title: Recommendation for a COUNCIL RECOMMENDATION on the National Reform Progamme 2011 for Cyprusand delivering a Council opinionon the updated Stability Programme of Cyprus, 2011-2014

text:
   EUROOPAN KOMISSIO
                                   Bryssel 7.6.2011
                                   SEK(2011) 803 lopullinen
                          Suositus
                NEUVOSTON SUOSITUS
 Kyproksen kansallisesta uudistusohjelmasta vuodelta 2011
         sekä siihen sisältyvä neuvoston lausunto
Kyproksen tarkistetusta vakausohjelmasta vuosiksi 2011-2014
                {SEK(2011) 721 lopullinen}
 ---pagebreak---                                                Suositus
                                       NEUVOSTON SUOSITUS
                    Kyproksen kansallisesta uudistusohjelmasta vuodelta 2011
                              sekä siihen sisältyvä neuvoston lausunto
                  Kyproksen tarkistetusta vakausohjelmasta vuosiksi 2011-2014
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen
   121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,
   ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja
   yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen
   (EY) N:o 1466/971 ja erityisesti sen 5 artiklan 3 kohdan,
   ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen2,
   ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
   ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,
   on kuullut talous- ja rahoituskomiteaa,
   sekä katsoo seuraavaa:
   (1)     Eurooppa-neuvosto hyväksyi 26 päivänä maaliskuuta 2010 Euroopan komission
           ehdotuksen, jolla käynnistetään uusi työllisyys- ja kasvustrategia, Eurooppa 2020.
           Strategian lähtökohtana on tehostaa talouspolitiikan koordinointia. Strategia
           keskitetään avainalueisiin, joilla tarvitaan toimia Euroopan kestävän kasvun
           vauhdittamiseksi ja kilpailukyvyn lisäämiseksi.
   (2)     Neuvosto antoi 13 päivänä heinäkuuta 2010 suosituksen jäsenvaltioiden ja unionin
           talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista (2010–2014) ja hyväksyi 21 päivänä
           lokakuuta 2010 päätöksen jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista3.
           Yhdessä nämä muodostavat ns. yhdennetyt suuntaviivat. Jäsenvaltioita kehotettiin
           ottamaan      yhdennetyt     suuntaviivat   huomioon     kansallisessa     talous-   ja
           työllisyyspolitiikassaan.
   1
           EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.
   2
           EUVL C …, s..
   3
           Pidetään voimassa vuonna 2011 19 päivänä toukokuuta 2011 annetulla neuvoston päätöksellä
           2011/308/EU.
FI                                                 2                                                FI
 ---pagebreak---    (3) Komissio hyväksyi 12 päivänä tammikuuta 2011 ensimmäisen vuotuisen
       kasvuselvityksen. Tästä alkoi uusi talouden ohjauksen ja hallinnan jakso EU:ssa ja
       ensimmäinen politiikan yhdennetyn etukäteiskoordinoinnin EU-ohjausjakso, jonka
       perusta on Eurooppa 2020 -strategiassa.
   (4) Eurooppa-neuvosto hyväksyi 25 päivänä maaliskuuta 2011 julkisen talouden
       vakauttamisen ja rakenneuudistuksen painopisteet (jotka ovat 15 päivänä helmikuuta
       ja 7 päivänä maaliskuuta 2011 annettujen neuvoston päätelmien ja komission
       vuotuisen kasvuselvityksen mukaisia). Se korosti, että etusijalle on asetettava
       talousarvioiden tervehdyttäminen ja julkisen talouden kestävyyden palauttaminen,
       työttömyyden vähentäminen työmarkkinauudistusten avulla sekä uudet kasvua
       edistävät toimet. Se kehotti kaikkia jäsenvaltioita toteuttamaan näihin painopisteisiin
       perustuvia konkreettisia toimenpiteitä, jotka sisällytetään niiden vakaus- tai
       lähentymisohjelmiin ja kansallisiin uudistusohjelmiin.
   (5) Lisäksi Eurooppa-neuvosto kehotti 25 päivänä maaliskuuta 2011 Euro
       Plus -sopimukseen osallistuvia jäsenvaltioita esittämään sitoumuksensa niin ajoissa,
       että ne voidaan sisällyttää vakaus- tai lähentymisohjelmiin ja kansallisiin
       uudistusohjelmiin.
   (6) Kypros toimitti kansallisen uudistusohjelmansa 6 päivänä toukokuuta 2011 ja vuosiksi
       2010–2014 laaditun tarkistetun vakausohjelmansa 7 päivänä toukokuuta 2011.
       Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa
       huomioon.
   (7) Kyproksen talous on jonkin verran tervehtynyt vuoden 2009 jälkeen, jolloin maan
       talous supistui ensimmäisen kerran 35 vuoteen, kun BKT väheni 1,7 prosenttia.
       Työmarkkinat kärsivät taantumasta ja työttömyys oli vuonna 2010 6,5 prosenttia.
       Myös julkinen talous heikkeni. Julkisen talouden ylijäämä vaihtui vuonna 2009 6
       prosentin alijäämäksi suhteessa BKT:hen. Tämä johtui automaattisista vakauttajista,
       harkinnanvaraisista finanssipoliittisista elvytystoimista talouden laskun torjumiseksi
       sekä melko laajoista vaikutuksista, joita on ollut kasvurakenteen muuttumisella
       vähemmän veroja tuovaksi. Vuonna 2010 taloudellinen toiminta parani hieman eli 1
       prosentin, mikä johtui pääasiassa varastojen kasvusta sen jälkeen, kun varastoja
       purettiin laajasti vuonna 2009, ja yksityisen kulutuksen hienoisesta kasvusta.
       Parantuvista taloudellisista olosuhteista odotetaan olevan hyötyä työmarkkinoille,
       työllisyyden odotetaan hieman nousevan, kun taas työttömyys todennäköisesti laskee
       vuoden 2010 lopun huippulukemista.
   (8) Neuvosto on neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 mukaisen tarkistetun
       vakausohjelman arvioinnin perusteella sitä mieltä, että julkista taloutta koskevien
       ennusteiden taustalla oleva makrotalouden skenaario on realistinen vuoteen 2012
       saakka ja sen jälkeen liian suotuisa, jos sitä arvioidaan komission yksiköiden kevään
       2011 talousennusteiden perusteella. Vakausohjelman tavoitteena on vähentää julkisen
       talouden alijäämä 4 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2011 ja 2,6 prosenttiin
       suhteessa BKT:hen vuonna 2012 neuvoston suositusten mukaisesti ja jatkaa
       vakauttamista siitä eteenpäin. Ohjelman mukaan velkasuhteen huippu saavutetaan
       vuonna 2012, minkä jälkeen se laskee. Vuosina 2011 ja 2012 rakenteellinen
       rahoitusasema paranee vuosittain keskimäärin 1,5 prosenttia suhteessa BKT:hen
       neuvoston suositusten mukaisesti. Rakenteellinen parannus vuosien 2013 ja 2014
       osalta on kuitenkin vakaus- ja kasvusopimuksessa vaadittua pienempi. Keskipitkän
FI                                              3                                              FI
 ---pagebreak---         aikavälin tavoitteena olevaan tasapainoiseen rakenteelliseen rahoitusasemaan ei päästä
        ohjelmakauden aikana. Vaikka sopeutuksen suunnitellaan perustuvan menojen
        hillitsemiseen, useimmat toimenpiteet vuonna 2011 koskevat tulopuolta. Ohjelmassa
        esitettyyn vakauttamisuraan kohdistuu heikkenemisriskejä, jotka liittyvät jatkettuun
        tasapainottamiseen kohti vähemmän veroja tuovaa kasvurakennetta, käytäntöön
        hyväksyä lisätalousarvioita vuoden aikana, työmarkkinaosapuolten kanssa vielä
        sopimatta olevien toimenpiteiden oikea-aikaiseen täytäntöönpanoon ja muihin vielä
        määrittelemättömiin seikkoihin (esim. juoksevien menojen hillitseminen). Kyseiset
        riskit huomioon ottaen lisätoimenpiteet voivat olla tarpeen, jos makrotalouden tai
        julkisen talouden kehitys osoittautuu odotettua huonommaksi.
   (9)  Vaikka vaihtotaseen alijäämä laski noin 9 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna
        2010, se on vielä suuri ja todennäköisesti rajoittaa talouskasvua keskipitkällä
        aikavälillä. Julkisen sektorin suuret menot olisi rahoitettava ulkomaisella velalla tai
        suuremmilla kotimaisilla yksityisillä säästöillä. Viimeksi mainittu merkitsisi
        alhaisempaa tuotannon kasvua, koska se syrjäyttäisi yksityisen kulutuksen tai
        investoinnit. Keskipitkällä aikavälillä alijäämä supistuisi edelleen vaikkakin hitaasti.
        Liiallisen alijäämän menettelyn yhteydessä 13 päivänä heinäkuuta 2010 neuvosto
        suositteli Kyproksen viranomaisille myös keskipitkän aikavälin julkisen talouden
        kehyksen sitovan luonteen vahvistamista. Tähän mennessä ei ole näyttöä edistyksestä.
        Vakausohjelman mukaisesti keskipitkän aikavälin julkisen talouden kehys on
        suunniteltu pantavaksi täysimääräisesti täytäntöön verovuodesta 2014 lähtien eikä
        vuodesta 2012, kuten vielä hiljattain oletettiin. Näin ollen sen vaikutukset näkyvät
        vasta keskipitkällä aikavälillä. Uuden kehyksen oikein ajoitettu täytäntöönpano olisi
        tärkeää julkisen talouden vakauttamisen onnistumisen ja kestävyyden kannalta.
   (10) Pankkisektori selvisi maailmanlaajuisesta rahoituskriisistä ja Euro-alueen julkisen
        talouden velkakriisistä ilman julkisia tukitoimia. Pankkisektori on kuitenkin suuri
        verrattuna talouteen, sillä sen varat ovat yli kuusinkertaiset suhteessa BKT:hen, jos ei
        oteta huomioon ulkomaisten pankkien tytäryhtiöitä ja sivuliikkeitä, ja
        kymmenkertaiset jos ne otetaan huomioon. Lisäksi se on suhteellisen keskittynyt, sillä
        markkinoita hallitsee kolme kotimaista ryhmää, joiden osuus pankkialan
        konsolidoitujen varojen kokonaismäärästä on noin 55 prosenttia, jos ei oteta huomioon
        osuustoiminnallisia pankkeja. Kansainvälisten rahoitusmarkkinoiden jatkuvat riskit
        edellyttävät konservatiivisen taseenhallinnan jatkamista ja vakavaraisuuden valvontaa.
        Valvojia on kaksi: kaupallisia pankkeja valvoo Kyproksen keskuspankki ja
        osuustoiminnallisia luottolaitoksia osuuskuntien valvonnasta ja kehityksestä vastaava
        viranomainen (ASDCS). Vaikka IMF on suositellut, että pankkeja ja
        osuustoiminnallisia luottolaitoksia valvoisi ainoastaan yksi valvoja, asiassa ei ole
        tapahtunut edistystä.
   (11) Ennustetut pitkän aikavälin vaikutukset, joita väestön ikääntymisellä on julkiseen
        talouteen, ovat selvästi EU:n keskiarvoa merkittävämmät. Tämä johtuu lähinnä
        eläkemenojen suhteellisen suuresta kasvusta suhteessa BKT:hen tulevina
        vuosikymmeninä. Eläkejärjestelmää uudistettiin huhtikuussa 2009. Uudistus koskee
        lähinnä tulopuolta ja se hidastaisi ainoastaan vähän eläkekulujen nousua.
        Terveydenhuoltoalan uudistuksella pyritään estämään ennustettu menojen kasvu
        perustamalla kansallinen terveydenhuoltojärjestelmä ja muuttamalla julkiset sairaalat
        itsenäisiksi yksiköiksi. Edistys on kuitenkin ollut erittäin vähäistä.
FI                                               4                                               FI
 ---pagebreak---    (12) Kahdesti vuodessa tapahtuva elinkustannuskorvauksen automaattinen mukautus on
        kytketty suoraan kuluttajahintaindeksin keskimääräiseen prosenttimääräiseen nousuun
        viimeisten kuuden kuukauden aikana verrattuna aiempaan kuuden kuukauden
        ajanjaksoon. Työmarkkinaosapuolet tukevat vahvasti kyseistä mukautusta eikä siitä
        ole keskusteltu työmarkkinaneuvotteluissa. Tuottavuuden erot eri aloilla eivät
        kuitenkaan         näy,      jos      mukautusta       sovelletaan       yhdenmukaisesti.
        Elinkustannuskorvauksen mukautuksen huonoja puolia on ensinnäkin se, että palkat
        on kytketty ainoastaan tuotteen hintoihin eikä tuottavuuden kasvuun. Toiseksi
        kyseisestä järjestelmästä hyötyvät eniten suurituloiset (joista 70 prosentin palkat on
        indeksoitu elinkustannuskorvauksen mukautuksen perusteella) eikä järjestelmä edes
        kata suurinta osaa pienituloisista (esim. ammattitaidottomat työntekijät, joista vain 6
        prosentin palkat on indeksoitu elinkustannuskorvauksen mukautuksen perusteella).
        Kolmanneksi elinkustannuskorvauksen mukautuksella on myös merkittävä vaikutus
        julkiseen talouteen, sillä palkkojen lisäksi se koskee olennaisesti myös eläkkeitä, etuja
        ja muita korvauksia.
   (13) Kyproksen työvoimaosuus on korkeampi kuin EU:ssa keskimäärin, mutta sen
        työmarkkinoilla esiintyy paljon sukupuolten välistä epätasapainoa. Sukupuolten
        työllisyyserot, lastenhoitopalvelujen hinta ja saatavuus (mukaan luettuna niiden sijainti
        ja etäisyys työpaikoista), joustavien työllistymismuotojen vähäisyys ja suurina pysyvät
        sukupuolten palkkaerot ovat Kyproksen kansallisen uudistusohjelman mukaan
        merkittäviä esteitä työllisyydelle ja kasvulle. Keski- ja yliopistoasteen koulutustaso on
        Kyproksella korkea, mutta ammattikoulutusta ei pidetä houkuttelevana vaihtoehtona.
        Nuorten korkea työttömyysaste yhdistettynä työttöminä olevien korkeasti
        koulutettujen henkilöiden suureen määrään on osoitus huomattavasta taitojen
        kysynnän ja tarjonnan kohtaamattomuudesta Kyproksen taloudessa. Myös elinikäiseen
        oppimiseen osallistuminen on erityisesti tiettyjen ryhmien (vähän koulutetut, iäkkäät ja
        työttömät) osalta vähäistä maassa, jossa on yleisesti hyvä koulutustaso. Näiden
        kysymysten ratkaisemiseksi kansallisessa uudistusohjelmassa esitetään uusien
        keskiasteen jälkeisten ammattioppilaitosten perustamista lukuvuodesta 2012–2013
        lähtien, ja uuden oppisopimusjärjestelmän käyttöönotto on suunniteltu tapahtuvaksi
        samana lukuvuonna. Kaiken kaikkiaan Kyproksen strategista tavoitetta siirtyä matalan
        tuottavuuden työpaikoista korkean tuottavuuden työpaikkoihin edistäisi suuresti
        koulutusjärjestelmän        uudelleensuuntaaminen        taitojen     monipuolistamiseen
        työmarkkinoiden kysyntää vastaavasti.
   (14) Kypros antoi heinäkuussa 2010 horisontaalisen lain palveludirektiivin ottamisesta
        osaksi kansallista lainsäädäntöä. On kuitenkin olemassa epäilyjä siitä, kuinka
        täydellisesti ja perusteellisesti kyseinen direktiivi on otettu osaksi lainsäädäntöä, sillä
        alakohtaisessa lainsäädännössä, johon ei ole tehty muutoksia, on edelleen monia
        esteitä sijoittautumiselle ja palvelujen vapaalle tarjoamiselle. Esteet ovat joko yleisiä,
        kuten paikallisviranomaisten vaatimat luvat minkä tahansa yrityksen perustamiselle tai
        lupien rajallinen voimassaoloaika alasta riippumatta sekä siihen liittyvät riskit, tai
        tiettyjä erityisaloja koskevia, kuten matkailupalveluihin sovellettavat kiinteät tariffit,
        taloudellinen tarveharkinta, kilpailijoiden osallistuminen autonvuokrauslupien
        myöntämiseen, muista jäsenvaltioista peräisin olevien rakennusyritysten syrjivä
        kohtelu sekä arkkitehdeille ja insinööreille annettu kielto harjoittaa ammattiaan
        oikeushenkilöinä.
   (15) Ympäristöön liittyvät rajoitukset ja kysymykset, jotka koskevat resurssien ja energian
        käyttöä, voivat yleisesti luoda vakavia esteitä kasvulle. Tämä johtuu Kyproksen
FI                                               5                                                  FI
 ---pagebreak---         maantieteellisestä sijainnista ja ilmastonmuutoksen aiheuttamien ankarien kuivien
        kausien vaikutuksista. Uusiutuvan energian tukiohjelmien kustannustehokkuutta olisi
        arvioitava. Energiasektorin toimintaa voidaan merkittävästi parantaa jo lyhyellä
        aikavälillä markkinoiden vapauttamisen sekä kilpailun ja infrastruktuuri-investointien
        helpottamisen kautta.
   (16) Kypros on antanut useita Euro Plus -sopimuksen mukaisia sitoumuksia4. Julkisen
        talouden osalta sopimuksessa sitoudutaan vahvistamaan julkisen talouden kestävyyttä
        laatimalla puitelaki rahoituskriiseistä selviytymistä varten ja perustamalla täysin
        riippumaton rahoitusalan vakausrahasto. Lisäksi julkisen eläkejärjestelmän
        rakenneuudistuksesta käydään vuoropuhelua, jonka on määrä päättyä vuoden 2011
        lopulla. Työllisyystoimenpiteissä keskitytään laittoman ja pimeän työn torjuntaan,
        taitojen kysynnän ja tarjonnan kohtaamattomuuden korjaamiseen ja yritysten
        kilpailukyvyn lisäämiseen. Kilpailutoimenpiteisiin kuuluvat julkisen sektorin
        palkkojen hillitseminen (palkkojen indeksointimekanismin uudelleensuunnittelu), pk-
        yritysten kilpailukyvyn vahvistaminen, kansallisen digitaalistrategian valmistuminen
        vuoteen 2011 mennessä sekä energiatehokkuuden ja uusiutuvien energialähteiden
        edistäminen. Sitoumukset koskevat Euro Plus -sopimuksen neljää osa-aluetta. Ne
        merkitsevät jatkoa vakausohjelmissa ja kansallisissa uudistusohjelmissa esitetylle
        laajemmalle uudistusohjelmalle ja niissä vahvistetaan jo ilmoitetut suunnitelmat
        uudistuksista Kyproksen rakenteellisten heikkouksien poistamiseksi. Tässä vaiheessa
        ei kuitenkaan täsmennetä, missä aikataulussa julkisen sektorin palkkoihin ja
        eläkejärjestelmään puututaan. Nämä sitoumukset on arvioitu ja otettu huomioon
        suosituksissa.
   (17) Komissio on arvioinut vakausohjelman ja kansallisen uudistusohjelman sekä Euro
        Plus -sopimuksen nojalla tehdyt sitoumukset5. Se on ottanut huomioon niiden
        merkityksen Kyproksen finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan
        kestävyyden kannalta. Lisäksi se on arvioinut, ovatko ne EU:n sääntöjen ja ohjeiden
        mukaisia, koska Euroopan unionin talouden ohjausta ja hallintaa on tarpeen tehostaa
        kokonaisuudessaan antamalla EU:n tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin.
        Tämän perusteella komissio katsoo, että tarvitaan lisää toimia vuoden 2011
        alijäämätavoitteen saavuttamiseksi ja että uusia vakauttamistoimia olisi esitettävä
        vuotta 2012 ja sen jälkeisiä vuosia varten. Julkisen talouden pitkän aikavälin
        kestävyyden parantamiseksi tarvitaan eläke- ja terveydenhuoltojärjestelmään liittyviä
        lisätoimia. Pankkivalvonnan vakavaraisuutta koskevaa lainsäädäntöä olisi myös
        tehostettava,       palkkojen       indeksointijärjestelmää          olisi       mukautettava   ja
        ammattikoulutusta, ammattitaidon kehittämistä, liiketoimintaympäristöä ja
        energiatehokkuutta olisi parannettava.
   (18) Neuvosto on tutkinut Kyproksen tarkistetun vakausohjelman vuodelta 2011 edellä
        esitetyn arvioinnin perusteella ja ottaen huomioon myös Euroopan unionin toiminnasta
        tehdyn sopimuksen 126 artiklan 7 kohdan nojalla 3 päivänä joulukuuta 2009 annetun
        neuvoston suosituksen. Neuvoston lausunto6 on esitetty erityisesti jäljempänä 1 ja 2
        kohdassa esitetyssä suosituksessa. Neuvosto on tutkinut Kyproksen kansallisen
   4
        Lisätietoa Euro Plus -sopimuksen nojalla tehdyistä sitoumuksista on asiakirjassa SEC(2011) 721.
   5
        SEC(2011) 721.
   6
        Lausunnosta säädetty neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 3 kohdassa.
FI                                                    6                                                    FI
 ---pagebreak---           uudistusohjelman ottaen huomioon 25 päivänä maaliskuuta 2011 hyväksytyt
          Eurooppa-neuvoston päätelmät,
   SUOSITTAA, että Kypros toteuttaisi vuosina 2011–2012 toimia, joilla se
   (1)     hyväksyy tarvittavat pysyvät toimenpiteet liiallisen alijäämän korjaamiseksi vuoteen
           2012 mennessä; toteuttaa toimenpiteitä menojen pitämiseksi tiukasti kurissa ja
           hyödyntää julkisen talouden odotettua parempia kehityssuuntauksia alijäämän ja
           velan vähentämiseksi nopeammin; varmistaa, että keskipitkän aikavälin tavoitetta
           saavutetaan vuosittain vähintään 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen; nopeuttaa
           täytäntöönpanokelpoisten monivuotisten menokattojen, jotka perustuvat sitovaan
           lainsäädäntöön ja joihin liittyy oikaisumekanismit, sekä ohjelma- ja
           tulosbudjetoinnin asteittaista käyttöönottoa vuoden 2012 talousarvion valmistelusta
           lähtien;
   (2)     vahvistaa lisää pankkien ja osuustoiminnallisten luottolaitosten valvonnan
           vakavaraisuutta koskevaa lainsäädäntöä riskien varhaiseksi toteamiseksi;
   (3)     parantaa julkisen talouden kestävyyttä toteuttamalla uudistustoimenpiteitä eläke- ja
           terveydenhuoltomenojen hillitsemiseksi, jotta ikääntymiseen liittyvien menojen
           kasvu saataisiin pysäytettyä; lisää eläkkeeseen oikeuttavia maksuvuosia, yhdistää
           eläkeiän elinajanodotteeseen ja ottaa huomioon vanhuksien suuren köyhyysriskin;
           toteuttaa edelleen toimia kansallisen sairausvakuutusjärjestelmän täytäntöönpanon
           nopeuttamiseksi;
   (4)     uudistaa työmarkkinaosapuolia kuullen ja kansallisia käytäntöjä noudattaen
           palkkaneuvottelu- ja palkkojen indeksointijärjestelmän sen varmistamiseksi, että
           palkkakehitys vastaa paremmin työvoiman tuottavuuden ja kilpailukyvyn kehitystä;
   (5)     toteuttaa ammattikoulutusjärjestelmää koskevien uudistusten puitteissa toimia, joilla
           koulutus saadaan vastaamaan paremmin työmarkkinoiden tarpeita; toimiin kuuluu
           erityisesti keskiasteen jälkeisen ammattioppilaitoksen perustaminen; toteuttaa toimia
           ammattikoulutusjärjestelmän tehokkuuden parantamiseksi lisäämällä kannustimia
           ammattikoulutukseen ja parantamalla koulutukseen pääsyä erityisesti vähän
           koulutettujen, naisten ja vanhempien työntekijöiden osalta;
   (6)     poistaa alakohtaisessa lainsäädännössä jäljellä olevat esteet sijoittautumiselle ja
           palvelujen vapaalle tarjoamiselle lokakuuhun 2011 mennessä kasvun
           mahdollistamiseksi ja palvelusektorin työpaikkojen lisäämiseksi;
   (7)     ottaa käyttöön toimenpiteitä verkkopalvelualan kilpailun lisäämiseksi sallimalla
           hintojen      vapaamman       määrittelyn;   laatii    vuoteen    2012     mennessä
           vesihuoltosuunnitelman ja hintojen määrittelysuunnitelman, joissa otetaan huomioon
           kustannustehokkuus ja oikeudenmukaisuuskysymykset vesivarojen kestävämmän
           hallinnoinnin varmistamiseksi.
   Tehty Brysselissä
                                               Neuvoston puolesta
                                               Puheenjohtaja
FI                                                7                                              FI


title: Euroopan keskuspankin suositus, annettu 23 päivänä maaliskuuta 2012 , Euroopan unionin neuvostolle Banque de Francen ulkopuolisista tilintarkastajista (EKP/2012/5)

text:
               30.3.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 93/1

         EUROOPAN KESKUSPANKIN SUOSITUS,
   annettu 23 päivänä maaliskuuta 2012,
   Euroopan unionin neuvostolle Banque de Francen ulkopuolisista tilintarkastajista
   (EKP/2012/5)
   2012/C 93/01
   EUROOPAN KESKUSPANKIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännön ja erityisesti sen 27.1 artiklan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Euroopan keskuspankin (EKP) neuvoston suosittelemat ja Euroopan unionin neuvoston hyväksymät riippumattomat ulkopuoliset tilintarkastajat tarkastavat Euroopan keskuspankin ja kansallisten keskuspankkien tilit.

               (2)

               Rahataloutta ja rahoitusmarkkinoita koskevan Ranskan lain L.142-2 §:n mukaan Banque de Francen yleisneuvosto nimittää kaksi lakisääteistä tilintarkastajaa, jotka tarkastavat Banque de Francen tilit. Kaupallista toimintaa koskevan Ranskan lain L.823-1 §:n mukaan nimetään varatilintarkastajat korvaamaan varsinaiset tilintarkastajat, mikäli nämä kieltäytyvät, eivät ole käytettävissä, luopuvat tehtävästä tai kuolevat.

               (3)

               Banque de Francen ulkopuolisten tilintarkastajien toimikausi päättyy tilikauden 2011 tilintarkastuksen jälkeen. Tämän vuoksi on tarpeen nimittää uudet ulkopuoliset tilintarkastajat tilikaudesta 2012 alkaen.

               (4)

               Banque de France on valinnut Deloitte & Associés’n ja KPMG SA:n ulkopuolisiksi tilintarkastajikseen sekä B.E.A.S.:n ja KPMG Audit FS I SAS:n näiden varatilintarkastajiksi tilikausiksi 2012–2017,

         SUOSITTELEE:

               1.

               Deloitte & Associés’n ja KPMG SA:n nimittämistä yhdessä Banque de Francen ulkopuolisiksi tilintarkastajiksi tilikausiksi 2012–2017.

               2.

               B.E.A.S.:n nimittämista Deloitte & Associés’n varatilintarkastajaksi ja KPMG Audit FS I SAS:n nimittämistä KPMG SA:n varatilintarkastajaksi tilikausiksi 2012–2017.

      Tehty Frankfurt am Mainissa 23 päivänä maaliskuuta 2012.

            EKP:n puheenjohtaja

         Mario DRAGHI


Tärkeä oikeudellinen huomautus

|

52005SC0016

Suositus: 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 9 artiklan 3 kohdan mukainen neuvoston lausunto Ruotsin tarkistetusta lähentymisohjelmasta vuosiksi 2004-2007  /* SEK/2005/0014 lopull. */

	Bryssel 11.1.2005SEK(2005) 16 lopullinenSuositus:7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 3 kohdan mukainen NEUVOSTON LAUSUNTOItävallan tarkistetusta vakausohjelmasta vuosiksi 2004–2008(komission esittämä)PERUSTELUTJulkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1466/97[1] säädetään, että yhtenäisvaluuttaan osallistuvien maiden oli esitettävä neuvostolle ja komissiolle vakausohjelmat 1 päivään maaliskuuta 1999 mennessä. Asetuksen 5 artiklan mukaisesti neuvoston oli tutkittava kutakin vakausohjelmaa komission ja perustamissopimuksen 114 artiklassa määrätyn komitean (talous- ja rahoituskomitean) arvioiden perusteella. Komission suosituksen perusteella ja talous- ja rahoituskomiteaa kuultuaan neuvosto antoi ohjelmaa tarkasteltuaan siitä lausunnon. Asetuksen mukaan jäsenvaltioiden on toimitettava vuosittain tarkistetut vakausohjelmat, jotka neuvosto voi tutkia samaa menettelyä noudattaen.Itävalta toimitti 30 päivänä marraskuuta 1998 ensimmäisen vakausohjelmansa, joka kattoi vuodet 1998–2002. Neuvosto antoi lausunnon ohjelmasta 18 päivänä tammikuuta 1999. Kaikkina seuraavina vuosina esitettiin tarkistukset. Itävalta toimitti uusimman tarkistetun vakausohjelmansa 30 päivänä marraskuuta 2004. Komission yksiköt ovat suorittaneet ohjelman teknisen arvioinnin ottaen huomioon komission yksiköiden syksyn 2004 talousennusteet, käytännesäännöt[2], potentiaalisen tuotannon ja suhdannekorjattujen rahoitusasemien arvioinnissa yhteisesti hyväksytyt menetelmät, vuosien 2003–2005 talouspolitiikan laajoissa suuntaviivoissa annetut suositukset ja ne periaatteet, jotka esitetään komission finanssipolitiikan koordinoinnin tehostamisesta 27 päivänä marraskuuta 2002 neuvostolle ja Euroopan parlamentille antamassa tiedonannossa[3]. Arvioinnin tulokset ovat seuraavat:-  Itävallan hallitus hyväksyi Itävallan tarkistetun vakausohjelman 30 päivänä marraskuuta 2004. Se kattaa vuodet 2004–2008 ja noudattaa pääpiirteissään vakaus- ja lähentymisohjelmien sisältöä ja muotoa koskevia tarkistettuja käytännesääntöjä lukuun ottamatta eräitä pieniä poikkeuksia EKT:n raportointimallista. Vaikka vakauttamisura on määritetty oikeudellisesti kansallisessa vakaussopimuksessa, ohjelmassa ei kuvailla selvästi niitä erityistoimia, joiden avulla julkisen talouden mittava vakauttaminen olisi mahdollista ohjelman kahden viimeisen vuoden aikana.-  Tarkistus perustuu makrotaloudellisiin ennusteisiin, jotka vuoteen 2006 asti vastaavat pääpiirteissään komission syksyn 2004 ennustetta. Kasvun odotetaan nopeutuvan vuoden 2004 tasolta, joka oli 1,9 prosenttia, ja pysyvän noin 2½ prosentissa jäljellä olevan ohjelmakauden aikana. Ohjelman mukaan tämänhetkinen, pääasiassa vientivetoinen elpyminen johtaa vähitellen kotimaisen kysynnän kasvuun. Elpymisen odotetaan nopeutuvan suurten veronalennusten tullessa voimaan vuonna 2005 ja työllisyyden kasvaessa. Kokonaistuotannon ennustetaan kasvavan sen potentiaalista noin 2 prosentin kasvuastetta ¼ prosenttiyksikköä nopeammin vuonna 2007 ja ½ prosenttiyksikköä nopeammin vuonna 2008. Tämän seurauksena negatiivinen tuotantokuilu kuroutuu komission yksiköiden laskelmien mukaan umpeen ja muuttuu lopulta positiiviseksi vuonna 2008. Tarkistuksen lyhyen aikavälin makrotaloudelliset oletukset ovat uskottavia; vuosia 2007–2008 koskeva oletus, jonka mukaan BKT:n kasvu pysyy yli 2 prosentissa, vaikuttaa kuitenkin jossain määrin optimistiselta, koska tässä tapauksessa kasvu ylittäisi potentiaalisen kasvuvauhdin neljänä peräkkäisenä vuotena.-  Edelliseen ohjelmaan verrattuna tarkistuksen julkista taloutta koskevia tavoitteita on laskettu noin ½ prosenttia suhteessa BKT:hen kaikkina ohjelmavuosina. Tasapainossa olevan rahoitusaseman saavuttamista koskevaa tavoitetta on myös siirretty vuodella taaksepäin vuoteen 2008. Vuonna 2004 alijäämä oli 1,3 prosenttia suhteessa BKT:hen ja sen odotetaan nousevan 1,9 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2005, jonka jälkeen se ensin pienenee vähitellen 1,7 prosenttiin vuonna 2006 ja sitten laskee nollaan vuonna 2008 kahdessa yhtä suuressa erässä. Tämä kehityskaari on seurausta julkisen talouden strategiasta, jossa yhdistetään verotaakan pysyvä keventäminen tasapainoisen julkisen talouden saavuttamiseen keskipitkällä aikavälillä. EKT 95-sääntöjä noudattaen verotaakkaa on tarkoitus keventää vuoden 2003 43 prosentista 40 prosenttiin vuonna 2008, joten jälkimmäinen viitearvo saavutetaan kaksi vuotta aikaisemmin kuin mitä hallitus alun perin suunnitteli.-  Verojen keventäminen ajoittuu edellistä tarkistusta enemmän ohjelmakauden alkuun kun taas vastaava menojen rajoittaminen ajoittuu ohjelmakauden loppuun. Alijäämän nousu vuonna 2005 johtuu pääasiassa suurista veronalennuksista, jotka tulevat voimaan 1 päivänä tammikuuta. Julkiseen talouteen liittyvät riskit näyttävät kuitenkin olevan tasapainossa vuosina 2005 ja 2006, erityisesti ottaen huomioon ohjelman realistisen makrotaloudellisen skenaarion. Ohjelmakauden loppuvuosina 2007–2008 on kuitenkin selviä riskejä, joita aiheutuu ensinnäkin oletuksesta, että BKT:n kasvu pysyy jatkuvasti potentiaalisen kasvun yläpuolella, ja toiseksi siitä, että ohjelmassa ei juurikaan selvitetä ennustettua menojen huomattavaa laskua suhteessa BKT:hen. Sen vuoksi tarkistuksen keskipitkän aikavälin tavoitetta, joka on lähellä tasapainoa oleva suhdannekorjattu rahoitusasema, ei ehkä saavuteta ohjelmakauden aikana. Se näyttää kuitenkin tarjoavan riittävän varmuusmarginaalin sen varmistamiseksi, ettei julkisen talouden alijäämän 3 prosentin viitearvo suhteessa BKT:hen ylity talouden normaaleissa suhdannevaihteluissa ohjelmakauden aikana.-  Vakauttamisura vuoteen 2008 asti on vahvistettu alueellisten viranomaisten välisessä kansallisessa vakaussopimuksessa, joka pannaan täytäntöön kaikilla hallinnon tasoilla rangaistusjärjestelmän avulla. Ohjelmassa esitetyt poliittiset toimenpiteet, jotka on jo hyväksytty lainsäädännössä, eivät kuitenkaan täysin konkretisoi tavoitetta rajoittaa menoja voimakkaasti näiden kahden vuoden aikana.-  Julkista bruttovelkaa kuvaavia lukuja on tarkistettu alaspäin, mikä osittain kumoaa merkittävät tarkistukset ylöspäin edellisinä vuosina. Koska samaan aikaan BKT-lukuja on tarkistettu ylöspäin tilastollisen menetelmän muutoksen vuoksi, vuoden 2003 velkasuhde on pienentynyt lähes 2 prosenttiyksikköä 64,5 prosenttiin suhteessa BKT:hen. Vaikka tämän pitäisi helpottaa 60 prosentin viitearvon saavuttamista, tavoitteen saavuttamisen määräaikaa on lykätty yhdellä vuodella vuoteen 2008, koska pyrkimykset pienentää alijäämää ovat heikentyneet. Nopeamman kasvun skenaario siirtäisi tätä ajankohtaa eteenpäin kun taas hitaampi kasvu siirtäisi sitä vuodella taaksepäin. Koska BKT:n kasvuasteen odotetaan pysyvän käytännössä muuttumattomana ohjelmakauden aikana, velan kehitykseen vaikuttavat eniten muutokset perusalijäämässä. Positiivista on se, että tarkistuksessa ei oteta huomioon kaikkia yksityistämismahdollisuuksia Itävallassa. Sen vuoksi velkakriteerin saavuttaminen vuonna 2008 on realistista, vaikka alijäämätavoitteesta poikettaisiinkin.-  Kunnianhimoinen menojen pienennys suhteessa BKT:hen on tarkoitus saavuttaa merkittävillä leikkauksilla kaikissa menoluokissa ohjelmakauden aikana. Pitkäaikaisen vakauttamisen odotetaan suurelta osin olevan seurausta tulonsiirtojen pienentämisestä. Vaikka julkisia investointeja supistetaan suhteettoman paljon, suurimmat säästöt ovat peräisin tulonsiirtojen pienentämisestä. Tarkistus sisältää optimistisia arvioita kustannussäästöistä, joita saadaan alemmilla hallinnon tasoilla tulevaisuudessa toteutettavista hallinnonuudistuksista, jotka on jo toteutettu menestyksekkäästi liittovaltion tasolla.-  Itävalta näyttää olevan suhteellisen hyvässä asemassa julkisen talouden pitkäaikaisen kestävyyden suhteen huolimatta väestön ikääntymisestä aiheutuvista merkittävistä julkistaloudellisista kustannuksista. Vuosien 2003 ja 2004 eläkeuudistukset tuovat huomattavia menosäästöjä pitkällä aikavälillä. Vuoden 2004 uudistus kuitenkin siirtää vakauttavaa vaikutusta myöhäisemmäksi: vaikka suunnitelma tehdä eläkkeisiin ainoastaan inflaation edellyttämät muutokset ja pitää niiden reaalimäärät vakioina vuodesta 2030 alkaen on todellakin kunnianhimoinen, vuoden 2003 uudistuksella saavutetut säästöt aikaisemmilla kausilla ovat viivästyneet jonkin verran.-  Ohjelmassa esitetty talouspolitiikka on osittain johdonmukaista talouspolitiikan laajojen maakohtaisten suuntaviivojen kanssa julkisen talouden alalla. Vaikka Itävalta keventää raskasta verotaakkaansa, tämä ei tapahdu yhtä aikaa menojen rajoittamisen kanssa, minkä vuoksi suhdannekorjattu lähellä tasapainoa oleva rahoitusasema saavutettaneen vasta ohjelman viimeisenä vuonna.-  Edellä esitetyn arvion perusteella Itävaltaa suositetaan lisäämään julkisen talouden vakauttamista ohjelman alkuvuosina. Lisäksi Itävallan olisi kuvailtava tarkemmin niitä erityistoimia, joiden avulla julkisen talouden mittava vakauttaminen olisi mahdollista ohjelman kahden viimeisen vuoden aikana.Taulukko: Keskeisten makrotaloutta ja julkista taloutta koskevien ennusteiden vertailu2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 |Kokonaistuotanto (muutos, %) | VO joulukuu 2004 | 1,9 | 2,5 | 2,5 | 2,2 | 2,4 |KOM | 1,9 | 2,4 | 2,4 | n.a. | n.a. |VO marraskuu 2003 | 1,9 | 2,5 | 2,5 | 2,4 | n.a. |YKHI-inflaatio (%) | VO joulukuu 2004 | 2,1 | 1,8 | 1,4 | 1,5 | 1,6 |KOM | 2,1 | 1,8 | 1,4 | n.a. | n.a. |VO marraskuu 2003 | 1,2 | 1,5 | 1,7 | 1,8 | n.a. |Julkisen talouden rahoitusasema (% suhteessa BKT:hen) | VO joulukuu 2004 | -1,3 | -1,9 | -1,7 | -0,8 | 0,0 |KOM | -1,3 | -2,0 | -1,7 | n.a. | n.a. |VO marraskuu 2003 | -0,7 | -1,5 | -1,1 | -0,4 | n.a. |Perusjäämä (% suhteessa BKT:hen) | VO joulukuu 2004 | 1,9 | 1,2 | 1,3 | 2,2 | 2,9 |KOM | 1,7 | 0,9 | 1,2 | n.a. | n.a. |VO marraskuu 2003 | 2,8 | 1,9 | 2,2 | 2,8 | n.a. |Suhdannekorjattu rahoitusasema (% suhteessa BKT:hen) | VO joulukuu 20041 | -0,9 | -1,7 | -1,6 | -0,8 | -0,1 |KOM | -1,0 | -1,9 | -1,7 | n.a. | n.a. |VO marraskuu 20031 | -0,4 | -1,4 | -1,1 | -0,5 | n.a. |Julkisen talouden bruttovelka (% suhteessa BKT:hen) | VO joulukuu 2004 | 64,2 | 63,6 | 63,1 | 61,6 | 59,1 |KOM | 64,0 | 63,9 | 63,4 | n.a. | n.a. |VO marraskuu 2003 | 65,8 | 64,1 | 62,3 | 59,9 | n.a. |1Komission yksiköiden laskelmat ohjelmassa esitettyjen tietojen perusteella. Lähteet: Vakausohjelma (VO); komission yksiköiden syksyn 2004 talousennusteet (KOM); komission yksiköiden laskelmat. |Tämän arvion perusteella komissio on hyväksynyt oheisen suosituksen neuvoston lausunnoksi Itävallan tarkistetusta vakausohjelmasta ja esittää sen edelleen neuvostolle.Suositus:7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 3 kohdan mukainen NEUVOSTON LAUSUNTOItävallan tarkistetusta vakausohjelmasta vuosiksi 2004–2008EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97[4] ja erityisesti sen 5 artiklan 3 kohdan,ottaa huomioon komission suosituksen,on kuullut talous- ja rahoituskomiteaa,ON ANTANUT TÄMÄN LAUSUNNON:Neuvosto tarkasteli [18 päivänä tammikuuta 2005] Itävallan tarkistettua vakausohjelmaa, joka kattaa vuodet 2004–2008. Ohjelma vastaa pääpiirteissään tietovaatimuksia, jotka asetetaan vakaus- ja lähentymisohjelmien sisältöä ja muotoa koskevissa käytännesäännöissä, lukuun ottamatta eräitä pieniä poikkeuksia EKT:n raportointimallista.Ohjelma perustuu makrotaloudelliseen skenaarioon, jonka mukaan kokonaistuotannon kasvu nopeutuu vuoden 2004 tasolta, joka oli 1,9 prosenttia, ja pysyy noin 2½ prosentissa ohjelmakauden loppuaikana. Käytettävissä olevien tietojen perusteella tämä skenaario näyttää vastaavan realistisia kasvuoletuksia ensimmäisten vuosien osalta, mutta vaikuttaa liian suotuisalta viimeisten vuosien osalta, koska ennuste pysyy potentiaalisen tuotannon yläpuolella neljänä peräkkäisenä vuotena. Ohjelmassa esitetyt inflaatioennusteet ovat realistisia.Itävalta pyrkii saavuttamaan tasapainossa olevan rahoitusaseman vuoteen 2008 mennessä. Vuonna 2004 alijäämä oli 1,3 prosenttia suhteessa BKT:hen ja sen odotetaan nousevan 1,9 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2005, jonka jälkeen se ensin pienenee vähitellen 1,7 prosenttiin vuonna 2006 ja sitten laskee nollaan vuonna 2008 kahdessa yhtä suuressa erässä. Tämä kehityskaari on seurausta julkisen talouden strategiasta, jossa yhdistetään verotaakan pysyvä keventäminen tasapainoisen julkisen talouden saavuttamiseen keskipitkällä aikavälillä. EKT 95-sääntöjä noudattaen verotaakkaa on tarkoitus keventää 43 prosentista vuonna 2003 40 prosenttiin vuonna 2008. Vakauttamisura on vahvistettu alueellisten viranomaisten välisessä kansallisessa vakaussopimuksessa, joka pannaan täytäntöön kaikilla hallinnon tasoilla rangaistusjärjestelmän avulla.Julkisen talouden toteutuma voi olla ohjelmassa ennustettua huonompi. Erityisesti vakauttamisessa keskitetään veronalennukset ohjelmakauden alkuun ja vastaava menojen rajoittaminen ohjelmakauden loppuun. Ottaen huomioon ohjelman realistisen makrotaloudellisen skenaarion riskit ovat tasapainossa vuosina 2005 ja 2006, jolloin kehitykseen vaikuttavat eniten suuret veronalennukset, jotka tulevat voimaan 1 päivänä tammikuuta 2005. Sitä vastoin ohjelmakauden loppuvuosien 2007–2008 osalta näyttää siltä, että riskit on arvioitu liian pieniksi, sillä BKT:n kasvun oletetaan pysyvän potentiaalisen kasvun yläpuolella ja toiseksi ohjelmassa ei juurikaan selvitetä ennustettua menojen huomattavaa laskua suhteessa BKT:hen. Tämän riskiarvioinnin vuoksi ohjelmassa esitetty finanssipolitiikan viritys ei ehkä riitä varmistamaan sitä, että vakaus- ja kasvusopimuksen keskipitkän aikavälin tavoitteena oleva lähellä tasapainoa oleva suhdannekorjattu julkisen talouden rahoitusasema saavutetaan vuoteen 2008 mennessä. Se näyttää kuitenkin tarjoavan riittävän varmuusmarginaalin sen varmistamiseksi, ettei julkisen talouden alijäämän 3 prosentin viitearvo suhteessa BKT:hen ylity talouden normaaleissa suhdannevaihteluissa ohjelmakauden aikana.Velan arvioidaan vuonna 2004 olevan 64,2 prosenttia suhteessa BKT:hen, mikä ylittää perustamissopimuksessa määrätyn 60 prosentin viitearvon. Ohjelmassa ennustetaan, että velkasuhde pienenee 5 prosenttiyksikköä ohjelmakauden aikana. Velkasuhteen kehitys ei todennäköisesti ole niin suotuisaa kuin on ennustettu, kun otetaan huomioon edellä mainitut rahoitusasematavoitteisiin liittyvät riskit. Toisaalta Itävalta voisi mahdollisesti vastata tähän riskiin laajamittaisilla yksityistämistoimilla.Itävalta näyttää olevan suhteellisen hyvässä asemassa julkisen talouden pitkäaikaisen kestävyyden suhteen huolimatta väestön ikääntymisestä aiheutuvista merkittävistä julkistaloudellisista kustannuksista. Vuosien 2003 ja 2004 eläkeuudistukset tuovat huomattavia menosäästöjä pitkällä aikavälillä. Vuoden 2004 uudistus kuitenkin siirtää vakauttavaa vaikutusta myöhäisemmäksi: vaikka suunnitelma tehdä eläkkeisiin ainoastaan inflaation edellyttämät muutokset ja pitää niiden reaalimäärät vakioina vuodesta 2030 alkaen on todellakin kunnianhimoinen, vuoden 2003 uudistuksella saavutetut säästöt aikaisemmilla kausilla ovat viivästyneet jonkin verran.Ohjelmassa esitetty talouspolitiikka on osittain johdonmukaista talouspolitiikan laajojen maakohtaisten suuntaviivojen kanssa julkisen talouden alalla. Vaikka Itävalta keventää raskasta verotaakkaansa, tämä ei tapahdu yhtä aikaa menojen rajoittamisen kanssa, minkä vuoksi suhdannekorjattu lähellä tasapainoa oleva rahoitusasema saavutettaneen vasta ohjelman viimeisenä vuonna.***Edellä esitetyn arvioinnin perusteella Itävallalle suositellaan, että se lisää julkisen talouden vakauttamista ohjelman alkuvuosina. Lisäksi Itävallan olisi kuvailtava tarkemmin niitä erityistoimia, joiden avulla julkisen talouden mittava vakauttaminen olisi mahdollista ohjelman kahden viimeisen vuoden aikana.Itävallan tarkistetun vakausohjelman keskeiset ennusteet2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 |Kokonaistuotannon kasvu (%) | 0,8 | 1,9 | 2,5 | 2,5 | 2,2 | 2,4 |YKHI-inflaatio (%) | 1,3 | 2,1 | 1,8 | 1,4 | 1,5 | 1,6 |Julkisen talouden rahoitusasema (% suhteessa BKT:hen) | -1,1 | -1,3 | -1,9 | -1,7 | -0,8 | 0,0 |Perusylijäämä (% suhteessa BKT:hen) | 2,1 | 1,9 | 1,2 | 1,3 | 2,2 | 2,9 |Suhdannekorjattu julkisen talouden rahoitusasema (% suhteessa BKT:hen)1 | -0,7 | -0,9 | -1,7 | -1,6 | -0,8 | -0,1 |Julkisen talouden bruttovelka (% suhteessa BKT:hen) | 64,5 | 64,2 | 63,6 | 63,1 | 61,6 | 59,1 |1 Komission yksiköiden laskelmat, joissa ohjelmassa esitettyihin tietoihin sovelletaan yhdessä sovittua menetelmää. |[1] EYVL L 209, 2.8.1997. Asiakirjat, joihin tässä tekstissä viitataan, löytyvät seuraavasta verkkosivustosta: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[2] Talous- ja rahoituskomitean tarkistettu lausunto vakaus- ja lähentymisohjelmien sisällöstä ja muodosta, Ecofin-neuvoston 10.7.2001 hyväksymä.[3] KOM(2002) 668 lopullinen, 27.11.2002.[4] EYVL L 209, 2.8.1997. Asiakirjat, joihin tässä tekstissä viitataan, löytyvät seuraavasta verkkosivustosta: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.


title: Neuvoston suositus, annettu 12 päivänä heinäkuuta 2016, Kyproksen vuoden 2016 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Kyproksen vuoden 2016 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto

text:
               18.8.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 299/27

         NEUVOSTON SUOSITUS,
   annettu 12 päivänä heinäkuuta 2016,
   Kyproksen vuoden 2016 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Kyproksen vuoden 2016 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto
   (2016/C 299/07)
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,
   ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 (1) ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan,
   ottaa huomioon makrotalouden epätasapainon ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta 16 päivänä marraskuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011 (2) ja erityisesti sen 6 artiklan 1 kohdan,
   ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,
   ottaa huomioon Euroopan parlamentin päätöslauselmat,
   ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
   ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,
   ottaa huomioon talous- ja rahoituskomitean lausunnon,
   ottaa huomioon sosiaalisen suojelun komitean lausunnon,
   ottaa huomioon talouspoliittisen komitean lausunnon,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Kypros toteutti 31 päivään maaliskuuta 2016 saakka makrotalouden sopeutusohjelmaa neuvoston täytäntöönpanopäätöksen 2013/463/EU (3) 1 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Kypros oli sopeutusohjelman keston ajaksi vapautettu talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson mukaisesta seurannasta ja arvioinnista Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 472/2013 (4) 12 artiklan nojalla. Sopeutusohjelman nyt päätyttyä Kypros osallistuu jälleen täysimääräisesti eurooppalaiseen ohjausjaksoon.

               (2)

               Komissio hyväksyi 26 päivänä marraskuuta 2015 vuotuisen kasvuselvityksen, mikä aloitti vuoden 2016 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson. Eurooppa-neuvosto vahvisti vuotuisen kasvuselvityksen ensisijaiset tavoitteet 17 ja 18 päivänä maaliskuuta 2016. Komissio hyväksyi 26 päivänä marraskuuta 2015 asetuksen (EU) N:o 1176/2011 perusteella varoitusmekanismia koskevan kertomuksen, jossa se ilmoitti, että Kyproksen tilannetta arvioidaan makrotalouden epätasapainoa koskevan menettelyn yhteydessä sen jälkeen, kun makrotalouden sopeutusohjelma on saatettu päätökseen. Samana päivänä komissio hyväksyi myös suosituksen neuvoston suositukseksi euroalueen talouspolitiikasta. Eurooppa-neuvosto vahvisti suosituksen 18 ja 19 päivänä helmikuuta 2016, ja neuvosto antoi sen 8 päivänä maaliskuuta 2016 (5). Koska Kypros kuuluu maihin, joiden rahayksikkö on euro, ja koska taloudet ovat talous- ja rahaliitossa tiiviisti yhteydessä toisiinsa, Kyproksen olisi varmistettava, että suositus pannaan täytäntöön täysimääräisesti ja oikea-aikaisesti.

               (3)

               Kyprosta koskeva vuoden 2016 maaraportti julkaistiin 7 päivänä huhtikuuta 2016. Siinä arvioitiin Kyproksen taloudellista ja sosiaalista tilannetta sekä maan haasteita sen irtauduttua makrotalouden sopeutusohjelmasta 31 päivänä maaliskuuta 2016. Raportissa käsiteltiin myös Kyproksen edistymistä kansallisten Eurooppa 2020 -tavoitteidensa saavuttamisessa. Lisäksi siihen sisältyi asetuksen (EU) N:o 1176/2011 5 artiklan nojalla laadittu perusteellinen tarkastelu. Komissio esitteli 7 päivänä huhtikuuta 2016 perusteellisen tarkastelun tulokset. Komissio päättelee analyysinsa perusteella, että Kyproksen makrotaloudessa on liiallisia epätasapainoja. On erityisen tärkeää, että Kypros puuttuu huomattaviin epätasapainoihin, jotka liittyvät yksityiseen, julkiseen ja ulkoiseen ylivelkaantumiseen. Maan on myös erityisen tärkeää saada ote järjestämättömien lainojen suuresta määrästä.

               (4)

               Kypros toimitti vuoden 2016 kansallisen uudistusohjelmansa 28 päivänä huhtikuuta 2016 ja vuoden 2016 vakausohjelmansa määräajan jälkeen 13 päivänä toukokuuta 2016. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon.

               (5)

               Kauden 2014–2020 Euroopan rakenne- ja investointirahastojen ohjelmasuunnittelussa on otettu huomioon asiaankuuluvat maakohtaiset suositukset. Kuten Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1303/2013 (6) 23 artiklassa säädetään, komissio voi pyytää jäsenvaltiota tarkastelemaan uudelleen kumppanuussopimustaan ja asiaankuuluvia ohjelmiaan ja esittämään niihin muutoksia, kun tämä on tarpeen asiaankuuluvien neuvoston suositusten täytäntöönpanon tukemiseksi. Komissio on antanut tarkempaa tietoa tämän säännöksen hyödyntämisestä ohjeissa sellaisten toimenpiteiden soveltamiselle, joilla Euroopan rakenne- ja investointirahastojen vaikuttavuus kytketään talouden tehokkaaseen ohjaukseen ja hallintaan.

               (6)

               Kyprokseen on sovellettu vakaus- ja kasvusopimuksen ennaltaehkäisevää osiota ja väliaikaista velkasääntöä sen jälkeen, kun liiallista alijäämää koskeva menettely lopetettiin. Rakenteellisen rahoitusaseman arvioidaan vuonna 2015 olevan ylijäämäinen eli 1,7 prosenttia suhteessa BKT:hen, mikä ylittää keskipitkän aikavälin tavoitteen samalla määrällä. Komission kevään 2016 talousennusteen perusteella on odotettavissa, että keskipitkän aikavälin julkisen talouden tavoite saavutetaan myös vuonna 2016. Jos politiikka säilyy muuttumattomana, on kuitenkin vaarana, että keskipitkän aikavälin julkisen talouden tavoitteesta jäädään hieman vuonna 2017. Kyproksen rakenteellisen rahoitusaseman ennustetaan heikkenevän enemmän kuin on sallittua väliaikaisen velkasäännön mukaan. Neuvosto katsoo vakausohjelmasta tekemänsä arvioinnin ja komission kevään 2016 talousennusteen perusteella olevan vaarana, että Kypros ei noudata vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia. Tämän vuoksi tarvitaan lisätoimenpiteitä, joilla varmistetaan vaatimusten noudattaminen vuonna 2017.

               (7)

               Kypros on toteuttanut merkittäviä finanssipoliittisia ja rakenteellisia uudistuksia osana makrotalouden sopeutusohjelmaansa. Johdettua lainsäädäntöä on vielä hyväksyttävä jonkin verran seuraaviin liittyen: talousarvion valmistelu, vaatimukset, jotka koskevat talousarvioon budjettivuoden aikana tehtäviä muutoksia, sekä sitoumusmäärärahojen valvonnasta vastaavien virkamiesten velvollisuudet. Julkiselle sektorille on edelleen ominaista tehottomuus. Erityisesti on todettava, että Kyproksen julkishallinnon palkkakustannukset ( %/BKT) ovat suurimpien joukossa euroalueella, kun taas tehokkuusindikaattorit ovat keskitasoa. Syyksi tähän voidaan nähdä se, että virkamiesten liikkuvuus on vähäistä ja kannustimet tuloksellisuuteen puuttuvat. Julkisen sektorin tuottamille palveluille (tietoliikenneyhteydet ja energia-ala) on ominaista korkea hintataso, ja ne ovat edelleen melko suojattuja kilpailulta. Makrotalouden sopeutusohjelmassaan Kypros on sitoutunut ottamaan käyttöön sitovan mekanismin, jolla rajoitetaan julkisen sektorin työntekijöiden palkankorotuksia ja näin taataan julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyys. Lakiesitys on laadittu ja esitetty parlamentille, mutta sitä ei ole vielä hyväksytty. Julkisen sektorin tehokkuuden parantamiseksi on makrotalouden sopeutusohjelman puitteissa esitetty julkishallinnon horisontaalista uudistusta, paikallishallinnon uudistussuunnitelmaa sekä uutta lakia valtion yritysten ja laitosten ohjauksesta ja hallinnasta. Näitä toimenpiteitä ei kuitenkaan ole vielä hyväksytty.

               (8)

               Yksityinen velka on Kyproksessa edelleen liian suuri. Ulosmittaus- ja maksukyvyttömyysjärjestelmät on uudistettu, mikä on ollut tärkeää velallisten ja velkojien oikeuksien tasapainottamisessa. Järjestelmien tehokkuutta voidaan kuitenkin parantaa ja niiden hyödyntämistä lisätä. Järjestelmien toiminnassa on tiettyjä puutteita, jotka vaikeuttavat yksityisen velkaantuneisuuden ohjaamista kestävään laskusuuntaan ja järjestämättömien lainojen nopeampaa vähentämistä. Puutteet huonontavat myös mahdollisuuksia siihen, että yrittäjät saisivat kerran epäonnistuttuaan toisen tilaisuuden. Useita puutteita on edelleen myös siinä, kuinka yksityisten velkojen uudelleenjärjestely toimii. Maksukyvyttömyyslainsäädännön tuloksellisen täytäntöönpanon kannalta on lisäksi tärkeää, että kaikki tarpeelliset siviiliprosesseja koskevat säännöt ja asetukset hyväksytään. Jotta maksukyvyttömyysasioita hoitava yksikkö olisi täysin toimintakykyinen, se tarvitsee asianmukaisen henkilöstön, tietotekniikkainfrastruktuurin ja riittävän määrän asianmukaisesti koulutettuja ja valtuutettuja maksukyvyttömyysmenettelyn selvittäjiä. Jotta asioiden ruuhkautuminen voidaan välttää ja kiinteistöjen ostajille annetaan takeet oikeusturvasta, on lisäksi keskeistä, että saantokirjojen antamiseen ja siirtämiseen käytettävät järjestelmät ovat luotettavia ja nopeita. Tällä tavoin varmistetaan, että omistusoikeudet vahvistetaan asianmukaisesti, ja edistetään sitä, että luottamus asuntomarkkinoihin palautuu.

               (9)

               Kyproksella on vakavia haasteita myös tuomioistuinjärjestelmän toiminnassa. Tehottomat tuomioistuinmenettelyt ja rajalliset resurssit johtavat siihen, että asioiden käsittely tuomioistuimissa kestää varsin pitkään. Tämä haittaa ulosmittaus- ja maksukyvyttömyysjärjestelmien toimintaa ja heikentää liiketoimintaympäristöä yleisesti. Koska siviiliprosessilakia ei ole uudistettu, tuomioistuinten päätösten antaminen ja täytäntöönpano sekä asiaruuhkan pienentäminen on edelleen hidasta.

               (10)

               Makrotalouden sopeutusohjelman aikana on edistytty merkittävästi toimissa, joilla on uudistettu Kyproksen rahoitusjärjestelmän rakennetta ja palautettu luottamusta rahoitusjärjestelmään. Kyproksen haasteena on kuitenkin edelleen, kuinka palauttaa talouteen normaali luotottaminen ja kuinka vähentää järjestämättömiä lainoja, joiden osuus on noin 55 prosenttia kotitalouksien ja rahoitusalan ulkopuolisten yritysten kaikista lainoista. Yrityssektorin suuret velat vähentävät yritysten kilpailukykyä ja niiden kykyä investoida ja kasvaa. Vaikka edistystä tapahtuu, pankkien pyrkimykset järjestää uudelleen elinkelpoisten velallisten velkoja eivät ole vielä tuottaneet konkreettisia tuloksia ja niiden järjestämättömistä saatavista koituvia riskejä on katettu edelleen suhteellisen vähän. Sopimusten täytäntöönpanossa ja lainojen takaisinmaksun varmistamisessa on puutteita, mikä heikentää valmiuksia estää strategisia takaisinmaksun laiminlyöntejä ja järjestämättömien lainojen muodostumista. Lisäksi pankkien mahdollisuudet saada tietoja velallisten tuloista ja varoista ovat luottorekisterin perustamisesta huolimatta rajoitetut.

               (11)

               Kypros on päässyt pitkälle toimissaan talouden ohjaamiseksi ulos taantumasta, mutta investointeja on edelleen vähän ja talouden kasvupotentiaali on heikko. Sopeutusohjelmansa nojalla Kypros laati kasvuun tähtäävän toimintasuunnitelman, jonka tavoitteena oli parantaa kilpailua, lisätä innovaatiokannustimia ja helpottaa investointeja siten, että luotaisiin läpinäkyvämpi ja tehokkaampi liiketoimintaympäristö ja helpotettaisiin lisenssi- ja lupamenettelyjä. Yksityistämissuunnitelman täytäntöönpanolla ja kansallisia sääntelyviranomaisia vahvistamalla pyritään houkuttelemaan maahan tuottavuutta lisääviä ulkomaisia investointeja. Uusilla yrityksillä ja pk-yrityksillä on tällä hetkellä hyvin rajalliset mahdollisuudet saada rahoitusta, sillä pankkien luottoehdot ovat tiukat eikä vaihtoehtoisia rahoituslähteitä ole. Rahoituksen saantia voitaisiin helpottaa parantamalla EU:n välineiden (kuten Euroopan rakenne- ja investointirahastot, Euroopan strategisten investointien rahasto ja EU:n ohjelmat kilpailukyvyn tukemiseksi) koordinointia.

               (12)

               Työmarkkinat alkoivat elpyä vuonna 2015. Vaikka työttömyys laskee, se on kuitenkin edelleen korkealla. Erityisesti nuoriso- ja pitkäaikaistyöttömyys on huolestuttavaa. Aktiivisen työvoimapolitiikan ja julkisten työvoimapalvelujen alalla on toteutettu joitakin toimenpiteitä. Työvoimapalveluja tarjoavilta julkisilta yksiköiltä kuitenkin edelleen puuttuu kapasiteetti, jolla ne vastaisivat kysyntään, tuottaisivat laadukasta työnhakuneuvontaa ja tavoittaisivat rekisteröimättömät työttömät. Suunnitelmat, joiden mukaan kyseisten yksiköiden valmiuksia vahvistettaisiin ja muun muassa lisättäisiin asiakkaiden tarpeita välittömästi palvelevien työvoimaneuvojien erikoistumista ja määrää, ovat viivästyneet. Aktiivisen työvoimapolitiikan vaikuttavuus on rajallista, koska nykyisten ohjelmien laatua ei seurata riittävästi.

               (13)

               Nuorten osallistuminen ammatilliseen koulutukseen on edelleen vähäistä, ja on tyypillistä, että työnantajat eivät sitoudu opiskelijoiden koulutukseen. Asiassa kuitenkin parhaillaan toteutetaan toimenpiteitä ammatillisen koulutuksen strategian mukaisesti.

               (14)

               Kyproksella ei ole kattavaa yleistä terveydenhuoltoa, eikä sen terveydenhuoltojärjestelmä tarjoa riittävää pääsyä hoitoon. Kun terveydenhuollon julkinen rahoitus on vähäistä, täyttymättömät hoitotarpeet ovat palvelujen kustannusten ja palvelujen käyttäjiltä perittävien maksujen vuoksi merkittävästi suuremmat kuin muissa EU:n jäsenvaltioissa. Resurssien käytön tehokkuutta voidaan vielä parantaa. Muun muassa julkisten sairaaloiden riippumattomuuden lisäämistä ja kansallisen terveydenhuoltojärjestelmän perustamista on pidetty asianmukaisina keinoina, joilla Kyproksen terveydenhuoltojärjestelmän riittävyyttä ja kustannustehokkuutta voitaisiin parantaa. Toimenpiteisiin ei kuitenkaan ole vielä ryhdytty.

               (15)

               Komissio on eurooppalaisen ohjausjakson osana tehnyt kattavan analyysin Kyproksen talouspolitiikasta ja julkaissut sen vuoden 2016 maaraportissa. Se on arvioinut myös Kyproksen vakausohjelman ja kansallisen uudistusohjelman. Se on ottanut huomioon niiden merkityksen Kyproksen finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta mutta myös sen, ovatko ne EU:n sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska EU:n yleistä talouden ohjausta on tarpeen vahvistaa antamalla EU:n tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin. Eurooppalaisen ohjausjakson yhteydessä annetut suositukset ilmenevät jäljempänä esitettävistä suosituksista 1–5.

               (16)

               Neuvosto on tutkinut vakausohjelman tämän arvioinnin perusteella, ja sen lausunto (7) ilmenee erityisesti jäljempänä esitettävästä suosituksesta 1.

               (17)

               Neuvosto on tutkinut kansallisen uudistusohjelman ja vakausohjelman komission perusteellisen tarkastelun ja tämän arvioinnin perusteella. Asetuksen (EU) N:o 1176/2011 6 artiklan nojalla annetut neuvoston suositukset ilmenevät jäljempänä esitettävistä suosituksista 1–5,

         SUOSITTAA, että Kypros toteuttaa vuosina 2016 ja 2017 toimia, joilla se

               1.

               noudattaa liiallisen alijäämän korjaamisen jälkeen julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitetta vuosina 2016 ja 2017; ottaa vuoden 2016 loppuun mennessä käyttöön sitovan mekanismin, jolla hillitään julkisen sektorin palkkojen kasvua; hyväksyy vuoden 2016 loppuun mennessä julkishallinnon horisontaalisen uudistuksen ja lain valtion yritysten ja laitosten ohjauksesta ja hallinnasta sekä panee täytäntöön paikallishallinnon uudistuksen; hyväksyy vuoden 2016 loppuun mennessä johdetun lainsäädännön, joka tarvitaan uuden julkisen talouden kehyksen täydentämiseksi;

               2.

               poistaa kesäkuuhun 2017 mennessä esteet ulosmittaus- ja maksukyvyttömyysjärjestelmien täysimääräiseltä täytäntöönpanolta sekä varmistaa, että maksukyvyttömyysasioita hoitavalla yksiköllä on riittävät resurssit; varmistaa, että järjestelmät, joiden avulla annetaan saantokirjoja ja siirretään kiinteään omaisuuteen liittyviä oikeuksia, ovat luotettavia ja nopeita; lisää tuomioistuinjärjestelmän tehokkuutta ja suorituskykyä; uudistaa siviiliprosessilain;

               3.

               toteuttaa vuoden 2016 loppuun mennessä lisätoimenpiteitä, joilla varmistetaan, että järjestämättömien lainojen määrä pienenee ja että vakuudet arvostetaan luottoriskien kattamista varten täsmällisesti; lisää velkojien saatavilla olevan tiedon määrää ja parantaa tällä hetkellä tarjottavia tietoja, jotta luottorekisteristä tulisi täysin toimiva;

               4.

               poistaa investoinnin esteitä, erityisesti panemalla täytäntöön kasvuun tähtäävän toimintasuunnitelman, toteuttamalla yksityistämissuunnitelman ja vahvistamalla kansallisia sääntelyviranomaisia; toteuttaa toimenpiteitä, joiden avulla pienet ja keskisuuret yritykset saavat helpommin rahoitusta;

               5.

               parantaa työvoimapalveluja tarjoavien julkisten yksiköiden toimintakykyä ja kohentaa kyseisten palvelujen tarjoamista pitkäaikaistyöttömille; pyrkii tavoittamaan paremmin rekisteröimättömät työttömät; hyväksyy sairaalauudistusta koskevan lainsäädännön ja etenee kattavan yleisen terveydenhuollon suunnitellussa täytäntöönpanossa.

      Tehty Brysselissä 12 päivänä heinäkuuta 2016.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         P. KAŽIMÍR

      (1)  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  EUVL L 306, 23.11.2011, s. 25.

      (3)  Neuvoston täytäntöönpanopäätös 2013/463/EU, annettu 13 päivänä syyskuuta 2013, Kyproksen makrotalouden sopeutusohjelman hyväksymisestä ja päätöksen 2013/236/EU kumoamisesta (EUVL L 250, 20.9.2013, s. 40).

      (4)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 472/2013, annettu 21 päivänä toukokuuta 2013, rahoitusvakautensa osalta vakavissa vaikeuksissa olevien tai vakavien vaikeuksien uhasta kärsivien euroalueen jäsenvaltioiden talouden ja julkisen talouden valvonnan tiukentamisesta (EUVL L 140, 27.5.2013, s. 1).

      (5)  EUVL C 96, 11.3.2016, s. 1.

      (6)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1303/2013, annettu 17 päivänä joulukuuta 2013, Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yhteisistä säännöksistä sekä Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yleisistä säännöksistä sekä neuvoston asetuksen (EY) N:o 1083/2006 kumoamisesta (EUVL L 347, 20.12.2013, s. 320).

      (7)  Asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti.


Avis juridique important

|

31999Y0520(01)

Neuvoston suositus, annettu 29 päivänä huhtikuuta 1999, väärien ja väärennettyjen asiakirjojen tunnistamiseen ulkomaanedustustojen viisumiosastoilla ja viisumien myöntämistä ja pidentämistä käsittelevissä kansallisissa virastoissa olevasta varustuksesta

Virallinen lehti nro C 140 , 20/05/1999 s. 0001 - 0002

NEUVOSTON SUOSITUS,annettu 29 päivänä huhtikuuta 1999,väärien ja väärennettyjen asiakirjojen tunnistamiseen ulkomaanedustustojen viisumiosastoilla ja viisumien myöntämistä ja pidentämistä käsittelevissä kansallisissa virastoissa olevasta varustuksesta(1999/C 140/01)EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaEuroopan parlamentin otettua asiaan kantaa,katsoo, että jäsenvaltiot pitävät Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K.1 artiklan mukaisesti muun muassa seuraavia aloja yhteistä etua koskevina asioina, tämän kuitenkaan rajoittamatta Euroopan yhteisöjen toimivaltaa:- säännöt, jotka koskevat henilöiden liikkumista yli jäsenvaltioiden ulkorajojen ja tähän rajanylitykseen liittyvää valvontaa;- maahanmuuttopolitiikka ja kolmansien maiden kansalaisia koskeva politiikka:- edellytykset, joilla kolmansien maiden kansalaiset saavat tulla jäsenvaltioiden alueelle ja liikkua siellä;- kolmansien maiden kansalaisten oleskelua jäsenvaltioiden alueella koskevat edellytykset, perheiden yhdistäminen ja työhönpääsy mukaan luettuina;- sen torjuminen, että kolmansien maiden kansalaiset luvattomasti muuttavat jäsenvaltioiden alueelle taikka luvattomasti oleskelevat tai tekevät työta siellä,pyrkii estämään, että kolmansien maiden kansalaiset käyttävät väärin asiakirjoja tullakseen jäsenvaltioiden alueelle ja oleskellakseen siellä,toteaa, että asiakirjoihin kohdistuvat väärinkäytökset voidaan estää ennalta ehkäisevillä toimilla, jakatsoo, että on tärkeää huolehtia siitä, että viisumien myöntämisestä vastaavien viranomaisten asiantuntemuksen ja väärennösten paljastamiseen käytettävien laitteiden taso on yhdenmukainen Euroopan unionin jäsenvaltioissa,SUOSITTELEE JÄSENVALTIOIDEN HALLITUKSILLE:1 artiklaJäsenvaltioiden olisi parannettava tulevaisuudessa viisumin myöntämistä koskevia edellytyksiä, erityisesti siten että- laitteistojen taso on asianmukainen ja- henkilöstöllä on kyseisiin tarkastuksiin tarvittava ammattitaito ja valmiudet, myös järjestämällä tämän vaatimaa järjestelmällistä koulutusta,jotta viisumeita myöntävällä henkilöstöllä on paremmat edellytykset tunnistaa väärät ja väärennetyt asiakirjat.2 artiklaKansalliseen toimivaltaan kuuluva päätös siitä, millainen varustus viisumien myöntämistä ja pidentämistä käsittelevissä virastoissa olisi oltava, olisi tehtävä ratkaisevasti seuraavien tekijöiden perusteella- viisumihakemusten lukumäärä- tiedossa oleva väärien ja väärennettyjen asiakirjojen määrä.Viisumiviraston koko tai myönnettyjen viisumien lukumäärä ei ole niinkään ratkaiseva laitevarustuksen kannalta kuin todellinen vaara, että vääriä ja väärennettyjä asiakirjoja käytetään viisumikäsittelyn yhteydessä. Tarkoituksena on, että tunnistetaan väärät ja väärennetyt asiakirjat kun kyse on viisumikäsittelyssä olevista passeista, passia vastaavista asiakirjoista, esitetyistä kutsuista ja muista viisumikäsittelyn kannalta merkityksellisistä todisteista.3 artiklaTekinen vähimmäisvarustus määritellään tämän suosituksen liitteessä. Liite mukautetaan säännöllisesti tekniikan kehitykseen.4 artiklaJäsenvaltioiden olisi pyrittävä uhan todennäköisyyttä koskevan kansallisen arvioinnin perusteella ja taloudelliset mahdollisuutensa huomioon ottaen mukauttamaan asteittain henkilöstönsä koulutuksen ja henkilöstömääränsekä laitevarustuksen tämän suosituksen mukaiseksi.Jäsenvaltioiden olisi pyrittävä paikallisen konsulaarisen yhteistyön puitteissa tarvittaessa ja mahdollisuuksiensa mukaan asettamaan laitteensa muiden jäsenvaltioiden käyttöön. Vaihtoehtoisesti jäsenvaltiot voivat harkita laitteiden yhteiskäyttöä paikallisella tasolla. Mahdollisuus osallistua koulutukseen voitaisiin antaa muiden jäsenvaltioiden työntekijöille. Tietoja ja asiantuntijahenkilöstön kokemuksia olisi vaihdettava.Tehty Luxemburgissa 29. huhtikuuta 1999.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaW. MÜLLERLIITESUOSITELTAVA VARUSTUSA. Vähäinen uhan todennäköisyysHenkilöstö:Peruskoulutuksen saanut henkilöstöVaadittava varustus:- Ultraviolettivalasimet- kannettavat ultraviolettikäsivalaisimet- Suurennuslaitteet/valaistuslaitteisto- kädessä pidettävät suurennuslasit tai läpivalaisulevy - viistovalolaite- asiakirjojen yhdistelmätutkimuslaite, jossa on suurennus-, läpivalaisu- ja viistovalolaitteet- Erikoistutkimuslaitteet- retroviewer (retrolamppu, retroheijastavien aineiden todentaja)- tarkastuslasit, suodatinkalvot jne. tavallisesti paikalla tavattujen asiakirjojen latenttien turvatekijöiden tarkastelua varten- Vertailuaineisto- aitoja passeja koskevat hakuteokset (esim. passikäsikirja, Annual Passport Guide)- Euroopan unionin tiedote väärennöksistäB. KOHTALAINEN UHAN TODENNÄKÖISYYSHenkilöstö:Peruskoulutuksen saanut henkilöstö; lisäksi paikalla tai käytettävissä on väärennettyjen asiakirjojen tunnistamiseen erikoistuneita asiantuntijoita tai siihen pätevöityneitä viisumiviraston työntekijöitä.Vaadittava varustus:- Ultraviolettivalasimet- ultraviolettikäsivalaisimet ja ultraviolettipöytälaitteet- Suurennuslaitteet- pienitehoinen stereomikroskooppi- taipuisalla kuituoptisella valonjohtimella varustettu valonlähde- valolaatikko läpivalaisututkimuksia varten- Erikoistutkimuslaitteet- retroviewer (retrolamppu, retroheijastavien aineiden todentaja)- tarkastuslasit, suodatinkalvot jne. tavallisesti paikalla tavattujen asiakirjojen latenttien turvatekijöiden tarkastelua varten- Vertailuaineisto- aitoja passeja koskevat hakuteokset (esim. passikäsikirja, Annual Passport Guide)- Euroopan unionin tiedote väärennöksistäC. HUOMATTAVA UHAN TODENNÄKÖISYYS:Henkilöstö:Erittäin pätevät virkailijat, joilla on laaja kokemus väärennöksien tunnistamisessa, tai vakituisesti paikalla työskentelevät asiakirjoihin erikoistuneet asiantuntijat.Vaadittava varustus:- Ultraviolettivalasimet- ultraviolettikäsivalaisimet ja ultraviolettipöytälaitteet- Suurennuslaitteet- stereomikroskooppi- taipuisalla kuituoptisella valonjohtimella varustettu valonlähde- valolaatikko läpivalaisututkimuksia varten- Erikoistutkimuslaitteet- retroviewer (retrolamppu, retroheijastavien aineiden todentaja)- tarkastuslasit, suodatinkalvot jne. tavallisesti paikalla tavattujen asiakirjojen latenttien turvatekijöiden tarkastelua varten- Infrapunapyyhkäisylaitteet- asiakirjojen tutkimiseen tarkoitettu infrapunalaite- Laitteet asiakirjojen koneelliseen tarkistamiseen- OCR-lukulaite (jossa on tarkisteluvun tunnistin)- koneelliset aitoustekijäntarkistuslaitteet (esim. kinegrammikuvioita varten)- Vertailuaineisto- aitoja passeja koskevat hakuteokset (esim. passikäsikirja, Annual Passport Guide)- Euroopan unionin tiedote väärennöksistä- tietopankkijärjestelmät (aitoja ja väärennettyjä asiakirjoja koskevat tietojärjestelmät ja tavaroiden etsintä- ja tunnistusjärjestelmät varastettujen asiakirjojen tunnistamiseksi)


title: Komission suositus, annettu 12 päivänä toukokuuta 2009 , yksityisyyden suojaa ja tietosuojaa koskevien periaatteiden toteuttamisesta radiotaajuustunnistusta käyttävissä sovelluksissa (tiedoksiannettu numerolla K(2009) 3200)

text:
               16.5.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 122/47

      KOMISSION SUOSITUS,
   annettu 12 päivänä toukokuuta 2009,
   yksityisyyden suojaa ja tietosuojaa koskevien periaatteiden toteuttamisesta radiotaajuustunnistusta käyttävissä sovelluksissa
   (tiedoksiannettu numerolla K(2009) 3200)
   (2009/387/EY)
   EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 211 artiklan,
   on kuullut Euroopan tietosuojavaltuutettua,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Radiotaajuustunnistus (RFID) on yksi tietoyhteiskunnan uusista kehityssuunnista, jonka myötä mikroelektroniikalla varustetuista ja automaattiseen tietojen käsittelyyn pystyvistä esineistä on tulossa erottamaton osa arkipäiväämme.

               (2)

               Radiotaajuustunnistus on yleistymässä asteittain ja tulossa osaksi ihmisten elämää lukuisilla aloilla, kuten logistiikassa (1), terveydenhuollossa, julkisessa liikenteessä, vähittäiskaupassa, erityisesti paremman tuoteturvallisuuden ja tuotteiden nopeamman markkinoilta vetämisen muodossa, viihteessä, työpaikalla, tietullien hallinnoinnissa, matkatavaroiden käsittelyssä sekä matkustusasiakirjoissa.

               (3)

               RFID-teknologiasta voi tulla uusi kasvun ja työllisyyden veturi ja sitä kautta merkittävä panos Lissabonin strategiaan, sillä se sisältää suuria taloudellisia mahdollisuuksia, jotka liittyvät uusiin liiketoimintamahdollisuuksiin, kustannusten karsimiseen ja tehokkuuden parantamiseen, erityisesti väärennysten torjumisessa ja elektroniikkajätteen, vaarallisten aineiden ja tuotteiden kierrätyksen hallinnassa niiden käyttöiän päätyttyä.

               (4)

               RFID-teknologia mahdollistaa tietojen, mukaan luettuna henkilötiedot, käsittelyn lyhyillä matkoilla ilman fyysistä kontaktia tai näkyvää vuorovaikutusta luku- tai kirjoituslaitteen ja tunnisteen välillä siten, että käsittely voi tapahtua asianomaisen henkilön tietämättä.

               (5)

               RFID-sovelluksilla on mahdollista käsitellä tietoja, jotka liittyvät tunnistettuun tai tunnistettavissa olevan luonnolliseen henkilöön tavalla, joka mahdollistaa luonnollisen henkilön tunnistamisen suoraan tai epäsuorasti. Ne voivat käsitellä tunnisteeseen tallennettuja tietoja, kuten henkilön nimi, syntymäpäivä tai osoite, tai biometrisiä tietoja tai tietoja, jotka kytkevät tietyn RFID-tavaran numeron muualle järjestelmään tallennettuihin henkilötietoihin. Teknologian avulla on myös mahdollista seurata henkilöitä, joilla on hallussaan yksi tai useampi RFID-numeron sisältävä tavara.

               (6)

               Koska RFID-teknologia voi olla läsnä kaikkialla ja käytännössä näkymätön, sen käyttöönotossa on kiinnitettävä erityistä huomiota yksityisyyden suojaan ja tietosuojaan. Tämän vuoksi yksityisyyden suojaan ja tietoturvaan liittyvät ominaisuudet olisi sisällytettävä RFID-sovelluksiin ennen niiden käytön yleistymistä (sisäänrakennetun turvallisuuden ja yksityisyyden suojan periaate).

               (7)

               RFID:n lukuisat taloudelliset ja yhteiskunnalliset hyödyt voivat toteutua vain, jos toteutetaan tehokkaita toimenpiteitä henkilötietojen suojan, yksityisyyden suojan ja näihin liittyvien eettisten periaatteiden takaamiseksi. Nämä kysymykset ovat RFID:n yleisestä hyväksyttävyydestä käytävän keskustelun ytimessä.

               (8)

               Jäsenvaltioiden ja sidosryhmien olisi – varsinkin tässä RFID:n toteuttamisen alkuvaiheessa – tehtävä enemmän sen varmistamiseksi, että RFID-sovelluksia valvotaan ja ihmisten oikeuksia ja vapauksia kunnioitetaan.

               (9)

               Komission 15 päivänä maaliskuuta 2007 antamassa tiedonannossa ”Radiotaajuustunnistus Euroopassa: asteittain kohti alan yhteisiä periaatteita” (2) ilmoitettiin, että RFID-sovellusten tietosuojaan ja yksityisyyden suojaan liittyvistä näkökohdista annettaisiin tarkempia tietoja ja ohjeita yhdessä tai useammassa komission suosituksessa.

               (10)

               Henkilötietoja käsittelevien RFID-sovellusten käyttöön sovelletaan kaikilta osin henkilötietojen suojeluun ja näiden tietojen vapaaseen liikkuvuuteen liittyviä oikeuksia ja velvoitteita, joista on säädetty yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24 päivänä lokakuuta 1995 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 95/46/EY (3) ja henkilötietojen käsittelystä ja yksityisyyden suojasta sähköisen viestinnän alalla 12 päivänä heinäkuuta 2002 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2002/58/EY (4) (sähköisen viestinnän tietosuojadirektiivi).

               (11)

               RFID-sovellusten kehittämisessä olisi sovellettava radio- ja telepäätelaitteista ja niiden vaatimustenmukaisuuden vastavuoroisesta tunnustamisesta 9 päivänä maaliskuuta 1999 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 1999/5/EY (5) säädettyjä periaatteita.

               (12)

               Euroopan tietosuojavaltuutetun lausunnossa (6) annetaan opastusta yksilöille suunnattujen ja tunnisteita sisältävien tuotteiden käytössä ja kehotetaan tekemään yksityisyyttä ja turvallisuutta koskevia vaikutusten arviointeja, jotta voitaisiin yksilöidä ja kehittää ”parhaita käytettävissä olevia tekniikoita” RFID-järjestelmien yksityisyyden suojan ja turvallisuuden takaamiseksi.

               (13)

               RFID-sovellusoperaattoreiden olisi toteutettava kaikki kohtuulliset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että käsiteltävät tiedot eivät yhdisty tunnistettuun tai tunnistettavissa olevaan luonnolliseen henkilöön millään keinolla, jota joko RFID-sovellusoperaattori tai kuka tahansa muu henkilö käyttää, paitsi jos tällaisia tietoja käsitellään tietosuojaan sovellettavien periaatteiden ja oikeudellisten sääntöjen mukaisesti.

               (14)

               Komission 2 päivänä toukokuuta 2007 antamassa tiedonannossa ”Tietosuojan vahvistamisesta yksityisyyden suojaa parantavilla tekniikoilla” (7) vahvistetaan selkeät toimenpiteet niiden tavoitteiden saavuttamiseksi, joilla pyritään rajoittamaan henkilötietojen käsittelyä mahdollisimman vähäiseksi ja käyttämään nimetöntä tai salanimellä julkaistua tietoa aina kun se on mahdollista, tukemalla yksityisyyden suojaa parantavien tekniikoiden kehittämistä ja niiden käyttöä rekisterinpitäjien ja kuluttajien tasolla.

               (15)

               Komission 31 päivänä toukokuuta 2006 antamassa tiedonannossa ”Turvallisen tietoyhteiskunnan strategia – Lisää vuoropuhelua, yhteistyötä ja vaikutusmahdollisuuksia” (8) todetaan, että monimuotoisuus, avoimuus, yhteentoimivuus, käytettävyys ja kilpailu ovat turvallisen tietoyhteiskunnan avaintekijöitä, korostetaan jäsenvaltioiden ja julkishallintojen roolia tietoisuuden lisäämisessä ja hyvien turvallisuuskäytäntöjen edistämisessä ja kehotetaan yksityisen sektorin sidosryhmiä luomaan kohtuuhintaisia turvallisuusmerkintäjärjestelmiä sellaisille tuotteille, prosesseille ja palveluille, jotka koskevat EU:n erityisiä tarpeita, erityisesti yksityisyyden suojaan liittyen.

               (16)

               Euroopan turvallisen tietoyhteiskunnan strategiasta 22 päivänä maaliskuuta 2007 annetussa neuvoston päätöslauselmassa (9) jäsenvaltioita kehotetaan kiinnittämään asianmukaista huomiota tarpeeseen ehkäistä ja torjua sähköisiin viestintäverkkoihin kohdistuvia uusia ja olemassa olevia turvallisuusuhkia.

               (17)

               Yksityisyyden suojaa ja tietosuojaa koskevien vaikutusten arviointien laadintaa varten yhteisön tasolla määritelty kehys varmistaa, että tämän suosituksen säännöksiä noudatetaan yhdenmukaisesti kaikissa jäsenvaltioissa. Tällaisen kehyksen määrittelyn olisi perustuttava olemassa oleviin käytäntöihin ja kokemuksiin, joita on saatu jäsenvaltioissa, kolmansissa maissa ja Euroopan verkko- ja tietoturvaviraston (ENISA) suorittamassa työssä (10).

               (18)

               Komissio varmistaa, että yhteisön tasolla kehitetään suuntaviivat RFID-sovellusten tietoturvan hallinnoinnille olemassa olevien käytäntöjen ja jäsenvaltioissa ja kolmansissa maissa saatujen kokemusten pohjalta. Jäsenvaltioiden olisi tuettava tätä prosessia ja kannustettava yksityisiä tahoja ja viranomaisia osallistumaan siihen.

               (19)

               RFID-sovellusoperaattorin ennen sovelluksen toteuttamista suorittama arviointi sen vaikutuksista yksityisyyden suojaan ja tietosuojaan antaa tarvittavat tiedot asianmukaisten suojatoimenpiteiden määrittämiseksi. Näitä toimenpiteitä on seurattava ja tarkistettava koko RFID-sovelluksen elinkaaren ajan.

               (20)

               Vähittäiskaupan alalla arviointi kuluttajille myytävien ja tunnisteita sisältävien tuotteiden vaikutuksesta yksityisyyden suojaan ja tietosuojaan antaa tarvittavat tiedot sen määrittämiseksi, aiheutuuko tuotteesta todennäköinen uhka yksityisyyden suojalle ja henkilötietojen suojalle.

               (21)

               Kansainvälisten standardien, kuten Kansainvälisen standardointijärjestön ISO:n laatimien standardien, käytännesääntöjen ja EU:n sääntelyjärjestelmän mukaisten parhaiden käytäntöjen käyttö voi auttaa hallitsemaan tietoturvaan ja yksityisyyden suojaan liittyviä toimenpiteitä koko RFID-teknologiaan perustuvan liiketoimintaprosessin ajan.

               (22)

               RFID-sovellukset, joilla on vaikutuksia suureen yleisöön, kuten sähköiset liput julkisessa liikenteessä, edellyttävät asianmukaisia suojatoimia. RFID-sovellukset, joilla on vaikutuksia ihmisiin esimerkiksi siten, että niissä käsitellään biometrisiä tunnistustietoja tai terveyteen liittyviä tietoja, ovat erityisen herkkiä tietoturvan ja yksityisyyden suojan suhteen, minkä vuoksi niihin on kiinnitettävä erityistä huomiota.

               (23)

               Koko yhteiskunnan on oltava tietoinen RFID-sovellusten käyttöön sovellettavista velvoitteista ja oikeuksista. Siksi tätä teknologiaa tarjoavat tahot ovat vastuussa siitä, että ihmisille annetaan tietoa näiden sovellusten käytöstä.

               (24)

               RFID-teknologiaa koskevan tietoisuuden lisääminen yleisön ja pienten ja keskisuurten yritysten piirissä edesauttaa tämän teknologian tarjoamien mahdollisuuksien toteuttamista pienentäen samalla riskiä, että sitä käytetään väärin, mikä parantaa sen hyväksyttävyyttä.

               (25)

               Komissio osallistuu tämän suosituksen täytäntöönpanoon suoraan ja epäsuorasti edistämällä sidosryhmien välistä vuoropuhelua ja yhteistyötä erityisesti Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä N:o 1639/2006/EY (11) perustetussa kilpailukyvyn ja innovoinnin puiteohjelmassa ja Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä N:o 1982/2006/EY (12) perustetussa seitsemännessä tutkimuksen puiteohjelmassa.

               (26)

               Edullisten yksityisyyden suojaa parantavien teknologioiden ja tietoturvateknologioiden tutkimus ja kehittäminen yhteisön tasolla on olennaista, jotta voitaisiin edistää näiden teknologioiden yleistymistä hyväksyttävin ehdoin.

               (27)

               Tässä suosituksessa kunnioitetaan perusoikeuksia ja noudatetaan erityisesti Euroopan unionin perusoikeuskirjassa tunnustettuja periaatteita. Erityisesti tällä suosituksella pyritään varmistamaan yksityis- ja perhe-elämän täydellinen kunnioittaminen ja henkilötietojen suojaaminen,

         SUOSITTAA:

      Soveltamisala

               1.

               Tällä suosituksella annetaan jäsenvaltioille ohjeita RFID-sovellusten lainmukaisesta, eettisestä sekä yhteiskunnallisesti ja poliittisesti hyväksyttävästä suunnittelusta ja toiminnasta, jossa kunnioitetaan oikeutta yksityisyyden suojaan ja varmistetaan henkilötietojen suojaaminen.

               2.

               Tällä suosituksella annetaan jäsenvaltioille ohjeita RFID-sovellusten käyttöönottoon liittyvistä toimista sen varmistamiseksi, että sovellusten käyttöönoton yhteydessä noudatetaan direktiivien 95/46/EY, 1999/5/EY ja 2002/58/EY kansallista täytäntöönpanolainsäädäntöä soveltuvin osin.

      Määritelmät

               3.

               Tässä suosituksessa sovelletaan direktiivissä 95/46/EY annettuja määritelmiä. Lisäksi tässä suosituksessa tarkoitetaan:

                           a)

                           ”radiotaajuustunnistuksella” (RFID) sähkömagneettisten aaltojen tai reaktiivisen kenttäkytkennän käyttöä taajuusspektrin radiotaajuusosassa viestittäessä tunnistimeen tai tunnistimesta erilaisten modulaatio- tai koodausmenetelmien avulla radiotaajuustunnistimen identiteetin tai muun siihen tallennetun tiedon lukemiseksi ainutlaatuisella tavalla;

                           b)

                           ”RFID-tunnisteella” tai ”tunnisteella” joko RFID-laitetta, joka pystyy tuottamaan radiosignaalin, tai RFID-laitetta, joka kytkee uudelleen, sirottaa (back-scatter) tai heijastaa (laitetyypistä riippuen) ja moduloi luku- tai kirjoituslaitteesta vastaanotetun kantoaallon;

                           c)

                           ”RFID-luku- tai kirjoituslaitteella” tai ”lukulaitteella” kiinteää tai siirrettävää tiedon keruu- ja tunnistuslaitetta, joka käyttää taajuusspektrin radiotaajuusosan sähkömagneettisia aaltoja tai reaktiivista kenttäkytkentää stimuloidakseen ja suorittaakseen moduloidun tietovastauksen tunnisteelta tai tunnisteryhmältä;

                           d)

                           ”RFID-sovelluksella” tai ”sovelluksella” sovellusta, joka käsittelee tietoja tunnisteiden ja lukulaitteiden avulla ja jota tukee taustajärjestelmä ja verkotettu tietoinfrastruktuuri;

                           e)

                           ”RFID-sovellusoperaattorilla” tai ”operaattorilla” luonnollista tai oikeushenkilöä, viranomaista, virastoa tai muuta elintä, joka, yksin tai yhdessä toisten kanssa, määrittelee sovelluksen käyttötarkoitukset ja -keinot, mukaan luettuina RFID-sovellusta käyttävät henkilötietojen rekisterinpitäjät;

                           f)

                           ”tietoturvalla” tiedon luottamuksellisuuden, eheyden ja saatavuuden säilyttämistä;

                           g)

                           ”valvonnalla” toimintaa, jonka tarkoituksena on havaita, tarkkailla, jäljentää tai tallentaa henkilön sijaintia, liikkumista, toimintaa tai tilaa koskevaa tietoa.

      Yksityisyyden suojaa ja tietosuojaa koskevat vaikutusten arvioinnit

               4.

               Jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että elinkeinoelämä määrittelee, yhteistyössä asiaan liittyvien kansalaisyhteiskunnan sidosryhmien kanssa, kehyksen yksityisyyden suojaa ja tietosuojaa koskeville vaikutusten arvioinneille. Tämä kehys on toimitettava hyväksyttäväksi 29 artiklan mukaiselle tietosuojatyöryhmälle 12 kuukauden kuluessa tämän suosituksen julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

               5.

               Jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että operaattoreiden olisi niille direktiivin 95/46/EY nojalla asetetuista muista velvoitteista riippumatta:

                           a)

                           suoritettava arviointi sovelluksen toteuttamisen vaikutuksista henkilötietojen ja yksityisyyden suojaan, mukaan luettuna siitä, voidaanko sovellusta käyttää henkilön valvontaan. Arvioinnin yksityiskohtaisuuden olisi vastattava yksityisyyden suojalle koituvia riskejä, joita sovellukseen mahdollisesti liittyy;

                           b)

                           toteutettava asianmukaisia teknisiä ja organisatorisia toimenpiteitä henkilötietojen ja yksityisyyden suojan varmistamiseksi;

                           c)

                           nimettävä henkilö tai henkilöryhmä, joka vastaa arviointien uudelleentarkastelusta ja sellaisten teknisten ja organisatoristen toimenpiteiden pysymisestä asianmukaisina, joilla varmistetaan henkilötietojen ja yksityisyyden suoja;

                           d)

                           saatettava arviointi toimivaltaisen viranomaisen saataville viimeistään kuusi viikkoa ennen sovelluksen käyttöönottoa;

                           e)

                           pantava täytäntöön edellä mainitut säännökset 4 kohdassa tarkoitetun yksityisyyden suojaa ja tietosuojaa koskevien vaikutusten arviointien kehyksen mukaisesti heti kun kehys on vahvistettu.

      Tietoturva

               6.

               Jäsenvaltioiden olisi tuettava komissiota sellaisten sovellusten yksilöinnissä, joista voi koitua tietoturvauhkia, joilla on vaikutuksia suureen yleisöön. Jäsenvaltioiden olisi tällaisten sovellusten osalta varmistettava, että operaattorit, yhdessä kansallisten toimivaltaisten viranomaisten ja kansalaisyhteiskunnan organisaatioiden kanssa, kehittävät uusia tai soveltavat olemassa olevia järjestelmiä, kuten sertifiointeja tai operaattoreiden itsearviointeja, osoittaakseen, että arvioituihin riskeihin nähden on saavutettu asianmukainen tietoturvan ja yksityisyyden suojan taso.

      RFID-sovellusten käyttöä koskeva tiedotus ja avoimuus

               7.

               Direktiivien 95/46/EY ja 2002/58/EY mukaisesti rekisterinpitäjille asetettuja velvoitteita rajoittamatta jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että operaattorit laativat ja julkaisevat tiiviin, täsmällisen ja helppotajuisen tiedotteen kustakin sovelluksestaan. Tiedotteeseen on sisällytettävä ainakin:

                           a)

                           operaattorin nimi ja osoite;

                           b)

                           sovelluksen tarkoitus;

                           c)

                           tieto siitä, mitä tietoja sovelluksella käsitellään ja erityisesti siitä, käsitelläänkö sillä henkilötietoja ja valvotaanko tunnisteiden sijaintia;

                           d)

                           tiivistelmä yksityisyyden suojaa ja tietosuojaa koskevasta vaikutusten arvioinnista;

                           e)

                           todennäköiset riskit yksityisyyden suojalle, jos sellaisia liittyy tunnisteiden käyttöön, ja toimet, joilla ihmiset voivat lieventää näitä riskejä.

               8.

               Jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että operaattorit tiedottavat ihmisille lukulaitteiden läsnäolosta eurooppalaisten standardointijärjestöjen asiaan liittyvien sidosryhmien tuella kehittämän yhteiseurooppalaisen merkin avulla. Merkissä olisi oltava operaattorin nimi sekä yhteyspiste, johon ihmiset voivat ottaa yhteyttä saadakseen sovellusta koskevan tiedotteen.

      Vähittäiskaupan alalla käytettävät RFID-sovellukset

               9.

               Operaattoreiden olisi tiedotettava ihmisille tuotteisiin kiinnitettyjen tai upotettujen tunnisteiden läsnäolosta eurooppalaisten standardointijärjestöjen asiaan liittyvien sidosryhmien tuella kehittämän yhteiseurooppalaisen merkin avulla.

               10.

               Edellä 4 ja 5 kohdassa tarkoitettua yksityisyyden suojaa ja tietosuojaa koskevaa vaikutusten arviointia suorittaessaan sovellusoperaattorin olisi erityisesti määritettävä, muodostavatko sellaisten vähittäiskauppiaiden, jotka eivät ole kyseisen sovelluksen operaattoreita, kautta kuluttajille myytäviin tuotteisiin kiinnitetyt tai upotetut tunnisteet todennäköisesti uhan yksityisyyden tai henkilötietojen suojalle.

               11.

               Vähittäiskauppiaiden olisi deaktivoitava tai poistettava myyntipisteessä sovelluksessaan käytetyt tunnisteet, paitsi jos kuluttaja 7 kohdassa tarkoitettuun tiedotteeseen tutustuttuaan antaa luvan tunnisteiden toimintaan. Tunnisteiden deaktivoinnilla tarkoitetaan mitä tahansa prosessia, joka pysäyttää tunnisteen sellaisen vuorovaikutuksen ympäristönsä kanssa, joka ei edellytä kuluttajan aktiivista osallistumista. Vähittäiskauppiaan olisi deaktivoitava tai poistettava tunnisteet välittömästi ja ilman kuluttajalle koituvia kustannuksia. Kuluttajien pitäisi kyetä varmistamaan, että deaktivointi tai poistaminen on tosiasiallisesti tapahtunut.

               12.

               Edellä olevaa 11 kohtaa ei tulisi soveltaa, jos yksityisyyden suojaa ja tietosuojaa koskevassa vaikutusten arvioinnissa todetaan, että vähittäiskaupan sovelluksessa käytettävät ja myyntipisteen jälkeen toimiviksi jäävät tunnisteet eivät todennäköisesti muodosta uhkaa yksityisyyden suojalle tai henkilötietojen suojalle. Vähittäiskauppiaiden olisi kuitenkin tarjottava ilmainen ja helppo keino tunnisteiden deaktivointiin tai poistamiseen välittömästi tai myöhemmin.

               13.

               Tunnisteiden deaktivointiin tai poistamiseen ei saisi liittyä sellaisten oikeudellisten velvoitteiden minkäänlaista vähenemistä tai päättymistä, joita vähittäiskauppiaalla tai valmistajalla on kuluttajaa kohtaan.

               14.

               Edellä olevaa 11 ja 12 kohtaa olisi sovellettava vain niihin vähittäiskauppiaisiin, jotka ovat operaattoreita.

      Tietoisuuden lisääminen

               15.

               Jäsenvaltioiden olisi yhteistyössä elinkeinoelämän, komission ja muiden sidosryhmien kanssa järjestettävä asianmukaista tiedotus- ja tietoisuuden lisäämistoimintaa viranomaisten ja yritysten, erityisesti pk-yritysten, piirissä RFID-teknologian käyttöön liittyvistä mahdollisista hyödyistä ja riskeistä. Erityistä huomiota olisi kiinnitettävä tietoturvaan ja yksityisyyden suojaan liittyviin näkökohtiin.

               16.

               Jäsenvaltioiden olisi yhteistyössä elinkeinoelämän, kansalaisyhteiskunnan järjestöjen, komission ja muiden asiaan liittyvien sidosryhmien kanssa yksilöitävä ja jaettava esimerkkejä hyvistä käytännöistä RFID-sovellusten toteuttamisessa tiedon ja tietoisuuden lisäämiseksi suuren yleisön keskuudessa. Niiden olisi lisäksi asianmukaisin toimin, kuten suuren mittakaavan pilottiprojektien kautta, lisättävä yleistä tietoisuutta RFID-teknologiasta, sen hyödyistä, riskeistä ja käytön vaikutuksista, edellytyksenä tämän teknologian yleistymiselle.

      Tutkimus ja kehittäminen

               17.

               Jäsenvaltioiden olisi yhteistyössä elinkeinoelämän, kansalaisyhteiskunnan asiaan liittyvien sidosryhmien ja komission kanssa edistettävä ja tuettava ”sisäänrakennetun turvallisuuden ja yksityisyyden suojan” periaatetta RFID-sovellusten varhaisessa kehitysvaiheessa.

      Seuranta

               18.

               Jäsenvaltioiden olisi saatettava kaikin tarvittavin toimin tämä suositus kaikkien niiden sidosryhmien tietoon, jotka osallistuvat RFID-sovellusten suunnitteluun ja toiminnan harjoittamiseen yhteisössä.

               19.

               Jäsenvaltioiden olisi ilmoitettava komissiolle toimenpiteistä, joita ne ovat toteuttaneet tämän suosituksen perusteella, viimeistään 24 kuukauden kuluttua tämän suosituksen julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

               20.

               Komissio laatii kolmen vuoden kuluessa tämän suosituksen julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä raportin tämän suosituksen toteuttamisesta, tuloksellisuudesta ja vaikutuksista operaattoreihin ja kuluttajiin, erityisesti 9–14 kohdassa suositeltujen toimenpiteiden osalta.

      Osoitus

               21.

               Tämä suositus on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Brysselissä 12 päivänä toukokuuta 2009.

            Komission puolesta

         Viviane REDING

            Komission jäsen

      (1)  KOM(2007) 607 lopullinen.

      (2)  KOM(2007) 96 lopullinen.

      (3)  EYVL L 281, 23.11.1995, s. 31.

      (4)  EYVL L 201, 31.7.2002, s. 37.

      (5)  EYVL L 91, 7.4.1999, s. 10.

      (6)  EUVL C 101, 23.4.2008, s. 1.

      (7)  KOM(2007) 228 lopullinen.

      (8)  KOM(2006) 251 lopullinen.

      (9)  EUVL C 68, 24.3.2007, s. 1.

      (10)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 460/2004 2 artiklan 1 kohta (EUVL L 77, 13.3.2004, s. 1).

      (11)  EUVL L 310, 9.11.2006, s. 15.

      (12)  EUVL L 412, 30.12.2006, s. 1.


title: RECOMMENDATION OF THE EFTA SURVEILLANCE AUTHORITY No 85/96/COL of 10 July 1996 concerning a coordinated programme of inspections in 1996 to ensure compliance with maximum levels of pesticide residues in and on certain products of plant origin, including fruit and vegetables

text:
Avis juridique important

|

E1996C0085

Virallinen lehti nro L 285 , 07/11/1996 s. 0026 - 0029

EFTAN VALVONTAVIRANOMAISEN SUOSITUS N:o 85/96/KOL,annettu 10 päivänä heinäkuuta 1996,yhteensovitettavaksi ohjelmaksi tarkastuksista vuonna 1996 torjunta-ainejäämien enimmäismäärien noudattamisen varmistamiseksi tietyissä kasviperäisissä tuotteissa, hedelmät ja vihannekset mukaan lukien EFTAN VALVONTAVIRANOMAINEN, jokaottaa huomioon ETA-sopimuksen ja erityisesti sen 109 artiklan ja pöytäkirjan 1,ottaa huomioon sopimuksen valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamisesta ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan b alakohdan sekä pöytäkirjan 1,ottaa huomioon ETA-sopimuksen liitteessä II olevan XII luvun 54 kohdassa tarkoitetun säädöksen (torjunta-ainejäämien enimmäismäärien vahvistamisesta tietyille kasvikunnasta peräisin oleville tuotteille, mukaan lukien hedelmät ja vihannekset, 27 päivänä marraskuuta 1990 annettu neuvoston direktiivi 90/642/ETY) ja erityisesti sen 4 artiklan 3 kohdan,sekä katsoo, ettädirektiivin 90/642/ETY 4 artiklan 2 kohdassa EFTA-valtiot velvoitetaan toimittamaan EFTAn valvontaviranomaiselle 1 päivään elokuuta 1995 mennessä kaikki tarvittavat tiedot kansallisten tarkastusohjelmien täytäntöönpanosta vuoden 1994 aikana mainitun direktiivin liitteessä II määrättyjen torjunta-ainejäämien enimmäismäärien noudattamisen varmistamiseksi; viranomainen on saanut joitakin tietoja tämän vaatimuksen mukaisesti,direktiivin 90/642/ETY 4 artiklan 1 kohdassa vaaditaan, että EFTA-valtiot laativat myöhemmin toteutettavia ohjelmia, joissa määrätään torjunta-ainejäämien enimmäismääriä koskevan vahvistetun luettelon noudattamisen varmistamiseksi tehtävien tarkastusten ominaisuuksista ja tiheydestä,yhteensovitettavaksi ohjelmaksi tarkastuksista vuonna 1995 torjunta-ainejäämien enimmäismäärien noudattamisen varmistamiseksi tietyissä kasviperäisissä tuotteissa, hedelmät ja vihannekset mukaan lukien, 19 päivänä huhtikuuta 1995 annetussa EFTAn valvontaviranomaisen suosituksessa kehotetaan EFTA-valtioita toimittamaan valvontaviranomaiselle 1 päivään syyskuuta 1995 mennessä vuodeksi 1996 suunnittelemansa kansalliset valvontaohjelmat; viranomainen on saanut joitain tietoja tämän suosituksen mukaisesti,direktiivin 90/642/ETY liitteessä II, sellaisena kuin se on muutettuna, esitetään luettelo tiettyjen yhdenmukaistettujen torjunta-ainejäämien enimmäismääristä, joita kansallisten ja yhteensovitettujen vuoden 1996 tarkastusohjelmien on koskettava,EFTAn valvontaviranomaisen käytettävissä olevat tiedot eivät ole olleet riittäviä täydellisen yleiskäsityksen saamiseksi EFTA-valtioissa toteutetuista tai suunnitelluista tarkastusohjelmista,on edelleen tarpeen suositella torjunta-ainejäämien tarkastusten osalta yleisiä perusjärjestelyjä, joita EFTA-valtioiden on toteutettava vuoden 1996 aikana torjunta-ainejäämien velvoitettujen enimmäismäärien noudattamiseksi ja Euroopan talousalueen moitteettoman toiminnan edistämiseksi,on tärkeää, että tiedot käytössä olevista kansallisista laadunvarmistustoimenpiteistä, joita sovelletaan näytteenottoon ja torjunta-ainejäämien analyyseihin, saatetaan EFTA-valtioiden käyttöön myöhemmän keskustelun perustaksi,EFTAn valvontaviranomaiselle olisi myös tulevien suositusten vahvistamisessa hyödyllistä saada ennakolta tietoja EFTA-valtioiden tulevista direktiivissä 90/642/ETY säädettyjen torjunta-ainejäämien enimmäismäärien valvomista koskevista ohjelmista vuodeksi 1997,EFTA-valtioiden suorittamat tarkastukset ja näytteenotto tarkastusta varten direktiivin 90/642/ETY 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa luettelossa vahvistettujen torjunta-ainejäämien enimmäismäärien noudattamisen varmistamiseksi olisi suoritettava ETA-sopimuksen liitteessä II olevan XII luvun 20 kohdassa tarkoitetun säädöksen (yhteisön näytteenottomenettelyistä hedelmien ja vihannesten torjunta-ainejäämien enimmäismäärien virallisessa tarkastuksessa annettu direktiivi 79/700/ETY), ETA-sopimuksen liitteessä II olevan XII luvun 37 kohdassa tarkoitetun säädöksen (elintarvikkeiden tarkastuksessa tarvittavien yhteisön näytteenottomenettelyjen ja analyysimenetelmien käyttöön ottamisesta annettu direktiivi 85/591/ETY) ja ETA-sopimuksen liitteessä II olevan XII luvun 50 ja 54 kohdassa tarkoitettujen säädösten (virallisesta elintarvikkeiden tarkastuksesta annetut direktiivit 89/397/ETY ja 93/99/ETY) vaatimusten mukaisesti,Liechtensteinin on noudatettava ETA-sopimuksen liitteessä II olevassa XII luvussa tarkoitettuja säädöksiä 1 päivänä tammikuuta 2000; Liechtenstein tekee parhaansa noudattaakseen mainitussa luvussa tarkoitettuja säädöksiä 1 päivänä tammikuuta 1997; sen vuoksi Liechtensteinia ei tulisi sisällyttää tähän suositukseen vuonna 1996, jaNorjaa ja Islantia on kuultu EFTAn valvontaviranomaista avustavassa EFTAn elintarvikekomiteassa 7 päivänä marraskuuta 1995,ON ANTANUT TÄMÄN SUOSITUKSEN:Suositellaan, että Norja ja Islanti:1. ensisijaisesti valvovat direktiivin 90/642/ETY liitteessä I esitettyjen tuoteryhmien huomattavaan osuuteen kuuluvia tuotteita,2. ottavat ensisijaisesti vähimmäismäärän näytteitä, jotka kuvaavat kunkin tuotteen tuotantoa, kulutusta ja tuontia Euroopan talousalueelle säännöllisesti vuoden 1996 aikana tai tuotteen kaupanpitämisen kautena ja joihin on selvästi merkitty alkuperä ja kaupankäynnin tai kaupanpitämisen vaihe,3. ensisijaisesti analysoivat jäämistä niin monta direktiivin 90/642/ETY liitteessä II luetelluista torjunta-aineista kuin mahdollista ottaen huomioon käytettävät analyysimenetelmät,4. ensisijaisesti laativat tiedoksi ja samanaikaisesti suosituksen 6 kohdassa tarkoitetun kertomuksen kanssa yleiskertomuksen niiden parhaillaan sovellettavien laadunvarmistustoimenpiteiden toteuttamisesta, joita sovelletaan näytteenottoon ja torjunta-ainejäämien analyyseihin,5. erityisenä vuoden 1996 ohjelmana ottavat näytteitä tuotteista ja analysoivat tuote/torjunta-ainejäämä-yhdistelmiä, jotka on vahvistettu liitteessä I, ja pitävät tavoitteenaan 30 näytteen määrää kustakin tuotteesta ja kuvaavat tarvittaessa kansallista, Euroopan talousalueen ja kolmansien maiden osuutta EFTA-valtion markkinoista sekä laativat kertomuksen tuloksista, mukaan lukien analyysimenetelmät ja laadunvarmistustoimenpiteet, 1 päivään heinäkuuta 1997 mennessä, jos mahdollista, mutta viimeistään 1 päivään elokuuta 1997 mennessä,6. toimittavat EFTAn valvontaviranomaiselle kaikki direktiivin 90/642/ETY 4 artiklan 2 kohdassa vaaditut tiedot ja erityisesti selvityksen direktiivin 90/642/ETY liitteessä II lueteltuja torjunta-aineita koskevan vuoden 1995 valvontaohjelman tuloksista, ja7. toimittavat EFTAn valvontaviranomaiselle viimeistään 1 päivänä syyskuuta 1996 vuodeksi 1997 suunnitellun kansallisen valvontaohjelman.Tehty Brysselissä 10 päivänä heinäkuuta 1996.EFTAn valvontaviranomaisen puolestaKnut ALMESTADPuheenjohtajaLIITE Tämän suosituksen 5 kohdassa vahvistetut vuoden 1996 erityisohjelmassa valvottavat jäämien enimmäismäärät >TAULUKON PAIKKA>