostaan pyytää hyväksyntää toimeenpanokomitealta) toistuvaluonteisen kutsutun vieraan asemaa. Aseman vaihdos ei muodollisesti muuta mitenkään kutsutun vieraan asemaa, joka yhteisöllä on OIV:ssa, eikä siihen myöskään tarvita neuvoston antamia valtuutuksia.Lisäksi yhteisön ja jäsenvaltioiden olisi tehtävä yhteistyötä sisäisen koordinaation parantamiseksi ja sen mahdollistamiseksi, että yhteisön toimivaltaan kuuluvissa asioissa laaditaan systemaattisesti yhteinen kanta. Tätä varten jäsenvaltioiden ja komission on tehtävä yhteistyötä tekemällä OIV:n sihteeristölle aloitteita parantaakseen ja tehostaakseen Euroopan yhteisön osallistumista OIV:n toimintaan.5. PÄÄTELMÄTYhteisön on liityttävä OIV:hen jäseneksi, sillä mitään muuta asemaa ei voida pitää poliittisesti ja oikeudellisesti yhdenmukaisena sen toimivallan kanssa, joka yhteisöllä on OIV:n toiminta-aloilla.Ottaen huomioon liittymisprosessin ja siihen liittyvien neuvottelujen kesto on myös tarpeen säätää siirtymävaiheen ratkaisusta OIV:ssa esitettävien kantojen koordinoimiseksi tarvittavien sisäisten menettelyjen sekä yhteisöllä OIV:ssa olevan institutionaalisen roolin parantamiseksi ja tehostamiseksi.Edellä esitetyn perusteella komissio suosittelee, että neuvosto antaa komissiolle perustamissopimuksen 300 artiklan mukaisesti valtuudet aloittaa ja käydä neuvottelut OIV:n kanssa ehdoista ja yksityiskohtaisista säännöistä, joiden mukaisesti Euroopan yhteisö voi liittyä OIV:hen, asettaa toimivaltaisen komitean avustamaan komissiota tässä tehtävässä ja antaa liitteeseen sisältyvät neuvotteluohjeet.Liitteessä esitetyt neuvotteluohjeet on laadittu sitä tavoitetta silmällä pitäen, että yhteisöstä tulee OIV:n jäsen. Tämän aseman ansiosta yhteisön pitäisi voida toimivaltaansa kuuluvissa asioissa ja tasa-arvoisena OIV:n muiden jäsenten kanssa1. esittää kantansa neuvottelujen tai OIV:n elinten kokousten aikana,2. asioissa, jotka on ratkaistava äänestyksellä, käyttää äänimäärää, joka vastaa OIV:n elimissä edustettuina olevien sellaisten yhteisön jäsenvaltioiden äänimäärää, joita ulkoisen toimivallan perustana oleva yhteisön lainsäädäntö sitoo,3. hyväksyä omissa nimissään itselleen oikeudet ja velvoitteet, jotka johtuvat OIV:ssa päätetyistä toimenpiteistä.EY:n perustamissopimuksen 300 artiklan mukaisesti komission olisi käytävä neuvottelut kuullen neuvoston nimittämää erityistä komiteaa. Niiden yhteisön jäsenvaltioiden, jotka ovat OIV:n nykyisiä jäseniä, olisi annettava kaikki mahdollinen tuki yhteisön liittymiselle OIV:hen.Kun neuvottelut on saatu päätökseen, komissio esittää niiden tulosten perusteella ehdotuksen neuvoston päätökseksi Euroopan yhteisön liittymisestä OIV:hen.B. SUOSITUSEdellä esitetyn perusteella komissio suosittelee, että-  neuvosto antaa komissiolle valtuudet neuvotella OIV:n kanssa ehdoista ja yksityiskohtaisista säännöistä, joiden mukaisesti Euroopan yhteisö voi liittyä OIV:hen,-  jotta komissio voisi käydä perustamissopimuksen mukaisesti nämä neuvottelut yhteisön puolesta, neuvosto nimittää erityisen komitean avustamaan komissiota tässä tehtävässä,-  neuvosto antaa tämän suosituksen liitteessä olevat neuvotteluohjeet.LIITE:Neuvotteluohjeet1. Yhteisölle olisi myönnettävä OIV:n jäsenmaiden kanssa tasa-arvoinen täysjäsenyys.2. Tämän aseman pitäisi mahdollistaa, että komissio voi osallistua neuvotteluihin ja kokouksiin tasa-arvoisesti OIV:n jäsenmaiden kanssa.3. Yhteisö ei suorita rahoitusosuutta OIV:n budjettiin. Jos tähän tulokseen ei ole mahdollista päästä tai jos tämä vaarantaisi sen, että OIV:n nykyiset jäsenet hyväksyvät yhteisön jäsenyyden, yhteisö voisi hyväksyä varamahdollisuutena, että se maksaa summan, joka kattaa sen jäsenyydestä OIV:ssa aiheutuvat kulut. OIV ei saisi yksipuolisesti päättää tästä summasta vaan siitä pitäisi sopia yhteisön kanssa.4. Yhteisöllä olisi täysjäsenenä oltava oikeus sitoutua kaikkiin OIV:ssa neuvoteltaviin tuleviin välineisiin, jotka kuuluvat yhteisön toimivallan alaan.[1] EUVL 148, 6.6.2008, s. 1.