title: Neuvoston suositus, annettu 9 päivänä heinäkuuta 2019, Portugalin vuoden 2019 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Portugalin vuoden 2019 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto

text:
               5.9.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 301/129

      NEUVOSTON SUOSITUS,
      annettu 9 päivänä heinäkuuta 2019,
      Portugalin vuoden 2019 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Portugalin vuoden 2019 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto
      (2019/C 301/22)
      EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
      ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,
      ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 (1) ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan,
      ottaa huomioon makrotalouden epätasapainon ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta 16 päivänä marraskuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011 (2) ja erityisesti sen 6 artiklan 1 kohdan,
      ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,
      ottaa huomioon Euroopan parlamentin päätöslauselmat,
      ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
      ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,
      ottaa huomioon talous- ja rahoituskomitean lausunnon,
      ottaa huomioon sosiaalisen suojelun komitean lausunnon,
      ottaa huomioon talouspoliittisen komitean lausunnon,
      sekä katsoo seuraavaa:

                  (1)

                  Komissio hyväksyi 21 päivänä marraskuuta 2018 vuotuisen kasvuselvityksen, mikä aloitti vuoden 2019 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson. Se otti huomioon Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission 17 päivänä marraskuuta 2017 antaman Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilaria koskevan julistuksen. Eurooppa-neuvosto vahvisti vuotuisen kasvuselvityksen ensisijaiset tavoitteet 21 päivänä maaliskuuta 2019. Komissio hyväksyi 21 päivänä marraskuuta 2018 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011 perusteella myös varoitusmekanismia koskevan kertomuksen, jossa se katsoi, että Portugali kuuluu niihin jäsenvaltioihin, joista laadittaisiin perusteellinen tarkastelu. Samana päivänä komissio hyväksyi myös suosituksen neuvoston suositukseksi euroalueen talouspolitiikasta, jonka Eurooppa-neuvosto vahvisti 21 päivänä maaliskuuta 2019. Neuvosto hyväksyi 9 päivänä huhtikuuta 2019 suosituksen euroalueen talouspolitiikasta (3), jäljempänä ’vuoden 2019 euroalueen suositus’, jossa esitetään viisi euroaluetta koskevaa suositusta, jäljempänä ’euroaluetta koskevat suositukset’.

                  (2)

                  Koska Portugali kuuluu jäsenvaltioihin, joiden rahayksikkö on euro, ja koska taloudet ovat talous- ja rahaliitossa vahvasti yhteydessä toisiinsa, Portugalin olisi varmistettava, että jäljempänä esitettävistä suosituksista 1–4 ilmenevä vuoden 2019 euroalueen suositus pannaan täytäntöön täysimääräisesti ja oikea-aikaisesti. Erityisesti investointeihin liittyvän talouspolitiikan keskittäminen määritettyihin osa-alueisiin ja satunnaistulojen käyttäminen julkisen velan vähentämiseen edistävät euroaluetta koskevan suosituksen 2 noudattamista investointien tukemisen ja puskureiden palauttamisen osalta. Toimenpiteet, joilla vähennetään työmarkkinoiden segmentoitumista, parannetaan osaamista ja tehostetaan sosiaalista turvaverkkoa edistävät euroaluetta koskevan suosituksen 3 noudattamista työmarkkinoiden ja sosiaalisen suojelun järjestelmien toiminnan osalta. Sääntelystä aiheutuvien rasitteiden vähentämiseen tähtäävät toimenpiteet edistävät euroaluetta koskevan suosituksen 1 noudattamista siltä osin kuin on kyse liiketoimintaympäristön ja tuottavuuden parantamisesta euroalueen tasapainottamiseksi. Maksukyvyttömyys- ja takaisinperintämenettelyjen tehostaminen edistää euroaluetta koskevan suosituksen 4 noudattamista järjestämättömien lainojen vähentämisen osalta.

                  (3)

                  Portugalia koskeva vuoden 2019 maaraportti julkaistiin 27 päivänä helmikuuta 2019. Siinä arvioitiin Portugalin edistymistä neuvoston 13 päivänä heinäkuuta 2018 hyväksymien maakohtaisten suositusten (4) noudattamisessa, aiempina vuosina annettujen maakohtaisten suositusten noudattamisessa ja kansallisten Eurooppa 2020 -tavoitteidensa saavuttamisessa. Lisäksi siihen sisältyi asetuksen (EU) N:o 1176/2011 5 artiklan nojalla laadittu perusteellinen tarkastelu, jonka tulokset julkaistiin samaten 27 päivänä helmikuuta 2019. Komissio päätteli analyysinsa perusteella, että Portugalin makrotaloudessa on epätasapainoja. Erityisesti suuri ulkomainen nettovelka, yksityinen ja julkinen velka sekä järjestämättömien lainojen suuri osuus ovat haavoittuvuustekijöitä tilanteessa, jossa tuottavuuden kasvu on vähäistä. Politiikkatoimia tarvitaan edelleen. Erityisesti on pantava täytäntöön suunnitelmat järjestämättömien lainojen määrän vähentämisestä ja liiketoimintaympäristön parantamisesta. Monien uudistussuunnitelmien hyväksyminen ja täytäntöönpano edellyttävät seurantaa. Näihin kuuluvat muun muassa julkisen talouden kestävyyden parantamiseksi toteutettavat finanssipoliittiset ja rakenteelliset uudistukset.

                  (4)

                  Portugali toimitti vuoden 2019 kansallisen uudistusohjelmansa ja vuoden 2019 vakausohjelmansa 30 päivänä huhtikuuta 2019. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon.

                  (5)

                  Kauden 2014–2020 Euroopan rakenne- ja investointirahastojen, jäljempänä ’ERI-rahastot’, ohjelmasuunnittelussa on otettu huomioon asiaankuuluvat maakohtaiset suositukset. Kuten Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1303/2013 (5) 23 artiklassa säädetään, komissio voi pyytää jäsenvaltiota tarkastelemaan uudelleen kumppanuussopimustaan ja asiaankuuluvia ohjelmiaan ja esittämään niihin muutoksia, kun tämä on tarpeen asiaankuuluvien neuvoston suositusten täytäntöönpanon tukemiseksi. Komissio on antanut tarkempaa tietoa tämän säännöksen hyödyntämisestä ohjeissa sellaisten toimenpiteiden soveltamiselle, joilla ERI-rahastojen vaikuttavuus kytketään talouden tehokkaaseen ohjaukseen ja hallintaan.

                  (6)

                  Portugaliin sovelletaan vakaus- ja kasvusopimuksen ennaltaehkäisevää osiota ja väliaikaista velkasääntöä. Portugali aikoo vuoden 2019 vakausohjelmansa perusteella saavuttaa vuonna 2019 julkisen talouden alijäämän, joka on 0,2 prosenttia suhteessa bruttokansantuotteeseen (BKT), ja vuonna 2020 ylijäämän, joka on 0,3 prosenttia suhteessa BKT:hen, ja parantaa tilannetta edelleen niin, että ylijäämä on vuoteen 2022 mennessä kasvanut 0,7 prosenttiin suhteessa BKT:hen. Suunnitelmissa on otettu vain osittain huomioon pankkitukitoimien potentiaaliset alijäämää kasvattavat vaikutukset vuodesta 2020 eteenpäin. Uudelleenlasketun rakenteellisen rahoitusaseman perusteella julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoite, jota on muutettu (vuoden 2019 tavoitteesta, joka on 0,25 prosentin rakenteellinen ylijäämä suhteessa BKT:hen, siten että vuodesta 2020 eteenpäin tavoitteena on rakenteellisin luvuin tasapainossa oleva rahoitusasema), on tarkoitus saavuttaa vuonna 2020. Vuoden 2019 vakausohjelman mukaan julkisen talouden velka suhteessa BKT:hen on 118,6 prosenttia vuonna 2019, 115,2 prosenttia vuonna 2020 ja 103,7 prosenttia vuonna 2020. Näiden julkisen talouden kehitysarvioiden perustana oleva makrotalouden skenaario on vuosina 2019 ja 2020 uskottava ja seuraavina vuosina suotuisa. Toimenpiteitä, joita tarvitaan tukemaan suunniteltujen alijäämätavoitteiden saavuttamista vuodesta 2019 eteenpäin, ei kuitenkaan ole vielä riittävästi täsmennetty.

                  (7)

                  Vuoden 2019 vakausohjelmassa ei anneta tietoja siitä, millaisia julkistaloudellisia vaikutuksia niillä poikkeuksellisilla menoilla on, joita aiheutuu vuoden 2017 laajojen maastopalojen seurauksena toteutettavista ennaltaehkäisevistä toimenpiteistä, joiden tarkoituksena on suojata Portugalin aluetta maastopaloilta. Portugalin viranomaiset toimittivat kuitenkin 9 päivänä toukokuuta 2019 päivätyllä kirjeellä riittävät tiedot näiden julkiselle taloudelle aiheutuvien lisäkustannusten laajuudesta ja luonteesta. Kirjeessä todetaan etenkin, että vuoden 2018 talousarvion toteutukseen sisältyy poikkeuksellisia menoja ennaltaehkäisevistä toimenpiteistä, joilla on tarkoitus suojata Portugalin aluetta maastopaloilta, ja että nämä menot ovat noin 0,04 prosenttia suhteessa BKT:hen. Kirjeessä eritellään hätätilanteiden hallintaan liittyvät kertaluonteisiksi toimenpiteiksi luokitellut menot ja ennaltaehkäisyyn liittyvät menot. Koska maastopalojen ehkäisystä aiheutuvat menot ovat luonteeltaan integroituja ja suorassa yhteydessä vuoden 2017 laajoihin maastopaloihin, niihin voitaisiin harkita sovellettavan erityiskohtelua epätavallista tapahtumaa koskevan lausekkeen perusteella. Komission mukaan ennaltaehkäisyyn liittyvien toimenpiteiden osalta hyväksyttävät lisämenot vuonna 2018 ovat 0,04 prosenttia suhteessa BKT:hen. Asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 1 kohdan ja 6 artiklan 3 kohdan säännökset kattavat tällaiset lisämenot, sillä ennennäkemättömän laajat maastopalot katsotaan niiden mukaan epätavalliseksi tapahtumaksi, jonka vaikutus Portugalin julkiseen talouteen on merkittävä, eikä kestävyys vaarannu, jos tilapäinen poikkeaminen julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävältä sopeuttamisuralta sallitaan. Vaadittua sopeutusta kohti julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitetta on siksi pienennetty vuoden 2018 osalta, jotta nämä lisäkustannukset voidaan ottaa huomioon.

                  (8)

                  Neuvosto suositti 13 päivänä heinäkuuta 2018 Portugalille sen varmistamista, että nettomääräisten julkisten perusmenojen (6) nimellinen kasvu ei ole yli 0,7 prosenttia vuonna 2019, jolloin vuotuinen rakenteellinen sopeutus olisi 0,6 prosenttia suhteessa BKT:hen. Komission kevään 2019 talousennusteen mukaan on vaarana, että tästä suositellusta sopeutuksesta poiketaan merkittävästi vuonna 2019.

                  (9)

                  Portugalin pitäisi saavuttaa julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteensa vuonna 2020, kun otetaan huomioon sallitut poikkeamat, jotka liittyvät poikkeuksellisiin tapahtumiin, joiden takia myönnetään tilapäinen poikkeama. Komission kevään 2019 talousennusteen mukaan tämä vastaa nettomääräisten julkisten perusmenojen 1,5 prosentin nimellistä enimmäiskasvuvauhtia, jolloin vuotuinen rakenteellinen sopeutus olisi 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen. Komission kevään 2019 talousennusteen mukaan on vaarana, että Portugali poikkeaa tästä vaatimuksesta merkittävästi vuonna 2020, jos politiikka säilyy muuttumattomana. Samaan aikaan Portugalin ennustetaan noudattavan väliaikaista velkasääntöä vuonna 2019, mikä johtuu 0,25 prosentin sallitusta vuotuisesta poikkeamasta, mutta sen ei alustavan näytön perusteella ennusteta noudattavan velkasääntöä vuonna 2020. Kaiken kaikkiaan neuvosto katsoo, että vuodesta 2019 alkaen olisi toteutettava tarvittavia toimenpiteitä vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimusten noudattamiseksi. Mahdollisten satunnaistulojen käyttö julkisen talouden velkasuhteen pienentämiseksi edelleen olisi tärkeää.

                  (10)

                  Portugalin julkisen talouden kestävyyden parantamisen edellytyksenä on jatkuva kasvua edistävä julkisen talouden vakauttaminen. Lisäksi julkisen talouden laatua voidaan parantaa ja menojen kasvua edistävää vaikutusta lisätä tukemalla investointeja (ks. jäljempänä). Julkiset investoinnit ovat vuonna 2018 tapahtuneesta kasvusta huolimatta edelleen unionin normeihin nähden hyvin vähäisiä ja jatkuvasti alle hallituksen omien tavoitteiden. Sitoumusten valvontaa koskevan lain täytäntöönpanon varmistaminen, budjettikehyslain tinkimätön ja oikea-aikainen täytäntöönpano sekä toiminnan rationalisointipyrkimysten jatkaminen ovat edelleen ratkaisevan tärkeitä menojen valvonnan parantamisen ja varainkäytön tehostamisen kannalta. Viimeaikaisilla alhaalta ylöspäin suuntautuvilla tiettyjä aloja koskevilla yksittäisillä menojen uudelleenarvioinneilla on saatu yleisesti ottaen aikaan vain vähän tehokkuussäästöjä. Suurempien tehokkuussäästöjen saamiseksi menoja olisi Portugalin julkisen talouden kehyksessä arvioitava jatkossa säännöllisesti uudelleen. Lisäksi tarvitaan nykyistä syvemmälle meneviä uudistuksia, joilla parannetaan tehokkuutta, sekä selkeä ylhäältä alaspäin suuntautuva lähestymistapa, jolla kokonaismenot pidetään kurissa. Näiden toimien olisi pitkälti perustuttava julkishallinnon uudistusstrategiaan, jolla pyritään sovittamaan julkisen sektorin henkilöstömäärä paremmin yhteen tehokkaan palvelutarjonnan tarpeen kanssa. Tässä yhteydessä olisi muun muassa tuettava henkilöstön uudelleensijoittamista ja -kouluttamista, korostettava henkilökohtaisten ansioiden merkitystä ja pyrittävä tekemään julkishallinnosta houkutteleva työpaikka korkean osaamistason työntekijöille.

                  (11)

                  Portugalin julkiseen talouteen kohdistuu jatkuvasti paineita epäsuotuisan väestönkehityksen, erityisesti väestön ikääntymisen, vuoksi, ja tilanne vaikuttaa kielteisesti etenkin eläke- ja terveydenhuoltojärjestelmien kestävyyteen. Vaikka aiemmilla uudistuksilla on parannettu eläkejärjestelmän pitkän aikavälin kestävyyttä, käynnissä olevat erityiseläkkeiden korotukset ja varhaiseläkeuudistukset ovat johtaneet siihen, että väestön ikääntymisestä johtuvan kasvusuuntauksen lisäksi eläkemenoja on kasvatettu. Eläkejärjestelmän yleiseen kestävyyteen voi kohdistua kielteisiä vaikutuksia, jos riittäviä kompensoivia toimenpiteitä ei toteuteta. Terveydenhuoltoalalla edistettiin vuonna 2018 edelleen kustannustehokkuutta muun muassa lisäämällä keskitettyjen hankintojen sekä rinnakkaisvalmisteiden ja biosimilaarien käyttöä. Samaan aikaan sairaaloilla on kuitenkin jatkuvasti suuria maksurästejä, jotka johtuvat budjettisuunnitteluun ja -toteutukseen sekä kirjanpidon valvontaan ja toiminnan johtamiseen liittyvistä puutteista. Sairaaloiden maksurästit vähenivät tilapäisesti vuonna 2018 huomattavien ylimääräisten maksusuoritusten seurauksena. Vuodeksi 2019 on laadittu uusi ohjelma, jolla pyritään puuttumaan sairaaloiden maksurästeihin rakenteellisin toimenpitein ottamalla käyttöön julkisia sairaaloita varten uusi hallintomalli ja kasvattamalla samaan aikaan huomattavasti niiden vuotuisia talousarvioita. Se, pystytäänkö ohjelmalla hidastamaan sairaaloiden maksurästien kertymistä lyhyellä aikavälillä ja siten varmistamaan niiden kokonaismäärän rakenteellinen väheneminen, riippuu ratkaisevasti ohjelman oikea-aikaisesta ja tehokkaasta toteuttamisesta.

                  (12)

                  Valtion omistamien yritysten nettotulojen kasvattaminen ja niiden velkojen vähentäminen auttaisivat lisäämään Portugalin julkisen talouden kestävyyttä. Viranomaisten suunnitelmana on, että valtion omistamien yritysten nettotulot saatetaan kokonaistasolla lähelle tasapainoa vuonna 2019, mikä merkitsee viivettä verrattuna aiempiin ilmoituksiin, joiden mukaan tämä tavoite oli tarkoitus saavuttaa jo vuonna 2018. Lisäksi toimenpiteet, joilla on tarkoitus varmistaa alkuperäisten toimintasuunnitelmien noudattaminen, sekä toimet, joilla on tarkoitus varmistaa oikea-aikaisempi, avoimempi ja kattavampi seuranta, ovat viivästyneet ja niihin perustuvia tarvittavia korjaavia toimia on toteutettu hitaasti. Etenkään ei ole huolehdittu riittävästä ennakkoavoimuudesta, joka koskee valtion omistamien yritysten rahoittamista pääomituksen ja lainojen avulla.

                  (13)

                  Vaikka käynnissä on joitakin työmarkkinoiden segmentoitumista vähentäviä toimenpiteitä, joihin kuuluvat muun muassa työsuojeluviranomaisen vahvistaminen ja julkishallinnossa epävarmoissa työsuhteissa olevien työntekijöiden integrointiohjelman käynnistäminen, määräaikaisessa työsuhteessa olevien työntekijöiden osuus on Portugalissa edelleen selvästi unionin keskiarvoa suurempi. Hallitus ja työnantajien ja työntekijöiden edustajat ovat sopineet yksityiskohtaisemmista toimenpiteistä, joilla on tarkoitus vähentää työmarkkinoiden segmentoitumista ja työsuhteiden epävarmuutta sekä edistää työehtosopimusneuvotteluja. Näille toimenpiteille tarvitaan kuitenkin vielä parlamentin hyväksyntä, eikä niistä ole vielä annettu lainsäädäntöä.

                  (14)

                  Työmarkkinaolosuhteiden parantuminen on johtanut siihen, että yhä harvemmat ovat vaarassa ajautua köyhyyteen tai syrjäytyä sosiaalisesti. Tästä huolimatta tuloerot ovat edelleen suuria ja sosiaalisten tulonsiirtojen vaikutus köyhyyden vähentämiseen on vähäinen. Vaikka tuloerot ovat Portugalissa kaventumassa, ne ovat edelleen huomattavasti suuremmat kuin unionissa keskimäärin. Vähimmäistulojärjestelmän riittävyys on unionin heikoimpia, sillä sen tarjoamat tulot ovat vain 40 prosenttia kansallisesta köyhyysrajasta. Tehottomasti toimiva sosiaalisten tulonsiirtojen järjestelmä voi tarkistamattomana joutua kovalle koetukselle, jos talous taantuu tulevaisuudessa, ja vaikutukset kohdistuisivat tällöin etenkin muita heikoimmassa asemassa oleviin.

                  (15)

                  Työntekijöiden matala koulutustaso muodostaa esteen investoinneille ja tuottavuuden kasvulle. Noin 50 prosentilla 25–64-vuotiaista on matala koulutustaso, eli osuus ylitti selvästi unionin keskiarvon (22 prosenttia) vuonna 2018. Yritysten mukaan merkittävänä esteenä niiden investoinneille on ammattitaitoisen henkilöstön vähäinen saatavuus. Erityisesti aikuiskoulutuksen alalla voitaisiin toteuttaa lisätoimia matalan koulutustason omaavien aikuisten (joiden osallistuminen koulutukseen on alle unionin keskiarvon) saamiseksi koulutuksen piiriin ja tarjota kohdennettuja julkisia kannustimia myös pienille ja keskisuurille yrityksille, jotta nämä kouluttaisivat henkilöstöään. Digiosaaminen muodostaa erityisen haasteen, sillä 50 prosentilla Portugalin väestöstä ei ole digitaalisia perustaitoja, kun unionin keskiarvo on 43 prosenttia. Investoinnit yleissivistävään ja ammatilliseen koulutukseen, myös infrastruktuuriin, ovat ratkaisevassa asemassa pyrittäessä parantamaan työllistettävyyttä ja lisäämään sosiaalista liikkuvuutta.

                  (16)

                  Toimenpiteitä, joilla pyritään lisäämään osallistumista korkea-asteen koulutukseen muun muassa kasvattamalla merkittävästi apurahojen määrää, toteutetaan parhaillaan osana toimia, joiden tavoitteena on lisätä korkea-asteen tutkinnon suorittaneiden määrää. Portugalissa 30–34-vuotiaista 33,5 prosenttia on suorittanut korkea-asteen tutkinnon, eli osuus on edelleen alle unionin keskiarvon (40,7 prosenttia). Tämä osuus on pitkään ollut alhainen etenkin tieto- ja viestintätekniikan, luonnontieteiden, matematiikan ja tilastotieteen aloilla, millä voi olla kielteisiä vaikutuksia Portugalin tuottavuuden kasvuun ja innovointikapasiteettiin. Vaikka hallitus yrittää puuttua ongelmaan lisäämällä näiden alojen opiskelupaikkojen määrää ja tarkastelemalla uudelleen korkea-asteen koulutusjärjestelmää, lisätoimia tarvitaan.

                  (17)

                  Kun tarkastellaan rahoitusjärjestelmää, järjestämättömien lainojen osuus on 9,4 prosenttia, eli se on edelleen suhteellisen suuri. Useimmat pankit ovat kuitenkin edistyneet huomattavasti järjestämättömien lainojen vähentämistä koskevien tavoitteidensa saavuttamisessa, ja järjestämättömien lainojen kokonaiskanta laski 50 prosentilla huipun eli kesäkuun 2016 ja joulukuun 2018 välillä. Ongelmallisten omaisuuserien jälkimarkkinat piristyivät, ja pankit myös nopeuttivat tappiokirjauksiaan ja järjestämättömien lainojensa laadun parantamista. Järjestämättömien yrityslainojen osuus kaikista järjestämättömistä lainoista on pysynyt jatkuvasti suurena (65 prosenttia). Viranomaiset ovat viime vuosina toteuttaneet useita oikeudellisia ja institutionaalisia uudistuksia, jotka koskevat maksukyvyttömyyttä ja velkojen perintää. Maksukyvyttömyysmenettely kestää kuitenkin edelleen keskimäärin pitkään, ja vireillä on yhä runsaasti oikeustapauksia. Oikeudelliset puitteet ja tuomioistuinjärjestelmä vaikuttavat voimakkaasti takaisinperintäprosessiin ja vakuuksien tehokkaan haltuunoton mahdollisuuteen. Takaisinperintämenettelyjen pitkä keskimääräinen kesto rasittaa hintoja, joita markkinat soveltavat järjestämättömiin omaisuuseriin.

                  (18)

                  Hallinnon yksinkertaistamiseen tähtäävien uudistusten alalla on toteutettu enimmäkseen vain sellaisia laaja-alaisia toimia, joissa on kyse menettelyjen muuttamisesta paperittomiksi ja yhden kerran periaatteen soveltamisesta. Hallinnon nykyaikaistamisen alan saavutuksia olisi täydennettävä tehokkaammilla hallinnon yksinkertaistamistoimilla. Etusijalle olisi asetettava etenkin uudistukset, joiden tarkoituksena on vähentää toimitettavien asiakirjojen määrää, sekä uudistukset, joiden tarkoituksena on joko korvata lupajärjestelmät sovellettavien ehtojen noudattamisen vahvistavalla yksinkertaisella ilmoituksella tai – arkaluonteisten alojen tapauksessa – yksinkertaistaa lupamenettelyjä lyhentämällä päätöksentekoaikaa ja ottamalla käyttöön hiljainen hyväksyntä. Tiettyjä aloja koskevien menettelyjen yksinkertaistaminen on edelleen puutteellista. Hallinnolliset maksut ovat yhä liian suuria, etenkin rakennusalalla. Lisäksi julkisten hankintojen suunnitteluun ja seurantaan liittyvät puutteet haittaavat kilpailua. Julkisten hankintojen järjestelmän toimintaa voitaisiin parantaa ottamalla käyttöön jäsennelty määrällinen suunnittelu ja varmistamalla hankintasopimusten täytäntöönpanovaiheen tiiviimpi valvonta. Vaikka suorahankinnat vähenivät huomattavasti vuosina 2017–2018, niitä käytetään edelleen paljon.

                  (19)

                  Portugali on rahoitustukiohjelmansa yhteydessä pyrkinyt keventämään tarkasti säänneltyjen ammattien sääntelyä erityisesti vuoden 2013 puitelailla. Joissakin tapauksissa sääntelyn keventäminen kuitenkin pysähtyi tai säätelyrasitteet jopa lisääntyivät, kun yksittäisistä ammateista annettiin erillissääntöjä ja yritysryhmiä koskeva kielto otettiin käyttöön. Yritys- ja asiantuntijapalveluihin kohdistuu edelleen sääntelystä ja hallinnosta johtuvia rajoituksia, jotka voivat olla kilpailun, hintatason, innovoinnin ja palvelujen laadun kannalta ongelmallisia. Tähän mennessä ei ole ilmoitettu uudistussuunnitelmista, joilla vastattaisiin komission suosituksiin asiantuntijapalvelujen sääntelystä tai taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestön (OECD) (yhteistyössä Portugalin kilpailuviranomaisen kanssa) vuonna 2018 laatimaan arviointiraporttiin, joka koskee kilpailua Portugalin itsesäännellyissä ammateissa.

                  (20)

                  Yritysten mahdollisuudet saada rahoitusta ovat viime vuosina parantuneet, ja niiden yritysten osuus, jotka ilmoittavat rahoituksen saannin suurimmaksi investointien esteeksi, vastaa nyt unionin keskiarvoa. Portugalin viranomaiset käynnistivät ja tehostivat useita tämän alan aloitteita, joihin kuuluvat muun muassa Capitalizar-ohjelma ja eräät muut tietyntyyppisille yrityksille tai tietyille aloille suunnatut ohjelmat. Portugalilaisilla yrityksillä on kuitenkin edelleen tapana käyttää runsaasti omia varojaan investointien rahoittamiseen, ja pankkilainoista riittämätön määrä päätyy yrityksiin, joiden tuottavuus on parempi. Sijoitettu pääoma työntekijää kohti on vähäinen, mikä on merkittävä este Portugalin talouden tuotantorakenteen parantamiselle. Tässä yhteydessä on tärkeää, että tuotannollisia investointeja lisätään ja että ne suunnataan vähitellen uudelleen sellaisiin yrityksiin, joilla on kasvupotentiaalia, ja aloille, joilla tuottavuus on hyvä. Vaikka muista lähteistä peräisin oleva rahoitus, kuten riskipääoma ja oma pääoma, on viime vuosina lisääntynyt, sen määrä on edelleen selvästi unionin keskiarvoa pienempi.

                  (21)

                  Oikeuslaitos on muuttumassa tehokkaammaksi, mutta sillä on edelleen ratkaistavanaan kriittisiä haasteita, jotka liittyvät pitkiin käsittelyaikoihin ja käsittelyä odottavien asioiden suureen määrään erityisesti hallinto- ja verotuomioistuimissa. Korruption kitkeminen jatkuu, mutta korruption torjunta on edelleen ongelma koordinoidun strategian puuttumisen ja vastuun hajauttamisen vuoksi.

                  (22)

                  Tutkimus- ja kehitysinvestoinnit ovat hiljattain jälleen vilkastuneet, mutta ne eivät edelleenkään riitä parantamaan Portugalin kansallista tutkimus- ja innovointijärjestelmää. Tutkimus- ja kehitysmenojen osuus suhteessa BKT:hen supistui vuosien ajan, mutta se on viime aikoina jälleen kasvanut, ja vuonna 2017 tutkimus- ja kehitysintensiteetti oli yrityssektorilla hieman suurempi kuin julkisen sektorilla. Portugali on edistynyt vain vähän talouden rakenteensa parantamisessa siten, että arvonlisäyksestä aiempaa suurempi osuus on peräisin korkean teknologian valmistusteollisuudesta ja osaamisintensiivisistä palveluista. Aineettomaan omaisuuteen tehtävien investointien edistäminen tarjoaa Portugalille merkittäviä mahdollisuuksia investointien ja tuottavuuden kasvun lisäämiseen. Tällaisia ovat muun muassa investoinnit paitsi tutkimukseen ja kehitykseen myös johtamistaitoihin, finanssiosaamiseen ja digitaalisiin taitoihin, joiden ansiosta yritykset voivat kasvaa, lisätä innovointikapasiteettiaan ja päästä vientimarkkinoille.

                  (23)

                  Riittämättömät meri- ja rautatieyhteydet heikentävät vientiyritysten mahdollisuuksia hyödyntää kaikkia sisämarkkinoiden tarjoamia mahdollisuuksia. Portugali on maantieteellisen sijaintinsa vuoksi luontainen merenkulun saapumismaa erityisesti Atlantin yli suuntautuvilla reiteillä. Sinesissä (Terminal Vasco da Gama), Leixõesissa ja Barreirossa sijaitseviin uusiin konttiterminaaleihin ajoissa tehtävillä investoinneilla ja muissa Portugalin tärkeissä satamissa (Viana do Castelo, Leixões, Aveiro, Figueira da Foz ja Setúbal) käynnissä olevien investointihankkeiden päätökseen saattamisella voitaisiin lisätä näiden satamien rahdin käsittelykapasiteettia. Rautatieliikennettä hyödynnetään edelleen hyvin vähän liikenneyhteyksissä Espanjaan (sekä itä–länsi- että pohjoinen–etelä-käytävillä). Portugalin kansainvälistä rautatieliikennettä voitaisiin parantaa laatimalla Iberian niemimaan kattava kokonaissuunnitelma. Tässä yhteydessä olisi määritettävä välivaiheet, terminaalit ja ne yhteydet, joiden ansiosta voidaan hyötyä Espanjan rataverkkoon tehdyistä parannuksista, sekä edistettävä Kansainvälisen rautatieliiton raideleveyden käyttöä.

                  (24)

                  Resurssitehokkuusinvestoinneilla ja ilmastonmuutoksen hillitsemistä ja siihen sopeutumista edistävillä investoinneilla voitaisiin tukea pitkän aikavälin kestävän kasvun saavuttamista. Portugalissa haasteena on edelleen ilmastonmuutoksen haittavaikutusten, kuten tulvien ja metsäpalojen, ennakointi. Vuoden 2020 energiatehokkuustavoitteen saavuttamiseen liittyy edelleen haasteita, ja vuotta 2017 koskevat tuoreimmat tiedot osoittavat, että energiankulutus on kasvussa. Rakennusten energiatehokkuuden parantamisen ja yritysten energiankulutuksen vähentämisen aloilla on vielä runsaasti tehtävää. Rajatylittävien energiayhteyksien parantamisella voitaisiin lisätä kilpailua ja helpottaa uusiutuvan energian käyttöä.

                  (25)

                  Kaudella 2021–2027 voitaisiin unionin rahastoja koskevan ohjelmasuunnittelun avulla auttaa korjaamaan joitakin suosituksissa havaituista puutteista, erityisesti vuoden 2019 maaraportin liitteen D kattamilla osa-alueilla. Näin Portugali voisi mainituilla aloilla hyödyntää kyseisiä rahastoja parhaalla mahdollisella tavalla ottaen huomioon alueelliset erot ja syrjäisimpien alueiden erityistilanteen. Maan hallinnollisten valmiuksien vahvistaminen näiden varojen hallinnoimiseksi on tärkeä tekijä tämän investoinnin onnistumisen kannalta.

                  (26)

                  Komissio on vuoden 2019 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson osana tehnyt kattavan analyysin Portugalin talouspolitiikasta ja julkaissut sen vuoden 2019 maaraportissa. Se on arvioinut myös vuoden 2019 vakausohjelman, vuoden 2019 kansallisen uudistusohjelman ja jatkotoimenpiteet, joita on toteutettu Portugalille viime vuosina annettujen suositusten noudattamiseksi. Komissio on ottanut huomioon ohjelmien ja jatkotoimenpiteiden merkityksen Portugalin finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta mutta myös sen, ovatko ne unionin sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska unionin yleistä talouden ohjausta on tarpeen vahvistaa antamalla unionin tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin.

                  (27)

                  Neuvosto on tutkinut vuoden 2019 vakausohjelman tämän arvioinnin perusteella, ja sen lausunto (7) ilmenee erityisesti jäljempänä esitettävästä suosituksesta 1.

                  (28)

                  Neuvosto on tutkinut vuoden 2019 kansallisen uudistusohjelman ja vuoden 2019 vakausohjelman komission perusteellisen tarkastelun ja tämän arvioinnin perusteella. Asetuksen (EU) N:o 1176/2011 6 artiklan nojalla annetut neuvoston suositukset ilmenevät jäljempänä esitettävistä suosituksista 1–4. Neuvoston suositukset tukevat osaltaan myös vuoden 2019 euroalueen suosituksen, erityisesti euroaluetta koskevien suositusten 1, 2 ja 4, täytäntöönpanoa. Alla olevassa suosituksessa 1 tarkoitetulla finanssipolitiikalla puututaan muun muassa suureen julkisen talouden velkaan liittyviin epätasapainoihin,

            SUOSITTAA, että Portugali toteuttaa vuosina 2019 ja 2020 toimia, joilla se

         1.

            saavuttaa julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteensa vuonna 2020, kun otetaan huomioon sallitut poikkeamat, jotka liittyvät poikkeuksellisiin tapahtumiin, joiden takia myönnetään tilapäinen poikkeama; käyttää satunnaistuloja nopeuttaakseen julkisen talouden velkasuhteen supistamista; parantaa julkisen talouden laatua asettamalla etusijalle kasvua edistävät menot samalla kun se parantaa menojen yleistä valvontaa ja kustannustehokkuutta sekä varmistaa asianmukaisen budjetoinnin, jossa painopiste on etenkin sairaaloiden maksurästien kestävässä vähentämisessä; parantaa valtion omistamien yritysten rahoituksen kestävyyttä ja varmistaa samalla oikea-aikaisemman, avoimemman ja kattavamman seurannan;

         2.

            hyväksyy toimenpiteitä, joilla puututaan työmarkkinoiden segmentoitumiseen; parantaa väestön osaamistasoa, etenkin sen digilukutaitoa, muun muassa muokkaamalla aikuiskoulutusta paremmin työmarkkinoiden tarpeita vastaavaksi; lisää korkea-asteen tutkinnon suorittaneiden määrää erityisesti tieteen ja tietotekniikan aloilla; parantaa sosiaalisen turvaverkon tehokkuutta ja riittävyyttä;

         3.

            keskittää investointeihin liittyvän talouspolitiikan tutkimukseen ja innovointiin, rautatieliikenne- ja satamainfrastruktuuriin, vähähiiliseen talouteen ja energiaan siirtymiseen ja energiaverkkoyhteyksien lisäämiseen alueelliset erot huomioon ottaen;

         4.

            varmistaa, että järjestämättömien lainojen vakuudet saadaan realisoitua nopeammin, tehostamalla maksukyvyttömyys- ja takaisinperintämenettelyjä; keventää yrityksille hallinnosta ja sääntelystä aiheutuvia rasitteita pääasiassa vähentämällä toimilupiin liittyviä alakohtaisia esteitä; laatii etenemissuunnitelman, jolla on tarkoitus vähentää tarkkaan säänneltyihin ammatteihin liittyviä rajoituksia; tehostaa hallinto- ja verotuomioistuinten toimintaa, etenkin lyhentämällä menettelyjen kestoa.

         Tehty Brysselissä 9 päivänä heinäkuuta 2019.

               Neuvoston puolesta

               Puheenjohtaja

            M. LINTILÄ

         (1)  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

         (2)  EUVL L 306, 23.11.2011, s. 25.

         (3)  EUVL C 136, 12.4.2019, s. 1.

         (4)  EUVL C 320, 10.9.2018, s. 92.

         (5)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1303/2013, annettu 17 päivänä joulukuuta 2013, Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yhteisistä säännöksistä sekä Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yleisistä säännöksistä sekä neuvoston asetuksen (EY) N:o 1083/2006 kumoamisesta (EUVL L 347, 20.12.2013, s. 320).

         (6)  Nettomääräisillä julkisilla perusmenoilla tarkoitetaan julkisten menojen kokonaismäärää ilman korkomenoja, ilman unionin ohjelmista aiheutuvia menoja, jotka korvataan täysin unionin varoista saatavilla tuloilla, ja ilman ei-päätösperäisiä työttömyysetuusmenojen muutoksia. Kansallisesti rahoitettu kiinteän pääoman bruttomuodostus jaetaan neljälle vuodelle. Päätösperäiset tulopuolen toimenpiteet ja lakisääteiset tulojen lisäykset otetaan huomioon. Meno- ja tulopuolen kertaluonteiset toimenpiteet kuittaavat toisensa.

         (7)  Asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti.


title: Neuvoston suositus, annettu 9 päivänä heinäkuuta 2019, Romanian vuoden 2019 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Romanian vuoden 2019 lähentymisohjelmaa koskeva neuvoston lausunto

text:
               5.9.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 301/135

      NEUVOSTON SUOSITUS,
      annettu 9 päivänä heinäkuuta 2019,
      Romanian vuoden 2019 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Romanian vuoden 2019 lähentymisohjelmaa koskeva neuvoston lausunto
      (2019/C 301/23)
      EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
      ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,
      ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 (1) ja erityisesti sen 9 artiklan 2 kohdan,
      ottaa huomioon makrotalouden epätasapainon ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta 16 päivänä marraskuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011 (2) ja erityisesti sen 6 artiklan 1 kohdan,
      ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,
      ottaa huomioon Euroopan parlamentin päätöslauselmat,
      ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
      ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,
      ottaa huomioon talous- ja rahoituskomitean lausunnon,
      ottaa huomioon sosiaalisen suojelun komitean lausunnon,
      ottaa huomioon talouspoliittisen komitean lausunnon,
      sekä katsoo seuraavaa:

                  (1)

                  Komissio hyväksyi 21 päivänä marraskuuta 2018 vuotuisen kasvuselvityksen, mikä aloitti vuoden 2019 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson. Se otti huomioon Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission 17 päivänä marraskuuta 2017 antaman Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilaria koskevan julistuksen. Eurooppa-neuvosto vahvisti vuotuisen kasvuselvityksen ensisijaiset tavoitteet 21 päivänä maaliskuuta 2019. Komissio hyväksyi 21 päivänä marraskuuta 2018 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011 perusteella myös varoitusmekanismia koskevan kertomuksen, jossa se katsoi, että Romania kuuluu niihin jäsenvaltioihin, joista laadittaisiin perusteellinen tarkastelu.

                  (2)

                  Romaniaa koskeva vuoden 2019 maaraportti julkaistiin 27 päivänä helmikuuta 2019. Siinä arvioitiin Romanian edistymistä neuvoston 13 päivänä heinäkuuta 2018 hyväksymien maakohtaisten suositusten (3) noudattamisessa, aiempina vuosina annettujen maakohtaisten suositusten noudattamisessa ja kansallisten Eurooppa 2020 -tavoitteidensa saavuttamisessa. Lisäksi siihen sisältyi asetuksen (EU) N:o 1176/2011 5 artiklan nojalla laadittu perusteellinen tarkastelu, jonka tulokset julkaistiin samaten 27 päivänä helmikuuta 2019. Komissio katsoi analyysinsa perusteella, että Romanian makrotaloudessa on epätasapainoja. Haavoittuvuustekijät liittyvät erityisesti kustannuskilpailukyvyn vähenemiseen ja vaihtotaseen alijäämän kasvuun tilanteessa, jossa finanssipolitiikka on elvyttävää ja liiketoimintaympäristö ennakoimaton. Viimeaikaiset lainsäädäntöaloitteet aiheuttavat riskejä rahoitusalan toiminnalle ja voivat haitata yksityisiä investointeja.

                  (3)

                  Romania toimitti vuoden 2019 kansallisen uudistusohjelmansa 9 päivänä toukokuuta 2019 ja vuoden 2019 lähentymisohjelmansa 8 päivänä toukokuuta 2018. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon.

                  (4)

                  Kauden 2014–2020 Euroopan rakenne- ja investointirahastojen, jäljempänä ’ERI-rahastot’, ohjelmasuunnittelussa on otettu huomioon asiaankuuluvat maakohtaiset suositukset. Kuten Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1303/2013 (4) 23 artiklassa säädetään, komissio voi pyytää jäsenvaltiota tarkastelemaan uudelleen kumppanuussopimustaan ja asiaankuuluvia ohjelmiaan ja esittämään niihin muutoksia, kun tämä on tarpeen asiaankuuluvien neuvoston suositusten täytäntöönpanon tukemiseksi. Komissio on antanut tarkempaa tietoa kyseisen säännöksen hyödyntämisestä ohjeissa sellaisten toimenpiteiden soveltamiselle, joilla ERI-rahastojen vaikuttavuus kytketään talouden tehokkaaseen ohjaukseen ja hallintaan.

                  (5)

                  Romaniaan sovelletaan vakaus- ja kasvusopimuksen ennaltaehkäisevää osiota. Hallituksen vuoden 2019 lähentymisohjelman mukaan nimellinen alijäämä on 2,8 prosenttia suhteessa bruttokansantuotteeseen (BKT) vuonna 2019 ja supistuu tämän jälkeen asteittain siten, että se on 2,0 prosenttia vuonna 2022. Uudelleenlasketun rakenteellisen rahoitusaseman (5) perusteella julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitetta, joka on 1 prosentin rakenteellinen alijäämä suhteessa BKT:hen, ei saavuteta ohjelmakauden aikana. Lähentymisohjelman mukaan julkisen talouden velkasuhteen odotetaan pysyvän alle 40 prosentissa vuoteen 2022 asti. Näiden julkisen talouden kehitysarvioiden perustana oleva makrotalouden skenaario on suotuisa. Lisäksi toimenpiteitä, joita tarvitaan tukemaan suunniteltujen alijäämätavoitteiden saavuttamista, ei ole riittävästi täsmennetty.

                  (6)

                  Neuvosto totesi 22 päivänä kesäkuuta 2018 Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) 121 artiklan 4 kohdan nojalla, että Romania poikkesi merkittävästi julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävältä sopeutusuralta vuonna 2017. Tämän havaitun merkittävän poikkeaman johdosta neuvosto antoi 22 päivänä kesäkuuta 2018 Romanialle suosituksen (6), jossa pyydettiin toteuttamaan tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että nettomääräisten julkisten perusmenojen nimelliskasvu (7) olisi enintään 3,3 prosenttia vuonna 2018 ja enintään 5,1 prosenttia vuonna 2019. Tämä vastaisi 0,8 prosentin vuotuista rakenteellista sopeutusta suhteessa BKT:hen kumpanakin vuonna. Neuvosto antoi 4 päivänä joulukuuta 2018 päätöksen (EU) 2018/2020 (8), jossa todettiin, että Romania ei ollut toteuttanut tuloksellisia toimia 22 päivänä kesäkuuta 2018 annetun neuvoston suosituksen johdosta ja antoi tarkistetun suosituksen (9). Neuvosto pyysi 4 päivänä joulukuuta 2018 antamassaan suosituksessa Romaniaa toteuttamaan tarvittavat toimenpiteet varmistaakseen, että nettomääräisten julkisten perusmenojen nimellinen kasvu on enintään 4,5 prosenttia vuonna 2019. Tällöin vuotuinen rakenteellinen sopeutus olisi 1,0 prosenttia suhteessa BKT:hen. Neuvosto antoi 14 päivänä joulukuuta 2019 päätöksen (EU) 2019/1002 (10), jossa todettiin, että Romania ei ollut toteuttanut tuloksellisia toimia 4 päivänä kesäkuuta 2018 annetun neuvoston suosituksen johdosta. Lisäksi vuoden 2018 toteutumatietojen perusteella katsottiin, että Romania poikkesi vuonna 2018 suositellusta sopeutuksesta merkittävästi. Komissio antoi Romanialle SEUT-sopimuksen 121 artiklan 4 kohdan ja asetuksen (EY) N:o 1466/97 10 artiklan 2 kohdan nojalla 5 päivänä kesäkuuta 2019 varoituksen sillä perusteella, että maa on poikennut merkittävästi julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävältä sopeuttamisuraltaan vuonna 2018. Neuvosto antoi 14 päivänä kesäkuuta 2019 uuden suosituksen (11), jonka mukaan Romanian oli toteutettava tarpeelliset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että nettomääräisten julkisten perusmenojen nimelliskasvu on vuonna 2019 enintään 4,5 prosenttia, minkä perusteella vuotuinen rakenteellinen sopeutus on 1,0 prosenttia suhteessa BKT:hen. Komission kevään 2019 talousennusteen mukaan on vaarana, että tästä vaatimuksesta poiketaan vuonna 2019.

                  (7)

                  Neuvosto suositteli 14 päivänä kesäkuuta 2018 antamassaan suosituksessa, että Romania toteuttaa tarvittavat toimenpiteet varmistaakseen, että nettomääräisten julkisten perusmenojen nimellinen kasvu on enintään 5,1 prosenttia vuonna 2020. Tällöin vuotuinen rakenteellinen sopeutus olisi 0,75 prosenttia suhteessa BKT:hen. Komission kevään 2019 talousennusteen mukaan on vaarana, että Romania poikkeaa tästä vuonna 2020, jos politiikka säilyy muuttumattomana. Lisäksi komission kevään 2019 talousennusteen mukaan julkisen talouden alijäämä ylittää perussopimuksen mukaisen 3 prosentin viitearvon suhteessa BKT:hen sekä vuonna 2019 että vuonna 2020. Kaiken kaikkiaan neuvosto arvioi voimakkaasti heikkenevien julkisen talouden näkymien perusteella, että vuonna 2019 tarvitaan merkittäviä lisätoimia vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimusten noudattamiseksi neuvoston 14 päivänä kesäkuuta 2019 antaman suosituksen mukaisesti, jotta merkittävä poikkeaminen julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteeseen johtavalta sopeutusuralta voitaisiin korjata.

                  (8)

                  Romanian talousarvion suunnittelussa jätetään julkisen talouden kehyksen säännökset säännöllisesti huomiotta. Kansallinen rakenteellista alijäämää koskeva sääntö edellyttää julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteen (enintään 1 prosentin rakenteellinen alijäämä suhteessa BKT:hen) noudattamista tai sen lähenemistä. Romania poikkesi vuonna 2016 julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteesta ja on siitä lähtien ollut siitä poikkeavalla uralla kansallista alijäämää koskevan säännön vastaisesti. Vuoden 2018 talousarvioon syksyllä 2018 hyväksytyillä kahdella muutoksella poikettiin jälleen useista säännöistä, joilla kielletään alijäämä- ja menokattojen korotukset meneillään olevan varainhoitovuoden aikana. Hallitus antoi helmikuussa 2019 ja parlamentti hyväksyi maaliskuussa vuoden 2019 talousarvion, joka poikkesi taas monista julkisen talouden säännöistä, esimerkiksi rakenteellista alijäämää koskevasta säännöstä. Kuten aiempinakaan vuosina, viranomaiset eivät lähettäneet parlamentille keskipitkän aikavälin julkisen talouden strategian päivitystä elokuun lakisääteiseen määräaikaan mennessä ja ylenkatsoivat näin sen ohjaavaa roolia. Kuten aiempinakaan vuosina, viranomaiset eivät myöskään noudattaneet vaatimusta allekirjoittaa ilmoitus, jonka mukaan vuoden 2019 talousarviossa ja julkisen talouden strategiassa noudatetaan julkista taloutta koskevia sääntöjä ja finanssipoliittisen vastuun periaatteita.

                  (9)

                  Verosäännösten noudattaminen on yhä heikkoa. Arvonlisäverosta teoreettisesti odotetun ja tosiasiallisesti saadun tuoton välinen ero on edelleen hyvin suuri. Laaja epävirallinen talous on verosäännösten noudattamisen kannalta lisähaaste, ja pimeän työn vuoksi valtion talousarvioon jää saamatta merkittäviä tuloja. Lisäksi käteismaksujen laaja käyttö helpottaa veronkiertoa. Romania on edistynyt viime vuoden aikana vain vähän verosäännösten noudattamisen ja veronkannon vahvistamista koskevien toistuvien maakohtaisten suositusten toteuttamisessa. Veroviranomaisen tietoteknisiin järjestelmiin liitettyjen sähköisten maksupäätteiden käyttöönotto etenee edelleen varsin hitaasti. Verohallinto on perustamassa riskinarviointijärjestelmää veronmaksajiin kohdistuvien tarkastusten tekemiseksi.

                  (10)

                  Rahoitussektoria on pyritty vakauttamaan monen vuoden ajan, mutta vuonna 2018 rahoitusvakaus oli jälleen paineen alla hallituksen ja parlamentin lainsäädäntöaloitteiden vuoksi. Hallitus asetti joulukuun 2018 lopussa poikkeusasetuksella veron pankkien omaisuudelle, mutta ei tehnyt tästä vaikutustenarviointia tai kuullut sidosryhmiä. Tämä toi esiin useita kysymyksiä veron kielteisestä vaikutuksesta pankkien vakavaraisuuteen, rahapolitiikan harjoittamiseen ja lopulta investointeihin ja talouskasvuun. Veron määräämistavalla ja sitä koskevilla säännöksillä on ollut merkittävän kielteinen vaikutus valuuttakurssiin, hallituksen mahdollisuuksiin saada markkinoilta lainaa ja lopulta siihen, millaisina sidosryhmät pitävät operatiivisia riskejä. Joitakin veron ristiriitaisimpia osatekijöitä muutettiin maaliskuussa 2019, mutta muutokset tehtiin jälleen hallituksen poikkeusasetuksella ja ilman vaikutustenarviointia. Pankkien kokonaisvaroihin kohdistuvan veron haastavimmat osatekijät poistettiin. Uuden muotoilun mukaan vero saattaa kuitenkin vääristää luotonannon kannustimia, mikä johtaisi luototuksen vääränlaiseen kohdentumiseen taloudessa. Näiden muutosten mahdolliset vaikutukset rahapolitiikan välittymiseen olisi arvioitava. Parlamentti hyväksyi vuoden 2018 lopussa useita lainsäädäntöaloitteita. Perustuslakituomioistuin totesi ne maaliskuussa 2019 perustuslain vastaisiksi, mutta tästä huolimatta ne ovat aiheuttaneet pankkisektorille lisäpainetta ja vahvistaneet yleistä käsitystä oikeudellisen kehyksen arvaamattomuudesta. Aiemmat kokemukset ovat osoittaneet, että lainsäädäntöelimet voivat esittää uudestaan tällaisia aloitteita.

                  (11)

                  Parlamentin joulukuussa 2018 hyväksymä uusi eläkelaki aiheuttaa todennäköisesti riskejä julkisen talouden kestävyydelle. Tärkeimmän eläkkeiden indeksoinnissa käytettävän parametrin eli eläkepisteen on määrä nousta 15 prosenttia syyskuussa 2019 ja 40 prosenttia syyskuussa 2020. Eläkelaki muuttaisi useita eläke-etuuksia laskettaessa käytettäviä parametreja. Eläkepisteen arvon on määrä nousta, kun nykyisten eläkkeiden indeksikerroin ei enää lähenny hintoja, vaan muodostuu pysyvästi palkoista ja hinnoista. Eläkettä laskettaessa käytettävää kertymisjaksoa myös lyhennetään, mikä johtaa uusien eläkkeiden kohdalla suurempiin eläkemenoihin. Korjausindeksin (jolla ensimmäinen eläke yhdistettiin aiemmin osittain palkkoihin) poistaminen uusista eläkkeistä kuitenkin vähentää muista parametreista johtuvaa eläkemenojen kasvua kokonaisuutena. Eläkkeiden riittävyyteen vaikuttavat eräät rakenteelliset haasteet, joihin ei ole puututtu. Keskimääräinen todellinen eläkkeellesiirtymisikä on lähellä unionin keskiarvoa, mutta se ei ole naisille ja miehille sama. Kun naisten kertymisjakso on lisäksi lyhyempi, sukupuolten välinen eläke-ero on merkittävä.

                  (12)

                  Vuonna 2008 käyttöön otettu eläkejärjestelmän uudistus on peruutettu asteittain. Toisen pilarin eläkerahastoihin suoritettavien eläkemaksujen suunniteltuja korotuksia on lykätty toistuvasti. Niiden oli tarkoitus olla 6 prosenttia bruttopalkoista vuoteen 2016 mennessä, mutta vuonna 2018 ne olivat vain 3,75 prosenttia bruttopalkoista. Toisen pilarin eläkerahastoja heikensivät entisestään toimenpiteet, jotka hallitus hyväksyi poikkeusasetuksella vuoden 2018 lopussa. Näihin rahastoihin suoritettavat maksuosuudet ovat nyt vapaaehtoisia viiden vuoden vähimmäiskertymisjakson jälkeen. Toista pilaria hoitaville eläkerahastoyhtiöille asetettua vähimmäispääomavaatimusta korotettiin merkittävästi, mikä aiheutti riskin, että Romanian markkinoilta poistuu rahastoyhtiöitä. Myös bruttomaksuista suoritettavia hallintopalkkioita leikattiin merkittävästi, mikä saattaa vaikuttaa rahastoyhtiöiden taloudellisiin tuloksiin ja lisätä mahdollisuutta, että yrityksiä poistuu markkinoilta. Tällä voi olla kielteisiä vaikutuksia paikallisten pääomamarkkinoiden kehittymiseen ja käytettävissä oleviin yhteisösijoittajiin, ja taloudellisilta toimijoilta voi poistua kipeästi kaivattu pitkän aikavälin investointien lähde. Lisäksi toisen pilarin heikentäminen tai purkaminen johtaa eläketulojen yksipuolistumiseen ja asettaa eläkkeet alttiiksi entistä suuremmille poliittisille ja väestökehitykseen liittyville riskeille. Hallitus antoi maaliskuussa 2019 poikkeusasetuksen, jonka mukaan uudet rahastoyhtiöille asetetut vähimmäispääomavaatimukset pysyvät voimassa, mutta määräaikaa maksaa koko lisäpääoma lykättiin joulukuuhun 2019. Hallitus laski toukokuussa 2019 huomattavasti eläkerahastoyhtiöille asetettuja vähimmäispääomavaatimuksia, mikä osittain kumosi joulukuussa 2018 päätetyt korotukset. Muuttumattomina pysyvät myös muut joulukuussa 2018 annetussa poikkeusasetuksessa annetut säännökset, jotka vaarantavat toisen pilarin eläkerahastojen elinkelpoisuuden.

                  (13)

                  Koulutusjärjestelmän laatuun ja inklusiivisuuteen liittyvillä haasteilla on kielteinen vaikutus Romanian osallistavan kasvun potentiaaliin. Vaikka määrärahat kasvoivat vuonna 2019, Romanian koulutusmenot ovat unionin alhaisimpia erityisesti niillä koulutusasteilla, jotka ovat tärkeimpiä (edelleen hyvin yleisen) koulunkäynnin varhaisen keskeyttämisen estämiseksi, tasavertaisten mahdollisuuksien varmistamiseksi ja eriarvoisuuden vähentämiseksi myöhemmin elämässä. Laadukkaaseen varhaiskasvatukseen osallistutaan unionin keskiarvoa vähemmän, osittain palvelujen puutteen vuoksi. Tällä on vaikutusta naisten työmarkkinaosallistumiseen sekä taitojen varhaiseen oppimiseen. Kouluverkoston nykyaikaistaminen ja optimointi väestökehityksen mukaan edistyy liian hitaasti. Kouluista 10 prosentissa on liikaa oppilaita ja 58 prosentissa ylikapasiteettia. Perustaitojen ja digitaalisten taitojen hankkimisessa on merkittäviä haasteita. Opettajien taitoja soveltaa oppijalähtöistä lähestymistapaa ei ole kehitetty tarpeeksi. Maaseudun ja kaupunkien välillä on yhä eroja, ja muita heikommassa asemassa olevilla ryhmillä, kuten romaneilla, on rajalliset mahdollisuudet saada laadukasta ja inklusiivista opetusta.

                  (14)

                  Työmarkkinat ovat olleet yhä lisääntyvän paineen alla, sillä työttömyysaste on hyvin alhainen (4,2 prosenttia vuonna 2018), ja samaan aikaan työvoima vähenee ja osaamisvaje jatkuu entisellään. Naisten, erityisesti nuorten ja keski-ikäisten naisten, työvoimaosuus on alhainen. Tämä johtuu pääasiassa henkilökohtaisista ja perheeseen liittyvistä velvoitteista ja siitä, että 0–3-vuotiaista lapsista vain harva on virallisesti järjestetyssä hoidossa. Aktiivinen työvoimapolitiikka vastaa työmarkkinoiden tarpeisiin vain osittain, sillä toimenpiteillä keskitytään pääasiassa taloudellisiin kannustimiin, ei räätälöityihin ja kattaviin lähestymistapoihin. Julkisten työvoimapalvelujen suunnitellun uudistuksen viivästyminen on merkittävä este työnantajille ja työttömille annettavien palvelujen nykyaikaistamiselle. Myös täydennyskoulutus ja integroitujen palvelujen tarjonta on heikkoa. Osaaminen ei lisäänny talouden kasvavien alojen tarpeita vastaavasti, ja 81 prosentilla työnantajista on vaikeuksia täyttää avoimia työpaikkoja. Tieto- ja viestintätekniikan ala kasvaa, mutta luonnontieteiden, teknologian, insinööritieteiden ja matematiikan alan tutkinnon suorittaneiden 20–29-vuotiaiden romanialaisten määrä vähentyi vuosina 2014–2016. Tällä hetkellä Romaniassa ei tehdä yleistä tai sektorikohtaista osaamistarpeiden arviointia, eikä osaamisen tarve-ennusteita käytetä, mikä haittaa koulutusjärjestelmän mukauttamista työmarkkinoiden tarpeisiin. Duaalikoulutusjärjestelmän käyttöönotto on alkanut, jotta osaamisvajeeseen voitaisiin puuttua. Opiskelijat ja vanhemmat pitävät ammattikoulutusta kuitenkin edelleen muita huonompana vaihtoehtona. Hiljattain ammattikoulusta valmistuneiden varsin alhainen työllisyysaste osoittaa työmarkkinarelevanssin haasteellisuuden. Korkea-asteen koulutusta ei ole riittävästi mukautettu työmarkkinoihin. Vaikka korkea-asteen tutkinnon suorittaneiden osuus on kaksinkertaistunut viime vuosikymmenen aikana, se on edelleen pieni.

                  (15)

                  Viime aikoina aikaansaaduista parannuksista huolimatta köyhyys ja tuloerot ovat suuria ja alueelliset erot kasvavat. Yksi kolmesta romanialaisesta on edelleen köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen vaarassa. Tämä koskee erityisesti tiettyjä ryhmiä, kuten lapsia, romaneja, vammaisia ja vanhuksia. Sosiaalipalveluiden laatu ja kattavuus ovat riittämättömiä. Niiden maantieteellinen jakautuminen on epätasaista eikä vastaa yhteisöjen erityisiä tarpeita. Vain noin 20 prosentilla aluehallinnon yksiköistä on luvanvaraisia sosiaalipalveluja. Palvelut keskittyvät useimmiten vauraammille alueille tai kaupunkeihin, vaikka tarpeet ovat suurempia köyhemmillä alueilla ja maaseudulla. Se, etteivät työvoima-, koulutus-, terveys- ja sosiaalipalvelut toimi riittävästi yhdessä, ei edistä erilaisten muita heikommassa asemassa olevien ryhmien kestävää osallistamista. Vammaisille annetaan vain vähän tukea itsenäiseen asumiseen ja työnsaantiin. Romaniyhteisön tilanne osoittaa hyvin vähän kehittymisen merkkejä. Puutteellisissa asuinoloissa asuvien osuus on unionin suurin ja haittaa sosiaalista osallisuutta. Asuntopoliittisia toimia hajautetaan ilman strategista kehystä, eikä köyhillä yhteisöillä useinkaan ole taloudellisia resursseja. Sosiaalietuuksien viiteindeksiä, johon useimpien sosiaalietuuksien määrä perustuu, ei ole päivitetty vuoden 2008 jälkeen. Indeksi on myös heikentynyt merkittävästi suhteessa vähimmäispalkkaan. Tämän tuloksena niiden kotitalouksien köyhyysaste, joiden työssäkäyntiaste on alhainen tai hyvin alhainen, on kasvanut puolella vuodesta 2010. Lisäksi epätyypillisessä työsuhteessa olevien työntekijöiden sosiaaliturva on riittämätön. Joka kolmannella tällaisella työntekijällä on vakava aineellisen puutteen riski. Tilapäis- ja kausityöntekijöillä ei ole virallisia sosiaaliturvaoikeuksia, jotka kattaisivat työttömyyden, äitiysvapaan, onnettomuudet ja työtapaturmat. Vuonna 2016 aloitettua vähimmäistoimeentulotukea koskevaa uudistusta, jonka myötä sosiaaliturvan kattavuus ja riittävyys paranisivat, on edelleen lykätty vuoteen 2021.

                  (16)

                  Työmarkkinaosapuolten vuoropuhelulle on tyypillistä työehtosopimusten vähäinen kattavuus erityisesti sektoritasolla, mikä johtuu myös sektoreiden nykyisestä määrittelystä. Viranomaiset ovat alkaneet laatia suunnitelmia talouden sektoreiden määritelmien muuttamiseksi, mutta niistä ei ole vielä päästy yksimielisyyteen. Keskitetyn sopimisen kehyksen ulkopuolella työmarkkinaosapuolten oikea-aikainen ja tarkoituksenmukainen osallistuminen politiikkakysymysten ja uudistusten käsittelyyn on rajallista. Suurin osa työmarkkinaosapuolten vuoropuhelusta tapahtuu muodollisesti talous- ja sosiaalineuvoston ja tästä vuoropuhelusta vastaavien komiteoiden puitteissa. Vaikka vuoropuhelulla ja kuulemisilla on vakiintunut kehys, näiden instituutioiden vakaus ja rooli ovat kuitenkin heikentyneet viime vuoden aikana.

                  (17)

                  Palkkojen kehitys on ollut Romaniassa vuosia maltillista, mutta nyt palkkojen nousuvauhti on yksi unionin nopeimmista. Tämän taustalla ovat hallituksen politiikkatoimet, jotka nostavat julkisen sektorin palkkoja ja vähimmäispalkkoja, sekä ennätyksellisen alhainen työttömyysaste ja rakenteellinen työvoimapula. Vähimmäispalkka määräytyy edelleen epäjärjestelmällisellä tavalla ilman objektiivista mekanismia. Vuosien kuluessa toteutettujen vähimmäispalkan korotusten seurauksena vuonna 2017 joka kolmas työntekijä sai vähimmäispalkkaa. Tämä on miltei neljä kertaa enemmän kuin vuonna 2011.

                  (18)

                  Terveydenhuoltojärjestelmällä on edessään monia haasteita. Vähäinen rahoitus, julkisten varojen tehoton käyttö ja uudistusten puute rajoittavat terveydenhuoltojärjestelmän tuloksellisuutta. Maastamuuton jatkuminen on johtanut mittavaan lääkäri- ja sairaanhoitajapulaan. Terveydenhuollon infrastruktuuri ja epävirallisten maksujen yleisyys aiheuttavat edelleen huolta. Maaseudulla elävien ja muita heikommassa asemassa olevien ryhmien pääsy terveydenhuollon palvelujen piiriin on rajallista. Näillä osatekijöillä on puolestaan kielteinen vaikutus ihmisten terveydentilaan, joka on yhä unionin keskiarvoa huonompi huolimatta hiljattain aikaansaaduista parannuksista. Avohoitotilanteeseen tarvitaan kipeästi parannuksia, mutta ne ovat viivästyneet. Avohoitokeskusten perustamiseen tähtäävän pilottihankkeen käyttöönotto on viivästynyt, mikä on vaikuttanut integroitujen hoitopalvelujen käyttöönottoon. Pitkäaikaishoidon sektori ei ole valmis huolehtimaan nopeasti ikääntyvästä väestöstä. Koti- ja päivähoitopalveluja on hyvin vähän, ja nekin keskittyvät pääasiassa suurituloisten alueille. Pitkäaikaishoidon kattavuus ja siihen käytetyt julkiset varat ovat unionin pienimpiä. Pääsy pitkäaikaishoitoon, kuntoutukseen ja palliatiiviseen hoitoon on vaikeaa.

                  (19)

                  Esimerkiksi liikenteen, energian, jätehuollon ja jätevesien infrastruktuurin laatu on edelleen heikko ja rajoittaa Romanian kasvunäkymiä. Vaikka Romanian fyysiseen infrastruktuuriin on tehty merkittäviä investointeja Romanian liityttyä unioniin, se on edelleen heikosti kehittynyttä. Maantie- ja rautatieverkostojen yleinen kunto ja luotettavuus ovat hyvin heikkoja. Infrastruktuuri ei pysy talouskasvusta johtuvan liikennekysynnän tahdissa. Maantieverkosto on yksi unionin vähiten kehittyneistä, ja rautatiesektorin uudistus laahaa perässä. Tieliikenteen kasvihuonekaasupäästöt ovat lisääntyneet voimakkaasti viiden viime vuoden aikana. Kunnossapitoon on lisäksi investoitu aivan liian vähän, mikä on hidastanut raideliikenteen nopeutta ja vaikuttanut rautateiden tavaraliikenteen kuljetusaikoihin. Kaupunkiliikenne kärsii jatkuvasti liian vähäisestä rahoituksesta, sektorin huonosta organisoinnista ja paikallisten palveluntarjoajien heikoista hallinnollisista valmiuksista. Lisäksi energia-, jäte-, vesi- ja jätevesi-infrastruktuureissa sekä energiaverkkojen yhdistämisessä on edelleen puutteita. Jätehuoltojärjestelmälle tyypillistä on edelleen se, että yhdyskuntajätettä kierrätetään hyvin vähän ja kaatopaikkoja käytetään hyvin paljon. Energiatehokkuustavoitteen saavuttamisessa on yhä haasteita. Erityisesti rakennusten energiatehokkuudessa on parantamisen varaa.

                  (20)

                  Romanian innovointikyky on yleisesti vähäinen, ja sen tulevaa kilpailukykyä haittaa suuri tuottavuus- ja innovaatiokuilu ulkomaisessa omistuksessa olevien ja kotimaisten yritysten välillä. Romania investoi tutkimukseen ja kehittämiseen vähiten unionissa (0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen), ja julkiset tutkimus- ja kehittämismenot vähenivät vuonna 2017 edelleen 0,21 prosenttiin suhteessa BKT:hen (kun ne vuonna 2011 olivat 0,32 prosenttia), mikä estää valmiuksien kehittämistä. Tämän seurauksena julkisen tiedeperustan laatu on hyvin heikko ja tiede- ja yritysmaailman väliset yhteydet kehittymättömiä. Myös luonnontieteissä, teknologiassa, insinööritieteissä ja matematiikassa korkea-asteen tutkinnon suorittaneiden määrä on vähentynyt edelleen, joten osaamisvaje aiheuttaa suuria haasteita Romanian talouden innovaatiopotentiaalille. Romanian innovoinnin ja kilpailukyvyn parantamisen keskeinen haaste on digitalisaatio. Romania suoriutuu heikosti useilla digitaalitalouden ja -yhteiskunnan indeksin (DESI) osa-alueilla, esimerkiksi digitaalisten julkisten palvelujen, koko väestön digiosaamisen ja yritysten digitalisaation aloilla.

                  (21)

                  Romania on edennyt vain vähän julkisten investointihankkeiden priorisoinnin ja valmistelun parantamista koskevan maakohtaisen suosituksen noudattamisessa. Romanian valtiovarainministeriö on vastuussa yli 100 miljoonaa Romanian leuta (21 miljoonaa euroa) maksavien julkisten investointihankkeiden ensisijaisuusjärjestyksen laatimisesta ja näiden hankkeiden toteuttamisen valvonnasta, mutta itse hankkeista vastaavat substanssiministeriöt. Tärkeimpien hankkeiden luettelossa on tällä hetkellä 136 hanketta. Suurin osa hankkeista on liikenteen alalta. Valtaosaa hankkeista voitaisiin yhteisrahoittaa unionin varoista. Unionin varojen käyttöä rajoittavat monet tekijät, esimerkiksi rajalliset hallinnolliset valmiudet valmistella, priorisoida ja toteuttaa suuria investointihankkeita. Vaikka hiljattain on valmisteltu suuria infrastruktuurihankkeita, jotka on lähetetty Euroopan komissiolle hyväksyttäviksi, tietyt tärkeät hankkeet, kuten Sibiun ja Piteștin välinen moottoritie (joka muodostaa yhteyden Reinin–Tonavan TEN-T-käytävään ja idän–Itä-Välimeren käytävään) puuttuvat vielä, ja yleinen täytäntöönpano on edelleen jäljessä. Lisäksi unionin varojen käyttöä ovat tähän asti edistäneet aiemmilla ohjelmakausilla valmistellut hankkeet, mutta tämän kauden uusien hankkeiden suunnittelu ei ole vielä täysin valmis.

                  (22)

                  Julkisten hankintojen tehokkuus on tärkeää, jotta Romania voi saavuttaa tärkeät politiikkatavoitteet, joita ovat julkisten varojen käytön tehostaminen, julkishallinnon nykyaikaistaminen sekä innovoinnin ja kestävän ja osallistavan kasvun edistäminen. Romania on edistynyt vain vähän julkisten hankintojen läpinäkyvyyttä koskevan maakohtaisen suosituksen noudattamisessa. Julkisissa hankinnoissa on edelleen tehostettavaa, ja tiettyjen toimenpiteiden, erityisesti ennakkovalvonnan yksinkertaistamisen, peruuttamattomuus on ongelma. Kansallisessa julkisia hankintoja koskevassa strategiassa painotetaan, miten tärkeää on saada aikaan kansallisen julkisten hankintojen viraston toteuttama yhtenäinen ennakkovalvonta. Toistuvissa lainsäädäntöhankkeissa on vaarana, etteivät strategian tavoitteet täyty. Julkisia hankintoja koskevan lainsäädännön ennakoitavuuteen ja vakauteen kohdistuu edelleen suuria haasteita, eikä kansallista julkisten hankintojen strategiaa ole täysin pantu täytäntöön.

                  (23)

                  Julkisesta päätöksenteosta on tullut yhä ennakoimattomampaa, mikä haittaa liiketoimintaympäristöä. Esimerkki tästä on hiljattain annettu hallituksen poikkeusasetus useista pitkälle menevistä toimenpiteistä, jotka vaikuttavat pankkisektorin toimintaan, toisen pilarin eläkerahastojen hoitajiin sekä energia- ja tietoliikenneyrityksiin. Poikkeusasetus annettiin ilman sidosryhmien kuulemista tai vaikutustenarviointia. Lakisääteiset vaikutustenarvioinnit ovat edelleen vain muodollisuus, mutta niiden laatu ja tosiasiallinen käyttö vaihtelevat sektoreittain. Lainsäädännön vaikutusten arviointia ja politiikkatoimien suunnittelun laatua valvotaan vain vähän. Romaniassa ei ole kestävää toimintapolitiikan seuraamismekanismia, johon sisältyisi läpinäkyvä raportointijärjestelmä ja jälkiarviointeja. Tärkeistä lainsäädäntöaloitteista ilmoitetaan usein juuri ennen niiden käyttöönottoa. Sidosryhmät ovat heikosti mukana uudistusten suunnittelemisessa ja toteuttamisessa. Aitoa vuoropuhelua käydään harvoin, vaikka sitä varten on olemassa institutionaaliset rakenteet. Raskaat hallinnolliset menettelyt rasittavat erityisesti pieniä ja keskisuuria yrityksiä. Esimerkiksi yrityksen perustamiseen liittyvät työläät hallinnolliset menettelyt sekä palveluntarjoajille asetetut sääntelyä koskevat vaatimukset haittaavat markkinoiden kehittymistä. Julkishallinnon henkilöstöhallintoa koskevan lainsäädännön hyväksyminen viivästyy edelleen. Tehtävien ja varojen hajautuminen laajalle vaikuttaa tarjottavien julkisten palvelujen johdonmukaisuuteen ja saatavuuteen varsinkin paikallistasolla. Eri julkisia palveluja koskevat kansalliset ja alueelliset strategiat eivät ole toteutuneet integroituina toimenpiteinä paikallisella ja alueellisella tasolla. Julkisten palvelujen rahoitus jakautuu epätasaisesti eri puolille maata. Se ei myös useinkaan vastaa paikallistason tarpeisiin. Tietyt osatekijät sivuutetaan. Näitä ovat esimerkiksi palvelutyyppikohtainen yhtenäinen strateginen lähestymistapa, vallitsevat puutteet ja tarve luoda uusia palveluja. Paikallisten viranomaisten tulot eivät ole vakaita ja ennustettavia. Vain vähän toimia on toteutettu hajautettujen tehtävien ja taloudellisten resurssien tasapainon parantamiseksi, jotta paikallisviranomaiset voisivat tarjota laadukkaita palveluja. Lisätoimia tarvitaan paikallistason hallinnollisten valmiuksien lisäämiseksi.

                  (24)

                  Valtionyhtiöillä on keskeinen rooli kriittisen infrastruktuurin sektoreilla, esimerkiksi energia- ja raideliikennesektoreilla. Valtionyhtiöiden talous- ja rahoitustilanne on viime aikoina parantunut, kun makrotaloudellinen toimintaympäristö on ollut suotuisa. Taloudellisten ja operatiivisten tulosten läpinäkyvyys ja julkisuus eivät kuitenkaan ole parantuneet, ja hallinnointi- ja ohjausjärjestelmää koskevia sääntöjä sovelletaan edelleen vain hajanaisesti. Esimerkkejä tästä ovat esimerkiksi väliaikaisten hallintoneuvostojen nimittäminen toistuvasti, lain hengestä poikkeaminen ja vaatimusten vastaisesti toimivia yrityksiä koskevan lainsäädännön mukaisten valvontavälineiden käyttämättä jättäminen. Riskit, että valtionyhtiöitä koskeva lainsäädäntö voi heiketä merkittävästi, eivät ole poistuneet. Tämä merkitsee sitä, että vuosina 2015 ja 2016 aikaansaatu edistyminen maakohtaisten suositusten suhteen on valunut tyhjiin. Tämän tuloksena tärkeimmät edellytykset julkisten varojen tehokkaalle käytölle heikentyvät ja liikkumavara tehdä vääristyneitä investointipäätöksiä kasvaa. Useiden suurten valtionyhtiöiden omistuksen siirtäminen uudelle valtion kehittämis- ja investointirahastolle (FSDI) edellyttää sekä FSDI:tä että siihen kuuluvia yrityksiä koskevia vahvoja hallintotapasääntöjä ja niiden määrätietoista täytäntöönpanoa.

                  (25)

                  Koko viime vuoden ajan tuli esiin tilanteita, jotka aiheuttivat oikeusvaltioperiaatteen noudattamiseen liittyviä huolia. Ne myös voimistivat aiempia vakavia huolia, jotka liittyvät Romanian oikeusjärjestelmänsä uudistamisessa ja korkean tason korruption torjunnassa aiemmin aikaansaaman kehityksen peruuttamattomuuteen ja kestävyyteen. Näitä kysymyksiä valvotaan osana yhteistyö- ja seurantamekanismia. Oikeudenkäyttöä koskevien lakien muutokset ovat nyt voimassa. Ne sisältävät useita toimenpiteitä, jotka heikentävät oikeuslaitoksen riippumattomuuden lakisääteisiä takeita. Tämä todennäköisesti haittaa sekä tuomareiden ja syyttäjien päivittäisen työn tehoa että yleisön luottamusta oikeuslaitokseen. Oikeudellisiin instituutioihin ja yksittäisiin tuomareihin kohdistetaan painetta. Hiljattain esimerkiksi perustettiin erityinen syytteeseenpanojaosto tuomareiden väitettyjä rikoksia varten. Rikoslakiin ja rikosprosessilakiin ollaan tekemässä muutoksia, joilla olisi kielteinen vaikutus rikostutkinnan ja -oikeudenkäyntien tehokkuuteen ja joilla myös kavennettaisiin rikoksena pidettävän korruption määritelmää. Myös korkean tason tuomareiden erottamis- ja nimittämisprosesseihin liittyy huolenaiheita. Viime aikoina tehtyjen ilmoitusten perusteella voidaan päätellä, että oikeuslaitoksen uudistamista saatetaan tarkastella uudelleen.

                  (26)

                  Komissio valvoo yhteistyö- ja seurantamekanismin puitteissa edelleen oikeuslaitoksen uudistamista ja korruption torjuntaa Romaniassa. Tämän vuoksi näitä aloja ei käsitellä Romanian maakohtaisissa suosituksissa, mutta ne ovat tärkeitä myönteisen sosioekonomisen ympäristön kehittämiseksi maassa.

                  (27)

                  Kaudella 2021–2027 voitaisiin unionin rahastoja koskevan ohjelmasuunnittelun avulla auttaa korjaamaan joitakin suosituksissa havaituista puutteista, erityisesti vuoden 2019 maaraportin liitteen D kattamilla osa-alueilla. Näin Romania voisi mainituilla aloilla hyödyntää kyseisiä rahastoja parhaalla mahdollisella tavalla ottaen huomioon alueelliset erot. Maan hallinnollisten valmiuksien vahvistaminen näiden varojen hallinnoimiseksi on tärkeä tekijä tämän investoinnin onnistumisen kannalta.

                  (28)

                  Komissio on vuoden 2019 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson osana tehnyt kattavan analyysin Romanian talouspolitiikasta ja julkaissut sen vuoden 2019 maaraportissa. Se on arvioinut myös vuoden 2019 lähentymisohjelman, vuoden 2019 kansallisen uudistusohjelman ja jatkotoimenpiteet, joita on toteutettu Romanialle viime vuosina annettujen suositusten noudattamiseksi. Komissio on ottanut huomioon ohjelmien ja jatkotoimenpiteiden merkityksen Romanian finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta mutta myös sen, ovatko ne unionin sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska unionin yleistä talouden ohjausta on tarpeen vahvistaa antamalla unionin tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin.

                  (29)

                  Neuvosto on tutkinut vuoden 2019 lähentymisohjelman tämän arvioinnin perusteella, ja sen lausunto (12) ilmenee erityisesti jäljempänä esitettävästä suosituksesta 1.

                  (30)

                  Neuvosto on tutkinut vuoden 2019 kansallisen uudistusohjelman ja vuoden 2019 lähentymisohjelman komission perusteellisen tarkastelun ja tämän arvioinnin perusteella. Asetuksen (EU) N:o 1176/2011 6 artiklan nojalla annetut neuvoston suositukset ilmenevät jäljempänä esitettävistä suosituksista 1, 2, 3 ja 5. Jäljempänä esitettävässä suosituksessa 1 tarkoitetuilla julkisen talouden toimilla edistetään muun muassa kilpailukykyyn ja ulkoiseen rahoitusasemaan liittyvien epätasapainojen korjaamista,

            SUOSITTAA, että Romania toteuttaa vuosina 2019 ja 2020 toimia, joilla se

         1.

            varmistaa, että neuvoston 14 päivänä kesäkuuta 2019 antamaa suositusta noudatetaan, jotta voitaisiin korjata merkittävä poikkeaminen julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteeseen johtavalta sopeutusuralta; varmistaa, että julkisen talouden kehystä sovelletaan kaikilta osin; vahvistaa verosäännösten noudattamista ja veronkantoa;

         2.

            suojaa finanssimarkkinoiden vakautta ja pankkisektorin häiriönsietokykyä ja varmistaa julkisen eläkejärjestelmän kestävyyden ja toisen pilarin eläkerahastojen pitkän aikavälin elinkelpoisuuden.

         3.

            parantaa koulutuksen laatua ja inklusiivisuutta erityisesti romanien ja muiden heikommassa asemassa olevien väestöryhmien kohdalla; parantaa osaamista ja erityisesti digitaalisia taitoja varsinkin lisäämällä ammatillisen koulutuksen ja korkea-asteen koulutuksen työmarkkinarelevanssia; parantaa sosiaalipalvelujen kattavuutta ja laatua ja saattaa vähimmäistoimeentulotukea koskevan uudistuksen loppuun; parantaa työmarkkinaosapuolten vuoropuhelun toimivuutta; varmistaa, että vähimmäispalkka perustuu objektiivisiin kriteereihin ja että se kehittyy johdonmukaisesti työpaikkojen luomisen ja kilpailukyvyn kanssa; parantaa pääsyä terveydenhuollon piiriin ja terveydenhuollon kustannustehokkuutta esimerkiksi siirtymällä enemmän avohoitoon;

         4.

            keskittää investointeihin liittyvän talouspolitiikan liikenteeseen ja erityisesti sen kestävyyteen, vähähiiliseen energiaan ja energiatehokkuuteen, ympäristöinfrastruktuuriin sekä innovointiin, alueelliset erot huomioon ottaen; parantaa suurten infrastruktuurihankkeiden valmistelua ja priorisointia ja nopeuttaa niiden toteuttamista; tehostaa julkisia hankintoja ja varmistaa, että kansallinen julkisten hankintojen strategia toteutetaan kokonaisuudessaan ja kestävästi;

         5.

            varmistaa, ettei lainsäädäntöaloitteilla heikennetä oikeusvarmuutta, parantamalla päätöksenteon laatua ja ennustettavuutta esimerkiksi asianmukaisten sidosryhmäkuulemisten, tehokkaiden vaikutustenarviointien ja yksinkertaistettujen hallinnollisten menettelyjen avulla; vahvistaa valtionyhtiöiden hallinnointi- ja ohjausjärjestelmää.

         Tehty Brysselissä 9 päivänä heinäkuuta 2019.

               Neuvoston puolesta

               Puheenjohtaja

            M. LINTILÄ

         (1)  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

         (2)  EUVL L 306, 23.11.2011, s. 25.

         (3)  EUVL C 320, 10.9.2018, s. 98.

         (4)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1303/2013, annettu 17 päivänä joulukuuta 2013, Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yhteisistä säännöksistä sekä Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yleisistä säännöksistä sekä neuvoston asetuksen (EY) N:o 1083/2006 kumoamisesta (EUVL L 347, 20.12.2013, s. 320).

         (5)  Komission yhteisesti sovittuja menetelmiä noudattaen uudelleen laskema suhdannekorjattu rahoitusasema ilman kertaluonteisia ja väliaikaisia toimenpiteitä.

         (6)  Neuvoston suositus, annettu 22 päivänä kesäkuuta 2018, julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävältä sopeutusuralta havaitun merkittävän poikkeaman korjaamisesta Romaniassa (EUVL C 223, 27.6.2018, s. 3).

         (7)  Nettomääräisillä julkisilla perusmenoilla tarkoitetaan julkisten menojen kokonaismäärää ilman korkomenoja, ilman unionin ohjelmista aiheutuvia menoja, jotka korvataan täysin unionin varoista saatavilla tuloilla, ja ilman ei-päätösperäisiä työttömyysetuusmenojen muutoksia. Kansallisesti rahoitettu kiinteän pääoman bruttomuodostus jaetaan neljälle vuodelle. Päätösperäiset tulopuolen toimenpiteet ja lakisääteiset tulojen lisäykset otetaan huomioon. Meno- ja tulopuolen kertaluonteiset toimenpiteet kuittaavat toisensa.

         (8)  Neuvoston päätös (EU) 2018/2020, annettu 4 päivänä joulukuuta 2018, sen toteamisesta, että Romania ei ole toteuttanut 22 päivänä kesäkuuta 2018 annetun neuvoston suosituksen mukaisia tuloksellisia toimia (EUVL L 323, 19.12.2018, s. 16).

         (9)  Neuvoston suositus, annettu 4 päivänä joulukuuta 2018, julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävältä sopeutusuralta havaitun merkittävän poikkeaman korjaamisesta Romaniassa (EUVL C 460, 21.12.2018, s. 1).

         (10)  Neuvoston päätös (EU) 2019/1002, annettu 14 päivänä kesäkuuta 2019, sen toteamisesta, että Romania ei ole toteuttanut 4 päivänä joulukuuta 2018 annetun neuvoston suosituksen mukaisia tuloksellisia toimia (EUVL L 163, 20.6.2019, s. 62.).

         (11)  Neuvoston suositus, annettu 14 päivänä kesäkuuta 2019, julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävältä sopeutusuralta havaitun merkittävän poikkeaman korjaamisesta Romaniassa (EUVL C 210, 21.6.2018, s. 1).

         (12)  Asetuksen (EY) N:o 1466/97 9 artiklan 2 kohdan mukaisesti.


title: Neuvoston suositus, annettu 9 päivänä heinäkuuta 2019, Slovenian vuoden 2019 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Slovenian vuoden 2019 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto

text:
               5.9.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 301/143

      NEUVOSTON SUOSITUS,
      annettu 9 päivänä heinäkuuta 2019,
      Slovenian vuoden 2019 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Slovenian vuoden 2019 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto
      (2019/C 301/24)
      EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
      ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,
      ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 (1) ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan,
      ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,
      ottaa huomioon Euroopan parlamentin päätöslauselmat,
      ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
      ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,
      ottaa huomioon talous- ja rahoituskomitean lausunnon,
      ottaa huomioon sosiaalisen suojelun komitean lausunnon,
      ottaa huomioon talouspoliittisen komitean lausunnon,
      sekä katsoo seuraavaa:

                  (1)

                  Komissio hyväksyi 21 päivänä marraskuuta 2018 vuotuisen kasvuselvityksen, mikä aloitti vuoden 2019 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson. Se otti huomioon Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission 17 päivänä marraskuuta 2017 antaman Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilaria koskevan julistuksen. Eurooppa-neuvosto vahvisti vuotuisen kasvuselvityksen ensisijaiset tavoitteet 21 päivänä maaliskuuta 2019. Komissio hyväksyi 21 päivänä marraskuuta 2018 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011 (2) perusteella varoitusmekanismia koskevan kertomuksen, jossa se katsoi, että Slovenia ei kuulu niihin jäsenvaltioihin, joista laadittaisiin perusteellinen tarkastelu. Samana päivänä komissio hyväksyi myös suosituksen neuvoston suositukseksi euroalueen talouspolitiikasta, jonka Eurooppa-neuvosto vahvisti 21 päivänä maaliskuuta 2019. Neuvosto hyväksyi 9 päivänä huhtikuuta 2019 suosituksen euroalueen talouspolitiikasta (3), jäljempänä ’vuoden 2019 euroalueen suositus’, jossa esitetään viisi euroaluetta koskevaa suositusta, jäljempänä ’euroaluetta koskevat suositukset’.

                  (2)

                  Koska Slovenia kuuluu jäsenvaltioihin, joiden rahayksikkö on euro, ja koska taloudet ovat talous- ja rahaliitossa vahvasti yhteydessä toisiinsa, Slovenian olisi varmistettava, että jäljempänä esitettävistä suosituksista 1–3 ilmenevä vuoden 2019 euroalueen suositus pannaan täytäntöön täysimääräisesti ja oikea-aikaisesti. Erityisesti sääntelystä johtuvien rajoitusten vähentäminen edistää euroaluetta koskevan suosituksen 1 noudattamista kestävien tuote- ja palvelumarkkinoiden osalta, ja investointeihin liittyvän talouspolitiikan keskittäminen määritettyihin osa-alueisiin edistää euroaluetta koskevan suosituksen 2 noudattamista investointien tukemisen osalta.

                  (3)

                  Sloveniaa koskeva vuoden 2019 maaraportti julkaistiin 27 päivänä helmikuuta 2019. Siinä arvioitiin Slovenian edistymistä neuvoston 13 päivänä heinäkuuta 2018 hyväksymien maakohtaisten suositusten (4) noudattamisessa, aiempina vuosina annettujen maakohtaisten suositusten noudattamisessa ja kansallisten Eurooppa 2020 -tavoitteidensa saavuttamisessa.

                  (4)

                  Slovenia toimitti vuoden 2019 kansallisen uudistusohjelmansa 15 päivänä huhtikuuta 2019 ja vuoden 2019 vakausohjelmansa 26 päivänä huhtikuuta 2019. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon.

                  (5)

                  Kauden 2014–2020 Euroopan rakenne- ja investointirahastojen, jäljempänä ’ERI-rahastot’, ohjelmasuunnittelussa on otettu huomioon asiaankuuluvat maakohtaiset suositukset. Kuten Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1303/2013 (5) 23 artiklassa säädetään, komissio voi pyytää jäsenvaltiota tarkastelemaan uudelleen kumppanuussopimustaan ja asiaankuuluvia ohjelmiaan ja esittämään niihin muutoksia, kun tämä on tarpeen asiaankuuluvien neuvoston suositusten täytäntöönpanon tukemiseksi. Komissio on antanut tarkempaa tietoa kyseisen säännöksen hyödyntämisestä ohjeissa sellaisten toimenpiteiden soveltamiselle, joilla ERI-rahastojen vaikuttavuus kytketään talouden tehokkaaseen ohjaukseen ja hallintaan.

                  (6)

                  Sloveniaan sovelletaan vakaus- ja kasvusopimuksen ennaltaehkäisevää osiota ja velkasääntöä. Hallitus odottaa vuoden 2019 vakausohjelmassaan julkisen talouden ylijäämän kasvavan 0,9 prosenttiin suhteessa bruttokansantuotteeseen (BKT) vuonna 2019 ja sen jälkeen 1,2 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2022. Uudelleenlasketun rakenteellisen rahoitusaseman perusteella julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoite, jota on muutettu (vuonna 2019 tavoitteena 0,25 prosentin rakenteellinen ylijäämä ja vuonna 2020 tavoitteena 0,25 prosentin rakenteellinen alijäämä suhteessa BKT:hen), on tarkoitus saavuttaa vuoteen 2021 mennessä (6). Vuoden 2019 vakausohjelman mukaan julkisen talouden velan odotetaan jatkavan supistumista, 65,4 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2019 ja 54,7 prosenttiin vuonna 2022. Näiden julkisen talouden kehitysarvioiden perustana oleva makrotalouden skenaario on suotuisa.

                  (7)

                  Neuvosto suositti 13 päivänä heinäkuuta 2018 Slovenialle sen varmistamista, että nettomääräisten julkisten perusmenojen (7) nimellinen kasvu ei ole yli 3,1 prosenttia vuonna 2019, jolloin vuotuinen rakenteellinen sopeutus olisi 0,65 prosenttia suhteessa BKT:hen. Komission kevään 2019 talousennusteen mukaan on vaarana, että julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävältä suositellulta sopeutusuralta poiketaan merkittävästi vuonna 2019.

                  (8)

                  Slovenian olisi saavutettava julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteensa vuonna 2020. Komission kevään 2019 talousennusteen mukaan tämä vastaa nettomääräisten julkisten perusmenojen 4,0 prosentin nimellistä enimmäiskasvuvauhtia, jolloin rakenteellinen sopeutus olisi 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen. Jos politiikka säilyy muuttumattomana, komission kevään 2019 talousennusteen mukaan Slovenia on vuonna 2020 lähellä julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitettaan. Tämänhetkisen arvion perusteella on siis olemassa jonkinasteisen poikkeamisen vaara vuonna 2020. Nettomääräisten julkisten perusmenojen ennustettu nimelliskasvu viittaa tällä hetkellä siihen, että vaatimuksesta poiketaan jonkin verran vuonna 2020, mutta kun vuosia 2019 ja 2020 tarkastellaan yhdessä, vaarana on, että vaatimuksesta poiketaan merkittävästi. Jos rakenteellisen rahoitusaseman ei enää ennusteta olevan lähellä keskipitkän aikavälin tavoitetta, tulevien arviointien yhteydessä on otettava kokonaisarvioinnissa huomioon mahdollinen poikkeaminen vaatimuksesta. Slovenian ennustetaan noudattavan velkasääntöä vuosina 2019 ja 2020. Kaiken kaikkiaan neuvosto arvioi, että vuonna 2019 on toteutettava tarvittavat toimet ja että Slovenian on oltava valmis toteuttamaan lisätoimia vuodesta 2020 alkaen noudattaakseen vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia.

                  (9)

                  Väestön ikääntyminen rasittaa Slovenian terveydenhuolto- ja pitkäaikaishoitojärjestelmiä yhä enemmän. Terveydenhuoltojärjestelmän rahoitusta ei ole mukautettu odotettavissa olevaan kustannusten nousuun väestön ikääntyessä. Slovenia ei ole tähän mennessä toteuttanut kokonaisvaltaisia toimenpiteitä terveydenhuollon laadun, saatavuuden ja pitkän aikavälin julkistaloudellisen kestävyyden varmistamiseksi. Slovenian aktiivisen ikääntymisen strategian osana laaditaan pitkäaikaishoitoa koskeva lakiesitys. Terveydenhuollon julkisten hankintojen kustannustehokkuuden odotetaan lisääntyvän koordinointia parantamalla, mutta on edelleen epäselvää, miten suunnitelluilla toimenpiteillä voidaan parantaa hoidon kustannusvaikuttavuutta, saatavuutta ja laatua. Investoinnit terveydenhuollon ja pitkäaikaishoidon rakenteisiin ja laitteisiin voisivat auttaa keventämään hoitojärjestelmiin kohdistuvaa painetta tulevaisuudessa.

                  (10)

                  Eläkejärjestelmän pitkän aikavälin kestävyyteen ja riittävyyteen liittyvät haasteet ovat kärjistymässä, sillä väestön ikääntyminen on Sloveniassa nopeampaa kuin useimmissa muissa jäsenvaltioissa. Slovenian talous- ja sosiaalineuvoston vuonna 2017 hyväksymän Starting points for the modernisation of the Pension and Disability Insurance System in the Republic of Slovenia -asiakirjan mukaan työmarkkinaosapuolten ja edellisen hallituksen oli määrä hyväksyä uudistus vuoteen 2020 mennessä, ja kansallisessa uudistusohjelmassa vuosiksi 2019–2020 mainitaan mahdollisuus uudistaa eläkejärjestelmä sen keskipitkän ja pitkän aikavälin kestävyyden ja eläkkeiden asianmukaisen tason tukemiseksi. Uudistusohjelmassa asetetaan tavoitteeksi myös työurien pidentäminen ja parempien mahdollisuuksien luominen ikääntyneiden työntekijöiden hyödyntämiseksi työvoimana, mutta siinä ei täsmennetä, miten ja milloin tämä tavoite voidaan saavuttaa. Lakisääteisen eläkeiän mukauttaminen pidentynyttä elinajanodotetta vastaavaksi ja myöhemmän eläkkeelle siirtymisen edistäminen lisäisi järjestelmän kestävyyttä. Eläkkeiden riittävyyden varmistaminen on edelleen haaste, sillä osa eläkkeensaajista on edelleen köyhyysrajalla tai sen alapuolella. Lähes 70 prosenttia kaikista itsenäisistä ammatinharjoittajista maksaa sosiaaliturvamaksunsa vähimmäistasolla, joka oikeuttaa heidät ainoastaan vanhuuseläkkeen vähimmäismäärään. Eläkkeiden riittävyyttä voitaisiin parantaa edelleen laajentamalla lisäeläkejärjestelmien kattavuutta, ottamalla muuttuvat urapolut asianmukaisesti huomioon ja vähentämällä vanhuusiän köyhyysriskejä.

                  (11)

                  Vuonna 2019 työllisyysasteen nousu on jatkunut ja työttömyys edelleen vähentynyt. Samaan aikaan pitkäaikaistyöttömyys on edelleen kriisiä edeltävän tason yläpuolella, ja kaikista työttömistä lähes puolet on pitkäaikaistyöttömiä. Haasteita on erityisesti matalan osaamistason työntekijöillä ja ikääntyneillä työntekijöillä, joiden työvoima- ja työllisyysasteet kuuluvat edelleen unionin alimpiin. Heidän osallistumisensa aikuiskoulutukseen on erittäin vähäistä. Työhön tai koulutukseen kannustavien toimenpiteiden arviointi osoittaa, että useimmat nykyiset ohjelmat toimivat hyvin. Varoja niihin käytetään kuitenkin edelleen vain vähän, ja matalan osaamistason ja ikääntyneiden työttömien osallistuminen ohjelmiin on vähäistä. Siksi on erityisen tärkeää panostaa tehokkaisiin toimenpiteisiin matalan osaamistason työntekijöiden ja ikääntyneiden työntekijöiden työllistettävyyden parantamiseksi, digitaaliset taidot mukaan lukien. Ikääntyneiden työntekijöiden työllisyysasteen nostaminen auttaa myös vähentämään eläkejärjestelmiin kohdistuvia paineita. Vuoden 2013 työmarkkinauudistus selvästi helpotti eräiden muita heikommassa asemassa olevien ryhmien pääsyä työmarkkinoille, mutta määräaikaiset työsuhteet ovat edelleen ongelma. Köyhyyden tai sosiaalisen syrjäytymisen riskille alttiina olevien henkilöiden osuus väheni, mutta vanhusten keskuudessa osuus on edelleen unionin keskiarvoa suurempi.

                  (12)

                  Yhä useammilla talouden aloilla on havaittavissa merkkejä työvoimapulasta. Tähän näyttää osaltaan vaikuttavan epäsuhta niiden taitojen välillä, joita nuoret saavat koulutuksessa, ja niiden taitojen välillä, joita työnantajat edellyttävät. Yhdessä innovaatioekosysteemien toimintaan liittyvien puutteiden kanssa työvoimapula haittaa teollisuuden muutosta älykkään erikoistumisen strategian painopistealueilla, jotka on määritetty sidosryhmiä kuullen. Tulevan työvoiman digitaalisten taitojen kehittäminen on ratkaisevan tärkeää, jotta talouden tarpeet voidaan tyydyttää.

                  (13)

                  Sloveniassa on toteutettu tai tullaan toteuttamaan eräitä toimenpiteitä, joilla pyritään parantamaan yritysten rahoitusvaihtoehtoja ja tarjoamaan vaihtoehtoja pankkilainoille. Slovenialaiset yritykset ovat rahoitustarpeissaan kuitenkin edelleen vahvasti riippuvaisia pankkilainoista ja kassavirrasta. Oman pääoman ehtoisen rahoituksen saanti yksityisiltä markkinoilta on edelleen vähäistä. Riskipääoman tarjonta lisääntyy, mutta hyvin alhaiselta tasolta. Ljubljanan pörssissä noteerattujen yritysten markkina-arvo on alhainen ja pienenee edelleen. Pääomamarkkinoiden pienuus ja kehittymättömyys sekä epäedulliset reunaehdot, kuten pienempien yritysten heikko finanssiosaaminen, vaikeuttavat oman pääoman ja riskipääoman tuloa maahan. Vaikeus saada oman pääoman ehtoista rahoitusta luo kasvuesteen innovatiivisille yrityksille mutta myös vakiintuneille yrityksille, jotka voisivat hyötyä muutoksesta rahoitusrakenteessa.

                  (14)

                  Slovenialaista yritystoimintaa haittaa sääntely- ja hallintorasitus, joka on maassa edelleen suuri. Tätä pidetään Sloveniassa liiketoiminnan kannalta keskeisenä ongelmana. Se liittyy esimerkiksi lupiin, raportointivaatimuksiin, veromenettelyihin ja monesti pitkällisiin kauppaoikeudellisiin tuomioistuinmenettelyihin. Talousrikollisuuden syytteeseenpanoon liittyvät vaikeudet vaikuttavat myös liiketoimintaympäristöön. Slovenia on luonut hallintorasituksen vähentämiseksi välineitä, kuten SPOT-portaali (Slovenska poslovna točka) ja Enotni dokument, joilla puututaan useisiin havaittuihin rasitteisiin. Monet rasituksen keventämistoimenpiteet ovat kuitenkin edelleen kesken, ja joidenkin toteutettujen toimenpiteiden vaikutukset ovat jääneet odotettua pienemmiksi. Slovenia on myös toteuttanut joitakin uudistuksia, joilla kevennetään eräitä ammatteja koskevia rajoittavia vaatimuksia. Komission vuonna 2017 antamia suosituksia ei ole kuitenkaan kaikilta osin noudatettu, etenkään lakimiesten ja kiinteistönvälittäjien osalta.

                  (15)

                  Saavutetusta edistymisestä huolimatta Slovenian julkisten hankintojen kilpailutuksessa ja läpinäkyvyydessä on puutteita, mistä kertoo erityisesti se, että suuri osa sopimuksista tehdään neuvottelumenettelyissä (ilman julkaistavaa ilmoitusta). Korruption torjunta ja tarjoajien kilpailunvastaisen yhteistyön estäminen on edelleen heikkoa erityisesti paikallishallinnon ja valtionyritysten hankinnoissa. Julkisten hankintojen riippumattomalla valvonnalla ei ole riittäviä oikeudellisia takeita ulkoista painostusta tai puuttumista vastaan, mikä koskee erityisesti kurinpitomenettelyjä ja kansallisen tarkastelukomission jäsenten nimitysesitystä. Julkisten hankintojen ammattimaisuuden lisäämiseen tähtäävä toimintasuunnitelma on otettu käyttöön, mutta ammattimaisuus on edelleen alhaisella tasolla. Vaikka talousrikokset ja korruptio ovat viranomaisten arvion mukaan aiheuttaneet viime vuosina huomattavaa vahinkoa, eräät korruptiontorjuntauudistukset ovat edelleen kesken.

                  (16)

                  Slovenian suurimman pankin, Nova Ljubljanska Bankan, osakkeista yhtä osaketta vaille 75 prosenttia on osittain yksityistetty, mutta valtion osuus taloudesta on edelleen suuri, myös rahoitusalalla. Aiemmin julkaistujen yksityistämissuunnitelmien toteuttaminen on ollut hidasta. Yksityistämisen lisääminen parantaisi yritysten elinkelpoisuutta pitkällä aikavälillä ja vähentäisi julkiseen talouteen kohdistuvia riskejä sekä riskiä, että kilpailu ja resurssien kohdentuminen vääristyvät. Myös listattujen yhtiöiden osakkeiden myynnin jatkuminen auttaisi Slovenian pääomamarkkinoiden kehittämisessä.

                  (17)

                  Tutkimus-, kehitys- ja innovointiekosysteemi edellyttää, että parannukset saadaan kaikilta osin toimimaan. Myös tukitoimenpiteet ovat usein epäjohdonmukaisia. Vähäinen tuki yrityskoulutukseen ja teknologian siirtoon sekä yleisemmin vähäinen yhteistyö tiede- ja yritysmaailman välillä estävät innovatiivisten yritysten perustamista ja niiden toiminnan laajentamista. Useimmilla pienillä ja keskisuurilla yrityksillä on Sloveniassa alhainen innovointikapasiteetti, ja innovatiivisten yritysten osuus on itse asiassa vähenemässä ja alle unionin keskiarvon. Slovenian hidas digitaalinen muutos rajoittaa tuottavuuden kasvua. Innovaatiosuorituskyvyssä on eroja Slovenian itä- ja länsiosien välillä, mikä haittaa yhteistyötä ja verkostoitumista. Slovenian edistyminen vuoden 2020 tutkimus- ja kehittämismenoja koskevan tavoitteen saavuttamisessa on hiipumassa samaan aikaan kun investoinnit tutkimukseen, kehitykseen ja innovointiin vahvistaisivat maan kasvupotentiaalia. Ulkomaalaisten opiskelijoiden osuus on Sloveniassa vähäinen kaikilla keskiasteen jälkeisen koulutuksen tasoilla, erityisesti tohtoritasolla. Samoin tutkijoiden kansainvälinen liikkuvuus ja tiedeyhteisön ja elinkeinoelämän välinen liikkuvuus on edelleen vähäistä.

                  (18)

                  Slovenia on asettanut luonnoksessa kansalliseksi energia- ja ilmastosuunnitelmaksi vuoteen 2030 ulottuvalle kaudelle energiainfrastruktuuria, energiatehokkuutta ja uusiutuvia energialähteitä koskevia tavoitteita, jotka kaikki edellyttävät asianmukaisia investointeja. Slovenian talouden hiili-intensiivisyys on suurempi kuin unionissa keskimäärin, ja uusiutuvien energialähteiden osuus energian kokonaistuotannosta polkee paikallaan. Muiden uusiutuvien energialähteiden kuin puun ja vesivoiman kehittäminen on erityisen hidasta. Niin teollisuus-, palvelu- kuin asuntosektorinkin osuus energian loppukulutuksen kokonaismäärästä on Sloveniassa unionin keskiarvoa suurempi. Lisäksi olemassa oleva energian varastointikapasiteetti on heikosti kehittynyt, joten se ei vastaa tarpeisiin, jotka johtuvat uusiutuvien energialähteiden integroimattomasta paikallisesta tuotannosta.

                  (19)

                  Liikenteestä on tullut suurin CO2-päästöjen lähde: sen osuus kokonaispäästöistä on suurempi kuin liikenteen keskimääräinen osuus unionissa. Slovenian voimakas riippuvuus maantieliikenteestä aiheuttaa ongelmia, jotka liittyvät suureen energia- ja hiili-intensiivisyyteen sekä ilman pilaantumiseen ja tieliikenneonnettomuuksiin. Rautatieinfrastruktuurissa on huomattavasti parantamisen varaa, kuten myös yleisesti ottaen vähähiilisen energian ja kestävän liikenteen aloilla, mikä voisi auttaa vähentämään näitä kielteisiä vaikutuksia. Merkittäviä investointivajeita on edelleen myös kestävämmän luonnonvarojen kehitysmallin varmistamisessa. Slovenian talous on riippuvainen luonnonympäristöstä, joka on heikkenemässä. Suuri riippuvuus tuontiraaka-aineista yhdessä alhaisen kierrätysasteen kanssa estää siirtymistä kiertotalouteen. Yhdyskuntajätevesijärjestelmän tila, keräys- ja käsittelyinfrastruktuuri mukaan lukien, ei täysin vastaa unionin vaatimuksia. Huomattava osa Slovenian taloudesta on alttiina luonnonkatastrofeille, erityisesti tulville.

                  (20)

                  Kaudella 2021–2027 voitaisiin unionin rahastoja koskevan ohjelmasuunnittelun avulla auttaa korjaamaan joitakin suosituksissa havaituista puutteista, erityisesti vuoden 2019 maaraportin liitteen D kattamilla osa-alueilla. Näin Slovenia voisi mainituilla aloilla hyödyntää kyseisiä rahastoja parhaalla mahdollisella tavalla ottaen huomioon alueelliset erot. Maan hallinnollisten valmiuksien vahvistaminen näiden varojen hallinnoimiseksi on tärkeä tekijä tämän investoinnin onnistumisen kannalta.

                  (21)

                  Komissio on vuoden 2019 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson osana tehnyt kattavan analyysin Slovenian talouspolitiikasta ja julkaissut sen vuoden 2019 maaraportissa. Se on arvioinut myös vuoden 2019 vakausohjelman, vuoden 2019 kansallisen uudistusohjelman ja jatkotoimenpiteet, joita on toteutettu Slovenialle viime vuosina annettujen suositusten noudattamiseksi. Komissio on ottanut huomioon niiden merkityksen Slovenian finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta mutta myös sen, ovatko ne unionin sääntöjen ja ohjeiden mukaisia. Tämä on osoitus siitä, että unionin yleistä talouden ohjausta on tarpeen vahvistaa antamalla unionin tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin.

                  (22)

                  Neuvosto on tutkinut vuoden 2019 vakausohjelman tämän arvioinnin perusteella, ja sen lausunto (8) ilmenee erityisesti jäljempänä esitettävästä suosituksesta 1,

            SUOSITTAA, että Slovenia toteuttaa vuosina 2019 ja 2020 toimia, joilla se

         1.

            saavuttaa julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteen vuonna 2020; hyväksyy ja toteuttaa terveydenhuollon ja pitkäaikaishoidon uudistuksia, joilla varmistetaan laatu, saatavuus ja pitkän aikavälin julkistaloudellinen kestävyys; varmistaa eläkejärjestelmän pitkän aikavälin kestävyyden ja riittävyyden, muun muassa mukauttamalla lakisääteistä eläkeikää, rajoittamalla varhaiseläkkeelle pääsyä ja muunlaista varhaista poistumista työmarkkinoilta; parantaa matalan osaamistason ja ikääntyneiden työntekijöiden työllistettävyyttä parantamalla koulutuksen, elinikäisen oppimisen ja aktivointitoimenpiteiden työmarkkinarelevanssia, digilukutaito mukaan lukien;

         2.

            tukee osakemarkkinoiden kehittymistä; parantaa liiketoimintaympäristöä vähentämällä sääntelyyn liittyviä rajoituksia ja keventämällä hallinnollista rasitusta; parantaa kilpailua, ammattimaisuutta ja riippumatonta valvontaa julkisten hankintojen yhteydessä; toteuttaa yksityistämiset olemassa olevien suunnitelmien mukaisesti;

         3.

            keskittää investointeihin liittyvän talouspolitiikan tutkimukseen ja innovointiin, vähähiiliseen talouteen ja energiaan siirtymiseen, kestävään liikenteeseen – erityisesti rautateillä – ja ympäristöinfrastruktuuriin ottaen huomioon alueelliset erot.

         Tehty Brysselissä 9 päivänä heinäkuuta 2019.

               Neuvoston puolesta

               Puheenjohtaja

            M. LINTILÄ

         (1)  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

         (2)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1176/2011, annettu 16 päivänä marraskuuta 2011, makrotalouden epätasapainon ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta (EUVL L 306, 23.11.2011, s. 25).

         (3)  EUVL C 136, 12.4.2019, s. 1.

         (4)  EUVL L 320, 10.9.2018, s. 103.

         (5)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1303/2013, annettu 17 päivänä joulukuuta 2013, Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yhteisistä säännöksistä sekä Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yleisistä säännöksistä sekä neuvoston asetuksen (EY) N:o 1083/2006 kumoamisesta (EUVL L 347, 20.12.2013, s. 320).

         (6)  Komission yhteisesti sovittuja menetelmiä noudattaen uudelleen laskema suhdannekorjattu rahoitusasema ilman kertaluonteisia ja väliaikaisia toimenpiteitä.

         (7)  Nettomääräisillä julkisilla perusmenoilla tarkoitetaan julkisten menojen kokonaismäärää ilman korkomenoja, ilman unionin ohjelmista aiheutuvia menoja, jotka korvataan täysin unionin varoista saatavilla tuloilla, ja ilman ei-päätösperäisiä työttömyysetuusmenojen muutoksia. Kansallisesti rahoitettu kiinteän pääoman bruttomuodostus jaetaan neljälle vuodelle. Päätösperäiset tulopuolen toimenpiteet ja lakisääteiset tulojen lisäykset otetaan huomioon. Meno- ja tulopuolen kertaluonteiset toimenpiteet kuittaavat toisensa.

         (8)  Asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti.