title: Neuvoston suositus, annettu 11 päivänä heinäkuuta 2017, Saksan vuoden 2017 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Saksan vuoden 2017 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto

text:
               9.8.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 261/18

         NEUVOSTON SUOSITUS,
   annettu 11 päivänä heinäkuuta 2017,
   Saksan vuoden 2017 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Saksan vuoden 2017 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto
   (2017/C 261/05)
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,
   ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 (1) ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan,
   ottaa huomioon makrotalouden epätasapainon ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta 16 päivänä marraskuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011 (2) ja erityisesti sen 6 artiklan 1 kohdan,
   ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,
   ottaa huomioon Euroopan parlamentin päätöslauselmat,
   ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
   ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,
   ottaa huomioon talous- ja rahoituskomitean lausunnon,
   ottaa huomioon sosiaalisen suojelun komitean lausunnon,
   ottaa huomioon talouspoliittisen komitean lausunnon,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Komissio hyväksyi 16 päivänä marraskuuta 2016 vuotuisen kasvuselvityksen, mikä aloitti vuoden 2017 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson. Eurooppa-neuvosto vahvisti vuotuisen kasvuselvityksen ensisijaiset tavoitteet 9 ja 10 päivänä maaliskuuta 2017. Komissio hyväksyi 16 päivänä marraskuuta 2016 asetuksen (EU) N:o 1176/2011 perusteella varoitusmekanismia koskevan kertomuksen, jossa se katsoi, että Saksa kuuluu niihin jäsenvaltioihin, joista laadittaisiin perusteellinen tarkastelu. Samana päivänä komissio hyväksyi myös suosituksen neuvoston suositukseksi euroalueen talouspolitiikasta. Eurooppa-neuvosto vahvisti suosituksen 9 ja 10 päivänä maaliskuuta 2017. Neuvosto hyväksyi 21 päivänä maaliskuuta 2017 suosituksen euroalueen talouspolitiikasta, jäljempänä ”euroalueen suositus” (3).

               (2)

               Koska Saksa kuuluu jäsenvaltioihin, joiden rahayksikkö on euro, ja koska taloudet ovat talous- ja rahaliitossa vahvasti yhteydessä toisiinsa, Saksan olisi varmistettava, että jäljempänä esitettävistä suosituksista 1 ja 2 ilmenevä euroalueen suositus pannaan täytäntöön täysimääräisesti ja oikea-aikaisesti.

               (3)

               Saksaa koskeva vuoden 2017 maaraportti julkaistiin 22 päivänä helmikuuta 2017. Siinä arvioitiin Saksan edistymistä neuvoston 12 päivänä heinäkuuta 2016 hyväksymien maakohtaisten suositusten noudattamisessa, aiempina vuosina annettujen maakohtaisten suositusten noudattamisessa ja sen kansallisten Eurooppa 2020 -tavoitteiden saavuttamisessa. Lisäksi siihen sisältyi asetuksen (EU) N:o 1176/2011 5 artiklan nojalla laadittu perusteellinen tarkastelu, jonka tulokset julkaistiin samaten 22 päivänä helmikuuta 2017. Komissio päätteli analyysinsa perusteella, että Saksan makrotaloudessa on epätasapainoja. Erityisesti pitkään jatkunut suuri vaihtotaseen ylijäämä vaikuttaa muihin maihin ja kertoo – samoin kuin kansainvälisessä työnjaossa erittäin kilpailukykyisen teollisuuden tiivis integroituminen ja vahva suorituskyky – liiallisesta säästämisestä ja investointien vaimeudesta sekä yksityisellä että julkisella sektorilla. Vaihtotaseen ylijäämä kasvoi entisestään vuonna 2015 ja pysyi pitkälti muuttumattomana vuonna 2016. Sen odotetaan pysyvän edelleen korkeana. Ylijäämään puuttuminen voi vaikuttaa muun euroalueen ja unionin tasapainottamismahdollisuuksiin, koska Saksan kotimaisen kysynnän vilkastuminen voi helpottaa tarvetta vähentää velkaantumista voimakkaasti velkaantuneissa jäsenvaltioissa. Huolimatta alhaisesta korkotasosta, joka luo suotuisan rahoitustilanteen, yritysten investoinnit suhteessa BKT:hen ovat edelleen vaimeita. Vaikka yksityisen kulutuksen elpyminen on jatkunut, kotitalouksien säästöt ovat ennätyksellisen suuret unionin yleiseen tasoon verrattuna. On erityisen tärkeää toteuttaa toimia, joilla voidaan pienentää Saksan talouteen kohdistuvien haittavaikutusten riskiä, ja kun otetaan huomioon sen talouden koko ja kansainvälinen merkitys, myös talous- ja rahaliittoon kohdistuvien haittavaikutusten riskiä.

               (4)

               Saksa toimitti vuoden 2017 vakausohjelmansa 13 päivänä huhtikuuta 2017 ja vuoden 2017 kansallisen uudistusohjelmansa 28 päivänä huhtikuuta 2017. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon.

               (5)

               Kauden 2014–2020 Euroopan rakenne- ja investointirahastojen (ERI-rahastot) ohjelmasuunnittelussa on otettu huomioon asiaankuuluvat maakohtaiset suositukset. Kuten Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1303/2013 (4) 23 artiklassa säädetään, komissio voi pyytää jäsenvaltiota tarkastelemaan uudelleen kumppanuussopimustaan ja asiaankuuluvia ohjelmiaan ja esittämään niihin muutoksia, kun tämä on tarpeen asiaankuuluvien neuvoston suositusten täytäntöönpanon tukemiseksi. Komissio on antanut tarkempaa tietoa kyseisen säännöksen hyödyntämisestä ohjeissa sellaisten toimenpiteiden soveltamiselle, joilla ERI-rahastojen vaikuttavuus kytketään talouden tehokkaaseen ohjaukseen ja hallintaan.

               (6)

               Saksaan sovelletaan vakaus- ja kasvusopimuksen ennaltaehkäisevää osiota ja velkasääntöä. Hallitus suunnittelee vuoden 2017 vakausohjelmassaan julkisen talouden ylijäämän olevan ¼–½ prosenttia suhteessa BKT:hen vuosina 2017–2021. Julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteessa, joka on 0,5 prosentin rakenteellinen alijäämä suhteessa BKT:hen, pysytään edelleen selvästi koko ohjelmakauden ajan. Vakausohjelman mukaan julkisen talouden velan suhteessa BKT:hen odotetaan supistuvan vähitellen siten, että se on 57 prosenttia vuonna 2021. Näiden julkisen talouden kehitysarvioiden perustana oleva makrotalouden skenaario, jota mikään riippumaton elin ei ole virallisesti vahvistanut, on uskottava.

               (7)

               Komission kevään 2017 talousennusteen mukaan rakenteellisen rahoitusaseman odotetaan olevan BKT:hen suhteutettuna 0,6 prosenttia ylijäämäinen vuonna 2017 ja 0,3 prosenttia ylijäämäinen vuonna 2018, mikä ylittää julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteen. Julkisen talouden velan odotetaan pysyvän vakaalla lasku-uralla ja ylittävän velkasäännön vaatimukset. Kaiken kaikkiaan neuvosto katsoo, että Saksan arvioidaan vuosina 2017 ja 2018 noudattavan vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia. Kotimaista kysyntää on kuitenkin mahdollista tukea finanssipolitiikalla, erityisesti investointien kestävän kasvusuuntauksen saavuttamiseksi, ja luomalla edellytykset reaalipalkkojen suuremmalle nousulle.

               (8)

               Julkiset investoinnit suhteessa BKT:hen ovat pysyneet enimmäkseen vakaina ja ovat alle euroalueen keskitason. Julkisten investointitarpeiden kasaantuminen jatkuu erityisesti kuntatasolla, jossa investointien nettomäärä pysyi negatiivisena vuonna 2016. Tähän eivät ole vaikuttaneet muutamana viime vuonna toteutetut toimenpiteet eikä vuosina 2015 ja 2016 koko julkistalouden tasolla tapahtunut julkisten investointien merkittävä kasvu. Vuonna 2016 toteutettiin lisätoimenpiteitä, joiden pitäisi parantaa julkisten investointien toteutusmahdollisuuksia myös liittovaltion ja kuntien tasolla. Niihin sisältyy liittovaltion taloussuhteiden uudistus, joka on vielä hyväksymättä ja jonka on tarkoitus tulla voimaan vuonna 2020. Lisäksi infrastruktuuri-investointien suunnittelua koskevat konsultointipalvelut on tarkoitus laajentaa kattamaan myös kunnat, millä voidaan parantaa infrastruktuuri-investointien suunnittelua ja toteutusta kuntatasolla. Tämä vaikuttaa erityisen merkitykselliseltä, kun otetaan huomioon, että infrastruktuuri-investointihankkeita toteutetaan osavaltioissa ja kunnissa vain vähäisessä määrin ja niihin vaikuttavat kapasiteetin ja suunnittelun rajoitukset. Suotuisa julkisen talouden rahoitusasema kertoo yleensä julkisen talouden liikkumavarasta, jota voidaan käyttää esimerkiksi lisärahoitukseen julkisten investointien lisäämiseksi kaikilla hallinnon tasoilla.

               (9)

               Kaiken kaikkiaan julkiset ja yksityiset koulutus- ja tutkimusmenot ovat pysyneet viime vuosina melko vakaina suhteessa BKT:hen, mutta koulutuksessa ne ovat yhä unionin keskiarvoa pienemmät. Vuonna 2015 koulutus- ja tutkimusmenojen yhteenlaskettu kokonaismäärä oli BKT:hen suhteutettuna 9,1 prosenttia, mikä jäi alle kansallisen tavoitteen (10 prosenttia). Lisäinvestoinnit koulutukseen, tutkimukseen ja innovointiin ovat ratkaisevan tärkeässä asemassa Saksan tulevan taloudellisen suorituskyvyn ja erityisesti hiljattain saapuneiden turvapaikanhakijoiden, pakolaisten ja muuttajien tuloksellisen kotouttamisen kannalta. Jälkimmäisen tavoitteen saavuttamiseksi Saksa on tehnyt huomattavasti työtä erityisesti ammatillisen koulutuksen alalla. Tulevina vuosina on jatkettava toimia koko koulutussektorilla.

               (10)

               Saksan verojärjestelmä on edelleen monimutkainen, verohallinnon kustannukset ovat korkeat ja yritysverotukseen sisältyy useita säännöksiä, jotka saattavat jarruttaa yksityisiä investointeja. Vaikka yritysten pääomakustannukset ovat supistuneet merkittävästi, ne kuuluvat Saksassa edelleen 28 jäsenvaltion unionin korkeimpiin. Kun otetaan huomioon alueellinen yritysvero (Gewerbesteuer) ja solidaarisuuslisä, korkein lakisääteinen yritysverokanta vuonna 2016 oli 30,2 prosenttia. Tämä oli huomattavasti korkeampi kuin unionin painottamaton keskiarvo, joka oli 22,8 prosenttia. Keskimääräinen efektiivinen veroaste on 28,2 prosenttia, kun unionin painottamaton keskimääräinen veroaste on 21,1 prosenttia. Velkarahoituksen suosiminen yritysverotuksessa oli vuonna 2016 seitsemänneksi suurinta unionissa. Velanottoa suositaan samaan tapaan myös osakkeenomistajien tasolla. Tällä on merkitystä erityisesti pk-yrityksille, joilla on yleensä kotimaiset osakkeenomistajat. Oman pääoman kustannusten alentaminen voisi lisätä yksityisiä investointeja ja vahvistaa Saksan alikehittyneitä riskipääomamarkkinoita. Verojärjestelmään sisältyy muitakin piirteitä, jotka saattavat vääristää rahoitus- ja investointipäätöksiä, kuten alueellisen yritysveron veropohjaan sisällytetyt voittoa tuottamattomat elementit, tappiontasauksen rajoitukset ja verotuksesta johtuvat vääristymät oikeudellisen muodon valinnan suhteen. Lisäksi verojärjestelmän investointiystävällisyyttä saattavat heikentää muutkin säännökset, kuten poistoja koskeva järjestelmä, vähennyskelpoisia eläkevarauksia laskettaessa käytettävä korko, luovutusvoittojen verotus ja kassaperusteinen kirjanpito arvonlisäverotuksessa. Verohallinnon nykyaikaistaminen voi vauhdittua, jos liittovaltion taloussuhteiden uudistuksen osana sovittu liittovaltion verohallinnolle osoitettava yleinen ja tietotekniikkaan liittyvä lisätoimintavalta suhteessa osavaltioiden verohallintoihin toteutetaan tehokkaasti.

               (11)

               Riskipääomasijoittaminen on lisääntynyt Saksassa, mutta markkinat ovat edelleen kansainvälisen mittapuun mukaan alikehittyneet. Riskipääomasijoitusten osuus oli vuonna 2015 noin 0,03 prosenttia suhteessa BKT:hen, mikä on hieman yli unionin keskiarvon, mutta yhä alhaisempi kuin Irlannin, Ranskan, Ruotsin, Suomen tai Yhdistyneen kuningaskunnan kaltaisissa jäsenvaltioissa ja paljon alhaisempi kuin Israelin ja Yhdysvaltojen kaltaisissa unionin ulkopuolisissa maissa. Saksan riskipääomamarkkinat eivät näytä pystyvän tarjoamaan varsinkaan suurehkoja myöhemmän vaiheen investointeja. Liittohallitus on toteuttanut useita toimenpiteitä riskipääomasijoittamisen tukemiseksi. Se on esimerkiksi yksinkertaistanut investointirahastojen verotusta, parantanut tappiontasausta yhtiöverojärjestelmässä ja laajentanut bisnesenkeleille suunnattua INVEST-ohjelmaa.

               (12)

               Siirtyminen uusiutuvien energialähteiden käyttöön edellyttää merkittäviä investointeja sähkön siirto- ja jakeluverkkoihin. Kotimaiseen sähköinfrastruktuuriin suunnitellut investoinnit ovat kuitenkin viivästyneet merkittävästi. Energiaverkkojen laajentamista koskevassa vuoden 2009 laissa määritellyistä suurjänniteverkon hankkeista oli vuoden 2016 loppuun mennessä saatu toteutettua vain noin 35 prosenttia, mikä johtuu pääasiassa kansalaisten vastustuksesta. Tällä hetkellä yhteensä 6 100 kilometrin sähkölinjoista, jotka suunniteltiin rakennettaviksi vuoteen 2024/2025 ulottuvana ajanjaksona vuonna 2015 voimaan tulleen liittovaltion tarvesuunnittelulain mukaisesti, on hyväksytty vain noin 6 prosenttia ja rakennettu vasta 1 prosentti.

               (13)

               Digitalisoinnin täyden hyödyntämisen tiellä on vielä esteitä. Esimerkiksi nopeiden ja ultranopeiden laajakaistayhteyksien saatavuus ei ole hyvä Saksassa, varsinkaan haja-asutusalueilla ja maaseudulla. Saksalaisnuorten tietokoneiden käyttö on melko vähäistä ja monista kouluista puuttuvat laajakaistayhteydet. Myös digitaalisten julkisten palvelujen suorituskyky on alle unionin keskiarvon. Etenkin pk-yrityksillä on kiinni kurottavaa digitalisoinnin alalla. Niistä vain viidesosalla on digitalisointia koskeva strategia. Pk-yritysten digitalisoinnin tukemiseksi ja vauhdittamiseksi on perustettu pk-yritysten asiantuntijakeskusten verkosto, ja ”Industrie 4.0” -alusta kokoaa yhteen kaikki alan sidosryhmät. Yritysten T&K-investoinnit ovat lisääntymässä, ja Saksa on lähellä T&K-intensiteettiä koskevan Eurooppa 2020 -tavoitteensa saavuttamista, mutta investoinnit keskittyvät yhä enemmän suuriin yrityksiin, kun taas pk-yritysten osuus on supistumassa. Lisäksi väestön ikääntyminen voi vaikuttaa tulevina vuosina myös yritystoimintaan.

               (14)

               Yrityspalvelusektorilla ja säännellyissä ammateissa toimimisen tiellä on edelleen korkeita sääntelyesteitä. Erityisesti arkkitehtejä, insinöörejä, asianajajia ja tilintarkastajia ja veroneuvojia koskevat rajoitukset ovat unionin keskiarvoa tiukemmat. Lisäksi näiden ammattien kohdalla yrityskannan vaihtuvuus on huomattavasti unionin keskiarvoa alhaisempi, mikä näyttää kertovan suhteellisen vähäisestä dynaamisuudesta ja kilpailusta Saksan ammattipalvelujen alalla. Tällaisiin esteisiin kuuluvat myös muun muassa arkkitehdeille ja insinööreille asetetut osakkeenomistusta ja yhtiömuotoa koskevat rajoitukset sekä arkkitehtien, insinöörien ja asianajajien monialatoimintaa koskevat rajoitukset. Näiden esteiden vähentäminen voisi tehostaa kilpailua, mikä lisäisi markkinoille tulevien yritysten määrää ja hyödyttäisi kuluttajia matalampien hintojen ja laajemman valikoiman muodossa. Komissio antoi tammikuussa 2017 ammattipalvelujen sääntelyn uudistamista koskevia suosituksia osana palvelumarkkinoiden esteiden poistamiseen tähtäävää toimenpidepakettia.

               (15)

               Työllisyys on jatkanut kasvuaan, ja työttömyysaste on laskenut historiallisen alhaiselle tasolle. Työllisyyden parantuminen johtuu kuitenkin osittain osa-aikatyön lisääntymisestä, erityisesti naisten keskuudessa, ja on heijastunut vain osittain reaalipalkkojen kokonaiskasvuun, joka hidastui vuonna 2016. Kotitalouksien toisen tulonsaajan työnteon pidäkkeet ja osa-aikatyön yleisyys haittaavat työmarkkinoiden koko potentiaalin hyödyntämistä. Eräs naisten työelämään osallistumisen ratkaiseva vauhdittaja on laadukkaiden ja kohtuuhintaisten kokopäiväisten lastenhoitopalvelujen, kokopäiväkoulujen ja äskettäin uudistetun pitkäaikaishoidon tarjonnan parantaminen. Avioparien yhteinen tuloverotus ja työssä käymättömän puolison ilmainen sairausvakuutus jarruttavat kotitalouksien toisia tulonsaajia, jotka monissa tapauksissa ovat naisia, ottamasta vastaan työtä tai lisäämään työtuntien määrää. Lisäksi vähäisempi työmarkkinoille kiinnittyminen on yhteydessä suureen sukupuolten väliseen palkkakuiluun, joka vuonna 2015 oli 22 prosenttia, kun unionin keskiarvo oli 16,3 prosenttia.

               (16)

               Minityöpaikkojen määrä on supistunut hiukan, mutta ne ovat edelleen yleisiä. Syyskuussa 2016 minityöpaikka oli noin 4,8 miljoonan ihmisen ainoa työpaikka. Vuokratyöntekijöiden määrä on kolminkertaistunut vuodesta 2005 ja oli kesäkuussa 2016 yhteensä noin 1 miljoona henkilöä (lähes 3 % kaikista työllisistä). Vuokratyön ja vuokratyösopimusten mahdollisia väärinkäytöksiä vastaan tarjottavan suojan odotetaan paranevan, mutta kehitystä on syytä seurata. Lisäksi mukauttamaton ero määräaikaisten työsopimusten ja vakituisten työsopimusten mukaisissa palkoissa näyttää olevan suhteellisen suuri.

               (17)

               Pienipalkkaisten työntekijöiden verokiila on korkea muihin jäsenvaltioihin verrattuna, mikä vähentää työnteon kannustimia ja supistaa käteen jäävää palkkaa ja kulutusmahdollisuuksia. Saksa on korottanut ansiotuloveroon tehtävän perusvähennyksen vähimmäismäärää ja lapsilisiä sekä mukauttanut tuloveroluokkia. Tällaiset toimenpiteet hyödyttävät yleisesti pieni- ja keskituloisia ryhmiä, mutta kokonaisvaikutus verokiilaan jää rajalliseksi. Vaikka käytettävissä olevat reaalitulot ovat viime aikoina nousseet huomattavasti, palkkojen ja tuottavuuden kehityksessä on jo pitkään ollut eroa, mikä on asteittain kasvattanut niiden välisen kuilun huomattavaksi. Reaalipalkkojen suurempi nousu edistäisi osaltaan myös suuren ulkoisen epätasapainon supistumista.

               (18)

               Saksa on toteuttanut mittavia toimenpiteitä turvapaikanhakijoiden vastaanottamiseksi ja pakolaisten ja muiden muuttajien kotouttamiseksi. Tilannetta näyttää kuitenkin olevan mahdollista parantaa edelleen, sillä vuonna 2016 työtä etsivien pakolaisten määrä kasvoi noin 9 prosenttiin kaikista työnhakijoista. Maahanmuuttajataustaisten henkilöiden, erityisesti naisten, integroituminen työmarkkinoille on edelleen suuri haaste. Se koskee muun muassa koulutusjärjestelmän välityksellä myös unionin ulkopuolella syntyneiden vanhempien Saksassa syntyneitä lapsia.

               (19)

               Yhteiskunnan kaikki jäsenet eivät ole hyötyneet tasavertaisesti taloudessa ja työmarkkinoilla viime vuosina vallinneesta yleisesti ottaen myönteisestä kehityksestä. Tulojen eriarvoisuus on jonkin aikaa lisäännyttyään alkanut vasta viime aikoina kaventua, mutta varallisuuteen liittyvä eriarvoisuus on edelleen yksi euroalueen suurimpia. Työmarkkinoiden hyvä toimivuus ei ole myöskään vähentänyt köyhyysriskiä. Vanhuusiän köyhyysriskiaste on unionin keskiarvoa suurempi, ja vanhuusiän köyhyysriskille alttiina olevien ihmisten määrä todennäköisesti kasvaa tulevina vuosina. Lakisääteisen eläkejärjestelmän korvaustason ennustetaan supistuvan edelleen. Samaan aikaan toisen tai kolmannen pilarin eläkejärjestelmään kuulumisen aste on liian vähäinen, jotta sillä voitaisiin kompensoida ensimmäisen pilarin korvaustason supistuminen kaikkien osalta. Ellei eläkkeiden riittävyyttä tasapainoteta, sen odotetaan näin ollen heikentyvän. Nähtäväksi jää, miten tehokkaasti hiljattain esitetyt uudistukset, jotka koskevat eläkkeelle siirtymisen lykkäämisen kannustimien parantamista (Flexi-Rente), toimivat vastavoimana vuonna 2014 käyttöön otetuille varhaiseläkkeelle siirtymisen kannustimille.

               (20)

               Komissio on vuoden 2017 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson osana tehnyt kattavan analyysin Saksan talouspolitiikasta ja julkaissut sen vuoden 2017 maaraportissa. Se on arvioinut myös vuoden 2017 vakausohjelman ja vuoden 2017 kansallisen uudistusohjelman sekä jatkotoimenpiteet, joita on toteutettu Saksalle viime vuosina annettujen suositusten noudattamiseksi. Se on ottanut huomioon ohjelmien ja jatkotoimenpiteiden merkityksen Saksan finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta mutta myös sen, ovatko ne unionin sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska unionin yleistä talouden ohjausta on tarpeen vahvistaa antamalla unionin tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin.

               (21)

               Neuvosto on tutkinut vuoden 2017 vakausohjelman tämän arvioinnin perusteella ja katsoo (5), että Saksan odotetaan noudattavan vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia,

               (22)

               Neuvosto on tutkinut vuoden 2017 kansallisen uudistusohjelman ja vuoden 2017 vakausohjelman komission perusteellisen tarkastelun ja tämän arvioinnin perusteella. Asetuksen (EU) N:o 1176/2011 6 artiklan nojalla annetut neuvoston suositukset ilmenevät jäljempänä esitettävistä suosituksista 1 ja 2,

         SUOSITTAA, että Saksa toteuttaa vuosina 2017 ja 2018 toimia, joilla se

               1.

               keskipitkän aikavälin tavoitetta noudattaen käyttää finanssi- ja rakennepolitiikkaa mahdollisen kasvun ja kotimaisen kysynnän tukemiseen ja investointien kestävän kasvusuuntauksen saavuttamiseen; vauhdittaa kaikilla hallinnon tasoilla tehtäviä julkisia investointeja erityisesti koulutukseen, tutkimukseen ja innovointiin ja puuttuu infrastruktuuri-investointien kapasiteetin ja suunnittelun rajoituksiin, parantaa edelleen verojärjestelmän tehokkuutta ja investointiystävällisyyttä Edistää kilpailua yrityspalvelujen ja säänneltyjen ammattien alalla.

               2.

               vähentää kotitalouksien toisen tulonsaajan työnteon pidäkkeitä ja helpottaa siirtymistä tavanomaisiin työsuhteisiin; kaventaa pienipalkkaisten työntekijöiden suurta verokiilaa; luo edellytykset reaalipalkkojen vahvemman nousun edistämiselle kunnioittaen samalla työmarkkinaosapuolten roolia.

      Tehty Brysselissä 11 päivänä heinäkuuta 2017.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         T. TÕNISTE

      (1)  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  EUVL L 306, 23.11.2011, s. 25.

      (3)  EUVL C 92, 24.3.2017, s. 1.

      (4)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1303/2013, annettu 17 päivänä joulukuuta 2013, Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yhteisistä säännöksistä sekä Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yleisistä säännöksistä sekä neuvoston asetuksen (EY) N:o 1083/2006 kumoamisesta (EUVL L 347, 20.12.2013, s. 320).

      (5)  Asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti.


title: Neuvoston suositus, annettu 12 päivänä heinäkuuta 2016, Ruotsin vuoden 2016 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Ruotsin vuoden 2016 lähentymisohjelmaa koskeva neuvoston lausunto

text:
               18.8.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 299/53

         NEUVOSTON SUOSITUS,
   annettu 12 päivänä heinäkuuta 2016,
   Ruotsin vuoden 2016 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Ruotsin vuoden 2016 lähentymisohjelmaa koskeva neuvoston lausunto
   (2016/C 299/13)
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,
   ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 (1) ja erityisesti sen 9 artiklan 2 kohdan,
   ottaa huomioon makrotalouden epätasapainon ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta 16 päivänä marraskuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011 (2) ja erityisesti sen 6 artiklan 1 kohdan,
   ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,
   ottaa huomioon Euroopan parlamentin päätöslauselmat,
   ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
   ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,
   ottaa huomioon talous- ja rahoituskomitean lausunnon,
   ottaa huomioon sosiaalisen suojelun komitean lausunnon,
   ottaa huomioon talouspoliittisen komitean lausunnon,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Komissio hyväksyi 26 päivänä marraskuuta 2015 vuotuisen kasvuselvityksen, mikä aloitti vuoden 2016 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson. Eurooppa-neuvosto vahvisti vuotuisen kasvuselvityksen ensisijaiset tavoitteet 17 ja 18 päivänä maaliskuuta 2016. Komissio hyväksyi 26 päivänä marraskuuta 2015 asetuksen (EU) N:o 1176/2011 perusteella varoitusmekanismia koskevan kertomuksen, jossa se katsoi, että Ruotsi kuuluu jäsenvaltioihin, joista laadittaisiin perusteellinen tarkastelu.

               (2)

               Ruotsia koskeva vuoden 2016 maaraportti julkaistiin 26 päivänä helmikuuta 2016. Siinä arvioitiin Ruotsin edistymistä neuvoston 14 päivänä heinäkuuta 2015 hyväksymien maakohtaisten suositusten noudattamisessa ja kansallisten Eurooppa 2020 -tavoitteidensa saavuttamisessa. Lisäksi siihen sisältyi asetuksen (EU) N:o 1176/2011 5 artiklan nojalla laadittu perusteellinen tarkastelu. Komissio esitteli 8 päivänä maaliskuuta 2016 perusteellisen tarkastelun tulokset. Komissio päättelee analyysinsa perusteella, että Ruotsin makrotaloudessa on epätasapainoja. Erityisesti kotitalouksien suuri ja kasvava velka yhdessä korkeiden ja edelleen nousevien asuntohintojen kanssa aiheuttaa positiivisen luottovirran oloissa riskin hallitsemattomasta korjausliikkeestä, jolla olisi vaikutuksia reaalitalouteen ja pankkisektoriin. Makrovakauden osa-alueella on toteutettu toimenpiteitä, jotka voivat kuitenkin jäädä riittämättömiksi. Politiikkatoimia tarvitaan edelleen seuraavilla aloilla: asumisen verotus, asuntolainojen lyhentäminen, asuntotarjonnan toimivuus ja vuokramarkkinat.

               (3)

               Ruotsi toimitti vuoden 2016 kansallisen uudistusohjelmansa ja vuoden 2016 lähentymisohjelmansa 28 päivänä huhtikuuta 2016. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon.

               (4)

               Kauden 2014–2020 Euroopan rakenne- ja investointirahastojen ohjelmasuunnittelussa on otettu huomioon asiaankuuluvat maakohtaiset suositukset. Kuten Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1303/2013 (3) 23 artiklassa säädetään, komissio voi pyytää jäsenvaltiota tarkastelemaan uudelleen kumppanuussopimustaan ja asiaankuuluvia ohjelmiaan ja esittämään niihin muutoksia, kun tämä on tarpeen asiaankuuluvien neuvoston suositusten täytäntöönpanon tukemiseksi. Komissio on antanut tarkempaa tietoa tämän säännöksen hyödyntämisestä ohjeissa sellaisten toimenpiteiden soveltamiselle, joilla Euroopan rakenne- ja investointirahastojen vaikuttavuus kytketään talouden tehokkaaseen ohjaukseen ja hallintaan.

               (5)

               Ruotsiin sovelletaan vakaus- ja kasvusopimuksen ennaltaehkäisevää osiota. Hallitus suunnittelee vuoden 2016 lähentymisohjelmassaan, että se saavuttaa julkisen talouden rahoitusaseman, joka on – 0,4 prosenttia suhteessa BKT:hen, ja pysyy edelleen koko ohjelmakauden ajan keskipitkän aikavälin julkisen talouden tavoitteessa, joka on 1 prosentin rakenteellinen alijäämä suhteessa BKT:hen. Lähentymisohjelman mukaan on odotettavissa, että julkisen talouden velka suhteessa BKT:hen supistuu 42,5 prosenttiin vuonna 2016 ja edelleen 39,1 prosenttiin vuonna 2019. Julkisen talouden kehitysarvioiden perustana oleva makrotalouden skenaario on uskottava vuoteen 2016 saakka, mutta sen jälkeen varovainen. Komission kevään 2016 talousennusteen mukaan rakenteellisen rahoitusaseman odotetaan olevan – 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2016 ja – 0,9 prosenttia vuonna 2017, mikä ylittää julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteen. Mahdollisia tulevia poikkeamia arvioidaan suhteessa vaatimukseen pitää rakenteellinen rahoitusasema julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteessa. Neuvosto katsoo lähentymisohjelmasta tekemänsä arvioinnin ja komission kevään 2016 talousennusteen perusteella, että Ruotsin odotetaan noudattavan vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia.

               (6)

               Kotitalouksien velka on Ruotsissa erittäin suuri, ja se on kasvanut nopeimmin EU:ssa viime vuosikymmenen aikana. Ruotsin keskuspankin arvioiden mukaan kotitalouksien velka suhteessa vuosittain käytettävissä oleviin tuloihin oli 175 prosenttia vuonna 2015. Suhteessa BKT:hen kotitalouksien velka oli 87 prosenttia. Ruotsin verojärjestelmä on yksi eniten asunnon omistamiseen kannustavista EU:ssa, mikä johtuu siitä, että kiinteistöverot ovat suhteellisen alhaisia ja asuntolainakorot ovat suurelta osin vähennyskelpoisia verotuksessa. Kotitalouksien suuri velkaantuneisuus muodostaa riskin makrotalouden vakaudelle. Hallitus on toteuttanut joitakin toimenpiteitä kotitalouksien velkaantumisen hillitsemiseksi ja muun muassa antanut ehdotuksen lainsäädännöksi, jolla pyritään tekemään uusien asuntolainojen lyhentäminen pakolliseksi. Valtiopäivät on hyväksynyt kyseisen lainsäädännön 23 päivänä maaliskuuta 2016. Tämän keskeisen toimenpiteen hyväksyminen viivästyi huomattavasti sen jälkeen, kun Ruotsin makrovakausvalvonnasta vastaavan viranomaisen oikeudelliset valtuudet määrätä tällaisesta lyhennyspakosta kyseenalaistettiin. On olemassa vaara, että myös muut toimenpiteet, joita ehkä tarvitaan Ruotsin kasvaviin epätasapainoihin puuttumiseksi, lykkääntyvät vastaavalla tavalla, ellei makrovakausvalvonnasta vastaavan viranomaisen vastuualuetta koskevaa oikeudellista kehystä tarkisteta. Lopuksi on todettava, että hallitus ei ole tehnyt mitään mukauttaakseen verokannustimia. Se ei ole esimerkiksi pienentänyt asuntolainakorkojen verovähennysoikeutta tai tarkistanut kiinteistöverotusta.

               (7)

               Ruotsin asuntomarkkinat voivat kuitenkin yhä aiheuttaa epävakautta. Asuntojen hinnat ovat nousseet viimeisten 20 vuoden aikana lähes koko ajan, erityisesti Tukholman ja Göteborgin suurkaupunkialueilla. Asuntojen hinnat nousevat paitsi vahvojen talouden perustekijöiden, kuten käytettävissä olevien tulojen kasvun seurauksena, mutta myös siitä syystä, että asuntomarkkinat ovat rakenteellisesti tehottomia. Asuntotarjontaa jarruttavat seuraavat tekijät: nykyisen asuntokannan käyttö on tehotonta, vuokrasääntely on tiukkaa, kilpailu rakennusalalla on heikkoa, tonttimaata ei ole riittävästi tarjolla uutta rakennustuotantoa varten ja kaavoitus kestää pitkään ja on monimutkaista. Kiinteistöjen myyntivoiton verotus rajoittaa nykymuodossaan mahdollisuuksia käyttää nykyistä asuntokantaa tehokkaammin. Rakenteellinen tehottomuus johtaa siihen, että asuntoinvestoinnit ovat riittämättömiä, asuntopula on laajaa ja asuntojen hinnat nousevat kaiken aikaa. Se, että kohtuuhintaisista asunnoista on pulaa, rajoittaa myös työvoiman liikkuvuutta ja haittaa maahanmuuttajien tehokasta integrointia työmarkkinoille. Hallitus on toteuttanut joitakin toimenpiteitä, esimerkiksi lisännyt asuntosektorin investointien julkista rahoitusta ja yksinkertaistanut eräitä kaavoitusmenettelyjä. Joulukuussa 2015 julkaistussa, rakennusalan kilpailua koskevassa tutkimuksessa esitettiin useita mahdollisia toimenpiteitä, kuten että lisättäisiin sopimuksenteon läpinäkyvyyttä sosiaalisen asuntotuotannon alalla. Hallitus ei kuitenkaan ole edistynyt vuokrien määräytymisjärjestelmän uudistamisessa.

               (8)

               Vaikka investointien taso on ollut suhteellisen korkea, Ruotsilla on edessään haasteita, jotka voivat vaikuttaa kielteisesti maan pitkän aikavälin kilpailukykyyn. Asuntoinvestointeja haittaa erityisesti alan rakenteellinen tehottomuus. Infrastruktuuri-investoinnit, joilla parannetaan yhteyksiä kaupunkien sisällä ja niiden välillä, ovat riittämättömiä, kun otetaan huomioon asuntopulan aiheuttamat rajoitukset toimeliaisuudelle.

               (9)

               Viime vuosikymmenen aikana tehdyissä PISA-tutkimuksissa alle 15-vuotiaiden oppimistulokset huonontuivat Ruotsissa enemmän kuin missään muussa OECD-maassa. Oppimistulokset ovat Ruotsissa nyt sekä EU:n että OECD:n keskiarvon alapuolella. Se, että koulutuksen tulokset huononevat, voi vaikeuttaa Ruotsin kilpailu- ja innovaatiokyvyn ylläpitämistä pitkällä tähtäimellä. Koulutukseen liittyvää ongelmaa pahentaa se, että maahanmuuttajataustaisten oppilaiden ja muiden oppilaiden oppimistulokset eroavat selvästi toisistaan. Tähän eroon on syytä kiinnittää huomiota, sillä viime aikoina Ruotsiin on saapunut paljon nuoria maahanmuuttajia, jotka olisi saatava mukaan koulutukseen. Koulujen rahoitus on vaikeaselkoista, ja rahoituksen käytön valvonta koulujärjestelmän eri tasoilla on epäjärjestelmällistä. Nämä kaksi seikkaa yhdessä vaikeuttavat voimavarojen tehokasta käyttöä. Maan hallitus on lisännyt rahoitusta koulujen tulosten ja koulutuksen tasapuolisuuden parantamiseksi ja on ryhtymässä toimiin, joilla viime aikoina saapuneet maahanmuuttajat saadaan koulutuksen piiriin.

               (10)

               Viime vuonna koetulla pakolaisten laajamittaisella maahantulolla on lukuisia sosiaalisia ja taloudellisia seurauksia Ruotsille. Lyhyellä aikavälillä pakolaisten laajamittainen maahantulo lisää julkisia menoja ja kotimaista kysyntää ja sen myötä kasvattaa BKT:tä. Keskipitkän aikavälin vaikutukset työllisyyteen ja kasvuun riippuvat kuitenkin siitä, kuinka hyvin pakolaiset integroituvat työmarkkinoille ja yhteiskuntaan. Tähän vaikuttavat myös koulutuksen tukitoimet. Asia on poliittisen asialistan kärjessä sekä EU:n että jäsenvaltioiden tasolla, joten sitä seurataan ja analysoidaan tarkasti, myös vuoden 2017 maaraportissa.

               (11)

               Komissio on eurooppalaisen ohjausjakson osana tehnyt kattavan analyysin Ruotsin talouspolitiikasta ja julkaissut sen vuoden 2016 maaraportissa. Se on arvioinut myös lähentymisohjelman ja kansallisen uudistusohjelman sekä jatkotoimenpiteet, joita on toteutettu Ruotsille viime vuosina annettujen suositusten noudattamiseksi. Se on ottanut huomioon niiden merkityksen Ruotsin finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta mutta myös sen, ovatko ne EU:n sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska EU:n yleistä talouden ohjausta on tarpeen vahvistaa antamalla EU-tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin. Eurooppalaisen ohjausjakson yhteydessä annetut suositukset ilmenevät jäljempänä esitettävästä suosituksesta 1.

               (12)

               Neuvosto on tutkinut lähentymisohjelman tämän arvioinnin perusteella ja katsoo (4), että Ruotsin odotetaan noudattavan vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia.

               (13)

               Neuvosto on tutkinut kansallisen uudistusohjelman ja lähentymisohjelman komission perusteellisen tarkastelun ja tämän arvioinnin perusteella. Asetuksen (EU) N:o 1176/2011 6 artiklan nojalla annetut neuvoston suositukset ilmenevät jäljempänä esitettävästä suosituksesta 1,

         SUOSITTAA, että Ruotsi toteuttaa vuosina 2016 ja 2017 toimia, joilla se

               1.

               puuttuu kotitalouksien velan kasvuun mukauttamalla verokannustimia, etenkin rajoittamalla asteittain asuntolainakorkojen verovähennysoikeutta tai korottamalla juoksevia kiinteistöveroja; varmistaa, että makrotason vakaudesta vastaavalla viranomaisella on oikeudelliset valtuudet toteuttaa toimenpiteitä rahoitusvakauden turvaamiseksi oikea-aikaisesti; edistää asuntoinvestointeja ja parantaa asuntomarkkinoiden tehokkuutta muun muassa tekemällä vuokrista sopimisen joustavammaksi ja tarkistamalla myyntivoittoveron määräytymismallia asuntokauppojen helpottamiseksi ja lisäämiseksi.

      Tehty Brysselissä 12 päivänä heinäkuuta 2016.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         P. KAŽIMÍR

      (1)  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  EUVL L 306, 23.11.2011, s. 25.

      (3)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1303/2013, annettu 17 päivänä joulukuuta 2013, Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yhteisistä säännöksistä sekä Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yleisistä säännöksistä sekä neuvoston asetuksen (EY) N:o 1083/2006 kumoamisesta (EUVL L 347, 20.12.2013, s. 320).

      (4)  Asetuksen (EY) N:o 1466/97 9 artiklan 2 kohdan mukaisesti.


title: Neuvoston suositus, annettu 3 päivänä maaliskuuta 2008 , vammaisten pysäköintiluvasta annetun suosituksen 98/376/EY mukauttamisesta Bulgarian tasavallan, Tšekin tasavallan, Viron tasavallan, Kyproksen tasavallan, Latvian tasavallan, Liettuan tasavallan, Unkarin tasavallan, Maltan tasavallan, Puolan tasavallan, Romanian, Slovenian tasavallan ja Slovakian tasavallan Euroopan unioniin liittymisen johdosta

text:
               7.3.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 63/43

      NEUVOSTON SUOSITUS,
   annettu 3 päivänä maaliskuuta 2008,
   vammaisten pysäköintiluvasta annetun suosituksen 98/376/EY mukauttamisesta Bulgarian tasavallan, Tšekin tasavallan, Viron tasavallan, Kyproksen tasavallan, Latvian tasavallan, Liettuan tasavallan, Unkarin tasavallan, Maltan tasavallan, Puolan tasavallan, Romanian, Slovenian tasavallan ja Slovakian tasavallan Euroopan unioniin liittymisen johdosta
   (2008/205/EY)
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
   ottaa huomioon vuoden 2003 liittymisasiakirjan ja erityisesti sen 57 artiklan,
   ottaa huomioon vuoden 2005 liittymisasiakirjan ja erityisesti sen 56 artiklan,
   ottaa huomioon komission ehdotuksen,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Tiettyjen säädösten, joiden voimassaolo jatkuu 1 päivän tammikuuta 2007 jälkeen ja joita on liittymisen johdosta tarpeen mukauttaa, osalta ei tarvittavista mukautuksista määrätä liittymisasiakirjoissa.

               (2)

               Vuoden 2003 liittymisasiakirjan 57 artiklan ja vuoden 2005 liittymisasiakirjan 56 artiklan nojalla neuvosto hyväksyy tällaiset mukautukset kaikissa niissä tapauksissa, joissa neuvosto on antanut alkuperäisen säädöksen.

               (3)

               Vammaisten pysäköintiluvasta 4 päivänä kesäkuuta 1998 annettu neuvoston suositus 98/376/EY (1) olisi sen vuoksi muutettava tämän mukaisesti,

         SUOSITTAA:
   Muutetaan suositus 98/376/EY liitteen mukaisesti.

      Tehty Brysselissä 3 päivänä maaliskuuta 2008.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         J. PODOBNIK

      (1)  EYVL L 167, 12.6.1998, s. 25.

      LIITE
      Muutetaan suositus 98/376/EY seuraavasti:

                  1)

                  Korvataan liitteessä olevan D kohdan seitsemännessä luetelmakohdassa oleva kirjaintunnusten luettelo seuraavasti:

                              ”B

                              :

                              Belgia

                              BG

                              :

                              Bulgaria

                              CZ

                              :

                              Tšekki

                              DK

                              :

                              Tanska

                              D

                              :

                              Saksa

                              EST

                              :

                              Viro

                              IRL

                              :

                              Irlanti

                              EL

                              :

                              Kreikka

                              E

                              :

                              Espanja

                              F

                              :

                              Ranska

                              I

                              :

                              Italia

                              CY

                              :

                              Kypros

                              LV

                              :

                              Latvia

                              LT

                              :

                              Liettua

                              L

                              :

                              Luxemburg

                              H

                              :

                              Unkari

                              M

                              :

                              Malta

                              NL

                              :

                              Alankomaat

                              A

                              :

                              Itävalta

                              PL

                              :

                              Puola

                              P

                              :

                              Portugali

                              RO

                              :

                              Romania

                              SLO

                              :

                              Slovenia

                              SK

                              :

                              Slovakia

                              FIN

                              :

                              Suomi

                              S

                              :

                              Ruotsi

                              UK

                              :

                              Yhdistynyt kuningaskunta”.

                  2)

                  Korvataan liitteessä olevan E kohdan toinen alakohta seuraavasti:
                  ”Jos jäsenvaltio haluaa tehdä pysäköintiluvan merkinnät kansallisella kielellä, joka ei ole bulgaria, englanti, espanja, hollanti, iiri, italia, kreikka, latvia, liettua, malta, portugali, puola, ranska, ruotsi, romania, saksa, slovakki, sloveeni, suomi, tanska, tšekki, unkari tai viro, sen on laadittava pysäköintiluvasta kaksikielinen siten, että toinen luvassa käytetyistä kielistä on jokin edellä mainituista kielistä, mikä ei kuitenkaan rajoita tämän liitteen muiden säännösten soveltamista.”.


title: Euroopan keskuspankin suositus, annettu 27 päivänä maaliskuuta 2015, Euroopan unionin neuvostolle Deutsche Bundesbankin ulkopuolisista tilintarkastajista (EKP/2015/14)

text:
               6.5.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 149/1

         EUROOPAN KESKUSPANKIN SUOSITUS,
   annettu 27 päivänä maaliskuuta 2015,
   Euroopan unionin neuvostolle Deutsche Bundesbankin ulkopuolisista tilintarkastajista
   (EKP/2015/14)
   (2015/C 149/01)
   EUROOPAN KESKUSPANKIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännön ja erityisesti sen 27.1 artiklan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Euroopan keskuspankin (EKP) neuvoston suosittelemat ja Euroopan unionin neuvoston hyväksymät riippumattomat ulkopuoliset tilintarkastajat tarkastavat EKP:n ja niiden jäsenvaltioiden kansallisten keskuspankkien tilit, joiden rahayksikkö on euro.

               (2)

               Deutsche Bundesbankin nykyisten ulkopuolisten tilintarkastajien, Ernst & Young AG Wirtschaftsprüfungsgesellschaft Steuerberatungsgesellschaftin, toimikausi päättyi tilikauden 2014 tilintarkastuksen jälkeen. Tämän vuoksi on tarpeen nimittää uudet ulkopuoliset tilintarkastajat tilikaudesta 2015 alkaen.

               (3)

               Deutsche Bundesbank on valinnut KPMG AG Wirtschaftsprüfungsgesellschaftin ulkopuolisiksi tilintarkastajikseen tilikausiksi 2015–2020,

         SUOSITTELEE
   että KPMG AG Wirtschaftsprüfungsgesellschaft nimitetään Deutsche Bundesbankin ulkopuolisiksi tilintarkastajiksi tilikausiksi 2015–2020.

      Tehty Frankfurt am Mainissa 27 päivänä maaliskuuta 2015.

            EKP:n puheenjohtaja

         Mario DRAGHI


title: Euroopan keskuspankin suositus, annettu 5 päivänä joulukuuta 2008 , Euroopan unionin neuvostolle Bank Ċentrali ta' Maltan/Central Bank of Maltan ulkopuolisista tilintarkastajista (EKP/2008/19)

text:
               17.12.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 322/1

      EUROOPAN KESKUSPANKIN SUOSITUS,
   annettu 5 päivänä joulukuuta 2008,
   Euroopan unionin neuvostolle Bank Ċentrali ta' Maltan/Central Bank of Maltan ulkopuolisista tilintarkastajista
   (EKP/2008/19)
   (2008/C 322/01)
   EUROOPAN KESKUSPANKIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännön ja erityisesti sen 27.1 artiklan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Euroopan keskuspankin neuvoston suosittelemat ja Euroopan unionin neuvoston hyväksymät riippumattomat ulkopuoliset tilintarkastajat tarkastavat Euroopan keskuspankin (EKP) ja eurojärjestelmään kuuluvien kansallisten keskuspankkien tilit.

               (2)

               Bank Ċentrali ta' Maltan/Central Bank of Maltan nykyisten ulkopuolisten tilintarkastajien toimikausi päättyy tilikauden 2008 tilintarkastuksen jälkeen. Sen vuoksi on tarpeen nimittää uudet ulkopuoliset tilintarkastajat tilikaudesta 2009 alkaen.

               (3)

               Bank Ċentrali ta' Malta/Central Bank of Malta on valinnut KPMG:n ulkopuolisiksi tilintarkastajikseen tilikausiksi 2009–2013,

         SUOSITTELEE:
   että KPMG nimitetään Bank Ċentrali ta' Maltan/Central Bank of Maltan ulkopuolisiksi tilintarkastajiksi tilikausiksi 2009–2013.

      Annettu Frankfurt am Mainissa, 5 päivänä joulukuuta 2008.

            EKP:n puheenjohtaja

         Jean-Claude TRICHET


title: Komission suositus, annettu 19 päivänä lokakuuta 2009 , lähdeveron alentamiseen sovellettavista menettelyistä (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

text:
               24.10.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 279/8

      KOMISSION SUOSITUS,
   annettu 19 päivänä lokakuuta 2009,
   lähdeveron alentamiseen sovellettavista menettelyistä
   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
   (2009/784/EY)
   EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 211 artiklan toisen luetelmakohdan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Arvopaperien tuotosta kannetaan lähdeveroa monissa jäsenvaltioissa. Lähdeveron pidättää joko arvopaperien liikkeeseenlaskija tai rahoituksen välittäjä, joka maksaa tuoton.

               (2)

               Usein verotusoikeus on jaettu lähdevaltion ja asuinvaltion kesken. Tällöin ulkomailla asuvaan sijoittajaan saatetaan lähdevaltiossa soveltaa alempaa lähdeverokantaa tai verovapautusta kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi tehtyjen sopimusten tai kansallisen lain nojalla. Menettelyt, joita noudatetaan alennetun lähdeverokannan soveltamiseksi tulon lähteellä tai pidätetyn veron palautusten hakemiseksi, ovat kuitenkin usein monimutkaisia ja vaihtelevat huomattavasti jäsenvaltiosta toiseen.

               (3)

               Veronpidätyksen voi monissa jäsenvaltioissa suorittaa vain niiden lainkäyttöalueelle sijoittautunut rahoituksen välittäjä.

               (4)

               Tilanteen monimutkaisuus haittaa pääomamarkkinoiden toimintaa ja nostaa rajatylittävän selvityksen kustannuksia. Giovannini-työryhmän raporteissa Cross-border clearing and settlement arrangements in the European Union (1) (2001) ja Report on EU Clearing and Settlement (2) (2003) tätä pidetään tehokasta rajatylittävää arvopaperisijoitustoimintaa haittaavana esteenä.

               (5)

               FISCO-asiantuntijaryhmän (Fiscal Compliance Experts Group) raporteissa (3) Fact-Finding Study on Fiscal Compliance Procedures Related to Clearing and Settlement within the EU (2006) ja Solutions to Fiscal Compliance Barriers Related to Post-Trading within the EU (2007) on tutkittu, millaisia menettelyjä nykyisin sovelletaan lähdeveron alentamiseen, ja ehdotetaan tapoja tehostaa niitä.

               (6)

               Kuten kyseisissä raporteissa todetaan, lähdeveromenettelyt yksinkertaistuisivat olennaisesti, jos alennettua lähdeverokantaa sovellettaisiin tulon lähteellä veronpalautusmenettelyn sijaan.

               (7)

               Yksinkertaistettuja menettelyjä ei pitäisi soveltaa muun yhteisön lainsäädännön eli eri jäsenvaltioissa sijaitseviin emo- ja tytäryhtiöihin sovellettavasta yhteisestä verojärjestelmästä 23 päivänä heinäkuuta 1990 annetun neuvoston direktiivin 90/435/EEC (4) ja eri jäsenvaltioissa sijaitsevien lähiyhtiöiden välisiin korko- ja rojaltimaksuihin sovellettavasta yhteisestä verotusjärjestelmästä 3 päivänä kesäkuuta 2003 annetun neuvoston direktiivin 2003/49/EY (5) soveltamisalaan kuuluviin arvopaperituottoihin. Lähdeveromenettelyä ei myöskään tarvitse yksinkertaistaa, kun on kyse lähdeverosta, jonka tietyt jäsenvaltiot kantavat tietojenvaihdon harjoittamisen sijasta siirtymäkauden ajan säästöjen tuottamien korkotulojen verotuksesta 3 päivänä kesäkuuta 2003 annetun neuvoston direktiivin 2003/48/EY (6) 11 artiklan mukaisesti.

               (8)

               Jos veron alentaminen tulon lähteellä ei poikkeuksellisesti ole mahdollista, lähdejäsenvaltio voisi parantaa nykyistä tilannetta myös luomalla nopeasti toimivan veronpalautusmenettelyn.

               (9)

               Jotta kilpailuolosuhteet yhteisössä toimivien rahoituksen välittäjien välillä olisivat tasapuoliset, arvopapereiden liikkeeseenlaskijan ja tosiasiallisen edunsaajan välikätenä toimivien, muihin jäsenvaltioihin kuin lähdejäsenvaltioihin sijoittautuneiden rahoituksen välittäjien olisi sallittava osallistua lähdeveromenettelyihin joko tiedotusasiamiehinä tai veronpidätyksen suorittavina asiamiehinä.

               (10)

               EFTA-maihin sijoittautuneita rahoituksen välittäjiä olisi kohdeltava samoin kuin jäsenvaltioihin sijoittautuneita rahoituksen välittäjiä siltä osin kuin kyseiset maat tarjoavat samantasoista hallinnollista apua kuin josta säädetään jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten keskinäisestä avusta välittömien verojen alalla 19 päivänä joulukuuta 1977 annetussa neuvoston direktiivissä 77/799/ETY (7) ja keskinäisestä avunannosta tiettyihin maksuihin, tulleihin, veroihin ja muihin toimenpiteisiin liittyvien saatavien perinnässä 26 päivänä toukokuuta 2008 annetussa neuvoston direktiivissä 2008/55/EY (8).

               (11)

               Jäsenvaltioilla on perusteltu oikeus suojella verotulojaan, ja niiden olisikin siksi voitava vaatia, että rahoituksen välittäjät ovat saaneet ennakkoluvan tai -hyväksynnän tiedotusasiamiehenä toimimiseen tai veronpidätyksen suorittamiseen.

               (12)

               Jos rahoituksen välittäjien sallittaisiin välittää vain koostetietoja lähdeverokannoista toimeksiantoketjussa seuraavana olevalle rahoituksen välittäjälle, kaikki osapuolet saavuttaisivat tuntuvia säästöjä, mutta tietosuoja- tai kilpailuongelmilta vältyttäisiin, kun asiakkaiden tietoja ei välitettäisi rahoituksen välittäjältä toiselle.

               (13)

               Menettelyjä yksinkertaistaisi myös se, jos sijoittajat voisivat todistaa oikeutensa alennettuun verokantaan myös muutoin kuin asuinpaikkatodistuksella eli esimerkiksi omalla vakuutuksella ja tunnistustiedoilla, jotka rahoitusvälineiden markkinoista 21 päivänä huhtikuuta 2004 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2004/39/EY (9) vahvistettujen velvoitteiden mukaisesti ovat rahoituksen välittäjien hallussa.

               (14)

               Hallinnollisen taakan keventämiseksi olisi sallittava, että rahoituksen välittäjät arkistoivat asiakirjat sähköisessä muodossa.

               (15)

               Jäsenvaltioiden olisi hyödynnettävä yhteisön lainsäädännön ja kahdenvälisten verosopimusten tarjoamat tietojenvaihtomahdollisuudet ja tarkastettava joko yhdessä tai erikseen, noudattavatko rahoituksen välittäjät asetettuja velvoitteita. Jäsenvaltioiden olisi myös hyödynnettävä direktiiviä 2008/55/EY ja mahdollisia tulevia vastaavia välineitä verotulojen saamiseksi takaisin toisilta jäsenvaltioilta tai EFTA-mailta.

               (16)

               Jäsenvaltioiden edustajat suoraa verotusta käsittelevässä komission työryhmässä IV ja Euroopan arvopaperikomiteassa ovat keskustelleet asiasta yksityiskohtaisesti. Lähdeveron alentamiseen sovellettavia menettelyjä käsitellään parhaillaan myös Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestössä (OECD),

         SUOSITTAA:
   1.   Kohde ja soveltamisala

   1.1   Tässä suosituksessa ehdotetaan parannuksia menettelyihin, joita jäsenvaltiot soveltavat myöntäessään yhteisössä asuville sijoittajille kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi tehtyjen sopimusten tai kansallisen lain nojalla alennuksia rajatylittävästä arvopaperituotosta kannettavasta lähdeverosta.
   1.2   Tätä suositusta sovelletaan arvopaperituottoon, jonka lähde on jossakin jäsenvaltiossa ja joka maksetaan yhden tai useamman yhteisöön sijoittautuneen rahoituksen välittäjän kautta. Rahoituksen välittäjä voi myös olla sijoittautunut sellaiseen EFTA-maahan, joka tarjoaa samantasoista hallinnollista apua kuin josta säädetään direktiivissä 77/799/ETY ja direktiivissä 2008/55/EY.
   1.3   Tätä suositusta ei sovelleta arvopaperituottoon, joka kuuluu direktiivin 90/435/ETY tai direktiivin 2003/49/EY soveltamisalaan, eikä lähdeveroon, jota kannetaan eräissä jäsenvaltioissa siirtymäaikana direktiivin 2003/48/EY 11 artiklan mukaisesti.
   2.   Määritelmät

   Tässä suosituksessa tarkoitetaan

               a)

               ’arvopaperituotolla’ arvopapereista saatavaa osinko-, korko- tai muuta tuloa, josta kannetaan lähdeveroa lähdejäsenvaltiossa;

               b)

               ’lähdejäsenvaltiolla’ jäsenvaltiota, jossa on tuloa tuottaneiden arvopapereiden liikkeeseenlaskijan verotuksellinen kotipaikka;

               c)

               ’asuinjäsenvaltiolla’ jäsenvaltiota, jossa on arvopaperituoton edunsaajan verotuksellinen kotipaikka;

               d)

               ’rahoituksen välittäjällä’ arvopaperikeskusta, luottolaitosta tai muuta valtuutettua tai valvonnanalaista taloudellista toimijaa arvopapereiden liikkeeseenlaskijan ja edunsaajan välisessä toimeksiantoketjussa;

               e)

               ’edunsaajalla’ sijoittajaa, joka saa arvopaperituoton itselleen;

               f)

               ’tiedotusasiamiehellä’ rahoituksen välittäjää, jolla on lähdejäsenvaltion antamat valtuudet tarkistaa sijoittajan oikeus veronalennukseen ja välittää tämä tieto toimeksiantoketjun seuraavalle rahoituksen välittäjälle, jolloin tieto päätyy lopulta veronpidätyksen suorittavalle asiamiehelle;

               g)

               ’veronpidätyksen suorittavalla asiamiehellä’ tiedotusasiamiestä, joka on saanut lähdejäsenvaltiolta myös valtuudet pidättää vero tulon lähteellä asiaankuuluvan verokannan mukaisesti ja maksaa pidätetty vero lähdejäsenvaltion asiasta vastaavalle veroviranomaiselle;

               h)

               ’lähdeverokantaa koskevalla koostetiedolla’ sellaisessa muodossa annettua tietoa, jossa arvopaperituotot ryhmitellään sovellettavan lähdeverokannan mukaan nimeämättä arvopaperien omistajia.

         3.   Veron alentaminen tulon lähteellä

   Lähdejäsenvaltioita kehotetaan myöntämään alennus pidätettävästä verosta tulon lähteellä arvopaperituottoa maksettaessa, edellyttäen että kaikki tarvittavat tiedot on toimitettu.
   4.   Yhdenmukaiset ja nopeat palautusmenettelyt

   Jos veron alentaminen tulon lähteellä ei poikkeuksellisesti ole mahdollista, lähdejäsenvaltioita kehotetaan luomaan yhdenmukainen ja nopea palautusmenettely. Menettelyn olisi käsitettävä seuraavat:

               a)

               sallitaan, että tiedotusasiamiehet tai veronpidätyksen suorittavat asiamiehet toimittavat palautushakemukset lähdejäsenvaltion viranomaisille sijoittajien puolesta;

               b)

               käytössä on yksi palvelupiste, joka ottaa vastaan ja käsittelee kaikki palautushakemukset ja julkaisee tarvittavat tiedot palautusmenettelystä verkkosivustolla vähintään yhdellä kansainvälisissä rahoituspiireissä yleisesti käytössä olevalla kielellä;

               c)

               käytetään yhteisiä palautushakemuslomakkeita, jotka voi täyttää sähköisesti;

               d)

               palautus maksetaan kohtuullisen ajan kuluessa, yleensä viimeistään kuuden kuukauden kuluttua siitä, kun asiasta vastaava veroviranomainen on saanut palautushakemuksen, edellyttäen että kaikki tarvittavat tiedot on toimitettu.

         5.   Tiedotusasiamiesten ja veronpidätyksen suorittavien asiamiesten tehtävät

   5.1   Sijoittajaa lähinnä oleva tiedotusasiamies soveltuu yleensä parhaiten myös veronpidätyksen suorittavaksi asiamieheksi.
   5.2   Muussa tapauksessa ja kun toimeksiantoketjussa on useita tiedotusasiamiehiä:

               a)

               sijoittajaa lähinnä olevan tiedotusasiamiehen olisi tarkistettava, onko sijoittaja oikeutettu alennettuun verokantaan, ja tallennettava saadut asiakirjat;

               b)

               sijoittajaa lähinnä olevan tiedotusasiamiehen olisi toimitettava sijoittajakohtaiset tiedot lähdejäsenvaltiolle joko vuosittain tai pyynnöstä;

               c)

               toimeksiantoketjun jokaisen tiedotusasiamiehen olisi välitettävä lähdeverokantaa koskevat koostetiedot ketjun seuraavalle tiedotusasiamiehelle ja niin edelleen, kunnes tieto päätyy veronpidätyksen suorittavalle asiamiehelle; ja

               d)

               veronpidätyksen suorittavan asiamiehen olisi sovellettava alennettua verokantaa tulon lähteellä saamiensa lähdeverokantaa koskevien koostetietojen perusteella.

         6.   Rahoituksen välittäjiin sovellettavat ehdot

   6.1   Lähdejäsenvaltioita kehotetaan määrittelemään oikeasuhtaiset ja syrjimättömät ehdot ja velvoitteet rahoituksen välittäjille, jotka valtuutetaan toimimaan tiedotusasiamiehinä tai veronpidätyksen suorittavina asiamiehinä.
   6.2   Lähdejäsenvaltioita kehotetaan peruuttamaan myönnetty lupa, jos tiedotusasiamies tai veronpidätyksen suorittava asiamies ei täytä ehtoja tai noudata velvoitteitaan.
   7.   Alennettuun verokantaan oikeuttavat todisteet

   7.1   Lähdejäsenvaltioita kehotetaan hyväksymään asuinjäsenvaltion antaman asuinpaikkatodistuksen lisäksi muitakin todisteita sijoittajan oikeudesta alennettuun verokantaan. Tällaisia vaihtoehtoisia todisteita voisivat olla edunsaajan oma vakuutus ja tiedotusasiamiesten rahoitusvälineiden markkinoista annetussa direktiivissä 2004/39/EY säädettyjen velvoitteiden mukaisesti keräämät asiakirjat.
   7.2   Edellä 7.1 kohdassa tarkoitettuja vaihtoehtoisia todisteita kelpuuttaessaan lähdejäsenvaltiot voivat ottaa huomioon niihin liittyvän riskin esimerkiksi asettamalla helpommin täytettävät säännöt alle 1 000 euron vaateille.
   8.   Tiedot ja asiakirjat sähköisessä muodossa

   Lähdejäsenvaltioita kehotetaan sallimaan, että tiedotusasiamiehet ja veronpidätyksen suorittavat asiamiehet välittävät ja arkistoivat tiedot ja asiakirjat sähköisesti.
   9.   Valvonta

   Jäsenvaltioita kehotetaan ottamaan käyttöön menettelyt, joiden avulla varmistetaan, että tiedotusasiamiehet ja veronpidätyksen suorittavat asiamiehet noudattavat tämän suosituksen mukaisesti asetettuja velvoitteita. Menettelyihin voivat kuulua lähdejäsenvaltion veroviranomaisen, tiedotusasiamiehen tai veronpidätyksen suorittavan asiamiehen sijoittautumisjäsenvaltion veroviranomaisen tai ulkoisten tilintarkastajien erikseen tai yhdessä tekemät tarkastukset.
   10.   Seurantatoimet

   10.1   Jäsenvaltioita kannustetaan ottamaan käyttöön tätä suositusta joustavammat säännöt rajatylittävän arvopaperituoton lähdeveron alentamiseen sovellettavien menettelyjen yksinkertaistamiseksi.
   10.2   Jäsenvaltioita kehotetaan pohtimaan tämän suosituksen tarjoamia mahdollisuuksia uusiin, hallinnollisesti mahdollisimman kevyisiin tiedonvaihtokanaviin, joiden avulla voidaan tarjota sekä lähdejäsenvaltiolle että asuinjäsenvaltiolle sijoittajakohtaista tietoa. Tässä voidaan käyttää mallina yhteisön lainsäädäntöön, erityisesti direktiiviin 2003/48/EY, perustuvia menettelyjä.
   10.3   Jäsenvaltioita kehotetaan tutkimaan mahdollisuutta ja edellytyksiä sallia veronpidätyksen suorittavien asiamiesten kuitata palautettavat verosummat lähdejäsenvaltion veroviranomaiselle maksettavista veroista.
   10.4   Jäsenvaltioita kehotetaan laatimaan yhteiset edellytykset ja velvoitteet rahoituksen välittäjien hyväksymiselle tässä suosituksessa tarkoitetulla tavalla.
   10.5   Jäsenvaltioita kehotetaan etsimään edelleen mahdollisia tapoja parantaa lähdeveron alentamiseen sovellettavia menettelyjä asiaa käsittelevissä komission työryhmissä ja omaksumaan yhteensovitetun kannan aiheesta käytävissä keskusteluissa OECD:ssä.
   11.   Osoitus

   Tämä suositus on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Brysselissä 19 päivänä lokakuuta 2009.

            Komission puolesta

         Charlie McCREEVY

            Komission jäsen

      (1)  http://ec.europa.eu/internal_market/financial-markets/docs/clearing/first_giovannini_report_en.pdf

      (2)  http://ec.europa.eu/internal_market/financial-markets/docs/clearing/second_giovannini_report_en.pdf

      (3)  http://ec.europa.eu/internal_market/financial-markets/clearing/compliance_fr.htm#reports

      (4)  EYVL L 225, 20.8.1990, s. 6.

      (5)  EUVL L 157, 26.6.2003, s. 49.

      (6)  EUVL L 157, 26.6.2003, s. 38.

      (7)  EYVL L 336, 27.12.1977, s. 15.

      (8)  EUVL L 150, 10.6.2008, s. 28.

      (9)  EUVL L 145, 30.4.2004, s. 1.


Avis juridique important

|

31998H0560

98/560/EY: Neuvoston suositus, annettu 24 päivänä syyskuuta 1998, Euroopan audiovisuaalisia ja tietopalveluja tuottavien yritysten kilpailukyvyn parantamisesta edistämällä kansallisia järjestelmiä, joiden tarkoituksena on saattaa alaikäisten ja ihmisarvon suojelu vertailukelpoiselle ja tehokkaalle tasolle

Virallinen lehti nro L 270 , 07/10/1998 s. 0048 - 0055

NEUVOSTON SUOSITUS,annettu 24 päivänä syyskuuta 1998,Euroopan audiovisuaalisia ja tietopalveluja tuottavien yritysten kilpailukyvyn parantamisesta edistämällä kansallisia järjestelmiä, joiden tarkoituksena on saattaa alaikäisten ja ihmisarvon suojelu vertailukelpoiselle ja tehokkaalle tasolle (98/560/EY) EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 130 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (1),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2),sekä katsoo, että(1) komissio hyväksyi 16 päivänä lokakuuta 1996 vihreän kirjan alaikäisten ja ihmisarvon suojelusta audiovisuaalisissa ja tietopalveluissa, jonka neuvosto otti myönteisesti vastaan istunnossaan 16 päivänä joulukuuta 1996,(2) Euroopan parlamentti (3), talous- ja sosiaalikomitea (4) sekä alueiden komitea (5) ovat antaneet lausuntonsa kyseisestä vihreästä kirjasta,(3) komissio esitti asianomaisten osapuolten kuulemismenettelystä tehdyt päätelmät neuvostolle tämän 30 päivänä kesäkuuta 1997 pidetyssä istunnossa ja neuvosto otti päätelmät yksimielisen myönteisesti vastaan,(4) komissio hyväksyi 16 päivänä lokakuuta 1996 Internetin laitonta ja haitallista sisältöä käsittelevän tiedonannon; neuvosto ja neuvostossa kokoontuneet jäsenvaltioiden hallitusten edustajat hyväksyivät 17 päivänä helmikuuta 1997 päätöslauselman Internetin laittomasta ja haitallisesta sisällöstä (6); Euroopan parlamentti hyväksyi 24 päivänä huhtikuuta 1997 Internetin laitonta ja haitallista sisältöä käsittelevää komission tiedonantoa koskevan lausunnon; kyseiset työt jatkuvat edelleen ja täydentävät tätä suositusta, sillä niissä käsitellään nimenomaan kaikkea Internetin laitonta ja haitallista sisältöä,(5) tämä suositus koskee erityisesti alaikäisten ja ihmisarvon suojelua yleisölle tarjotuissa audiovisuaalisissa ja tietopalveluissa, palvelujen levittämistavasta riippumatta (esimerkiksi lähetystoiminta, yritysten omat online-palvelut tai Internet-palvelut),(6) käyttäjille suunnattu tiedotus, valistus ja kasvatus ovat ensisijaisia keinoja audiovisuaalisia ja tietopalveluja tuottavan alan kilpailukyvyn edistämiseksi ja sen edellytysten parantamiseksi sopeutua tekniikan kehitykseen ja rakenteellisiin muutoksiin; ne ovat myös edellytys sille, että Euroopan kansalaiset voivat osallistua täysipainoisesti tietoyhteiskuntaan; näin ollen alaikäisten suojelua ja ihmisarvoa loukkaavan lainvastaisen sisällön torjumista koskevien toimenpiteiden lisäksi on edistettävä tieto- ja viestintäpalvelujen laillista ja vastuullista käyttöä muun muassa vanhempien harjoittaman valvonnan avulla,(7) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 97/36/EY, joka on annettu 30 päivänä kesäkuuta 1997 televisiotoimintaa koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 30 päivänä lokakuuta 1989 annetun neuvoston direktiivin 89/552/ETY muuttamisesta (7), ja erityisesti sen 22, 22 a ja 22 b artiklassa säädetään useita toimia, joiden tarkoituksena on suojella alaikäisiä televisiolähetysten vahingollisilta vaikutuksilta lähetysten vapaan liikkuvuuden takaamiseksi,(8) uusien audiovisuaalisten ja tietopalvelujen kehittyminen avaa Euroopan unionissa huomattavia mahdollisuuksia koulutuksen, tiedon ja kulttuuripalvelujen saatavuuden sekä taloudellisen kehityksen ja työllisyyden kannalta,(9) näiden mahdollisuuksien täysipainoinen toteuttaminen edellyttää kilpailukykyistä ja innovatiivista yritystoimintaa Euroopan yhteisössä; kilpailukyvystä ja sen parantamisesta huolehtiminen kuuluu ensisijaisesti yrityksille, tarvittaessa julkisen vallan tuella,(10) audiovisuaalisia ja tietopalveluja tuottavan alan suomien mahdollisuuksien toteuttaminen poistamalla kyseisen alan kehittymistä ja kilpailukykyä haittaavat esteet edellyttää luottamuksellista ilmapiiriä, jonka luomista edistetään suojelemalla eräitä merkittäviä yleisiä etuja, erityisesti suojelemalla alaikäisiä ja ihmisarvoa,(11) audiovisuaalisia ja tietopalveluja tuottavan alan kilpailukyvyn yleisten edellytysten parantaminen Euroopassa edellyttää ympäristöä, joka suosii alan yritysten yhteistyötä alaikäisten ja ihmisarvon suojeluun liittyvissä kysymyksissä,(12) tietyin teknisin edellytyksin voidaan suojella edellä mainittuja merkittäviä yleisiä etuja, erityisesti alaikäisiä ja ihmisarvoa, ja saada asialle siten näiden palvelujen kaikkien käyttäjien hyväksyntä,(13) tästä syystä on kannustettava yrityksiä kehittämään kansallista itsesääntelyjärjestelmää yhteistyössä keskenään sekä muiden osapuolten kanssa; itsesääntelyn avulla yritykset voivat löytää keinot mukautua ripeästi tekniikan nopeaan kehitykseen ja markkinoiden muuttumiseen maailmanlaajuisiksi,(14) tällä tavoin toteutettavan yleisten etujen suojelun on oltava osa sellaisia perusoikeuksia kuin yksityiselämän kunnioitus ja sananvapaus siinä muodossa kuin ne on määritelty ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyn Euroopan neuvoston yleissopimuksen 8 ja 10 artiklassa ja siinä muodossa kuin ne on tunnustettu Euroopan unionista tehdyn sopimuksen F artiklan 2 kohdassa ja yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön perusteella yhteisön oikeuden perusperiaatteiksi,(15) näitä oikeuksia ja vapauksia koskevien rajoitusten tulee olla syrjimättömiä sekä tavoitteen kannalta välttämättömiä ja oikeassa suhteessa säädettyyn rajoitukseen nähden,(16) tietoverkkojen maailmanlaajuisen luonteen vuoksi kysymystä alaikäisten ja ihmisarvon suojelusta audiovisuaalisissa ja tietopalveluissa on käsiteltävä kansainvälisellä tasolla; tässä yhteydessä yhteisen ohjeellisen järjestelmän luominen Euroopan tasolla mahdollistaa eurooppalaisten arvojen edistämisen ja tehokkaan osallistumisen aiheesta käytävään kansainväliseen keskusteluun,(17) on olennaista käsitellä erikseen kysymyksiä, jotka koskevat ihmisarvoa loukkaavaa lainvastaista sisältöä, ja toisaalta niitä kysymyksiä, jotka koskevat sinänsä lainmukaista sisältöä, joka kuitenkin saattaa haitata alaikäisten ruumiillista, henkistä ja moraalista kehitystä; nämä ongelmakentät saattavat edellyttää erilaista lähestymistapaa ja erilaisia ratkaisuja,(18) alaikäisten ja ihmisarvon suojelua koskevien periaatteiden ja sääntöjen vahvistamiseen liittyvissä jäsenvaltioiden kansallisissa lainsäädännöissä heijastuvat kansalliset ja paikalliset kulttuuri- ja näkemyserot; tässä yhteydessä on kiinnitettävä erityistä huomiota toissijaisuusperiaatteen noudattamiseen,(19) ottaen huomioon tietoverkkojen kansainvälisen luonteen olisi mahdollista tehostaa kansallisia toimia yhteensovittamalla yhteisön tasolla kansallisia aloitteita ja niiden täytäntöönpanosta vastaavien elinten toimintaa osapuolten vastuualueiden ja tehtävien mukaisesti sekä kehittämällä yhteistyötä ja hyviä toimintatapoja koskevaa tietojenvaihtoa soveltuvilla aloilla,(20) on lisäksi luotava asiaa koskevaa kansallista ja yhteisön lainsäädäntöä täysin noudattava ja täydentävä toimijoiden itsesääntelyjärjestelmä, jotta alaikäisten ja ihmisarvon suojeluun liittyviin ongelmiin voidaan löytää ratkaisuja nopeasti; samalla on kuitenkin säilytettävä audiovisuaalisten ja tietopalveluiden nopean kehityksen kannalta tarvittava joustavuus,(21) kun yhteisö pyrkii täydentämään jäsenvaltioiden toimintaa alaikäisten ja ihmisarvon suojelemiseksi audiovisuaalisissa ja tietopalveluissa, sen on hyödynnettävä toimiensa perustana täysipainoisesti olemassa olevia välineitä,(22) on sovitettava tiiviisti yhteen ne asian kannalta merkittävät selvitykset, joita tehdään rinnan vihreän kirjan jatkotoimien kanssa, ja erityisesti työ, joka liittyy Internetin laitonta ja haitallista sisältöä käsittelevään komission tiedonantoon, mukaan lukien neuvoston ja neuvostossa kokoontuneiden jäsenvaltioiden hallitusten edustajien 17 päivänä helmikuuta 1997 hyväksymä neuvoston päätöslauselma, vuonna 1997 annettu Euroopan parlamentin päätöslauselma, neuvostolle 28 päivänä marraskuuta 1996 ja 27 päivänä kesäkuuta 1997 esitetyt kaksi työryhmän selvitystä, televisiotoimintaa koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 3 päivänä lokakuuta 1989 annetun neuvoston direktiivin 89/552/ETY (8) 22 b artiklan mukainen työ sekä oikeus- ja sisäasioissa tehtävä yhteistyö, ja(23) tämän suosituksen toteuttaminen sovitetaan tiiviisti yhteen Internetin laitonta ja haitallista sisältöä käsittelevän tiedonannon jatkotoimiin perustuvien uusien toimenpiteiden kanssa,I SUOSITTELEE, että jäsenvaltiot luovat luottamuksellisen ilmapiirin, joka edistää audiovisuaalisia ja tietopalveluja tuottavan alan kehittymistä:1. edistämällä voimassa olevia säännöksiä täydentävien, alaikäisten ja ihmisarvon suojelua audiovisuaalisissa ja tietopalveluissa koskevien kansallisten järjestelmien toteuttamista vapaaehtoiselta pohjalta:- kannustamalla kansallisten perinteiden ja käytäntöjen mukaisesti asianosaisia (kuten käyttäjiä, kuluttajia, yrityksiä ja julkisia viranomaisia) osallistumaan tämän suosituksen soveltamisaloilla toteutettavien kansallisten toimenpiteiden määrittelemiseen, toteuttamiseen ja arviointiin,- luomalla online-palvelujen tarjoajien kansallisen itsesääntelyjärjestelmän ottaen huomioon liitteessä esitetyt ohjeelliset periaatteet ja menettelytavat, ja- tekemällä yhteisön tasolla yhteistyötä vertailukelpoisten arviointimenetelmien kehittämisessä,2. rohkaisemalla lainkäyttövaltansa alaisuuteen kuuluvia lähetystoiminnan harjoittajia tutkimaan ja kokeilemaan uusia keinoja alaikäisten suojelun ja käyttäjille suunnatun valistuksen alalla vapaaehtoisesti, kansallista ja yhteisön lainsäädäntöä täydentäen,3. toteuttamalla, jos se on asianmukaista ja mahdollista tehokkaita toimenpiteitä online-palveluja tuottavan alan kehitystä mahdollisesti haittaavien esteiden poistamiseksi pyrkien samanaikaisesti torjumaan ihmisarvoa loukkaavan lainvastaisen sisällön levittämistä; nämä toimenpiteet koskevat:- valitusten käsittelyä ja väitettyä lainvastaista sisältöä koskevien tietojen toimittamista asianomaisille kansallisille viranomaisille, ja- valtioiden rajat ylittävää yhteistyötä valituksia käsittelevien elinten välillä kansallisten toimenpiteiden tehokkuuden lisäämiseksi,4. tukemalla, uusimman tekniikan käyttöönoton edistämiseksi, nykyisten lähetyspalveluja koskevien oikeudellisten ja muiden toimenpiteiden lisäksi ja niiden kanssa yhdenmukaisesti sekä tiiviissä yhteistyössä eri osapuolten kanssa:- toimia, joilla mahdollistetaan se, että alaikäiset voivat käyttää vastuullisesti online-tyyppisiä audiovisuaalisia ja tietopalveluja, erityisesti lisäämällä vanhemmille, kasvattajille ja opettajille suunnattua valistusta uusien palvelujen suomista mahdollisuuksista ja alaikäisten suojeluun soveltuvista keinoista,- toimia, joilla helpotetaan tarvittaessa alaikäisille tarkoitettujen laadukkaiden sisältöjen ja palvelujen kartoittamista ja saatavuutta mm. oppilaitoksissa ja julkisissa tiloissa.II SUOSITTELEE, että ala ja asianomaiset osapuolet:1. ovat yhteistyössä kansallisten perinteiden ja käytäntöjen mukaisesti asianomaisten viranomaisten kanssa perustaakseen kaikkia osapuolia edustavia kansallisia elimiä, joiden tehtävänä on helpottaa osallistumista koordinointiin sekä Euroopassa että laajemmin tämän suosituksen soveltamisaloilla,2. osallistuvat online-palveluihin sovellettavien alaikäisten ja ihmisarvon suojelua koskevien käytännesääntöjen laatimiseen, muun muassa uusien palvelujen kehittämistä suosivan ympäristön luomiseksi, ottaen huomioon liitteessä esitetyt periaatteet ja menettelytavat,3. kehittävät ja kokeilevat vapaaehtoiselta pohjalta uusia keinoja alaikäisten suojelun ja käyttäjille suunnatun valistuksen toteuttamiseksi lähetystoiminnassa innovaatioiden edistämiseksi parantaen samalla suojelua,4. toteuttavat aloitteita, joiden tarkoituksena on edistää alaikäisten pääsyä laajemmin audiovisuaalisten ja tietopalvelujen käyttäjiksi, välttäen mahdollisesti haitallista sisältöä,5. osallistuvat tämän suosituksen mukaisesti kansallisella tasolla toteutettavien aloitteiden säännöllisesti tapahtuvaan seurantaan ja arviointiin;III ja KEHOTTAA komissiota:1. helpottamaan, tarvittaessa olemassa olevien yhteisön rahoitusvälineiden avulla, yhteyksiä kansallisten itsesääntelypuitteiden määrittelystä ja toteuttamisesta vastaavien elinten välillä sekä kokemusten ja hyvien toimintatapojen vaihtoa erityisesti innovatiivisten lähestymistapojen osalta yhteisön tasolla jäsenvaltioiden ja asianomaisten osapuolten välillä tämän suosituksen soveltamisaloilla,2. edistämään yhteistyötä sekä kokemusten ja hyvien toimintatapojen vaihtoa itsesääntelyelinten ja valituksia käsittelevien elinten välillä luottamuksellisen ilmapiirin luomiseksi torjumalla ihmisarvoa loukkaavien lainvastaisten sisältöjen leviämistä online-tyyppisissä audiovisuaalisissa ja tietopalveluissa,3. helpottamaan yhdessä jäsenvaltioiden kanssa kansainvälistä yhteistyötä tämän suosituksen soveltamisaloilla erityisesti tukemalla kokemusten ja hyvien toimintatapojen vaihtoa yhteisön alueella sijaitsevien toimijoiden ja muiden osapuolten sekä niiden muualla maailmassa toimivien kumppanien välillä,4. luomaan yhdessä toimivaltaisten kansallisten viranomaisten kanssa menetelmän, jonka avulla voidaan arvioida tämän suosituksen mukaisesti toteutettuja toimenpiteitä kiinnittäen erityistä huomiota yhteisön tasolla tehtävästä yhteistyöstä saadun lisäarvon arviointiin sekä esittämään Euroopan parlamentille ja neuvostolle arviointikertomuksen suosituksen vaikutuksista kahden vuoden kuluttua suosituksen antamisesta.Tehty Brysselissä 24 päivänä syyskuuta 1998.Neuvoston puolestaJ.FARNLEITNERPuheenjohtaja(1) Lausunto annettu 13 päivänä toukokuuta 1998 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).(2) EYVL C 214, 10.7.1998, s. 25(3) EYVL C 339, 10.11.1997, s. 420(4) EYVL C 287, 22.9.1997, s. 11(5) EYVL C 215, 16.7.1997, s. 37(6) EYVL C 70, 6.3.1997, s. 1(7) EYVL L 202, 30.7.1997, s. 60(8) EYVL L 298, 17.10.1989, s. 23, direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 97/36/EY (EYVL L 202, 30.7.1997, s. 60).LIITE OHJEELLISET SUUNTAVIIVAT ALAIKÄISTEN JA IHMISARVON SUOJELUA ONLINE-TYYPPISISSÄ AUDIOVISUAALISISSA JA TIETOPALVELUISSA KOSKEVAN KANSALLISEN ITSESÄÄNTELYJÄRJESTELMÄN TOTEUTTAMISEKSI TavoiteNäiden suuntaviivojen tarkoituksena on luoda luottamuksellinen ilmapiiri audiovisuaalisten ja tietopalvelujen alalla määrittelemällä yhteisön tasolla sovellettavat yhteiset periaatteet, joihin alan edustajat ja muut asianomaiset osapuolet voivat tukeutua suunnitellessaan kansallisia itsesääntelyjärjestelmiä alaikäisten ja ihmisarvon suojelemiseksi. Näihin suuntaviivoihin sisältyvillä palveluilla tarkoitetaan etäpalveluja, jotka perustuvat sähköisiin viestintävälineisiin. Näihin palveluihin ei kuulu neuvoston direktiivin 89/552/ETY soveltamisalaan sisältyvä lähetystoiminta eivätkä radiolähetykset. Kyse on yleisölle tarjottavista sisällöistä eikä yksityisistä viesteistä.Tavoitteena on tehostaa itsesääntelymenettelyä ja luoda perusta eri jäsenvaltioissa toimivien tahojen yhteistyölle.Ottaen huomioon itsesääntelymenettelyn (jonka ensisijainen tarkoitus on täydentää voimassa olevaa lainsäädäntöä) vapaaehtoinen luonne sekä yhteisön jäsenvaltioiden erilaiset lähestymistavat ja kulttuurit, nämä suuntaviivat koskevat kansallisen itsesääntelyjärjestelmän neljää keskeistä osa-aluetta:- osapuolten kuuleminen ja edustus,- käytännesäännöt,- kansalliset elimet, jotka vastaavat yhteistyöstä yhteisön tasolla,- itsesääntelyjärjestelmän kansallinen arviointi.1. OSAPUOLTEN KUULEMINEN JA EDUSTUS Tavoitteena on varmistaa, että kansallisella tasolla toimivan itsesääntelyjärjestelmän luominen, toteuttaminen ja arviointi perustuvat kaikkien osapuolten täysimääräiseen yhteistyöhön; tähän olisi saatava mukaan esimerkiksi ne julkiset viranomaiset, käyttäjät, kuluttajat ja yritykset, jotka ovat joko suoraan tai välillisesti mukana online-tyyppisiä audiovisuaalisia ja tietopalveluja tuottavan alan toiminnassa. Kunkin osapuolen, sekä julkisen että yksityisen, vastuu ja tehtävät olisi määriteltävä selvästi.Tällaisen vapaaehtoisuuteen perustuvan menettelyn hyväksyminen ja tehokkuus riippuvat siitä, missä määrin eri osapuolet osallistuvat yhteistyössä itsesääntelyjärjestelmän määrittelyyn, soveltamiseen ja arviointiin.Kaikkien osapuolten olisi osallistuttava myös pitemmän aikavälin työhön, kuten yhteisten työvälineiden ja käsitteiden (esim. sisältöjen merkitsemisessä käytettävien) sekä liitännäistoimien kehittämiseen (esim. tiedotus, valistus ja kasvatus).2. KÄYTÄNNESÄÄNNÖT 2.1. Yleisiä näkökohtia Tavoitteena on laatia kansalliseen itsesääntelyjärjestelmään liittyviä perussääntöjä, jotka liittyvät läheisesti asetettuihin tavoitteisiin. Säännöt olisi sisällytettävä joko yksiin tai useampiin käytännesääntökokonaisuuksiin, joiden tulisi kattaa ainakin kaikki 2.2 kohdassa määritellyt alat ja jotka asianomaiset toimijat (ts. ensisijaisesti yritykset) voivat hyväksyä ja joita ne voivat toteuttaa vapaaehtoisesti.Perussääntöjä laadittaessa on otettava huomioon erityisesti seuraavat seikat:- erilaisten toimijoiden (mm. verkko-operaattorit sekä liittymien, palvelujen ja sisältöjen tarjoajat) vastuu ja niiden tarjoamien palvelujen ja toimintojen monimuotoisuus,- online-palvelujen ympäristöjen ja sovellusten monimuotoisuus (avoimet ja suljetut verkot, eri tasoilla tapahtuvan vuorovaikutuksen mahdollistavat sovellukset).Tämän vuoksi toimijat voivat päätyä ottamaan käyttöön yhdet käytännesäännöt tai useita erilaisia käytännesääntöjä.Siksi myös laadittujen sääntöjen suhteellisuutta arvioitaessa on otettava huomioon seuraavat näkökohdat:- sananvapauden ja yksityiselämän suojan sekä palvelujen vapaan liikkuvuuden periaatteet,- teknisen ja taloudellisen toteuttavuuden periaate kokonaistavoitteeseen eli Euroopan tietoyhteiskunnan kehittämiseen verrattuna.2.2. Käytännesääntöjen sisältö Käytännesääntöjen olisi katettava seuraavat seikat:2.2.1. Alaikäisten suojelu Tavoite: tehdä alaikäisille mahdolliseksi online-palvelujen vastuullinen käyttö ja estää heidän pääsynsä ilman vanhempien tai huoltajien lupaa sellaisiin laillisiin sisältöihin, jotka saattavat vahingoittaa heidän fyysistä, henkistä tai moraalista kehitystään. Tämän olisi käsitettävä alaikäisille suunnattujen koordinoitujen kasvatus- ja valistamistoimien ohella täydentävien sääntöjen laatiminen seuraavilla aloilla:a) Palvelujen käyttäjille suunnattu tiedotusTavoite: online-palvelujen tarjoajien on tiedotettava käyttäjille verkkopalvelujen vastuullisen käytön edistämisen yhteydessä mahdollisimman usein kaikista riskeistä, joita tiettyjen online-palvelujen sisältö voi aiheuttaa, sekä sopivista keinoista suojautua näiltä riskeiltä.Käytännesäännöissä olisi käsiteltävä esimerkiksi perussääntöjä siitä, minkä tyyppisiä tietoja käyttäjille tarjotaan, sekä siitä, millaisissa yhteyksissä ja missä muodossa tämä tapahtuu. Tässä olisi käytettävä hyväksi kaikkia tällaisen tiedon levittämiseen sopivia yhteyksiä (teknisten laitteiden myynti, käyttäjäsopimukset, www-sivut jne.).b) Lailliset sisällöt, jotka saattavat vahingoittaa alaikäisiäTavoite: sellaiset lailliset sisällöt, jotka saattavat vahingoittaa alaikäisiä ja vaikuttaa heidän fyysiseen, henkiseen tai moraaliseen kehitykseensä, on esitettävä aina kun se on mahdollista siten, että käyttäjä saa tästä perustiedot.Käytännesäännöissä olisi käsiteltävä esimerkiksi online-palveluja tuottavia yrityksiä sekä sisältöjen käyttäjiä ja niiden tarjoajia koskevia perussääntöjä siitä, millä edellytyksillä alaikäisiä mahdollisesti vahingoittavien sisältöjen tarjoamisen ja levittämisen yhteydessä olisi mahdollisuuksien mukaan käytettävä mm. seuraavia suojelukeinoja:- kotisivu (varoitussivu), varoitusmerkki (ääni tai kuva),- sisältöä kuvaileva merkintä ja/tai luokittelu,- järjestelmä käyttäjän iän tarkistamiseksi.Etusija olisi annettava suojelujärjestelmille, joita sovelletaan esittelyvaiheessa sellaisiin laillisiin sisältöihin, jotka voivat selvästi vahingoittaa alaikäisiä, kuten pornografiaan ja väkivaltaan.c) Vanhempien suorittaman valvonnan tukeminenTavoite: vanhempien, kasvattajien ja muiden suorittamaa valvontaa on mahdollisimman laajalti tuettava helppokäyttöisin ja joustavin välinein, jotta heidän vastuullaan olevat alaikäiset voivat käyttää palveluja myös itsenäisesti ilman, että tämä on ristiriidassa kasvatuksellisten valintojen kanssa.Käytännesäännöissä olisi käsiteltävä esimerkiksi perussääntöjä siitä, millä edellytyksillä käyttäjille annettaisiin vanhempien suorittaman valvonnan tueksi mahdollisimman laajalti erilaisia lisävälineitä tai palveluita, esimerkiksi:- esto-ohjelmia, jotka käyttäjä asentaa ja aktivoi,- estovaihtoehtoja, joita palveluoperaattorit aktivoivat lopullisen käyttäjän pyynnöstä ylemmällä tasolla (esimerkiksi rajoittamalla pääsyä tietyille sivuille tai tarjoamalla vapaan pääsyn kaikkiin palveluihin).d) Valitusten käsittely (ns. kuumat linjat)Tavoite: edistää sitä, että valitukset sisällöistä, joissa rikotaan alaikäisten suojelua koskevia sääntöjä ja/tai asiasta annettuja käytännesääntöjä, hoidetaan tehokkaasti.Käytännesäännöissä olisi käsiteltävä esimerkiksi perussääntöjä valitusten käsittelystä; toimijoita olisi kannustettava luomaan valitusten lähettämistä ja vastaanottamista helpottavia välineitä ja järjestelyjä (puhelin, sähköposti, telekopio) sekä tapoja käsitellä valituksia (sisältöjen tarjoajille suunnattu, toimijoiden keskinäinen tiedotus, valituksiin vastaaminen jne.).2.2.2. Ihmisarvon suojelu Tavoite: tukea tehokkaita toimia ihmisarvoa loukkaavien lainvastaisten sisältöjen torjumiseksi.a) Palvelujen käyttäjille suunnattu tiedotusTavoite: käyttäjille on tiedotettava selkeästi, aina kun se on mahdollista, riskeistä, jotka liittyvät online-palvelujen käyttöön sisältöjen tarjoajina; näin voidaan edistää verkkojen laillista ja vastuullista käyttöä.Käytännesäännöissä olisi käsiteltävä esimerkiksi perussääntöjä siitä, minkä tyyppisiä tietoja käyttäjille tarjotaan, sekä siitä, millaisissa yhteyksissä ja missä muodossa se tapahtuu.b) Valitusten käsittely (ns. kuumat linjat)Tavoite: edistää, kunkin osapuolen vastuun ja tehtävien mukaisesti, niiden valitusten tehokasta käsittelyä, jotka koskevat online-tyyppisissä audiovisuaalisissa ja tietopalveluissa levitettäviä ihmisarvoa loukkaavia lainvastaisia sisältöjä, jotta niiden määrää ja verkkojen väärinkäyttöä voitaisiin vähentää.Käytännesäännöissä olisi käsiteltävä esimerkiksi perussääntöjä valitusten käsittelystä; toimijoita olisi kannustettava luomaan valitusten lähettämistä ja vastaanottamista helpottavia välineitä ja järjestelyjä (puhelin, sähköposti ja telekopio) sekä tapoja käsitellä valituksia (esim. sisältöjen tarjoajille suunnattu ja toimijoiden keskinäinen tiedotus, valituksiin vastaaminen).c) Toimijoiden yhteistyö oikeus- ja poliisiviranomaisten kanssaTavoite: varmistaa tehokas yhteistyö jäsenvaltioiden toimijoiden ja oikeus- ja poliisiviranomaisten kesken kunkin osapuolen vastuun ja tehtävien mukaisesti torjuttaessa ihmisarvoa loukkaavien lainvastaisten sisältöjen tuotantoa ja levittämistä audiovisuaalisissa ja tietopalveluissa.Käytännesäännöissä olisi käsiteltävä esimerkiksi perussääntöjä yhteistyömenetelmistä toimijoiden ja toimivaltaisten viranomaisten välillä, noudattaen suhteellisuusperiaatetta ja sananvapauden periaatetta sekä asiaankuuluvia kansallisia säännöksiä.2.2.3. Käytännesääntöjen rikkominen Tavoite: edistää käytännesääntöjen uskottavuutta toisaalta ottamalla huomioon, että niiden noudattaminen perustuu vapaaehtoisuuteen, ja toisaalta suunnittelemalla rikkomusten luonteeseen suhteutettuja pelotteita. Tässä yhteydessä olisi myös tarvittaessa määrättävä mahdollisuuksista muutoksenhakuun ja sovitteluun.Käytännesääntöihin olisi sisällytettävä tätä koskevat asianmukaiset säännöt.3. KANSALLISET ELIMET, JOTKA VASTAAVAT YHTEISTYÖSTÄ YHTEISÖN TASOLLA Tavoite: helpottaa yhteistyötä yhteisön tasolla (kokemusten ja hyvien toimintatapojen vaihto sekä yhdessä työskenteleminen) verkottamalla jäsenvaltioiden soveltuvat elimet näiden kansallisia tehtäviä ja vastuualueita vastaavasti. Näiden elinten avulla voidaan laajentaa myös kansainvälistä yhteistyötä.Euroopan tasolla tehtävä yhteistyö perustuu seuraaviin perusperiaatteisiin:- osapuolten yhteistyö:kansallisen itsesääntelyjärjestelmän valmisteluun osallistuvia tahoja kehotetaan luomaan kansallisella tasolla toimiva edustuselin, jonka avulla voidaan helpottaa kokemusten ja hyvien toimintatapojen vaihtoa sekä jatkaa yhteistä toimintaa paitsi yhteisön tasolla myös laajemmissa kansainvälisissä yhteyksissä,- valituksia käsittelevien kansallisten elinten yhteistyö:jotta valituksia käytännössä käsittelevien elinten yhteistyötä voitaisiin helpottaa ja edistää sekä Euroopan tasolla että laajemmissa kansainvälisissä yhteyksissä, niitä kehotetaan luomaan kansallisella tasolla toimiva yhteyspiste, jonka avulla voidaan kehittää yhteistyötä lainvastaisten sisältöjen torjumiseksi sekä helpottaa tietojen ja hyvien toimintatapojen vaihtoa ja parantaa verkkojen laillista ja vastuullista käyttöä.4. ITSESÄÄNTELYJÄRJESTELMIEN ARVIOINTI Tavoitteena on luoda keinot arvioida kansallisella tasolla säännöllisesti itsesääntelyjärjestelmän tehokkuutta kyseessä olevan yleisen edun suojelemisessa ja asetettujen tavoitteiden saavuttamisessa sekä sen mukautuvuutta markkinoiden, teknologian ja käyttötapojen kehitykseen.Osapuolia kehotetaan luomaan kansallisella tasolla käytettävä arviointijärjestelmä, jonka avulla ne voivat seurata itsesääntelyjärjestelmän toteuttamisen kehitystä. Siinä olisi otettava huomioon asianmukainen Euroopan tasolla tehtävä yhteistyö muun muassa vertailukelpoisten arviointimenetelmien kehittämisessä.