               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 20.11.2019
            COM(2019) 921 final
            Suositus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            sen toteamisesta, että Unkari ei ole toteuttanut 14 päivänä kesäkuuta 2019 annetun neuvoston suosituksen mukaisia tuloksellisia toimia
            {SWD(2019) 941 final}

               Suositus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               sen toteamisesta, että Unkari ei ole toteuttanut 14 päivänä kesäkuuta 2019 annetun neuvoston suosituksen mukaisia tuloksellisia toimia

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

               ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97
                  1
                ja erityisesti sen 10 artiklan 2 kohdan neljännen alakohdan,

               ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Neuvosto totesi kesäkuussa 2018 perussopimuksen 121 artiklan 4 kohdan mukaisesti, että Unkarin oli havaittu vuonna 2017 poikenneen merkittävästi julkistalouden keskipitkän aikavälin tavoitteesta. Tämän havaitun merkittävän poikkeaman johdosta neuvosto antoi 22 päivänä kesäkuuta 2018 suosituksen
                  2
               , jossa se suositteli Unkarille tarvittavien toimenpiteiden toteuttamista poikkeaman korjaamiseksi. Neuvosto totesi sittemmin, että Unkari ei ollut toteuttanut tuloksellisia toimia kyseisen suosituksen johdosta, ja antoi 4 päivänä joulukuuta 2018 tarkistetun suosituksen
                  3
               . Neuvosto totesi sittemmin, että Unkari ei ollut toteuttanut tuloksellisia toimia myöskään kyseisen suosituksen johdosta.

               (2)Neuvosto totesi 14 päivänä kesäkuuta 2019, että Unkarissa oli vuonna 2018 jälleen havaittu merkittävä poikkeama julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävältä sopeutusuralta, ja antoi Unkarille suosituksen, jossa suositeltiin, että Unkari toteuttaa tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että nettomääräisten julkisten perusmenojen
                  4
                nimelliskasvu on enintään 3,3 prosenttia vuonna 2019 ja enintään 4,7 prosenttia vuonna 2020. Tämä vastaa vuoden 2019 osalta 1,0 prosentin ja vuoden 2020 osalta 0,75 prosentin vuotuista rakenteellista sopeutusta suhteessa bruttokansantuotteeseen (BKT).
                  5
                Vuoden 2020 osalta suositetun sopeutuksen katsottiin olevan asianmukainen sillä edellytyksellä, että sopeutusvaatimusta noudatetaan vuonna 2019. Unkarille suositeltiin myös, että se käyttää mahdolliset satunnaistulot alijäämän supistamiseen ja että julkisen talouden rakenteellisen rahoitusaseman pysyvä paraneminen olisi varmistettava julkisen talouden vakauttamistoimenpiteillä kasvua edistävällä tavalla. Neuvosto vahvisti, että Unkarin on viimeistään 15 päivänä lokakuuta 2019 raportoitava neuvostolle toimista, jotka se on toteuttanut kyseisen suosituksen pohjalta.

               (3)Komissio teki 26 päivänä syyskuuta 2019 tehostettuun valvontaan kuuluvan valvontakäynnin Unkariin paikalla tapahtuvaa valvontaa varten asetuksen (EY) N:o 1466/97 -11 artiklan 2 kohdan nojalla. Komissio toimitti alustavat havaintonsa Unkarin viranomaisille kommentteja varten ja raportoi havainnoistaan tämän jälkeen neuvostolle 20 päivänä marraskuuta 2019. Kyseiset havainnot julkistettiin. Komission kertomuksessa todetaan, että Unkarin viranomaiset aikovat pitää voimassa vuoden 2019 lähentymisohjelmassa asetetun vuotta 2019 koskevan nimellisen alijäämätavoitteen, joka on 1,8 prosenttia suhteessa BKT:hen. Viranomaiset tarkistivat vuoden 2020 alijäämätavoitetta 1 prosenttiin suhteessa BKT:hen ja asettivat näin ollen kunnianhimoisemman tavoitteen kuin vuoden 2019 lähentymisohjelmassa vahvistettu 1,5 prosenttia suhteessa BKT:hen. Unkarin viranomaiset aikovat siis noudattaa 14 päivänä kesäkuuta 2019 annettua suositusta ainoastaan vuoden 2020 osalta.

               (4)Unkarin viranomaiset toimittivat 15 päivänä lokakuuta 2019 kertomuksen toimista, jotka on toteutettu neuvoston 14 päivänä kesäkuuta 2019 antaman suosituksen johdosta.
                  6
                Vaikka makrotalouden ja julkisen talouden kehitys ovat tähän mennessä olleet arvioitua suotuisampia vuonna 2019, viranomaiset pitävät ennallaan vuoden 2019 lähentymisohjelmassa asetetun julkisen talouden alijäämätavoitteen, joka on 1,8 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2019. Vuoden 2020 nimellistä alijäämää koskevaksi tavoitteeksi viranomaiset vahvistavat 1,0 prosenttia suhteessa BKT:hen, mikä vastaa vuoden 2020 talousarviota. Tavoite on 0,5 prosenttia suhteessa BTK:hen parempi kuin vuoden 2019 lähentymisohjelmassa esitetty tavoite. Kertomuksessa mainitaan vuoden 2020 alijäämätavoitteeseen sisältyvä suuri liikkumavara (1 % suhteessa BKT:hen), jonka avulla on tarkoitus hallita ulkoisia riskejä ja jota voitaisiin käyttää vain, jos alijäämätavoite odotetaan saavutettavan. Kertomuksessa luetellaan hallituksen 30 päivänä toukokuuta 2019 hyväksymässä talouden suojelun toimintasuunnitelmassa esitetyt alijäämää kasvattavat toimenpiteet, joiden tarkoituksena on ylläpitää kasvuvauhti tulevina vuosina 2 prosenttiyksikköä EU:n keskiarvoa suurempana. Kertomuksessa on lueteltu useita talousohjelmia, jotka jäävät suurelta osin kvantifioimatta. Kertomus ei myöskään sisällä julkisen talouden kehitysarvioita vuosiksi 2019 ja 2020. Tämän vuoksi kertomus ei täytä neuvoston suosittamaa raportointivaatimusta.

               (5)Komission syksyn 2019 talousennusteen mukaan nettomääräisten julkisten perusmenojen kasvu on vuonna 2019 arviolta 6,8 prosenttia suhteessa BKT:hen eli selvästi suurempi kuin suositeltu 3,3 prosentin kasvu suhteessa BKT:hen (poikkeama on 1,3 prosenttia suhteessa BKT:hen). Rakenteellisen rahoitusaseman odotetaan paranevan 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen, kun suositeltu parannus olisi 1,0 prosenttia suhteessa BKT:hen (poikkeama on 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen). Näin ollen molemmat pilarit viittaavat siihen, että suositetusta sopeutuksesta poiketaan. Menojen kasvun vertailuarvoon vaikuttaa negatiivisesti tämänhetkisiä arvioita alempi BKT-deflaattori, jota oli käytetty kyseisen indikaattorin perustana. Myös kansallisesti rahoitettujen investointien tasoittaminen vaikuttaa marginaalisesti ja negatiivisesti menojen kasvun vertailuarvoon. Rakenteelliseen rahoitusasemaan puolestaan vaikuttaa positiivisesti potentiaalisen kasvun suurempi arvio, joka on kyseisen indikaattorin perustana. Toisaalta tulovajeet vaikuttavat rakenteelliseen rahoitusasemaan negatiivisesti. Kun nämä tekijät otetaan huomioon, yleisarvio vahvistaa, että suositetusta sopeutuksesta poiketaan vuonna 2019.

               (6)Komission syksyn 2019 talousennusteen mukaan nettomääräisten julkisten perusmenojen kasvu on vuonna 2020 arviolta 7,5 prosenttia suhteessa BKT:hen eli selvästi suurempi kuin suositeltu 4,7 prosentin kasvu suhteessa BKT:hen (poikkeama on 1,0 prosenttia suhteessa BKT:hen). Rakenteellisen rahoitusaseman odotetaan paranevan 1,2 prosenttia suhteessa BKT:hen, mikä on 0,4 prosenttiyksikköä enemmän kuin neuvoston suosittelema 0,75 prosenttia suhteessa BKT:hen. Näin ollen menojen kasvulle asetetun vertailuarvon perusteella on vaarana, että vaaditusta sopeutuksesta poiketaan, kun taas rakenteellinen rahoitusasema viittaa siihen, että vaatimuksia on noudatettu. Ero näiden arvioiden välillä on suhteellisen suuri. Julkiset investoinnit ovat lisääntyneet tasaisesti viime vuosina, ja niiden osuus on vuonna 2019 EU:n ylivoimaisesti suurin eli 6,4 prosenttia suhteessa BKT:hen. Tässä yhteydessä vuodeksi 2020 suunniteltu supistaminen nähdään julkisten investointien tason normalisointina pidemmällä aikavälillä. Vaikka investointien väheneminen otetaan kokonaisuudessaan huomioon rakenteellisen rahoitusaseman muutoksessa, investointien tasoitettu vaikutus menojen kasvulle asetettuun vertailuarvoon antaa liian negatiivisen kuvan julkisen talouden sopeutuksesta. Menojen kasvun vertailuarvoon vaikuttaa negatiivisesti tämänhetkisiä arvioita alempi BKT-deflaattori. Kun nämä tekijät otetaan huomioon, menojen kasvun vertailuarvon perusteella vaikuttaa siltä, että vaatimuksia noudatetaan. Samaan aikaan rakenteelliseen rahoitusasemaan vaikuttaa positiivisesti se, että sitä laskettaessa käytetty potentiaalisen BKT:n kasvua koskeva arvio (piste-estimaatti) on suurempi kuin menojen kasvulle asetettua vertailuarvoa määritettäessä käytetty keskipitkän aikavälin keskiarvo. Kun nämä tekijät otetaan huomioon, yleisarvio vahvistaa, että Unkari toteuttaa suositetun sopeutuksen vuonna 2020.

               (7)Edellä esitetyt havainnot johtavat päätelmään, jonka mukaan Unkarin toimet neuvoston 14 päivänä kesäkuuta 2019 antaman suosituksen johdosta ovat olleet riittämättömiä. Julkisen talouden sopeutustoimet eivät riitä varmistamaan, että nettomääräisten julkisten perusmenojen nimelliskasvu on enintään 3,3 prosenttia vuonna 2019, mikä vastaisi 1,0 prosentin vuotuista rakenteellista sopeutusta suhteessa BKT:hen, kun taas vuonna 2020 suunnitellut julkisen talouden sopeutustoimet ovat yleisesti ottaen johdonmukaisia suositellun sopeutuksen kanssa,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Unkari ei ole toteuttanut tuloksellisia toimia 14 päivänä kesäkuuta 2019 annetun neuvoston suosituksen johdosta.

               2 artikla

               Tämä päätös on osoitettu Unkarille.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)

                        EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        EUVL C 223, 27.6.2018, s. 1.

                     (3)

                        EUVL C 460, 21.12.2018, s. 4.

                     (4)

                        Nettomääräisillä julkisilla perusmenoilla tarkoitetaan julkisten menojen kokonaismäärää ilman korkomenoja, ilman unionin ohjelmista aiheutuvia menoja, jotka korvataan täysin unionin varoista saatavilla tuloilla, ja ilman ei-päätösperäisiä työttömyysetuusmenojen muutoksia. Kansallisesti rahoitettu kiinteän pääoman bruttomuodostus jaetaan neljälle vuodelle. Päätösperäiset tulopuolen toimenpiteet ja lakisääteiset tulojen lisäykset otetaan huomioon. Meno- ja tulopuolen kertaluonteiset toimenpiteet nettoutetaan.

                     (5)

                        EUVL C 210, 21.6.2019, s. 4.

                     (6)

                        https://ec.europa.eu/info/files/hungary-report-council-recommendations-under-significant-deviation-procedure_en


               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 5.6.2019
            COM(2019) 513 final
            Suositus
            NEUVOSTON SUOSITUS
            Kyproksen vuoden 2019 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Kyproksen vuoden 2019 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto

               Suositus

               NEUVOSTON SUOSITUS

               Kyproksen vuoden 2019 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Kyproksen vuoden 2019 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,

               ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97
                  1
                ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan,

               ottaa huomioon makrotalouden epätasapainon ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta 16 päivänä marraskuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011
                  2
                ja erityisesti sen 6 artiklan 1 kohdan,

               ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,

               ottaa huomioon Euroopan parlamentin päätöslauselmat,

               ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,

               ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,

               ottaa huomioon talous- ja rahoituskomitean lausunnon,

               ottaa huomioon sosiaalisen suojelun komitean lausunnon,

               ottaa huomioon talouspoliittisen komitean lausunnon,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Komissio hyväksyi 21 päivänä marraskuuta 2018 vuotuisen kasvuselvityksen, mikä aloitti vuoden 2019 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson. Se otti huomioon Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission 17 päivänä marraskuuta 2017 antaman Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilaria koskevan julistuksen. Eurooppa-neuvosto vahvisti vuotuisen kasvuselvityksen ensisijaiset tavoitteet 21 päivänä maaliskuuta 2019. Komissio hyväksyi 21 päivänä marraskuuta 2018 asetuksen (EU) N:o 1176/2011 perusteella myös varoitusmekanismia koskevan kertomuksen, jossa se katsoi, että Kypros kuuluu niihin jäsenvaltioihin, joista laadittaisiin perusteellinen tarkastelu. Samana päivänä komissio hyväksyi myös suosituksen neuvoston suositukseksi euroalueen talouspolitiikasta, jonka Eurooppa-neuvosto vahvisti 21 päivänä maaliskuuta 2019. Neuvosto hyväksyi 9 päivänä huhtikuuta 2019 suosituksen euroalueen talouspolitiikasta, jäljempänä ’euroalueen suositus’.

               (2)Koska Kypros kuuluu jäsenvaltioihin, joiden rahayksikkö on euro, ja koska taloudet ovat talous- ja rahaliitossa vahvasti yhteydessä toisiinsa, Kyproksen olisi varmistettava, että jäljempänä esitettävistä suosituksista 1–5 ilmenevä euroalueen suositus pannaan täytäntöön täysimääräisesti ja oikea-aikaisesti. Hallinnollista rasitusta vähentävät toimenpiteet edistävät euroalueelle annetun suosituksen 1 noudattamista siltä osin kuin on kyse tuottavuuden parantamisesta liiketoimintaympäristön ja euroalueen tasapainottamiseksi. Investointeihin liittyvän talouspolitiikan keskittäminen määritettyihin osa-alueisiin edistää euroalueelle annetun suosituksen 2 noudattamista siltä osin kuin on kyse investointien tukemisesta. Verotusta koskevat toimenpiteet ja osaamisen parantamiseen tähtäävät toimenpiteet edistävät euroalueelle annetun suosituksen 3 noudattamista siltä osin kuin on kyse aggressiivisen verosuunnittelun torjunnasta ja työmarkkinoiden toimivuudesta. Omaisuudenhoitoyhtiön toimintaa parantavat toimenpiteet edistävät euroalueelle annetun suosituksen 4 noudattamista siltä osin kuin on kyse järjestämättömien lainojen vähentämisestä.

               (3)Kyprosta koskeva vuoden 2019 maaraportti
                  3
                julkaistiin 27 päivänä helmikuuta 2019. Siinä arvioitiin Kyproksen edistymistä neuvoston 13 päivänä heinäkuuta 2018 hyväksymien maakohtaisten suositusten noudattamisessa, aiempina vuosina annettujen suositusten noudattamisessa ja kansallisten Eurooppa 2020 tavoitteiden saavuttamisessa. Lisäksi siihen sisältyi asetuksen (EU) N:o 1176/2011 5 artiklan nojalla laadittu perusteellinen tarkastelu
                  4
               , jonka tulokset julkaistiin samaten 27 päivänä helmikuuta 2019. Komissio päätteli analyysinsa perusteella, että Kyproksen makrotaloudessa on liiallisia epätasapainoja. On erittäin tärkeää, että Kypros puuttuu yksityisen, julkisen ja ulkomaisen velan sekä järjestämättömien lainojen suureen määrään.

               (4)Kypros toimitti vuoden 2019 kansallisen uudistusohjelmansa 15 päivänä huhtikuuta 2019 ja vuoden 2019 vakausohjelmansa 30 päivänä huhtikuuta 2019. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon.

               (5)Kauden 2014–2020 Euroopan rakenne- ja investointirahastojen, jäljempänä ’ERI-rahastot’, ohjelmasuunnittelussa on otettu huomioon asiaankuuluvat maakohtaiset suositukset. Kuten Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1303/2013
                  5
                23 artiklassa säädetään, komissio voi pyytää jäsenvaltiota tarkastelemaan uudelleen kumppanuussopimustaan ja asiaankuuluvia ohjelmiaan ja esittämään niihin muutoksia, kun tämä on tarpeen asiaankuuluvien neuvoston suositusten täytäntöönpanon tukemiseksi. Komissio on antanut tarkempaa tietoa tämän säännöksen hyödyntämisestä ohjeissa sellaisten toimenpiteiden soveltamiselle, joilla ERI-rahastojen vaikuttavuus kytketään talouden tehokkaaseen ohjaukseen ja hallintaan.
                  6

               (6)Kyprokseen sovelletaan vakaus- ja kasvusopimuksen ennaltaehkäisevää osiota. Julkisen talouden rahoitusasema oli 4,8 prosenttia alijäämäinen suhteessa BKT:hen vuonna 2018 ja ylitti sen vuoksi perussopimuksessa määrätyn 3 prosentin viitearvon. Vuoden 2019 vakausohjelmassa ennakoidaan, että nimellinen julkisen talouden rahoitusasema on 3,0 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2019 ja yli 2,0 prosenttia ylijäämäinen suhteessa BKT:hen ohjelmakauden aikana. Uudelleenlasketun rakenteellisen rahoitusaseman
                  7
                perusteella julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoite, joka on rakenteellisesti tasapainoinen julkisen talouden rahoitusasema, saavutetaan suunnitelmien mukaan vuosina 2019–2022. Julkisen talouden velka kasvoi noin 102,5 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2018, mutta vuoden 2019 vakausohjelmassa sen odotetaan supistuvan 95,7 prosenttiin vuonna 2019 ja supistuvan tasaisesti sen jälkeen 77,5 prosenttiin vuoteen 2022 mennessä. Näiden julkisen talouden kehitysarvioiden perustana oleva makrotalouden skenaario on uskottava. Vakausohjelmassa esitetyt makrotalouden ja talousarvio-oletuksiin liittyvät riskit painottuvat kehityksen heikkenemisen suuntaan lähinnä ulkoiseen kehitykseen liittyvistä syistä sekä siksi, että julkisen talouden uudistamista koskevat tuomioistuimen päätökset ovat voineet vaikuttaa julkiseen talouteen, ja siksi, että julkiset sairaalat tarvitsevat rahoitusta kansallisen terveydenhuoltojärjestelmän ensimmäisinä vuosina. Komission kevään 2019 talousennusteen mukaan julkisen talouden rahoitusasema on BKT:hen suhteutettuna 3,0 prosenttia ylijäämäinen vuonna 2019 ja 2,8 prosenttia ylijäämäinen vuonna 2020. Komission kevään 2019 talousennusteen mukaan rakenteellisen rahoitusaseman odotetaan olevan 1,1 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2019 ja 0,7 prosenttia vuonna 2020, mikä ylittää julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteen. Kyproksen ennustetaan noudattavan velkasääntöä vuosina 2019 ja 2020. Kaiken kaikkiaan neuvosto katsoo, että Kyproksen ennustetaan vuosina 2019 ja 2020 noudattavan vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia.

               (7)Komissio antoi 5 päivänä kesäkuuta 2019 SEUT-sopimuksen 126 artiklan 3 kohdan nojalla laaditun kertomuksen, sillä ilmoitettujen tietojen perusteella julkisen talouden alijäämä ylitti vuonna 2018 perustamissopimuksen mukaisen viitearvon (3 % suhteessa BKT:hen). Kertomuksessa se totesi, että lisätoimenpiteitä, jotka johtavat päätökseen liiallisen alijäämän olemassaolosta, ei pitäisi toteuttaa. Julkisen hallinnon tehottomuus on edelleen haaste siitä huolimatta, että sähköisen hallinnon palveluissa on edistytty jonkin verran. Tämä vaikuttaa liiketoimintaympäristöön. Keskeiset lainsäädäntöehdotukset tilanteen korjaamiseksi ovat edelleen toteuttamatta. Näihin kuuluvat julkisen hallinnon uudistusta koskevat ehdotukset. Valtionyhtiöiden hallinnointi- ja ohjausjärjestelmän puutteet saattavat edistää julkisten vastuusitoumusten kasautumista ja estää kyvyn investoida keskeisiin yleishyödyllisiin palveluihin, kuten televiestintään ja energiaan. Julkisen sektorin palkkamenojen hillitsemistä, joka on ollut merkittävä tekijä Kyproksen julkisen talouden vakauttamisessa, kannattaa jatkaa.

               (8)Aggressiivisen verosuunnittelun torjuminen on olennaisen tärkeää, jotta verojärjestelmistä saadaan tehokkaampia ja oikeudenmukaisempia, kuten vuonna 2019 annetussa euroaluetta koskevassa suosituksessa todetaan. Veronmaksajien aggressiivisista verosuunnittelustrategioista aiheutuvat jäsenvaltioiden väliset heijastusvaikutukset edellyttävät koordinoituja kansallisia politiikkatoimia, joilla täydennetään EU:n lainsäädäntöä. Kypros on toteuttanut toimenpiteitä aggressiivisen verosuunnittelun torjumiseksi, mutta osinko- ja korkomaksujen suuri määrä (suhteessa BKT:hen) viittaa siihen, että aggressiivista verosuunnittelua harjoittavat yritykset hyödyntävät Kyproksen verosääntöjä. Koska osinko-, korko- ja – monissa tapauksissa – rojaltimaksuista, joita Kyprokseen sijoittautuneet yritykset suorittavat EU:n ulkopuolelle, ei peritä lähdeveroa, seurauksena voi olla, että kyseiset maksut välttyvät kokonaan verotukselta, jos niitä ei veroteta myöskään maksun vastaanottajan lainkäyttöalueella. Lähdeveron puuttuminen saattaa yhdessä yhtiöveroon sovellettavien verotuksellista kotipaikkaa koskevien sääntöjen kanssa edelleen helpottaa aggressiivista verosuunnittelua. Laskennallista korkovähennysjärjestelmää on seurattava tarkasti, jotta voidaan estää järjestelmän käyttäminen väärin aggressiivisessa verosuunnittelussa. Kyproksessa on käytössä järjestelmä, jossa kansalaisuuden ja kotipaikan saa sijoitusta vastaan (Scheme for Naturalisation of Investors in Cyprus by Exception and Residence by Investment Scheme). Tuottoihin, joita ulkomainen sijoittaja saa sijoituksestaan, sovelletaan matalaa henkilökohtaista veroprosenttia, eikä kyseisen henkilön edellytetä viettävän paljoakaan aikaa järjestelmää tarjoavalla lainkäyttöalueella. OECD katsoo, että tällaisiin järjestelmiin liittyy suuri väärinkäytön riski, että niitä käytetään kiertämään automaattinen tilitietojen vaihto.

               (9)Järjestämättömiä lainoja koskevan kattavan strategian yhteydessä on toteutettu tärkeitä toimenpiteitä. Niiden seurauksena järjestämättömät lainat ovat vähentyneet merkittävästi pankkijärjestelmässä lähinnä siksi, että Cyprus Cooperative Bank myytiin ja purettiin ja sen järjestämättömät lainat siirrettiin valtion omistamalle omaisuudenhoitoyhtiölle. Lisäksi on parannettu lainojen myyntiä koskevaa lakia ja hyväksytty laki lainojen arvopaperistamisesta. Omaisuuden myynnistä kertyvän tuoton maksimoimiseksi ja viime kädessä yksityisen velan määrän vähentämiseksi on olennaisen tärkeää, että valtion omistamalla omaisuudenhoitoyhtiöllä on toimiva hallintorakenne, pitkälle erikoistunut johto, toiminnallinen riippumattomuus Kyproksen valtiosta ja hyvin määritellyt tavoitteet. Näiden tavoitteiden on oltava linjassa niiden sitoumusten kanssa, jotka hallitus teki siinä yhteydessä, kun Euroopan komissio valtiontukipäätöksessään hyväksyi Cyprus Cooperative Bankin myynnin. Lisäksi on tärkeää perustaa lainoja ostaville yrityksille riittävä valvontakehys, koska tällaisten yritysten määrä on lisääntynyt – niihin kuuluu myös valtion omistama omaisuudenhoitoyhtiö – ja tulevaisuudessa järjestämättömiä lainoja on tarkoitus myydä lisää. Vakuutus- ja eläkerahastojen valvonnan ohjaus-, hallinnointi- ja hallintovalmiudet ovat yhä heikkoja. Valvontaviranomaisten integrointi olisi saatettava nopeasti päätökseen. Yleisesti ottaen pääomamarkkinoiden valvontakehystä on vahvistettava, kun otetaan huomioon muiden rahoituspalveluyritysten kuin pankkien suhteellisen suuri rajatylittävä toiminta ja toimiluvan saaneiden yritysten räjähdysmäinen kasvu viime vuosina.

               (10)Työllisyys lisääntyy, työttömyys vähenee ja julkisten työvoimapalvelujen lyhyen aikavälin kapasiteettia edistää työllisyyden aktiivista tukemista on parannettu. Julkisten työvoimapalvelujen kapasiteetin pitkän aikavälin kestävyys on kuitenkin ongelma, koska lisähenkilöstö palkattiin vain kahdeksi vuodeksi. Työelämän ja koulutuksen ulkopuolella olevien nuorten osuus oli vuonna 2018 EU:n suurimpia. Haasteena on edelleen julkisten työvoimapalvelujen tehottomuus ja niiden vähäinen hyödyntäminen aktivointitoimissa, joilla autetaan ihmisiä löytämään työtä. On siis syytä vahvistaa työllistymiseen tähtäävää kenttätyötä ja aktivointitukea erityisesti nuorten ja pitkäaikaistyöttömien osalta. Tähän sisältyy itsenäisen ammatinharjoittamisen ja sosiaalisen talouden edistäminen sekä työmarkkinainstituutioiden ja palvelujen nykyaikaistaminen. Tarkoituksena on auttaa ihmisiä hankkimaan taitoja, jotka vastaavat paremmin työmarkkinoiden tarpeita.

               (11)Osaamisvaje ja osaamisen kohtaanto-ongelmat ovat suurimpia esteitä yritysten investoinneille. Tämä osoittaa, että käyttämättömän ja alikäytetyn työvoimareservin koulutukseen tarvitaan lisää investointeja, opetussuunnitelmat on sovitettava paremmin työmarkkinoiden tarpeisiin ja on investoitava tarpeita vastaavaan ammatillisen koulutuksen infrastruktuuriin. Edistyminen keskeisissä koulutusuudistuksissa, kuten opettajien nimitysten ja arviointien parantamisessa, on epätasaista. Koulutustulokset ovat edelleen heikkoja. Myös osallistuminen varhaiskasvatukseen on vähäistä ja kotitalouksilla on yhä harvemmin varaa siihen, koska niiden tulot alenivat finanssikriisin aikana nopeammin kuin lastenhoitokustannukset. Jatkamalla koulutusjärjestelmän nykyaikaistamista kaikilla tasoilla autetaan parantamaan koulutustuloksia ja lisäämään kestävän kasvun mahdollisuuksia Kyproksessa. Ammatillisen koulutuksen opetussuunnitelmien tarkistaminen on lupaava askel eteenpäin pyrittäessä vähentämään osaamisen kysynnän ja tarjonnan epätasapainoa työmarkkinoilla. Vallitseva osaamisen kohtaanto-ongelma korkea-asteen tutkinnon suorittaneiden keskuudessa ja aikuisten, erityisesti vähän koulutettujen, vähäinen osallistuminen aikuiskoulutukseen osoittavat, että tarvitaan parempia ammatillista täydennyskoulutusta ja uudelleenkoulutusta koskevia toimenpiteitä.

               (12)Kypros on edistynyt terveydenhuollossa hyväksymällä uuden kansallisen terveydenhuoltojärjestelmän perustamista koskevaa lainsäädäntöä. Uuden järjestelmän tarkoituksena on parantaa terveydenhuoltopalvelujen saatavuutta, ottaa käyttöön yleiskattava terveydenhuolto, vähentää potilailta perittävien maksujen suurta määrää ja lisätä terveydenhuoltopalvelujen tehokkuutta julkisella sektorilla. Ennen kuin järjestelmä otetaan täysimääräisesti käyttöön vuonna 2020 täytäntöönpanoon liittyy merkittäviä haasteita ja investointitarpeita. Järjestelmän pitkän aikavälin kestävyyden säilyttäminen, myös julkisten sairaaloiden taloudellisen ja toiminnallisen riippumattomuuden varmistaminen, on edelleen ratkaisevan tärkeää. Toimenpiteet, joiden tavoitteena on nykyaikaistaa ja tehostaa terveydenhuoltopalvelujen, perusterveydenhuolto mukaan lukien, tarjoajien toimintaa, ottaa käyttöön sähköiset terveydenhuoltopalvelut ja perustaa kansallinen lääkeorganisaatio, vahvistaisivat edelleen terveydenhuoltojärjestelmää. Pitkäaikaishoidon taso on alhainen ja muodostaa haasteen väestön ikääntyessä.

               (13)Kyproksen heikko ympäristönsuojelun taso on suuri huolenaihe, ja maa on altis ilmastonmuutokselle. Kyproksen on parannettava merkittävästi jätehuoltojärjestelmäänsä ja kiertotaloutta. Jätettä syntyy Kyproksella edelleen huomattavasti enemmän kuin unionissa keskimäärin, ja jätteen muodostuminen on lisääntynyt vuodesta 2014. Nykyisissä jätteenkäsittelylaitoksissa ei saavuteta korkeaa kierrätysastetta, ja kaatopaikkaverojen kaltaisten taloudellisten ohjauskeinojen puute tekee kierrätyksestä taloudellisesti kannattamatonta. Vesihuollossa on puutteita varsinkin kaupunkialueilla. Veden niukkuus yhdessä pohjaveden liiallisen käytön kanssa on Kyproksen suurin haaste. Mitä tulee yhdyskuntajätevesiin, huomattava määrä jätevettä päästetään ympäristöön keräämättä ja käsittelemättä. Ainoastaan noin puolet kaikesta jätevedestä käsitellään biologisesti. Kuivuus ja veden niukkuus ovat isoja ongelmia, ja ne voivat vaikuttaa jäsenvaltion maaseutuelinkeinoihin ja matkailuun, jos ei toteuteta riittäviä politiikkatoimia. Onkin olennaisen tärkeää panostaa luonnonvarojen kestävään hoitoon ja tehokkaaseen käyttöön sekä ympäristö- ja ilmastolainsäädännön tiukempaan valvontaan, jotta Kyproksessa voidaan lieventää ilmastonmuutoksen kielteisiä vaikutuksia, säilyttää ja ennallistaa saaren luonnonympäristö sekä varmistaa kestävä talouskasvu pitkällä aikavälillä.

               (14)Kypros voi hyödyntää uusiutuvia energialähteitään, erityisesti aurinkoenergiaa, paljon nykyistä paremmin ja vähentää nykyistä energiatehottomuutta. Uusiutuvan energian osuus Kyproksessa oli 8,9 prosenttia vuonna 2017, ja vuoden 2020 tavoite on 13 prosenttia. Energian tehoton käyttö korostuu asuin- ja liikerakennuksissa, jotka on rakennettu joko täysin ilman tai lähes ilman lämmön talteenottoa, erityisesti kaupunkiympäristössä. Uusiutuvan energian alalla tehtävien investointien reunaehdot ovat parantuneet, ja käyttöön on otettu muun muassa aurinkosähköjärjestelmiä sekä pienille ja keskisuurille yrityksille ja kotitalouksille tarkoitettuja tukijärjestelmiä. Kypros ei kuitenkaan ole vielä täysin hyödyntänyt uusiutuvista lähteistä peräisin olevan energian, eikä varsinkaan aurinkoenergian, huomattavaa potentiaalia. Riippuvuus maanteistä maaliikenteessä aiheuttaa useita haasteita, joista tärkeimpiä ovat ilmansaasteiden ja kasvihuonekaasupäästöjen vähentäminen. Lisäksi liikenne kaupungeissa ja satamaan johtavilla teillä ruuhkautuu merkittävästi huipputunteina. Kypros on jäljessä uusiutuvien energialähteiden käytössä myös liikenteessä (uusiutuvien osuus 2,7 % vuonna 2016). Sen voi olla vaikeaa saavuttaa 10 prosentin sitova tavoite vuoteen 2020 mennessä.

               (15)Investoiminen digitaalitalouteen ja työntekijöiden digitaalisten taitojen parantaminen ovat olennaisen tärkeitä tuottavuuden lisäämiseksi. Kypros sijoittuu Euroopan komission vuoden 2019 Digitaalitalouden ja yhteiskunnan indeksillä (DESI) mitattuna heikompaan päähän. Vain 50 prosentilla 16–74-vuotiaista kyproslaisista on digitaaliset perustaidot, ja tieto- ja viestintätekniikan asiantuntijoiden osuus työvoimasta on edelleen pienempi (2,3 %) kuin EU:ssa (3,7 %), mikä haittaa digitaalitalouden potentiaalia. Viranomaisten ja kansalaisten välillä on vain vähän verkkovuorovaikutusta, ja vain 50 prosenttia kyproslaisista asioi verkossa. Sähköinen kaupankäynti lisääntyy, mutta se on edelleen unionin keskiarvoa vähäisempää.

               (16)Innovointitoiminta on Kyproksessa edelleen maltillisella tasolla, ja maan innovaatiosuorituskyky on laskenut vuodesta 2010. Julkiset ja yksityiset tutkimus- ja kehitysmenot ovat unionin alhaisimpia, mikä haittaa tutkimuskeskusten ja yrityssektorin innovointikykyä. Myös tiedemaailman ja yritysten välinen vuorovaikutus on hyvin vähäistä. Kyproksen kilpailukyvyn ja erityisesti sen pienten ja keskisuurten yritysten kilpailukyvyn parantamiseksi on tärkeää lisätä yrityssektorin innovointikykyä sekä parantaa rahoituksen saantia ja tarkoin määriteltyihin älykkään erikoistumisen aloihin kohdennettavia investointeja.

               (17)Hallinnollinen rasitus on suuri, erityisesti strategisia investointeja käynnistettäessä. Strategisia investointeja koskevien lupien saamista koskevissa menettelyissä on paljon yksinkertaistettavaa, eikä asiaa koskevaa lainsäädäntöä ole vielä annettu.

               (18)Kasvua koskevan toimintasuunnitelman toteuttaminen on edistänyt jonkin verran yrittäjyyttä ja pienten ja keskisuurten yritysten rahoituksen saantia. Pienille ja keskisuurille yrityksille suunnatut taloudelliset tukitoimenpiteet perustuvat kuitenkin edelleen pääasiassa avustuksiin. Toistaiseksi yritykset Kyproksessa hyödyntävät erittäin vähän vaihtoehtoisia rahoituksen lähteitä, kuten riskipääomaa, oman pääoman ehtoista rahoitusta ja joukkorahoitusta. Yritystukien parempi koordinointi voisi parantaa niiden käyttöä. Yksityistämistoimia, joilla houkutellaan tuottavuutta lisääviä ulkomaisia investointeja, on monissa tapauksissa lykätty, ja vain muutamat yksityistämishankkeet ovat vähitellen etenemässä.

               (19)Oikeuslaitoksen tehottomuus vaikuttaa edelleen sopimusten täytäntöönpanoon ja estää siviili- ja kauppaoikeudellisten asioiden nopeaa ratkaisemista ja vakavien rikosten tutkintaa. Monimutkaiset ja vanhanaikaiset siviilioikeudelliset menettelysäännöt ja tuomioistuinten päätösten heikko täytäntöönpano heikentävät pankkien halukkuutta turvautua maksukyvyttömyys- ja ulosmittaussäännöstöön vähentääkseen järjestämättömiä lainojaan. Useilla uudistuksilla pyritään ratkaisemaan oikeuslaitoksen polttavimmat ongelmat, joita ovat erityisesti vanhanaikaiset siviilioikeudelliset menettelysäännöt, tuomioistuinten vähäinen erikoistuminen ja digitalisointi, käsiteltävänä olevien tapausten suma ja tuomarien elinikäisen koulutuksen puute, mutta edistyminen on hidasta. Uudistusten olisi oltava linjassa niiden sitoumusten kanssa, jotka hallitus teki siinä yhteydessä, kun Euroopan komissio valtiontukipäätöksessään hyväksyi Cyprus Cooperative Bankin myynnin. Vuonna 2018 hyväksyttiin aiempaa parempi maksukyvyttömyys- ja ulosmittaussäännöstö. Uusien lakien määrätietoinen täytäntöönpano siten, että samalla varmistetaan oikeuslaitoksen tehokkuus ja tuomioiden tiukempi täytäntöönpano, auttaisi parantamaan velkojen takaisinmaksukuria. Kansallinen korruptiontorjuntastrategia on ollut käytössä joulukuusta 2017, ja sitä on vahvistettu kansallisella horisontaalisella korruption vastaisella toimintasuunnitelmalla, jonka Euroopan unionin neuvosto hyväksyi toukokuussa 2019. Uuden riippumattoman korruptiontorjuntaviraston perustamista koskeva lakiesitys ja väärinkäytösten paljastajien suojaa koskeva lakiesitys on toimitettu parlamentille, mutta niitä ei ole vielä hyväksytty. Nämä lait auttaisivat lujittamaan kansallista korruptiontorjuntakehystä. Korruptiontorjuntauudistuksia olisi nopeutettava panemalla korruption vastainen toimintasuunnitelma nopeasti täytäntöön. Syyttäjälaitoksen riippumattomuus on turvattava, ja lainvalvontavalmiuksia on vahvistettava.

               (20)Saantokirjojen myöntämisessä olevaa ruuhkaa on pyritty purkamaan, mutta se on yhä suuri. Kiinteistöjen luovutusjärjestelmän (eli saantokirjojen myöntäminen ja siirto) puutteiden korjaamiseksi ole vielä rakenteellista ratkaisua. Näiden puutteiden korjaaminen on välttämätöntä ulosmittausmenettelyjen helpottamiseksi ja vakuuksien realisoinnin mahdollistamiseksi.

               (21)Kaudella 2021–2027 voitaisiin EU:n rahastoja koskevan ohjelmasuunnittelun avulla auttaa korjaamaan joitakin suosituksissa havaituista puutteista, erityisesti maaraportin
                  8
                liitteen D kattamilla osa-alueilla. Näin Kypros voisi mainituilla aloilla hyödyntää kyseisiä rahastoja parhaalla mahdollisella tavalla ottaen huomioon alueelliset erot. Maan hallinnollisten valmiuksien vahvistaminen näiden varojen hallinnoimiseksi on tärkeä tekijä tämän investoinnin onnistumisen kannalta.

               (22)Komissio on vuoden 2019 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson osana tehnyt kattavan analyysin Kyproksen talouspolitiikasta ja julkaissut sen vuoden 2019 maaraportissa. Se on arvioinut myös vuoden 2019 vakausohjelman ja vuoden 2019 kansallisen uudistusohjelman sekä jatkotoimenpiteet, joita on toteutettu Kyprokselle viime vuosina annettujen suositusten noudattamiseksi. Se on ottanut huomioon ohjelmien ja jatkotoimenpiteiden merkityksen Kyproksen finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta mutta myös sen, ovatko ne unionin sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska unionin yleistä talouden ohjausta on tarpeen vahvistaa antamalla unionin tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin.

               (23)Neuvosto on tutkinut vuoden 2019 vakausohjelman tämän arvioinnin perusteella, ja katsoo
                  9
               , että […].

               (24)Neuvosto on tutkinut vuoden 2019 kansallisen uudistusohjelman ja vuoden 2019 vakausohjelman komission perusteellisen tarkastelun ja tämän arvioinnin perusteella. Asetuksen (EU) N:o 1176/2011 6 artiklan nojalla annetut neuvoston suositukset on otettu huomioon jäljempänä esitettävissä suosituksissa 1–5, Kyseiset suositukset edistävät myös euroalueelle annettujen suositusten, erityisesti suositusten 1, 3 ja 4, täytäntöönpanoa. Suosituksessa 1 tarkoitetuilla julkisen talouden toimilla edistetään muun muassa suureen julkisen talouden velkaan liittyvien epätasapainojen korjaamista,

               SUOSITTAA, että Kypros toteuttaa vuosina 2019 ja 2020 toimia, joilla se

               1.hyväksyy lainsäädäntöuudistuksen julkisen sektorin tehokkuuden parantamiseksi erityisesti julkisen hallinnon toiminnan sekä valtionyhtiöiden ohjauksen ja hallinnoinnin ja paikallishallintojen osalta; puuttuu verojärjestelmän piirteisiin, jotka saattavat helpottaa yksityishenkilöiden ja monikansallisten yritysten aggressiivista verosuunnittelua erityisesti toiseen maahan tapahtuvien maksujen välityksellä;

               2.helpottaa järjestämättömien lainojen vähentämistä muun muassa perustamalla valtion omistamalle omaisuudenhoitoyhtiölle toimivan hallinnointi- ja ohjausrakenteen, toteuttamalla maksukuria parantavia toimia ja vahvistamalla luottoja ostavien yritysten valvontaa; vahvistaa kapasiteettia valvoa pankkien ulkopuolista rahoitussektoria, muun muassa yhdistämällä vakuutus- ja eläkerahastojen valvontaviranomaiset;

               3.saattaa päätökseen uudistukset, joiden tarkoituksena on lisätä julkisten työvoimapalveluiden tuloksellisuutta ja vahvistaa nuorille tarkoitettua kenttätyötä ja aktivointitukea; toteuttaa koulutusjärjestelmän, myös opettajien arvioinnin, uudistuksen, lisää työnantajien sitoutumista ja opiskelijoiden osallistumista ammatilliseen koulutukseen ja lisää kohtuuhintaisen varhaiskasvatuksen tarjontaa; ryhtyy toimenpiteisiin sen varmistamiseksi, että kansallinen terveydenhuoltojärjestelmä saadaan suunnitelmien mukaisesti käyttöön vuonna 2020 ja että samalla säilytetään sen pitkän aikavälin kestävyys;

               4.keskittää investointeihin liittyvän talouspolitiikan kestävään liikenteeseen, ympäristöön, erityisesti jäte- ja vesihuoltoon, energiatehokkuuteen ja uusiutuvaan energiaan, digitalisaatioon, johon myös digitaaliset taidot kuuluvat, sekä tutkimukseen ja innovointiin ottaen huomioon Kyproksen alueelliset erot; antaa lainsäädäntöä, jolla yksinkertaistetaan menettelyjä, joiden avulla strategisten investointien tekijät saavat tarvittavat luvat ja lisenssit; parantaa pienten ja keskisuurten yritysten mahdollisuuksia saada rahoitusta sekä jatkaa yksityistämishankkeiden toteuttamista;

               5.vauhdittaa oikeuslaitoksen tehostamista, johon kuuluvat hallinto-oikeuden toiminnan parantaminen ja siviiliprosessien uudistaminen, tuomioistuinten erikoistuminen ja toimivan sähköisen oikeudenkäyttöjärjestelmän perustaminen; toteuttaa toimenpiteitä, joilla vahvistetaan vaatimusten täytäntöönpanoa oikeusteitse, ja varmistaa, että saantokirjojen ja kiinteään omaisuuteen liittyvien oikeuksien myöntämiseen ja siirtämiseen on luotettavat ja nopeat järjestelmät; nopeuttaa korruptiontorjuntauudistuksia, turvaa syyttäjälaitoksen riippumattomuuden ja vahvistaa lainvalvontavalmiuksia.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)

                        EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        EUVL L 306, 23.11.2011, s. 25.

                     (3)

                        SWD(2019) 1012 final.

                     (4)

                        COM(2019) 150 final.

                     (5)

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1303/2013, annettu 17 päivänä joulukuuta 2013, Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yhteisistä säännöksistä sekä Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yleisistä säännöksistä sekä neuvoston asetuksen (EY) N:o 1083/2006 kumoamisesta (EUVL L 347, 20.12.2013, s. 320).

                     (6)

                        COM(2014) 494 final.

                     (7)

                        Komission yhteisesti sovittuja menetelmiä noudattaen uudelleen laskema suhdannekorjattu rahoitusasema ilman kertaluonteisia ja väliaikaisia toimenpiteitä.

                     (8)

                        SWD(2019) 1012 final.

                     (9)

                        Asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti.


               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 5.6.2019
            COM(2019) 512 final
            Suositus
            NEUVOSTON SUOSITUS
            Italian vuoden 2019 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Italian vuoden 2019 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto

               Suositus

               NEUVOSTON SUOSITUS

               Italian vuoden 2019 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Italian vuoden 2019 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,

               ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97
                  1
                ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan,

               ottaa huomioon makrotalouden epätasapainon ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta 16 päivänä marraskuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011
                  2
                ja erityisesti sen 6 artiklan 1 kohdan,

               ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,

               ottaa huomioon Euroopan parlamentin päätöslauselmat,

               ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,

               ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,

               ottaa huomioon talous- ja rahoituskomitean lausunnon,

               ottaa huomioon sosiaalisen suojelun komitean lausunnon,

               ottaa huomioon talouspoliittisen komitean lausunnon,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Komissio hyväksyi 21 päivänä marraskuuta 2018 vuotuisen kasvuselvityksen, mikä aloitti vuoden 2019 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson. Se otti huomioon Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission 17 päivänä marraskuuta 2017 antaman Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilaria koskevan julistuksen. Eurooppa-neuvosto vahvisti vuotuisen kasvuselvityksen ensisijaiset tavoitteet 21 päivänä maaliskuuta 2019. Komissio hyväksyi 21 päivänä marraskuuta 2018 asetuksen (EU) N:o 1176/2011 perusteella myös varoitusmekanismia koskevan kertomuksen, jossa se katsoi, että Italia kuuluu niihin jäsenvaltioihin, joista laadittaisiin perusteellinen tarkastelu. Samana päivänä komissio hyväksyi myös suosituksen neuvoston suositukseksi euroalueen talouspolitiikasta, jonka Eurooppa-neuvosto vahvisti 21 päivänä maaliskuuta 2019. Neuvosto hyväksyi 9 päivänä huhtikuuta 2019 suosituksen euroalueen talouspolitiikasta, jäljempänä ’euroalueen suositus’.

               (2)Koska Italia kuuluu jäsenvaltioihin, joiden rahayksikkö on euro, ja koska taloudet ovat talous- ja rahaliitossa vahvasti yhteydessä toisiinsa, Italian olisi varmistettava, että jäljempänä esitettävistä suosituksista 1–5 ilmenevä euroalueen suositus pannaan täytäntöön täysimääräisesti ja oikea-aikaisesti. Julkishallintoa, oikeuslaitosta ja kilpailua koskevat toimenpiteet edistävät euroalueelle annetun suosituksen 1 noudattamista, kun on kyse kestävistä tuotemarkkinoista ja instituutioiden laadusta. Investointeihin liittyvän talouspolitiikan keskittäminen määritettyihin osa-alueisiin ja satunnaistulojen käyttäminen julkisen velan vähentämiseen edistävät euroalueelle annetun suosituksen 2 noudattamista investointien tukemisen ja puskureiden palauttamisen osalta. Toimenpiteet työllistymisen parantamiseksi ja tuotannontekijöihin kohdistuvan verorasituksen vähentämiseksi edistävät euroalueelle annetun suosituksen 3 noudattamista työmarkkinoiden toiminnan osalta, ja toimenpiteet pankkien taseiden parantamiseksi edistävät euroalueelle annetun suosituksen 4 noudattamista järjestämättömien lainojen vähentämisen osalta.

               (3)Italiaa koskeva vuoden 2019 maaraportti
                  3
                julkaistiin 27 päivänä helmikuuta 2019. Siinä arvioitiin Italian edistymistä neuvoston 13 päivänä heinäkuuta 2018 hyväksymien maakohtaisten suositusten noudattamisessa, aiempina vuosina annettujen suositusten noudattamisessa ja kansallisten Eurooppa 2020 -tavoitteidensa saavuttamisessa. Lisäksi siihen sisältyi asetuksen (EU) N:o 1176/2011 5 artiklan nojalla laadittu perusteellinen tarkastelu
                  4
               , jonka tulokset julkaistiin samaten 27 päivänä helmikuuta 2019. Komissio päätteli analyysinsa perusteella, että Italian makrotaloudessa on liiallisia epätasapainoja. Suuri valtion velka ja pitkittynyt heikko tuottavuuden kehitys ovat riskejä, jotka vaikuttavat muihin maihin. On erityisen tärkeää toteuttaa toimia, joilla voidaan pienentää Italian talouteen kohdistuvien haittavaikutusten riskiä, sillä kun otetaan huomioon sen talouden suuruus ja vaikutukset muihin maihin, tällaiset riskit kohdistuvat myös talous- ja rahaliittoon.

               (4)Italia toimitti vuoden 2019 kansallisen uudistusohjelmansa ja vuoden 2019 vakausohjelmansa 19 päivänä huhtikuuta 2019. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon. Italian vuoden 2019 kansallisessa uudistusohjelmassa käsitellään vuoden 2018 maakohtaisissa suosituksissa esiin otettuja rakenteellisia kysymyksiä vain osittain, eikä uudistusohjelmaan sisältyvistä vähäisistä uusista sitoumuksista ole useinkaan tarkempaa tietoa tai toteutusaikataulua. Italian uudistusstrategia perustuu kuitenkin jo suunnitteilla oleviin merkittäviin uudistuksiin eri osa-alueilla, mikä on osoitus yleisestä jatkuvuudesta aiempiin kansallisiin uudistusohjelmiin verrattuna.

               (5)Kauden 2014–2020 Euroopan rakenne- ja investointirahastojen, jäljempänä ’ERI-rahastot’, ohjelmasuunnittelussa on otettu huomioon asiaankuuluvat maakohtaiset suositukset. Kuten Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1303/2013
                  5
                23 artiklassa säädetään, komissio voi pyytää jäsenvaltiota tarkastelemaan uudelleen kumppanuussopimustaan ja asiaankuuluvia ohjelmiaan ja esittämään niihin muutoksia, kun tämä on tarpeen asiaankuuluvien neuvoston suositusten täytäntöönpanon tukemiseksi. Komissio on antanut tarkempaa tietoa tämän säännöksen hyödyntämisestä ohjeissa sellaisten toimenpiteiden soveltamiselle, joilla ERI-rahastojen vaikuttavuus kytketään talouden tehokkaaseen ohjaukseen ja hallintaan.
                  6

               (6)Italiaan sovelletaan vakaus- ja kasvusopimuksen ennaltaehkäisevää osiota ja velkasääntöä. Hallitus arvioi vuoden 2019 vakausohjelmassaan, että julkisen talouden ylijäämä, joka oli 2,1 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2018, kasvaa 2,4 prosenttiin vuonna 2019, ja supistuu sen jälkeen asteittain, 2,1 prosenttiin vuonna 2020 ja 1,5 prosenttiin vuoteen 2022 mennessä. Näissä kehitysarvioissa otetaan huomioon alv:n korotus (1,3 % suhteessa BKT:hen vuonna 2020 ja 1,5 % suhteessa BKT:hen vuodesta 2021), joka on säädetty ”suojalausekkeeksi”, jotta julkisen talouden tavoite saavutettaisiin vuodesta 2020. Uudelleenlasketun rakenteellisen rahoitusaseman
                  7
                perusteella julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitetta, jota on muutettu (vuoden 2019 tavoitteena rakenteellisin luvuin tasapainossa oleva rahoitusasema, ja vuodesta 2020 alkaen 0,5 prosentin rakenteellinen ylijäämä suhteessa BKT:hen), ei saavuteta ohjelmakaudella. Julkisen talouden velka kasvoi vuonna 2018 (132,2 prosenttiin suhteessa BKT:hen, kun se vuonna 2017 oli 131,4 prosenttia suhteessa BKT:hen). Vuoden 2019 vakausohjelmassa sen ennakoidaan vuonna 2019 kasvavan 0,4 prosenttiyksikköä, 132,6 prosenttiin, ja supistuvan vuoteen 2022 mennessä 128,9 prosenttiin. Näissä kehitysarvioissa oletetaan yksityistämistulojen suuruudeksi 1 prosentti suhteessa BKT:hen vuonna 2019 ja 0,3 prosenttia vuonna 2020. Näiden julkisen talouden kehitysarvioiden perustana oleva makrotalouden skenaario on uskottava. Viime vuosina alv:n korotukset, jotka on säädetty ”suojalausekkeeksi”, on kuitenkin järjestelmällisesti kumottu ilman riittäviä vaihtoehtoisia rahoitustoimenpiteitä, eikä yksityistämistavoitteita ole saavutettu. Komission kevään 2019 talousennusteen mukaan nimellisen BKT:n kasvu on vuonna 2020 pienempi ja julkisen talouden alijäämä suurempi kuin vuoden 2019 vakausohjelmassa, jos oletetaan, että politiikka säilyy muuttumattomana. Komission ennuste ei vuoden 2020 osalta sisällä ”suojalausekkeeksi” säädettyä alv:n korotusta.

               (7)Koska Italia ei vuonna 2018 noudattanut velkasääntöä, komissio antoi 5 päivänä kesäkuuta 2019 SEUT-sopimuksen 126 artiklan 3 kohdan nojalla laaditun kertomuksen, jossa se totesi kaikki merkitykselliset tekijät arvioituaan, että olisi katsottava, että Italia ei tällä hetkellä noudata perussopimuksessa ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1467/1997 määriteltyä velkakriteeriä ja että liiallisen alijäämän menettely on näin ollen velan takia perusteltu.

               (8)Vuoden 2019 tarkistetussa alustavassa talousarviosuunnitelmassa esitetyn pyynnön mukaisesti vuoden 2019 vakausohjelmassa vahvistetaan, että vuonna 2018 Morandin sillan romahtaminen Genovassa ja poikkeuksellisen epäsuotuisat sääolot vaikuttivat julkiseen talouteen merkittävästi, ja esitetään riittävä näyttö näiden julkisen talouden lisäkustannusten laajuudesta ja luonteesta. Vuoden 2019 vakausohjelman mukaan vuoden 2019 talousarvioon sisältyy ylimääräiseen tieverkon kunnossapito-ohjelmaan ja hydrogeologisten riskien ehkäisysuunnitelmaan liittyviä poikkeuksellisia menoja, joiden määrä on noin 0,2 prosenttia suhteessa BKT:hen. Koska Morandin sillan romahtaminen ja vuoden 2018 epäsuotuisat sääolot ovat suoraan yhteydessä toisiinsa, voitaisiin harkita, että ylimääräiseen teiden kunnossapitoon ja hydrogeologisten riskien ehkäisemiseen liittyviin poikkeuksellisiin menoihin sovelletaan epätavallista tapahtumaa koskevaa lauseketta. Komission mukaan näiden toimenpiteiden osalta hyväksyttävät lisämenot ovat vuonna 2019 yhteensä 0,18 prosenttia suhteessa BKT:hen. Asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 1 kohdan ja 6 artiklan 3 kohdan säännöksissä otetaan huomioon tällaiset lisämenot, sillä Morandin sillan romahtamista ja poikkeuksellisen epäsuotuisia sääoloja pidetään epätavallisina tapahtumina, joiden vaikutus Italian julkiseen talouteen on merkittävä, eikä kestävyys vaarannu, jos tilapäinen poikkeaminen julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävältä sopeuttamisuralta sallitaan. Lopullinen arviointi (myös hyväksyttävät määrät) tehdään keväällä 2020 Italian viranomaisten toimittamien vuoden 2019 toteutumatietojen perusteella.

               (9)Neuvosto suositti 13 päivänä heinäkuuta 2018 Italialle sen varmistamista, että nettomääräisten julkisten perusmenojen
                  8
                nimellinen kasvu ei ole yli 0,1 prosenttia vuonna 2019, jolloin vuotuinen rakenteellinen sopeutus olisi 0,6 prosenttia suhteessa BKT:hen. Komission kevään 2019 talousennusteen mukaan on vaarana, että julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävältä suositellulta sopeutusuralta poiketaan merkittävästi vuonna 2019. Tämä päätelmä ei muutu, vaikka Morandin sillan romahtamisen seurauksena toteutettavan tieverkon ylimääräisen kunnossapito-ohjelman ja poikkeuksellisen epäsuotuisista sääoloista johtuvien hydrogeologisten riskien ehkäisysuunnitelman vaikutus julkiseen talouteen vähennettäisiin vakaus- ja kasvusopimuksen ennaltaehkäisevän osion vaatimuksesta.

               (10)Kun otetaan huomioon, että Italian julkisen talouden velka on yli 60 prosenttia suhteessa BKT:hen ja ennustettu tuotantokuilu –0,1 prosenttia, vakaus- ja kasvusopimuksen mukaisen vaatimuskaavion perusteella nettomääräisiä julkisia perusmenoja olisi supistettava vuonna 2020 nimellisin luvuin 0,1 prosenttia, jolloin rakenteellinen sopeutus olisi 0,6 prosenttia suhteessa BKT:hen. Komission kevään 2019 talousennusteen mukaan on vaarana, että Italia poikkeaa tästä merkittävästi vuonna 2020, jos politiikka säilyy muuttumattomana. Italian ei alustavan näytön perusteella ennusteta noudattavan velkasääntöä vuosina 2019 ja 2020. Lisäksi Italian julkinen velka suhteessa BKT:hen on noin 132 prosenttia, mikä tarkoittaa, että merkittävä määrä resursseja varataan velanhoitokustannusten kattamiseen. Kasvua tukeviin toimiin, kuten koulutukseen, innovointiin ja infrastruktuuriin, on tästä syystä käytettävissä vähemmän varoja. Kaiken kaikkiaan neuvosto katsoo, että vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimusten noudattamiseksi tarvittavia toimia olisi toteutettava vuodesta 2019 alkaen. Mahdollisten satunnaistulojen käyttö julkisen talouden velkasuhteen pienentämiseksi edelleen olisi tärkeää.

               (11)Italian verojärjestelmässä tuotannontekijöitä verotetaan edelleen voimakkaasti, mikä haittaa talouskasvua. Työhön ja pääomaan kohdistuva suuri verorasitus heikentää työllisyyttä ja hillitsee investointeja. Vaikka vuoden 2019 talousarviossa on hieman kevennetty itsenäisten ammatinharjoittajien verotusta, siinä on myös tilapäisesti lisätty yritysten verotaakkaa. Kasvun kannalta vähemmän haitallisia verotuskohteita, kuten kiinteistöjä ja kulutusta, hyödynnetään liian vähän, mikä tarkoittaa, että verotaakkaa on mahdollista siirtää pois työstä ja pääomasta talousarvion kannalta neutraalisti. Ensiasuntojen juokseva kiinteistövero kumottiin vuonna 2015 myös varakkaammilta kotitalouksilta. Lisäksi maan ja kiinteistöjen arvot (kiinteistörekisteriarvot), joiden perusteella kiinteistövero laskentaan, ovat pitkälti vanhentuneita, ja uudistus, jolla ne saatetaan markkina-arvoja vastaaviksi, on edelleen kesken. Erilaisia verotukia, varsinkin alennettuja arvonlisäverokantoja, on käytössä paljon. Verotuet ovat mittavia, ja niiden yksinkertaistamista on viime vuosina järjestelmällisesti lykätty. Monimutkaista verolainsäädäntöä olisi yksinkertaistettava, jotta voitaisiin parantaa verosäännösten noudattamista ja keventää siitä yrityksille ja kotitalouksille aiheutuvaa rasitusta. Arvonlisäverovaje (ero teoreettisten alv-tulojen ja todellisuudessa kerättyjen alv-tulojen välillä) on EU:n korkeimpia. Yksi syy tähän on verovilpin yleisyys, joka liittyy erityisesti kuitittomaan maksamiseen ja laskutukseen. Sähköisen kuitin pakollisuus kuluttajien kanssa tehtävissä kaupoissa on positiivinen askel vajeen paikkaamisessa. Laissa säädettyjä käteismaksujen kynnysarvoja on kuitenkin korotettu viime vuosina, mikä saattaa vähentää sähköistä maksamista. Tämän sijaan sähköiseen maksamiseen voitaisiin kannustaa ja näin parantaa verosäännösten noudattamista.

               (12)Vuonna 2017 vanhuuseläkemenot suhteessa BKT:hen olivat Italiassa noin 15 prosenttia eli unionin suurimpia. Keskipitkällä aikavälillä niiden odotetaan kasvavan, koska vanhushuoltosuhde heikkenee. Vuoden 2019 talousarvio ja asetus, jolla uusi varhaiseläkejärjestelmä pantiin täytäntöön tammikuussa 2019, merkitsevät joiltakin osin perääntymistä aikaisemmista eläkeuudistuksista, mikä heikentää julkisen talouden kestävyyttä keskipitkällä aikavälillä. Eläkemenot kasvavat keskipitkällä aikavälillä myös näiden uusien säännösten vuoksi. Vuosina 2019–2021 on uuden varhaiseläkejärjestelmän (quota 100) ansiosta mahdollista jäädä eläkkeelle 62-vuotiaana, jos on maksanut eläkemaksuja 38 vuotta. Lisäksi nykyisten varhaiseläkesäännösten soveltamisalaa on laajennettu muun muassa siten, että aiempiin eläkeuudistuksiin sisältyvä vähimmäiseläkemaksun indeksointi elinajanodotteeseen on lykätty vuoteen 2026. Näitä säännöksiä varten on vuoden 2019 talousarviossa korvamerkitty varoja 0,2 prosenttia ja vuosina 2020 ja 2021 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen, mutta myös seuraavina vuosina on odotettavissa lisäkustannuksia. Vanhuuseläkkeisiin liittyvät suuret julkiset menot rajoittavat muita sosiaalimenoja ja kasvua edistäviä menoja, kuten koulutus- ja investointimenoja, ja kaventavat mahdollisuuksia vähentää kokonaisuudessaan suurta verorasitusta ja mittavaa julkista velkaa. Lisäksi varhaiseläkemahdollisuuksien laajentaminen saattaa vaikuttaa kielteisesti työvoiman tarjontaan, sillä ikääntyneiden työntekijöiden (55–64-vuotiaiden) työssäkäynti on jo nyt jäänyt Italiassa jälkeen EU:n keskiarvosta, mikä haittaa potentiaalista kasvua ja heikentää julkisen velan kestävyyttä. Jotta eläkemenojen kasvua voitaisiin rajoittaa, aiemmin säädetyt eläkeuudistukset, joilla hillitään väestön ikääntymisestä aiheutuvia implisiittisiä vastuita, olisi toteutettava kokonaisuudessaan. Lisäksi voitaisiin saada aikaan säästöjä puuttumalla suuriin eläke-etuuksiin, jotka eivät ole tasapainossa eläkemaksujen kanssa, noudattaen samalla oikeudenmukaisuuden ja oikeasuhteisuuden periaatteita.

               (13)Talouden taantumasta huolimatta työllisyys kasvoi edelleen vuonna 2018, tosin hieman hitaammin kuin edellisvuonna. Työllisten määrä oli vuoden lopussa 23,2 miljoonaa eli suurempi kuin ennen finanssikriisiä. Työllisyysaste (20–64-vuotiaat) nousi viime vuonna 63 prosenttiin, mutta se on edelleen huomattavasti alle EU:n keskiarvon (73,2 %). Lisäksi alueelliset erot ovat merkittäviä, ja työmarkkinat ovat edelleen segmentoituneet. Määräaikaisten työsopimusten osuus kasvoi entisestään vuonna 2018. Työttömyysaste laski 10,6 prosenttiin. Pitkäaikais- ja nuorisotyöttömyys ovat edelleen korkealla tasolla, mikä hidastaa potentiaalista kasvua ja heikentää sosiaalista yhteenkuuluvuutta. Naisia, matalan osaamistason työntekijöitä ja nuoria on runsaasti työvoiman ulkopuolella. Lisäksi työelämän ja koulutuksen ulkopuolella olevien nuorten (15–24-vuotiaat) osuus, 19,2 prosenttia vuonna 2018, on EU:n korkein. Vastentahtoinen osa-aikatyö on myös yleistä, mikä viittaa työmarkkinoilla jatkuvaan ylikapasiteettiin.

               (14)Tuloerot ja köyhyysriski ovat merkittäviä, ja alueelliset erot ovat suuria. Vuonna 2017 köyhyys- tai syrjäytymisvaarassa oli 28,9 prosenttia väestöstä. Osuus on suurempi kuin ennen finanssikriisiä ja ylittää selvästi EU:n keskiarvon (22,4 %). Tämä koskee erityisesti lapsia ja varsinkin maahanmuuttajataustaisia lapsia. Työssäkäyvien köyhyys on yleistä ja lisääntymässä erityisesti määräaikaisten ja maahanmuuttajataustaisten työntekijöiden keskuudessa. Itsenäisillä ammatinharjoittajilla, joiden osuus työvoimasta on 20,8 prosenttia (EU:n keskiarvo 13,7 %), on yleensä heikompi suoja sosiaalisten riskien varalta kuin palkatuilla työntekijöillä. Myös kohtuuhintaisten ja asianmukaisten asuntojen saatavuus on haaste, ja sosiaalipalvelujen tarjonta on edelleen kehittymätöntä ja hajanaista. Sosiaalisten tulonsiirtojen vaikutus köyhyyden ja eriarvoisuuden vähentämiseen on EU:n vähäisimpiä. Vuonna 2018 käyttöön otettu köyhyyden vastainen ohjelma on korvattu tietyin edellytyksin uudella mittavalla järjestelmällä (kansalaispalkka), jossa lähestymistapana on aktiivinen osallisuus. Uudistus voi kuitenkin osoittautua vaikeaksi toteuttaa, sillä se kuormittaa huomattavasti julkishallintoa, erityisesti työllisyys- ja sosiaalipalveluja. Sen todellinen vaikutus riippuu siitä, miten tuloksellisesti toimenpiteillä saadaan ihmisiä töihin tai koulutukseen, missä määrin on tarjolla yksilöllisiä sosiaalipalveluja ja miten valvonta toteutetaan. Se, missä määrin eniten apua tarvitsevat pystytään saavuttamaan, vaikuttaa köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen vähenemiseen. Terveydenhuoltojärjestelmän tulokset ovat yleisesti ottaen hyvät, vaikka menot ovat EU:n keskiarvoa pienemmät. Terveydenhuollon tarjonta vaihtelee kuitenkin suuresti alueittain, mikä vaikuttaa palvelujen saatavuuteen, yhdenvertaisuuteen ja tehokkuuteen. Tilannetta voitaisiin kohentaa parantamalla hallintoa ja seuraamalla palvelujen vakiotasoa. Vammaisten ja muiden heikossa asemassa olevien ryhmien tukemisessa koti- ja avohoidon sekä pitkäaikaishoidon lisääminen on keskeistä.

               (15)Pimeä työ on Italiassa yleistä, erityisesti maan eteläosissa. Italian kansallisen tilastolaitoksen arvioiden mukaan harmaan talouden arvo oli vuonna 2016 noin 210 miljardia euroa (12,4 % suhteessa BKT:hen). Siitä noin 37,2 prosenttia liittyy pimeään työhön. Tämä koskee erityisesti haavoittuvassa asemassa olevia ryhmiä, kuten maahanmuuttajia, naisia ja alaikäisiä. Uusi työsuojeluvirasto, joka on ollut toiminnassa vuodesta 2017, on kiinnittänyt maataloudessa erityistä huomiota ilmiöön (caporalato), jolle on ominaista sääntöjenvastaisuuksien runsaus ja työvoiman hyväksikäytön riski erityisesti sääntöjenvastaisesti maahan tulleiden tapauksessa. Äskettäin hyväksyttyjen toimenpiteiden tiivis seuranta ja lisätoimenpiteet ovat tarpeen, jotta pimeää työtä ja työvoiman hyväksikäyttöä voidaan torjua ja ehkäistä sekä varmistaa oikeudenmukaiset ja turvalliset työolot. Lisäksi on tärkeää varmistaa, että kansalaispalkan toteutustapa maksimoi kannustimet lailliseen työhön ja tukee pimeän työn muuttamista lailliseksi sekä pelotteiden että myönteisten kannustimien avulla.

               (16)Julkisten työvoimapalvelujen parantaminen – lisäämällä resursseja ja parantamalla palvelujen laatua – on ratkaisevan tärkeää, jotta uutta kansalaispalkkajärjestelmää koskeva uudistus voidaan toteuttaa. Tämän pienituloisille ja työttömille suunnatun uuden kansalaispalkkajärjestelmän yhteydessä aktiivinen työvoimapolitiikka on tärkeä väline, jolla voidaan vähentää työmarkkinoiden kitkaa ja kannustaa ihmisiä etsimään työtä. Tässä yhteydessä on erittäin tärkeää, että työvoimapalveluissa on riittävästi pätevää henkilökuntaa. Toimiva työnhakuneuvonta, jolla pyritään parantamaan koulutusta ja ammattitaidon kehittämistä, on olennaisen tärkeää, jotta voidaan parantaa työvoiman liikkuvuutta ja huolehtia siitä, että työntekijöillä on oikeanlaista osaamista, jolla vastata työmarkkinoiden tuleviin haasteisiin työympäristön muuttuessa yhä haastavammaksi ja kilpaillummaksi. Hiljattain on toteutettu joitakin toimia, joilla on pyritty parantamaan aktiivisen työvoimapolitiikan tuloksellisuutta. Tällaisia ovat muun muassa seurantaindikaattoreiden ja vähimmäisvaatimusten määrittely, pitkäaikaistyöttömiä koskevan strategian hyväksyminen sekä kvalitatiivisen profilointityökalun kehittäminen. Julkisten työvoimapalvelujen yleinen tehokkuus ja niiden kyky löytää ihmisille töitä on kuitenkin edelleen heikko, tulokset vaihtelevat huomattavasti alueiden välillä ja integrointi sosiaali- ja koulutuspolitiikkaan on vähäistä. Myös yhteistyö työnantajien kanssa on heikkoa.

               (17)Sukupuolten välinen työllisyysero on Italiassa edelleen EU:n suurimpia, ja naisten työllisyysaste, vaikkakin hieman kasvussa, on huomattavasti alhaisempi kuin EU:ssa keskimäärin (53,1 % vuonna 2018, kun se EU:ssa oli 67,4 %). Panostukset hoitopalveluihin ja naisten osallistumiseen työmarkkinoille ovat edelleen riittämättömiä, kuten myös toimenpiteet, joilla edistetään yhtäläisiä mahdollisuuksia ja asianmukaisia työ- ja yksityiselämän tasapainottamistoimia. Vielä ei ole kuitenkaan laadittu kattavaa strategiaa, jolla edistetään naisten osallistumista työmarkkinoille. Pakollista isyysvapaata on pidennetty hieman, neljästä päivästä viiteen, mutta vanhempainvapaajärjestelmä on edelleen riittämätön. Tämä seikka yhdistettynä alikehittyneisiin lastenhoito- ja pitkäaikaishoitopalveluihin estää ansiotyön tekoa naisilta, joilla on lapsia tai muita hoitoa tarvitsevia perheenjäseniä. Vuonna 2017 alle kolmivuotiaista lapsista oli virallisen varhaiskasvatuksen piirissä vain 28,6 prosenttia eli selvästi EU:n keskiarvoa vähemmän. Lastenhoitoa, terveydenhuoltoa ja pitkäaikaishoitoa koskevissa panostuksissa olisi otettava huomioon palvelujen saatavuudessa ilmenevät suuret maantieteelliset erot. Lisäksi kotitalouksien toiseen tulonsaajaan kohdistuva suuri verokiila ei kannusta naisia ottamaan vastaan työtä. Naisten työvoimaosuuden, ja muidenkin väestönosien työvoimaosuuksien, kasvattaminen voisi edistää talouskasvua, sillä se lisäisi työvoiman tarjontaa, vähentäisi köyhyyttä ja lieventäisi väestön ikääntymisestä aiheutuvia sosiaalisia ja taloudellisia riskejä.

               (18)Alun perin kaavaillulla keskitettyjen työehtosopimusneuvottelujen uudistuksella pyrittiin saamaan palkat vastaamaan paremmin taloudellista tilannetta alueellisella ja yritystasolla. Confindustria ja Italian kolme suurta ammattiliittoa (Cgil, Cisl ja Uil) allekirjoittivat maaliskuussa 2018 puitesopimuksen laajentaakseen toisen tason neuvotteluja. Sopimus myös lisää oikeusvarmuutta selkeyttämällä työmarkkinaosapuolten edustusta koskevia sääntöjä neuvotteluissa ja parantaa algoritmia, jolla vähimmäispalkat asetetaan. Työnantajajärjestö ja kolme suurinta ammattiliittoa allekirjoittivat vuoden 2018 lopussa ensimmäisen täytäntöönpanosopimuksen edustavuudesta, työterveydestä ja työturvallisuudesta.

               (19)Panostaminen koulutukseen ja osaamiseen on ratkaisevan tärkeää älykkään, osallistavan ja kestävän kasvun edistämiseksi. Italian koulutusjärjestelmän puutteet ja korkean osaamistason heikko kysyntä hidastavat tuottavuuden kasvua. Koulutusjärjestelmän laadun parantaminen on suuri haaste. Koulunkäynnin keskeyttämisaste on selvästi yli EU:n keskiarvon (14,5 % vs. 10,6 % vuonna 2018), ja koulutustuloksissa on suuria alueellisia eroja. Vaikka perus- ja keskiasteen koulutukseen osoitetun rahoituksen osuus on suurin piirtein sama kuin EU:n keskiarvo, lisätoimet opettajien houkuttelemiseksi, rekrytoimiseksi ja motivoimiseksi voisivat osaltaan parantaa oppimistuloksia. Rekrytointijärjestelmä perustuu pikemminkin tietoihin kuin taitoihin, ja opetusharjoittelu on vähäistä. Lisäksi opettajan palkka on Italiassa edelleen pieni verrattuna kansainväliseen tasoon ja suhteessa muiden korkea-asteen tutkinnon suorittaneiden palkkoihin. Palkka nousee hitaammin kuin vertaismaissa, ja uranäkymät ovat rajoitetumpia, sillä ammatti tarjoaa vain yhden urapolun. Lisäksi palkankorotukset perustuvat pelkästään virkaikään eivätkä ansioihin. Tämän vuoksi opettajan ammatin houkuttelevuus on korkeasti koulutettujen keskuudessa erittäin vähäinen ja opetushenkilöstö turhautunutta, mikä puolestaan vaikuttaa kielteisesti opiskelijoiden oppimistuloksiin. Oppisopimusjärjestelmä sai vauhtia viime vuosina, mutta nyt sen laajuutta on supistettu. Italialaisten opiskelijoiden ja aikuisten suoriutuminen avain- ja perustaidoissa on EU:n heikointa. Aikuisten osallistuminen koulutukseen on hyvin vähäistä ja vähenee edelleen tilanteessa, jossa korkean ja matalan osaamistason työntekijöiden välinen työllisyysero on EU:n suurimpia. Erityisen tarpeellista on kehittää digitaalisia taitoja. Niiden ja infrastruktuurin kehittämisessä on edistytty vain vähän. Inhimilliseen pääomaan panostaminen on ennakkoedellytys julkisten ja yksityisten investointien edistämiselle, ja nykyisiltä toimenpiteiltä digitaalisten taitojen ja aikuiskoulutuksen edistämiseksi puuttuu kattavuus. Perustason ja vaativamman tason digitaaliset taidot jäävät alle EU:n keskiarvon: vain 44 prosentilla 16–74-vuotiaista on digitaaliset perustaidot (57 % EU:ssa).

               (20)Vähäinen panostus ihmisten osaamiseen hidastaa Italian siirtymistä tietämystalouteen, hidastaa tuottavuuden kasvua ja rajoittaa mahdollisuuksia parantaa reaalista kilpailukykyä ja BKT:n kasvua. Koulutuseroilla voidaan selittää myös sitä, että Italian mikro- ja pienyritysten tuottavuus on heikompi kuin vertaismaissa. Korkea-asteen koulutuksessa ei ole riittävästi rahoitusta eikä henkilöstöä, ja ammatillista korkea-asteen koulutusta on vähän, vaikka työllistymisaste on korkea. Korkeakoulututkinnon suorittaneiden osuus on edelleen alhainen (27,9 % 30–34-vuotiaista vuonna 2018), ja korkea-asteen tutkinnon suorittaneita on suhteellisen vähän erityisesti luonnontieteiden ja tekniikan aloilla. Kohdennetut panostukset osaamiseen ovat ennakkoedellytys, jotta voidaan edistää julkisia ja yksityisiä investointeja, erityisesti aineettomaan omaisuuteen. On tarpeen edistää opiskelua osaamisvaltaisten alojen kannalta merkityksellisillä opintoaloilla ja vahvistaa tiettyjä taitoja, kuten digitaalisia taitoja ja taloustaitoja.

               (21)Tuottavuutta lisäävien strategioiden, kuten tuote-, prosessi- ja organisaatioinnovaatioiden käyttöönotto pienemmissä yrityksissä on vähäistä, erityisesti Etelä-Italiassa. Investoinnit aineettomaan omaisuuteen ovat olleet huomattavasti unionin keskiarvoa vähäisempiä 2000-luvun alusta lähtien. Yritysten tutkimus- ja kehitysmenot ovat lähes puolet pienemmät kuin euroalueen keskiarvo. Julkinen tuki yritysten tutkimus- ja kehitysmenoihin on edelleen vähäistä, joskin tilanne on paranemassa verokannustimien kasvaneen roolin ansiosta. Myös julkiset tutkimus- ja kehitysmenot ovat euroalueen keskiarvoa pienemmät. Vähäinen innovointi voi hidastaa myös vihreään talouteen siirtymistä. Italian innovaatiosuorituskyvyn parantaminen edellyttää lisäinvestointeja aineettomaan omaisuuteen sekä voimakkaampaa teknologian siirron painottamista ottaen huomioon alueelliset heikkoudet ja yritysten koon. Julkista tukea yritysten tutkimus- ja kehitysmenoihin voidaan lisätä suorien ja epäsuorien toimenpiteiden tasapainoisella yhdistelmällä ja tekemällä perusteellinen arviointi olemassa olevista väliaikaisia verokannustimista, jotta tehokkaimmista kannustimista voidaan tehdä pysyviä. Osaamista tukevat toimenpiteet (kuten teknologiaklusterit) ja yhteistyö yritysten välillä auttavat erityisesti pienempiä yrityksiä ratkaisemaan näitä ongelmia ja parantamaan heikkoa tuottavuuttaan.

               (22)Italian infrastruktuurin laadun ja kestävyyden parantamiseksi tarvitaan investointeja. Liikenneinfrastruktuuria koskeva investointistrategia (Connettere l’Italia) ei ole toteutunut. Rautateiden, maanteiden ja kestävän kaupunkiliikenteen suunniteltujen investointien toteuttamisessa on edistytty varsin vähän. Tämä johtuu hallinnollisista viivästyksistä, varojenkäytön tehottomuudesta, hankintalain puutteellisesta täytäntöönpanosta sekä lupamenettelyistä ja oikeudenkäynneistä. EU:n liikenteen tulostaulu osoittaa, että Italian infrastruktuurin laatu on heikompi kuin EU:ssa keskimäärin. Sen kunto on selkeä huolenaihe, kuten Morandin sillan romahtaminen Genovassa osoittaa. Hallitus on asettanut kunnossapidon ja turvallisuuden etusijalle laatimalla suunnitelman, jolla seurataan infrastruktuurin kunnossapitotilannetta, ja perustamalla rautatie- ja maantieinfrastruktuurin turvallisuudesta vastaavan uuden viraston. Tähän liittyen Italialle sallittiin vuodeksi 2019 EU:n finanssipoliittisten sääntöjen puitteissa 1 miljardin euron poikkeama. Poikkeama liittyy investointisuunnitelmaan, jolla turvataan Morandin sillan kaltaista tieinfrastruktuuria. Kestävään liikenteeseen ja infrastruktuuriin investoiminen on myös keino vastata ympäristöhaasteisiin. EU:n kunnianhimoisten, vuoteen 2030 ulottuvien energia- ja ilmastotavoitteiden saavuttamiseksi tarvitaan kestäviä vihreitä investointeja. Yhdennetty kansallinen energia- ja ilmastosuunnitelma on keskeinen ohjausväline hiilestä irtautumiseen ja energiaan liittyville investointitarpeille. Energiainfrastruktuurin parantaminen edellyttää investointeja, jotka edistäisivät paremmin häiriöitä sietävää, puhtaampaa, turvallisempaa ja joustavampaa energiajärjestelmää, ja samalla markkinoiden yhdentyminen lisääntyisi ja hintaerot kaventuisivat. Italian sähköverkko ei vielä pysty selviytymään rajat ylittävästä sähkön kaupasta eikä vaihtuvan uusiutuvan energian vuodeksi 2030 ennustetusta määrästä. Hydrogeologisten ja seismisten riskien ehkäisemiseen tarkoitetut investoinnit ovat tarpeen, jotta katastrofimenoja voidaan vähentää, myös infrastruktuurin osalta. Italialle sallittiin vuonna 2019 EU:n finanssipoliittisten sääntöjen nojalla 2,1 miljardin euron poikkeama, jolla pyrittiin varmistamaan mittavien hydrogeologisten riskien ennaltaehkäisy. Lisäksi eteläisessä Italiassa investoinnit jätehuoltoon ja vesi-infrastruktuuriin ovat riittämättömiä, ja riskeinä ovat edelleen vesipula ja kuivuus. Alan hajanaisuus ja pienempien toimijoiden heikko luottoprofiili muodostavat edelleen esteen investoinneille. Investoinnit esimerkiksi ilmastonmuutoksen torjuntaan, ympäristön kestävyyteen ja riskien ehkäisemiseen sekä maaseudun yhteyksiin auttaisivat kaventamaan myös alueellisia eroja. Myös laajakaistaverkko on vielä kehittymätön maaseudulla. Ultranopean (vähintään 100 Mbit/s) laajakaistan kattavuus on Italiassa edelleen jäljessä (vain 24 %, kun EU:n keskiarvo on 60 %) ja lähes EU:n heikoin (sijalla 27). Kattavuus myös lisääntyy edelleen hyvin hitaasti. Sekä ultranopea laajakaistan kattavuus että käyttö jäävät selvästi alle EU:n keskiarvon.

               (23)Julkisen sektorin heikot valmiudet hoitaa varainhankintaa erityisesti paikallisella tasolla muodostavat investointien esteen eri aloilla, mikä johtuu monimutkaisista menettelyistä, vastuualueiden päällekkäisyydestä ja huonosta johtamisesta julkisella sektorilla. Riittämätön osaaminen rajoittaa julkisella sektorilla mahdollisuuksia arvioida, valita ja hallinnoida investointihankkeita. Tämä myös heikentää EU:n varojen käyttöä, jossa Italia jää unionin keskiarvosta. Eteläisessä Italiassa hallinnon heikompi laatu rajoittaa merkittävästi varainkäyttöä ja politiikan suunnittelua. Hallinnollisten valmiuksien parantaminen on ennakkoedellytys julkisten investointien toteuttamiselle ja EU:n varojen tulokselliselle käytölle, ja sillä on myönteisiä heijastusvaikutuksia yksityisiin investointeihin ja BKT:n kasvuun. Tällaisilla parannuksilla voitaisiin lisätä laajakaista-, liikenne-, vesihuolto- ja kiertotalousinvestointien vaikutusta erityisesti Etelä-Italiassa, joka on jäänyt jälkeen pääasiassa aineettomissa investoinneissa. Keskus- ja paikallisviranomaisten hallinnollisten valmiuksien parantaminen vaikuttaisi myönteisesti investointihankkeiden suunnitteluun, arviointiin ja seurantaan sekä mahdollisten pullonkaulojen havaitsemiseen ja niihin puuttumiseen.

               (24)Italian julkishallinnon tehostaminen ja sen yritysmyönteisyyden lisääminen vaikuttaisivat myönteisesti liiketoimintaympäristöön, investointeihin ja yritysten kykyyn hyödyntää innovointimahdollisuuksia. Vuonna 2015 hyväksyttiin kattava julkisen hallinnon uudistamista koskeva valtuutuslaki. Uudistuksessa puututtiin useimpiin tehottomuuksiin, kuten menettelyjen kestoon ja monimutkaisuuteen, läpinäkyvyyden puutteeseen, tehottomaan johtamiseen julkisella sektorilla, julkisessa omistuksessa olevien yritysten tehottomaan johtamiseen ja vähäiseen digitalisaatioon. Vuoden 2017 loppuun mennessä suurin osa uudistuksesta oli hyväksytty, ja toteutus on nyt käynnissä uuden Concretezza -lain tuella. Epäjohdonmukainen suunnittelu, niukat taloudelliset resurssit ja riittämätön koordinointi hidastavat kuitenkin monimutkaisuutta vähentävien ja läpinäkyvyyttä lisäävien digitaalisten julkisten palvelujen toteuttamista keskeisillä aloilla, kuten verkkomaksujärjestelmissä. Julkisen sektorin työntekijöiden korkea keski-ikä ja keskimäärin vähäiset digitaaliset taidot hidastavat prosessia entisestään. Kun selkeät tavoitteet ja tuloksellinen toteuttaminen yhdistetään, tulokset ovat kuitenkin ilmeisiä, kuten julkishallintojen sähköisten markkinoiden ja sähköisen laskutuksen nopea kehittäminen on osoittanut. Vuonna 2015 toteutetussa julkishallinnon uudistuksessa oli tarkoitus hyväksyä uusi kehys myös paikallisten julkisten palvelujen hallinnon uudistamiseksi. Italian perustuslakituomioistuin kuitenkin katsoi marraskuussa 2016, että muun muassa paikallisia julkisia palveluja koskevan täytäntöönpanoasetuksen hyväksymisessä sovellettu menettely oli perustuslain vastainen. Näin ollen tarvitaan uusi lakiesitys, jolla edistetään paikallisten julkisten palvelujen tehokkuutta ja laatua muun muassa suosimalla tarjouskilpailuja talon sisäisten ratkaisujen tai suoraan sovittujen sopimuksien sijaan.

               (25)Vuoden 2018 talous- ja rahoitusasiakirjassa (DEF 2018) hankevalmistelu ja hankkeen elinkaaren laadun parantaminen määritettiin ratkaiseviksi tekijöiksi, joiden avulla tulokselliset investoinnit saadaan Italiassa uudelleen käyntiin. Samassa asiakirjassa ilmoitettiin erityisen avustusrahaston perustamisesta hankkeiden valmistelua ja keskeisten infrastruktuurihankkeiden arviointia varten. Paikallisten elinten toteuttamien pienempien hankkeiden valmisteluun on suunnitteilla toinen avustusrahasto. Kumpaakaan rahastoa koskevaa täytäntöönpanoasetusta ei ole kuitenkaan vielä annettu, ja rahastoille osoitettavat määrärahat voivat olla pienemmät kuin DEF 2018:ssa alun perin esitettiin. Vuoden 2019 talousarviolaissa mainitaan hankekeskuksen (Centrale per la progettazione) perustaminen, mutta kyseinen elin ei ole vielä toiminnassa, ja sen perustaminen näyttää olevan pitkäaikaisempi prosessi. Toiminnan osalta ei ole selvää, miten hankekeskus toimii vuorovaikutuksessa kuntien ja muiden paikallisten elinten kanssa.

               (26)Liiketoimintaympäristön kehittäminen helpottaisi yrittäjyyttä, ja paremmat kilpailuolosuhteet edistäisivät resurssien ja tuottavuuden kasvun tehokkaampaa kohdentamista. Vuoden 2015 vuotuinen kilpailulaki hyväksyttiin elokuussa 2017, ja se on pantava asianmukaisesti täytäntöön. Lisäksi tietyillä aloilla, kuten yrityspalveluissa ja vähittäiskaupan alalla, on edelleen merkittäviä kilpailunesteitä. Sääntelykehyksen laadun parantaminen varmistaisi tasapuoliset toimintaedellytykset sekä innovatiivisille alustoille että perinteisille toimijoille ja antaisi mahdollisuuden hyödyntää yhteistyötalouden koko potentiaalia ja tekisi kilpailusta tasapuolisempaa kaikilla aloilla. Tarjouskilpailumenettelyjen lisääminen palveluhankintasopimusten ja julkishyödykkeiden käyttölupien myöntämisessä parantaisi palvelujen laatua. Koska julkisten hankintojen järjestelmää koskeva sääntely on epävakaata, jotkin aiempien uudistusten keskeiset edut voivat vaarantua ja investoinnit lykkääntyä. Tuotteiden markkinavalvonta on hajallaan eri organisaatioissa, päällekkäisyyttä on paljon eikä tehokkaita koordinointijärjestelmiä ole. Tämä vähentää valvonnan tuloksellisuutta sääntöjä rikkovien yritysten harjoittaman vilpillisen kilpailun estämisessä.

               (27)Italian siviilioikeusjärjestelmän tehottomuus on edelleen ongelma. Siviili- ja kauppaoikeuden alalla riita-asioiden käsittelyajat kuuluivat vuonna 2017 yhä EU:n pisimpiin kaikissa oikeusasteissa. Oikeudenkäyntien kesto ensimmäisessä oikeusasteessa on pidentynyt vuoteen 2016 verrattuna, mutta ylemmissä oikeusasteissa aiemmat uudistukset ovat alkaneet vaikuttaa oikeudenkäyntien kestoon myönteisesti. Oikeudenkäyntien väärinkäyttömahdollisuuksia on edelleen varaa rajoittaa ja tehostaa näin tuomioistuinten toimintaa. Kassaatiotuomioistuimessa (Corte suprema di cassazione) tapausten suuri määrä ja sen verojaoston alhaisempi selvitysaste vaikuttaa kielteisesti tuomioistuimen tehokkuuteen ja herättää epäilyjä vero-oikeusjärjestelmää kohtaan ensimmäisessä ja toisessa oikeusasteessa. Yksinkertaisempien menettelysääntöjen asianmukainen noudattaminen voisi ratkaisevasti nopeuttaa siviilioikeudenkäyntejä. Uudistuksesta, jonka tarkoituksena on sujuvoittaa siviilioikeudellista menettelyä, on ilmoitettu, mutta sitä ei ole vielä esitetty parlamentille. Muita haasteita ovat edelleen epäjohdonmukainen ja rajoitettu muutoksenhakujen karsiminen toisessa oikeusasteessa tutkittavaksi ottamisen edellytysten puuttumisen nojalla, lukuisat täyttämättä olevat hallintohenkilöstön työpaikat sekä tuomioistuinten väliset erot tapausten hallinnoinnin tehokkuudessa.

               (28)Italia on viime aikoina edistynyt jonkin verran korruptiontorjuntalainsäädäntönsä parantamisessa muun muassa parantamalla väärinkäytösten paljastajien suojelua, vahvistamalla kansallisen korruptiontorjuntaviranomaisen roolia lainsäädännön täytäntöönpanossa ja antamalla tammikuussa 2019 uuden korruptionvastaisen lain. Viimeksi mainitulla pyritään edistämään korruption havaitsemista ja kitkemistä tiukentamalla seuraamuksia, parantamalla tutkintatekniikkaa ja tarjoamalla korruption paljastajille lievennettyjä seuraamuksia. Laissa säädetään myös vanhentumisaikojen keskeytymisestä ensimmäisessä oikeusasteessa annetun tuomion jälkeen, mutta vasta vuodesta 2020 alkaen. Tämä on kauan kaivattua myönteistä kehitystä, joka vastaa kansainvälisiä normeja. Korruption kitkeminen on Italiassa kuitenkin edelleen tehotonta. Tämä johtuu lähinnä siitä, että rikosoikeudelliset menettelyt kestävät liian pitkään, koska ei ole toteutettu kipeästi tarvittavaa rikosoikeudenkäyntiuudistusta, johon kuulusi myös muutoksenhakujärjestelmän uudistaminen oikeudenkäyntien väärinkäytön välttämiseksi. Lisäksi syytteeseenpanojärjestelmässä on edelleen puutteita tiettyjen rikosten, kuten julkisten varojen kavalluksen, osalta.

               (29)Edistyminen taseiden tervehdyttämisessä on jatkunut Italian pankeissa esiin tulleista markkinapaineista huolimatta. Koska pankeilla on runsaasti valtiovastuita, markkinoiden epävakaus on heikentänyt niiden pääomapositioita, mikä on lisännyt niiden varainhankintakustannuksia ja vaikeuttanut vakuudetonta tukkuvarainhankintaa. Erityisesti pienten ja keskisuurten pankkien on syytä jatkaa vanhan järjestämättömistä ja todennäköisesti maksamatta jäävistä lainoista koostuvan lainakannan pienentämistä, jotta voidaan turvata rahoitusmarkkinoiden vakaus ja vahvistaa talouden luototusta. Pankkien ja erityisesti pienempien pankkien edistyminen lakisääteisten varainhankintavaatimusten täyttämisessä parantaisi myös järjestelmän kykyä kestää ulkoisia häiriöitä. On myös tärkeää puuttua pankkien rakenteellisesti heikkoon kannattavuuteen lisäämällä tehokkuutta ja liiketoimintamallin optimointia. Maksukyvyttömyysmenettelyn uudistamista koskevan lainsäädännön pikainen täytäntöönpano auttaisi nopeuttamaan edelleen hitaita ulosmittausmenettelyjä ja vakuuksien täytäntöönpanomenettelyjä ja parantaisi entisestään pankkisektorin häiriönsietokykyä. Valtion maksamat korvaukset osakkeenomistajille ja yksityissijoittajille, joilla on hallinnollisessa selvitystilamenettelyssä olleiden pankkien etuoikeusasemaltaan heikommassa asemassa olevia velkapapereita, olisi kohdistettava tiukasti vain niihin sosiaalisiin vaikutuksiin, joita väärin perustein tapahtunut myynti on aiheuttanut. Pankkijärjestelmän hallintotapaa olisi parannettava edelleen saattamalla suurten osuuspankkien vuonna 2015 hyväksytty uudistus pikaisesti päätökseen, kun asiaan on saatu oikeudellinen selkeys.

               (30)Pankkilainat ovat edelleen yleisin yritysrahoituksen lähde. Pienemmillä ja innovatiivisilla yrityksillä on kuitenkin edelleen vaikeuksia saada lainaa, erityisesti Etelä-Italiassa. Pääomamarkkinat ovat muihin jäsenvaltioihin verrattuna alikehittyneet, mikä johtuu myös kysyntää hillitsevistä tekijöistä, joita ovat heikko rahoitustietämys, pelko määräysvallan menettämisestä yrityksessä ja työläät hallinnolliset vaatimukset. Viime vuosina on otettu käyttöön useita toimenpiteitä, joilla parannetaan rahoituksen saantia. Ne koskevat pääasiassa pankkilainoja, vaikkakin myös markkinalähtöiset toimenpiteet, kuten minibondit, vaihtoehtoiset sijoitusmarkkinat, riskipääoma ja suora julkinen tuki, ovat auttaneet pieniä ja innovatiivisia yrityksiä saamaan rahoitusta. Yritysten oman pääoman ehtoista rahoitusta koskevan verohelpotuksen poistaminen vuoden 2019 talousarvioon mennessä voi vähentää yritysten halukkuutta oman pääoman ehtoisen rahoituksen käyttöön. Pankkisektorin ulkopuolisen rahoituksen edistäminen edellyttää, että otetaan huomioon pienempien ja innovatiivisten yritysten tarpeet ja sijoittajien valmiudet arvioida investointihankkeita. Rahoituslähteiden monipuolistaminen suojelisi yritysten investointeja pankkisektorin häiriöiltä ja tukisi samalla innovointia ja kasvua.

               (31)Kaudella 2021–2027 voitaisiin EU:n rahastoja koskevan ohjelmasuunnittelun avulla auttaa korjaamaan joitakin suosituksissa havaituista puutteista, erityisesti maaraportin
                  9
                liitteen D kattamilla osa-alueilla. Näin Italia voisi mainituilla aloilla hyödyntää kyseisiä rahastoja parhaalla mahdollisella tavalla alueelliset erot huomioon ottaen. Maan hallinnollisten valmiuksien vahvistaminen näiden varojen hallinnoimiseksi on tärkeä tekijä tämän investoinnin onnistumisen kannalta.

               (32)Komissio on vuoden 2019 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson osana tehnyt kattavan analyysin Italian talouspolitiikasta ja julkaissut sen vuoden 2019 maaraportissa. Se on arvioinut myös vuoden 2019 vakausohjelman ja vuoden 2019 kansallisen uudistusohjelman sekä jatkotoimenpiteet, joita on toteutettu Italialle viime vuosina annettujen suositusten noudattamiseksi. Se on ottanut huomioon niiden merkityksen Italian finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta mutta myös sen, ovatko ne unionin sääntöjen ja ohjeiden mukaisia. Tämä vastaa tarpeeseen vahvistaa unionin yleistä talouden ohjausta antamalla unionin tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin.

               (33)Neuvosto on tutkinut vuoden 2019 vakausohjelman tämän arvioinnin perusteella, ja sen lausunto
                  10
                ilmenee erityisesti suosituksesta 1.

               (34)Neuvosto on tutkinut vuoden 2019 kansallisen uudistusohjelman ja vuoden 2019 vakausohjelman komission perusteellisen tarkastelun ja tämän arvioinnin perusteella. Asetuksen (EU) N:o 1176/2011 6 artiklan nojalla annetut neuvoston suositukset on otettu huomioon jäljempänä esitettävissä suosituksissa 1–5. Kyseiset suositukset edistävät myös euroalueelle annettujen ensimmäisten neljän talouspoliittisen suosituksen täytäntöönpanoa. Suosituksessa 1 tarkoitetuilla julkisen talouden toimilla edistetään muun muassa suureen julkisen talouden velkaan liittyvien epätasapainojen korjaamista,

               SUOSITTAA, että Italia toteuttaa vuosina 2019 ja 2020 toimia, joilla se

               1.varmistaa, että nettomääräiset julkiset perusmenot supistuvat nimellisin luvuin 0,1 prosenttia vuonna 2020, jolloin vuotuinen rakenteellinen sopeutus on 0,6 prosenttia suhteessa BKT:hen; käyttää satunnaistuloja nopeuttaakseen julkisen talouden velkasuhteen supistamista; siirtää verotuksen painopistettä pois työn verotuksesta muun muassa vähentämällä verohelpotuksia ja päivittämällä vanhentuneet kiinteistörekisteriarvot; torjuu verovilppiä, jota tapahtuu erityisesti kuitittoman maksamisen muodossa, muun muassa lujittamalla sähköisten maksujen pakollista käyttöä alentamalla käteismaksujen lakisääteistä enimmäismäärää; toteuttaa aiemmat eläkeuudistukset kokonaisuudessaan pienentääkseen vanhuuseläkkeiden osuutta julkisista menoista ja voidakseen lisätä muita sosiaalimenoja ja kasvua edistäviä menoja;

               2.tehostaa toimia pimeän työn torjumiseksi; varmistaa, että aktiivinen työvoimapolitiikka ja sosiaalipolitiikka integroidaan ja että niillä tavoitetaan erityisesti nuoret ja muita heikommassa asemassa olevat ryhmät; tukee kattavan strategian avulla naisten osallistumista työmarkkinoille, myös tarjoamalla laadukkaita lastenhoito- ja pitkäaikaishoitopalveluja; parantaa koulutustuloksia, myös riittävien ja kohdennettujen investointien avulla, ja edistää osaamisen kehittämistä muun muassa parantamalla digitaalisia taitoja;

               3.keskittää investointeihin liittyvän talouspolitiikan tutkimukseen ja innovointiin sekä infrastruktuurin laatuun alueelliset erot huomioon ottaen; parantaa julkishallinnon vaikuttavuutta, myös panostamalla julkishallinnon työntekijöiden osaamiseen, nopeuttamalla digitalisaatiota ja lisäämällä paikallisten julkisten palvelujen tehokkuutta ja laatua; puuttuu kilpailunrajoituksiin, erityisesti vähittäiskaupan ja yrityspalvelujen alalla, muun muassa uuden vuotuisen kilpailulain avulla;

               4.lyhentää siviilioikeudenkäyntien kestoa kaikissa oikeusasteissa yksinkertaistamalla menettelysääntöjä, mukaan lukien vielä lainsäätäjän käsiteltävänä olevat säännöt, ja valvomalla niiden noudattamista; parantaa korruption torjunnan tuloksellisuutta uudistamalla menettelysääntöjä, jotta rikosoikeudenkäyntien kestoa voidaan lyhentää;

               5.edistää erityisesti pienten ja keskisuurten pankkien taseiden uudelleenjärjestelyä parantamalla tehokkuutta ja omaisuuserien laatua, jatkamalla järjestämättömien lainojen vähentämistä ja monipuolistamalla varainhankintaa; parantaa pankkien ulkopuolista pienempien ja innovatiivisten yritysten rahoitusta.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)

                        EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        EUVL L 306, 23.11.2011, s. 25.

                     (3)

                        SWD(2019) 1011 final.

                     (4)

                        COM(2019) 150 final.

                     (5)

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1303/2013, annettu 17 päivänä joulukuuta 2013, Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yhteisistä säännöksistä sekä Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yleisistä säännöksistä sekä neuvoston asetuksen (EY) N:o 1083/2006 kumoamisesta (EUVL L 347, 20.12.2013, s. 320).

                     (6)

                        COM(2014) 494 final.

                     (7)

                        Komission yhteisesti sovittuja menetelmiä noudattaen uudelleen laskema suhdannekorjattu rahoitusasema ilman kertaluonteisia ja väliaikaisia toimenpiteitä.

                     (8)

                        Nettomääräisillä julkisilla perusmenoilla tarkoitetaan julkisten menojen kokonaismäärää ilman korkomenoja, ilman unionin ohjelmista aiheutuvia menoja, jotka korvataan täysin unionin varoista saatavilla tuloilla, ja ilman ei-päätösperäisiä työttömyysetuusmenojen muutoksia. Kansallisesti rahoitettu kiinteän pääoman bruttomuodostus jaetaan neljälle vuodelle. Päätösperäiset tulopuolen toimenpiteet ja lakisääteiset tulojen lisäykset otetaan huomioon. Meno- ja tulopuolen kertaluonteiset toimenpiteet kuittaavat toisensa.

                     (9)

                        SWD(2019) 1011 final.

                     (10)

                        Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti.