				|

		52012PC0566

			Suositus NEUVOSTON SUOSITUS Portugalin julkisen talouden liiallisen alijäämän tilanteen lopettamiseksi /* COM/2012/0566 final - 2012/ () */

			   	Suositus
NEUVOSTON SUOSITUS
Portugalin julkisen talouden liiallisen
alijäämän tilanteen lopettamiseksi
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta
tehdyn sopimuksen (SEUT) ja erityisesti sen 126 artiklan 7 kohdan,
ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)       SEUT-sopimuksen 126 artiklan
mukaan jäsenvaltioiden on vältettävä liiallisia julkisen talouden alijäämiä.
(2)       Vakaus- ja kasvusopimuksen
tavoitteena on terve julkinen talous, jolla pyritään vahvistamaan hintavakauden
edellytyksiä ja saavuttamaan uusien työpaikkojen syntyä edistävä vahva ja
kestävä kasvu.
(3)       Neuvosto katsoi 2 päivänä
joulukuuta 2009 SEUT-sopimuksen 126 artiklan 6 kohdan mukaisesti, että
Portugalissa on liiallinen alijäämä, ja antoi SEUT-sopimuksen 126 artiklan 7
kohdan ja liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn täytäntöönpanon
nopeuttamisesta ja selkeyttämisestä 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston
asetuksen (EY) N:o 1467/97 3 artiklan mukaisesti suosituksen liiallisen
alijäämän poistamiseksi viimeistään vuonna 2013. Jotta julkisen sektorin
alijäämä saataisiin alle 3 prosentin viitearvon suhteessa BKT:hen viimeistään
vuonna 2013, suositettiin, että julkisen talouden toimet olisivat vuosittain
keskimäärin 1¼ prosenttia suhteessa BKT:hen vuosina 2010–2013. Keskimääräisiä
vuotuisia julkisen talouden toimia määriteltäessä lähtökohdaksi otettiin
komission yksiköiden syksyn 2009 talousennusteessa ennakoitu vuoden 2011
alijäämäluku. Julkisen talouden kokonaistoimet, joita tarvitaan tavoitteena
olevan alle 3 prosentin nimellisen alijäämän saavuttamiseksi määräaikaan
mennessä, määriteltiin sen jälkeen olettamalla, että tuotantokuilu sulkeutuu
vähitellen vuoteen 2015 mennessä.
(4)       Kesäkuun 15 päivänä 2010
komissio totesi, että Portugali oli toteuttanut tuloksellisia toimia neuvoston
2 päivänä joulukuuta 2009 antaman suosituksen mukaisesti saadakseen julkisen
talouden alijäämänsä alle 3 prosentin viitearvon suhteessa BKT:hen, ja katsoi,
ettei ylimääräistä toimia liiallista alijäämää koskevassa menettelyssä näin
ollen tarvittu.
(5)       Neuvosto voi asetuksen (EY)
N:o 1467/97 3 artiklan 5 kohdan mukaisesti päättää komission suosituksesta
hyväksyä SEUT-sopimuksen 126 artiklan 7 kohdan mukaisen tarkistetun
suosituksen, jos tuloksellisia toimia on toteutettu mutta odottamattomat
taloudelliset tapahtumat ovat vaikuttaneet erityisen epäsuotuisasti julkiseen
talouteen suosituksen antamisen jälkeen. Sitä, onko ollut odottamattomia
taloudellisia tapahtumia, jotka vaikuttavat erityisen epäsuotuisasti julkiseen
talouteen, on arvioitava neuvoston suosituksen perustana olevan talousennusteen
valossa.
(6)       SEUT-sopimuksen 126 artiklan
7 kohdan ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1467/97 3 artiklan mukaisesti
neuvoston on annettava kyseiselle jäsenvaltiolle suosituksia, joiden
tavoitteena on liiallisen alijäämän tilanteen lopettaminen tietyn ajan
kuluessa. Suosituksessa on vahvistettava enintään kuuden kuukauden määräaika,
jonka kuluessa kyseisen jäsenvaltion on toteutettava tuloksellisia toimia
liiallisen alijäämän korjaamiseksi. Alijäämän korjaamista koskevassa
suosituksessa neuvoston olisi lisäksi kehotettava saavuttamaan vuotuiset
julkisen talouden tavoitteet, jotka suosituksen perustana olevan ennusteen
mukaan johtavat rakenteellisen rahoitusaseman (eli suhdannekorjatun
rahoitusaseman, jossa ei ole otettu huomioon kertaluonteisia eikä väliaikaisia
toimenpiteitä) vuotuiseen vähimmäisparannukseen määrällä, jonka ohjearvona on
vähintään 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen.
(7)       Portugalin talous supistui
merkittävästi vuonna 2009, jolloin reaalinen BKT laski 2,9 prosenttia.
Positiiviseen 1,4 prosentin talouskasvuun palattiin vuonna 2010 pitkälti
sellaisten poikkeuksellisten tekijöiden ansiosta, jotka lisäsivät vientiä ja
yksityistä kulutusta. Talous ajautui uudelleen taantumaan vuonna 2011, kun
reaalinen BKT supistui 1,7 prosenttia. Supistuminen oli kuitenkin alun perin
odotettua pienempää, sillä voimakas nettovienti tasoitti osittain yksityisen
kulutuksen ja investointien huomattavaa vähenemistä. Työmarkkinatilanne jatkoi
samaan aikaan heikkenemistään. Komission yksiköt ovat tarkistaneet Portugalin
talousnäkymiä. Ne ovat tässä tuoreimmassa tarkistuksessa ottaneet huomioon
julkisen talouden toimet, jotka viranomaiset esittivät syyskuun alussa talouden
sopeutusohjelman viidennen tarkastelun yhteydessä. Tarkastelun mukaan reaalisen
BKT:n odotetaan supistuvan 3,0 prosenttia vuonna 2012 kotimaan kysynnän ja
erityisesti investointitoiminnan jatkuvan heikkenemisen vuoksi. Samaan aikaan
viennin määrä on pysytellyt hyvänä, ja vienti kasvattanee markkinaosuuksiaan
huolimatta viennin vähenemisestä ulkoisen kysynnän hiipumisen myötä viime
vuodesta. Kasvu jatkuu verkkaisena vuonna 2013, sillä tuonti heikkenee
euroalueen kauppakumppaneissa ja julkisen talouden vakauttamiseksi on
toteutettu lisätoimenpiteitä. Sen odotetaan kuitenkin muuttuvan lievästi
positiiviseksi vuoden puolivälissä viennin ja investointitoiminnan elpyessä.
BKT:n kasvun ennakoidaan hidastuvan koko vuotta ajatellen noin 1 prosenttia.
Työttömyyden odotetaan vuonna 2013 nousevan huippulukemiinsa eli hieman yli 16
prosenttiin.
(8)       Julkisen talouden alijäämä
oli -9,8 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2010, eli se supistui hieman
vuoden 2009 10,2 prosentista. Heikko tulos johtui enimmäkseen joidenkin valtion
omistamien yritysten sekä yksityisen ja julkisen sektorin kumppanuuksien
tilastollisesta uudelleenluokittelusta julkisessa taloudessa ja kahden
ongelmapankin pelastamisesta aiheutuneista kustannuksista. Nämä vaikutukset
tasoittuivat vain osittain eläkerahaston siirtämisestä valtiolle ja
edellisvuotta hieman paremmista tuloista saadulla kertaluonteisella
vaikutuksella. Vuoden 2011 alijäämätoteutuma oli 4,2 prosenttia suhteessa
BKT:hen verrattuna tavoitteena olleeseen 5,9 prosenttiin suhteessa BKT:hen.
Paremman nimellisen tuloksen taustalla on pankkien eläkerahastojen siirtäminen
sosiaaliturvajärjestelmään, minkä ansiosta julkisen talouden 1½ prosentin
poikkeamaa suhteessa BKT:hen saatiin kurottua umpeen. Vuoden ensimmäisellä
puoliskolla hallitus pyrki korjaamaan ripeästi julkisen talouden tavoitteista
jälkeenjäämistä toteuttamalla lisätoimenpiteitä tulopuolella, kuten
henkilötuloveron kertaluonteinen lisävero, ja korottamalla sähkön ja maakaasun
alv-kannan alennetusta kannasta tavanomaiseen kantaan. Samalla menoja leikattiin.
Näin ollen julkisen talouden poikkeama johtuu pääasiassa kertaluonteisista
alijäämää lisäävistä tekijöistä, kuten käyttöoikeussopimusten ja kiinteistöjen
osalta saatujen muiden kuin veroluonteisten tulojen pienenemisestä, yhden
valtion omistaman yrityksen ja yhden yksityisen ja julkisen sektorin
kumppanuuden, jotka molemmat kuuluvat Madeiran aluehallituksen toimivallan
piiriin, velkojen kirjaamisesta sekä yhden yksityisen ja julkisen sektorin
kumppanuuden uudelleenluokittelusta julkisessa taloudessa tiemaksujen
käyttöönoton jälkeen.
(9)       Komission yksiköt ovat
tarkistaneet Portugalin talousnäkymiä. Tämän tuoreimman tarkistuksen mukaan
julkisen talouden alijäämän ennakoidaan olevan 5,3 prosenttia vuonna 2012
olettaen, että politiikka pysyy muuttumattomana. Vuoden 2012 talousarviolaissa
ja vuoden 2012 vakausohjelmassa alijäämän oli arvioitu olevan 4,5 prosenttia
suhteessa BKT:hen. Vuoden 2012 talousarvioon, sellaisena kuin se on muutettuna
maaliskuun täydennyksellä, sisältyy vakauttamistoimenpiteitä, joiden
vaikutuksen arvioidaan olevan 5½ prosenttia suhteessa BKT:hen. Menoja
supistavia toimenpiteitä ovat palkka- ja eläkeleikkaukset, julkisen sektorin
työpaikkojen vähentäminen sekä terveydenhuollon, koulutuksen ja valtion
omistamien yritysten pääoma- ja juoksevien menojen leikkaukset. Tuloja lisäävät
toimenpiteet perustuvat välittömien verojen korotuksiin siirtämällä tietyt
tavarat ja palvelut alennetuista ja keskimääräisistä alv-kannoista korkeampiin
kantoihin. Välittömään verotukseen tehtävien muutosten tavoitteena on ennen
kaikkea laajentaa veropohjaa vähentämällä vähennyksiä ja vapautuksia, joita
sovelletaan henkilö- ja yhtiötuloverotuksessa.
(10)     Ennakoitu poikkeaminen
julkisen talouden suunnitelmasta vuonna 2012 on noin 2¼ prosenttia suhteessa
BKT:hen, ja se liittyy pääasiassa talouden odotettua nopeammasta
tasapainottumisesta vähemmän veroja tuottavaan vientiin ja ennustettua
suuremmasta työttömyydestä, joka rasittaa sosiaaliturvamäärärahoja. Tulovajetta
esiintyy monilla sektoreilla, ja se liittyy niin odotettua pienempiin
välittömiin ja välillisiin veroihin kuin sosiaaliturvamaksuihin. Veropohjan
muutos on aiheuttanut vajetta kaikkiaan noin 2 prosenttia suhteessa BKT:hen
verrattuna vuoden 2012 talousarviossa ennakoituihin tuloihin, ja vajeesta ¼ prosenttia
suhteessa BKT:hen johtuu kertaluonteisista toimista. Menot ovat kehittyneet
kaiken kaikkiaan suunnitelmien mukaisesti, ja työttömyyskorvauksista aiheutuvat
korkeammat menot tasapainottuvat muilla aloilla, erityisesti
palkansaajakorvauksissa, saavutetuilla säästöillä. Tulovajetta tasoittavat
osittain säästöt, joiden vaikutus on 1,5 prosenttia suhteessa BKT:hen ja jotka
johtuvat nettomääräisesti pienemmistä korkomaksuista ja EU:n rakennerahastojen
uudesta ohjelmakaudesta, ja mahdollisesti lentokenttäkonsessioista saatavat
kertaluonteiset tulot. Koska jotkut vuoden 2012 alijäämää supistavat tekijät
ovat kertaluonteisia, vuoden 2012 poikkeamasta siirtyy vuodelle 2013 noin 1½
prosenttia suhteessa BKT:hen veropohjan kaventumisen ja työmarkkinakehityksen vuoksi.

(11)     Komission yksiköiden
Portugalin talousnäkymiä koskevan tuoreimman tarkistuksen mukaan ja olettaen,
että politiikka pysyy muuttumattomana, julkisen talouden alijäämän ennakoidaan
olevan 4¾ prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2013 verrattuna alkuperäiseen
tavoitteeseen, joka oli 3 prosenttia. Portugalin talouden sopeutusohjelmaan
sisältyvässä skenaariossa, joka perustuu politiikan säilymiseen
muuttumattomana, otetaan huomioon unionin Portugalille myöntämästä
rahoitustuesta 17 päivänä toukokuuta 2011 annetussa neuvoston
täytäntöönpanopäätöksessä 2011/344/EU sekä Euroopan komission (joka toimii
Euroopan unionin puolesta) ja Portugalin tasavallan välisen erityisiä
talouspoliittisia ehtoja koskevan yhteisymmärryspöytäkirjan neljännessä
tarkistuksessa sovitut toimenpiteet. Erityisiä talouspoliittisia ehtoja
koskevan yhteisymmärryspöytäkirjan neljänteen tarkistukseen sisältyneiden
julkisen talouden vakauttamistoimenpiteiden vaikutus oli vuonna 2013 noin 2
prosenttia suhteessa BKT:hen; toimenpiteitä olivat muun muassa menojen
huomattava väheneminen pienempien työntekijäkorvausten ansiosta, leikkaukset
koulutuksen ja terveydenhuollon aloilla sekä keskushallinnon ja valtion
omistamien yritysten uudelleenjärjestelystä saatavat tulot. Tulopuolen
toimenpiteillä pyrittiin laajentamaan veropohjaa vähentämällä veroetuuksia ja
verovähennyksiä yhtiö- ja henkilötuloverotuksessa ja korottamalla
valmisteveroja. Samojen periaatteiden mukaisesti vuoden 2012 vakausohjelmaan
sisältyy julkisen talouden vakauttamistoimenpiteitä, joiden vaikutus on noin
1,4 prosenttia suhteessa BKT:hen.
(12)     Komission yksiköiden
Portugalin talousnäkymiä koskevan viimeisimmän tarkistuksen mukaan
rakenteellinen alijäämä oli BKT:hen suhteutettuna -8,7 prosenttia vuonna 2009,
-8,5 prosenttia vuonna 2010 ja -6,3 prosenttia vuonna 2011. Sen odotetaan
olevan -4,2 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2012. Tämä merkitsee BKT:hen
suhteutettuna ja rakenteellisten alijäämien välisenä erona mitattuna
keskimäärin 1,5 prosentin julkisen talouden toimia suhteessa BKT:hen vuosina
2010–2012, mikä on enemmän kuin neuvoston vuosiksi 2010–2013 tarkentama
keskimääräisten vuotuisten julkisen talouden toimien vaadittu vähimmäistaso eli
1¼ prosenttia suhteessa BKT:hen. Kun tehdään korjaus, jossa otetaan huomioon,
miten makrotalouden skenaario on muuttunut siitä, kun neuvosto antoi
suosituksena 2 päivänä joulukuuta 2009, nykyisen ennusteen antamishetkeen,
julkisen talouden arvioituja keskimääräisiä vuotuisia toimia toteutettaisiin
vuosina 2010–2012 BKT:hen suhteutettuna 0,8 prosenttiyksikköä enemmän.
Portugali on näin ollen toteuttanut tuloksellisia toimia rakenteellisen
alijäämän suhteen vuoteen 2012 asti.
(13)     Komission yksiköiden syksyn
2009 talousennusteessa, joka oli neuvoston SEUT-sopimuksen 126 artiklan 7
kohdan mukaisesti 2 päivänä joulukuuta 2009 antaman suosituksen perustana,
Portugalin talouden odotettiin kasvavan 0,3 prosenttia vuonna 2010 ja 1,0
prosenttia vuonna 2011. Vuodet 2012 ja 2013 eivät sisältyneet ennustejaksoon,
mutta olettaen, että huomattava negatiivinen tuotantokuilu sulkeutuisi
vähitellen vuoteen 2015 mennessä, vuosiksi 2012 ja 2013 ennakoitiin vuotta 2011
nopeampaa kasvua. Reaalisen BKT:n vuosien 2010 ja 2011 toteutuma oli erittäin
kaukana syksyn 2009 talousennusteesta pitkälti poikkeuksellisten tekijöiden
(nopeampi muttei kestävä kasvu vuonna 2010 ja paljon hitaampi kasvu vuonna
2011) vuoksi. Lisäksi talouskasvun osatekijät perustuivat paljon vähemmän
kotimaan kysyntään. Kotimaisen kysynnän kumuloitunut osuus oli vuosina 2010 ja
2011 -5 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen verrattuna ennakoituun 0,6
prosenttiyksikköön. Samaan aikaan työmarkkinat
heikkenivät laajemmin ja nopeammin kuin komission yksiköiden syksyn 2009
talousennusteessa ennakoitiin. Komission
yksiköiden Portugalin talousennusteen viimeisimmän tarkistuksen mukaan
kasvuluvat ovat pitkälti negatiivisia vuonna 2013. Lisäksi kasvun osatekijät
painottuvat todennäköisesti jatkossakin nettovientiin. Nämä kasvuennusteet
osoittavat, että odottamattomat tapahtumat ovat vaikuttaneet Portugalin talouteen.
(14)     Julkinen bruttovelka kasvoi
BKT:hen suhteutettuna vuoden 2010 93,3 prosentista 107,8 prosenttiin vuonna
2011, ja komission yksiköiden Portugalin talousnäkymiä koskevan viimeisimmän
tarkistuksen mukaan sen odotetaan nousevan 119,1 prosenttiin suhteessa BKT:hen
vuonna 2012 ja 123,7 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2013 eli julkinen
bruttovelka ylittää perussopimuksen viitearvon kaikkina vuosina. Velkasuhteen
kasvu johtuu lähinnä suuremmista korkomenoista, ohjelman lainoihin liittyvät
maksut mukaan luettuina, ja vähäisemmässä määrin perusalijäämän dynamiikasta.
Virta-varanto-korjauserä on tuntuva vuonna 2012 ja vaikuttaa lisäykseen 3,3
prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen. Sen taustalla ovat suunnitelmat maksaa
julkisten elinten hankintalaskut ja muut vielä maksamatta olevat toimet.
(15)     Julkisen talouden
rahoitusasema on heikentynyt huomattavasti neuvoston alkuperäisessä
suosituksensa esitettyihin oletuksiin verrattuna, mikä johtuu odotettua
heikommista ja samalla vähemmän veroja tuottavista talousnäkymistä. Lisäksi
talouden huomattava supistuminen vaikuttaa työllisyyteen ja työttömyyteen hyvin
kielteisellä tavalla. Tällä on kielteisiä vaikutuksia sekä tulo- että
menopuolella sosiaaliturvamaksuista saatavien tulojen vähentyessä ja
sosiaalisten tulonsiirtojen kasvaessa. Kun otetaan huomioon kaikki nämä tekijät
ja erityisesti julkisen talouden näkymien merkittävä heikentyminen neuvoston
annettua SEUT-sopimuksen 126 artiklan 7 kohdan mukaisen alkuperäisen
suosituksensa ja se seikka, että Portugali on toteuttanut tuloksellisia toimia,
ylimääräinen vuosi liiallisen alijäämän korjaamiselle olisi tästä syystä
perusteltua.
(16)     Ylimääräisen vuoden salliminen
liiallisen alijäämän korjaamiselle edellyttää sitä, että julkisen sektorin
alijäämässä olisi saavutettava välitavoitteet, jotka ovat BKT:hen suhteutettuna
5,0 prosenttia vuonna 2012, 4,5 prosenttia vuonna 2013 ja 2,5 prosenttia vuonna
2014, kuten neuvoston täytäntöönpanopäätöksen 2011/344/EY viidennessä
tarkistuksessa täsmennetään. . Komission yksiköiden Portugalin talousennusteen
tarkistuksen perusteella nämä julkisen sektorin tavoitteet edellyttävät
rakenteellisen rahoitusaseman paranemista BKT:hen suhteutettuna 2,3 prosenttia
vuonna 2012, 1,6 prosenttia vuonna 2013 ja 1,3 prosenttia vuonna 2014. Portugalin
viranomaisten on toteutettava lisätoimia alijäämätavoitteiden saavuttamiseksi
vuosina 2012, 2013 ja 2014 talouden sopeutusohjelman viidennen tarkastelun
yhteydessä tunnistettujen tarpeiden perusteella. Lisäksi mahdolliset
täytäntöönpanoriskit huomioon ottaen viranomaisten on vahvistettava seuraavia
vuosia varten varotoimenpiteitä, jos tavoitteista lipsutaan.
(17)     Huolimatta siitä, että tilanne
on viimeisten kuukausien aikana helpottunut jonkin verran, Portugalin
valtionvelkaan kohdistuu edelleen tuntuvia markkinapaineita ja
vakauttamispyrkimysten uskottavuutta on tuettava. Tämä edellyttäisi, että
tarkennetaan yksityiskohtaisesti kaikki rakenteelliset toimenpiteet, jotka ovat
tarpeen julkisen talouden tavoitteiden saavuttamiseksi vuosina 2013 ja 2014, ja
nopeutetaan alijäämän supistamista, jos taloudelliset tai finanssipoliittiset
edellytykset osoittautuvat tällä hetkellä odotettua paremmiksi. Koska on
tärkeää toteuttaa ajoissa toimia, jotta vältetään tavoitteista lipsumista
tulevaisuudessa, kolmen kuukauden määräaika tuloksellisten toimien
toteuttamiseksi on perusteltu.
(18)     Neuvoston 6 päivänä heinäkuuta
Portugalille antamissa maakohtaisissa suosituksissa kehotettiin panemaan
täytäntöön neuvoston täytäntöönpanopäätöksessä 2011/344/EU vahvistetut toimet,
jotka on määritelty tarkemmin 17 päivänä toukokuuta 2011 tehdyssä
yhteisymmärryspöytäkirjassa ja sen myöhemmissä täydennyksissä. Näiden
toimenpiteiden kokonaistavoitteena on vahvistaa uskottava ja tasapainoinen
julkisen talouden vakauttamisstrategia, jota tuetaan toteuttamalla
rakenteellisia julkisen talouden toimia sekä tehostamalla julkisen talouden
harjoittamaa valtion omistamien yritysten sekä julkisen ja yksityisen sektorin
kumppanuuksien valvontaa, saada aikaan perusteellisia, etupainotteisia rakenneuudistuksia
tuote- ja palvelumarkkinoilla sekä toteuttaa rahoitusalan turvaamiseksi
pääomapohjaa vahvistavia toimia, joita tuetaan suojajärjestelyin.
(19)     Neuvoston
täytäntöönpanopäätöksessä 2011/344/EU tarkoitettua Portugalin talouden
sopeutusohjelmaa tarkistetaan säännöllisesti ja tämän rinnalla seurataan kolmen
kuukauden välein, miten Portugali edistyy liiallista alijäämää koskevassa
menettelyssä antamiensa sitoumusten täyttämisessä,
(20)     Portugali täyttää liiallisia
alijäämiä koskevan menettelyn täytäntöönpanon nopeuttamisesta ja
selkeyttämisestä 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o
1467/97 3 artiklan 5 kohdan mukaiset edellytykset liiallisen julkisen talouden
alijäämän korjaamiselle asetetun määräajan pidentämiseksi,
SUOSITTAA
SEURAAVAA:
(1)
Portugalin viranomaisten on lopetettava nykyinen
julkisen talouden liiallisen alijäämän tilanne viimeistään vuonna 2014.
(2)
Jotta julkisen sektorin alijäämä saataisiin alle 3
prosentin viitearvon suhteessa BKT:hen viimeistään vuonna 2014, Portugalin
viranomaisten on komission yksiköiden Portugalin talousennusteen tarkistuksen
perusteella parannettava rakenteellista rahoitusasemaa BKT:hen suhteutettuna
2,3 prosenttia vuonna 2012, 1,6 prosenttia vuonna 2013 ja 1,3 prosenttia vuonna
2014. Julkisen sektorin alijäämätavoitteiksi
olisi asetettava BKT:hen suhteutettuna 5,0 prosenttia vuonna 2012, 4½
prosenttia vuonna 2013 ja 2,5 prosenttia vuonna 2014.
(3)
Alijäämän supistamiseksi 5,0 prosenttiin suhteessa
BKT:hen Portugalin viranomaisten on pantava täytäntöön vuoden 2012
talousarviossa ja sen maaliskuun täydennyksessä vahvistetut toimenpiteet ja
toteutettava lisätoimenpiteitä, joiden vaikutus on 0,3 prosenttia suhteessa
BKT:hen. Näiden toimenpiteiden osana on jäädytettävä osa vuoden 2012
talousarviomäärärahoista, jotka on varattu vielä käynnistämättä oleviin
sijoitushankkeisiin, korotettava arvokiinteistöistä suoritettavia leimaveroja,
korotettava investointituloihin sovellettavia verokantoja, aikaistettava
sosiaalietuuksia vähentävien joidenkin vuoden 2013 talousarviotoimenpiteiden
toteuttamista sekä toteutettava muita toimenpiteitä säästöjen aikaansaamiseksi
välituotekäytössä ja myyntitulojen kasvattamiseksi.
(4)
Portugalin viranomaisten on toteutettava pysyviä
vakauttamistoimenpiteitä, joiden vaikutus on 3,0 prosenttia suhteessa BKT:hen,
jotta vuodeksi 2013 asetettu tavoite eli 4,5 prosenttia suhteessa BKT:hen
saavutettaisiin. Jollei toisin säädetä, vuoden 2013 talousarviolain yhteydessä
hyväksyttäviin toimenpiteisiin on sisällyttävä i) työntekijäkohtaisten korvausten
pienentäminen vähentämällä huomattavasti julkisen sektorin työntekijöiden
lukumäärää sekä pienentämällä ylityökorvauksia ja palkan lisäksi maksettavia
korvauksia, ii) tarvehankinnan tehostaminen ja joidenkin sosiaalisten ohjelmien
ja sosiaalietuuksien karsiminen ja iii) terveydenhuoltoa ja valtion omistamia
yrityksiä koskevan uudistuksen syventäminen. Tulopuolella suunniteltuihin
toimenpiteisiin sisältyvät i) henkilötuloveron uudistus yksinkertaistamalla
verorakennetta, poistamalla joitakin verotukia ja korottamalla keskimääräistä
verokantaa progressiivisuutta parantavalla tavalla, ii) veropohjan
laajentaminen yhtiötuloverotuksessa poistamalla korkovähennykset ja iii)
valmisteverojen korottaminen. Portugalin viranomaisten on turvauduttava vuoden 2013
aikana varotoimenpiteisiin, jos tavoitteista lipsutaan.
(5)
Portugalin viranomaisten on toteutettava pysyviä
vakauttamistoimenpiteitä, joiden vaikutus on 1¾ prosenttia suhteessa BKT:hen,
jotta vuodeksi 2014 asetettu alijäämätavoite saavutettaisiin. Jotta olisi
mahdollista täsmentää toimenpiteet, joiden vaikutus on noin 4 miljardia euroa
vuosina 2014–2015, menoja arvioidaan kuudennen tarkastelun yhteydessä
kattavasti ja kaikki toimenpiteet täsmennetään viimeistään vuoden 2013
helmikuun puolivälissä. Vuosien 2014–2015 julkisen talouden
vakauttamissuunnitelmat määritetään kaikilta osin vuoden 2013 vakausohjelmassa.

(6)
Portugalin hallituksen on toteutettava
tuloksellisia toimia tämän suosituksen täytäntöönpanemiseksi kolmen kuukauden
kuluessa sen antamisesta ja esitettävä neuvoston asetuksen (EY) N:o 1467/97 3
artiklan 4 a kohdan mukaisesti yksityiskohtainen selvitys tavoitteiden
saavuttamiseksi suunnitellusta vakauttamisstrategiasta.
Lisäksi neuvosto kehottaa Portugalin
viranomaisia
- suosituksen kuudennessa kohdassa tarkoitetun
selvityksen ja unionin Portugalille myöntämästä rahoitustuesta 17 päivänä
toukokuuta 2011 annetussa neuvoston täytäntöönpanopäätöksessä 2011/344/EU
asetettujen vaatimusten lisäksi raportoimaan ensinnäkin kolmen kuukauden välein
ja toiseksi vakausohjelman tarkistuksissa vuoteen 2015 asti erillisenä kohtana
tämän suosituksen täytäntöönpanossa saavutetusta edistymisestä,
- pitämään yllä julkisen varainhoidon
uudistustahtia uudistamalla julkisen talouden kehystä koskevaa lakia siten,
että se vastaa Euroopan unionin julkisen talouden ohjausjärjestelmää koskevia
uusia sääntöjä, ja jatkossakin parantamaan talousarvion toteuttamisen
läpinäkyvyyttä ja valvontaa talousarvioprosessin kaikissa vaiheissa ja
varmistamaan keskipitkän aikavälin julkisen talouden kehyksen ja tavoitteiden
noudattaminen julkisen sektorin kaikilla eri tasoilla. Tämä suositus on
osoitettu Portugalin tasavallalle.
Tehty Brysselissä
                                                                       Neuvoston
puolesta
                                                                       Puheenjohtaja


               19.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 65/168

         P7_TA(2013)0278
   Euroopan ulkosuhdehallinnon organisaation ja toiminnan tarkistaminen vuonna 2013
   Euroopan parlamentin suositus 13. kesäkuuta 2013 unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkealle edustajalle ja Euroopan komission varapuheenjohtajalle, neuvostolle ja komissiolle Euroopan ulkosuhdehallinnon organisaation ja toiminnan tarkistamisesta vuonna 2013 (2012/2253(INI))
   (2016/C 065/24)

      Euroopan parlamentti, joka

               —

               ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen (SEU) 27 artiklan 3 kohdan, jossa säädetään unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkeaa edustajaa avustavan Euroopan ulkosuhdehallinnon (EEAS) perustamisesta,

               —

               ottaa huomioon SEU-sopimuksen 21 artiklan 3 kohdan, jossa määrätään, että korkea edustaja auttaa neuvostoa ja komissiota huolehtimaan johdonmukaisuudesta unionin ulkoisen toiminnan eri alojen välillä,

               —

               ottaa huomioon SEU-sopimuksen 26 artiklan 2 kohdan, jossa määrätään, että neuvosto ja korkea edustaja varmistavat unionin toimien yhtenäisyyden, johdonmukaisuuden ja tehokkuuden,

               —

               ottaa huomioon SEU-sopimuksen 35 artiklan kolmannen kohdan, jossa todetaan, että jäsenvaltioiden diplomaattiset edustustot ja konsuliedustustot kolmansissa maissa tekevät yhteistyötä ja edistävät unionin kansalaisilla konsulisuojaan olevan oikeuden toteutumista kolmansien maiden alueella,

               —

               ottaa huomioon SEU-sopimuksen 36 artiklan, jonka mukaan korkea edustaja/varapuheenjohtaja kuulee säännöllisesti Euroopan parlamenttia yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan sekä yhteisen turvallisuus- ja puolustuspolitiikan keskeisistä näkökohdista ja perusvalinnoista ja pitää Euroopan parlamentin tietoisena näiden politiikkojen kehityksestä sekä huolehtii siitä, että Euroopan parlamentin näkemykset otetaan asianmukaisesti huomioon,

               —

               ottaa huomioon SEU-sopimuksen 42 artiklan, jossa annetaan korkealle edustajalle/varapuheenjohtajalle valtuudet tehdä ehdotuksia, myös operaatioiden käynnistämistä koskevia esityksiä yhteisen turvallisuus- ja puolustuspolitiikan alalla käyttäen sekä jäsenvaltioiden että unionin voimavaroja,

               —

               ottaa huomioon Euroopan ulkosuhdehallinnon perustamisesta 26. heinäkuuta 2010 annetun neuvoston päätöksen (jäljempänä EEAS-päätös) 13 artiklan 3 kohdan, jossa määrätään, että korkean edustajan on vuoden 2013 puoliväliin mennessä tarkasteltava Euroopan ulkosuhdehallinnon organisaatiota ja toimintaa, muun muassa maantieteellistä jakaumaa koskevien 6 artiklan 6 ja 8 kohdan täytäntöönpanoa, ja liitettävä tarvittaessa mukaan lainsäädäntöehdotus päätöksen muuttamiseksi,

               —

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) 298 ja 336 artiklan, joissa määrätään henkilöstöasioihin sovellettavasta lainsäädäntömenettelystä,

               —

               ottaa huomioon korkean edustajan/komission varapuheenjohtajan julkilausuman poliittisesta vastuuvelvollisuudesta (1),

               —

               ottaa huomioon 24. heinäkuuta 2012 EEAS-päätöksen 6 artiklan 9 kohdan mukaisesti esitetyn ulkosuhdehallinnon vuoden 2012 henkilöstökertomuksen,

               —

               ottaa huomioon työjärjestyksen 97 artiklan,

               —

               ottaa huomioon ulkoasiainvaliokunnan mietinnön ja kehitysyhteistyövaliokunnan, budjettivaliokunnan, talousarvion valvontavaliokunnan ja oikeudellisten asioiden valiokunnan lausunnot (A7-0147/2013),

               A.

               katsoo, että Lissabonin sopimuksessa otettiin tavoitteeksi Euroopan unionin ulkoisen toiminnan yhtenäisyyden, johdonmukaisuuden ja tehokkuuden varmistaminen;

               B.

               ottaa huomioon, että Euroopan ulkosuhdehallinto on sekä yhteisön että jäsenvaltioiden lähteistä resurssinsa saava hybridimuotoinen elin, jolle ei ole edeltäjää eikä sen siksi voida odottaa toimivan täydellisesti vain kaksi vuotta perustamisensa jälkeen; katsoo siksi, että sen organisaation ja toiminnan tarkistamisen olisi perustuttava oikeudenmukaiseen ja rakentavaan kritiikkiin;

               C.

               katsoo, että Euroopan ulkosuhdehallinnon menestys riippuu sen kyvystä ajaa Euroopan unionin kokonaisvaltaista näkemystä nykypäivän ulkopoliittisiin haasteisiin ja vastuisiin ja sen taidosta käyttää vähiä resursseja tehokkaammin Euroopan unionin ja kansallisen tason läheisemmän yhteistyön ja mittakaavaetujen avulla;

               D.

               ottaa huomioon, että korkean edustajan / varapuheenjohtajan kolmoisrooli on kouriintuntuvin osoitus pyrkimyksestä johdonmukaisuuden lisäämiseen EU:n ulkosuhdehallinnossa;

               E.

               ottaa huomioon, että komission nykyinen rakenne ei täysin heijasta korkean edustajan / varapuheenjohtajan erityisroolia EU:n ulkosuhteiden osalta;

               F.

               ottaa huomioon, että Lissabonin sopimuksessa korkealle edustajalle / varapuheenjohtajalle uskotut roolit edellyttävät poliittisen avustajan tai avustajien virkojen perustamista avustamaan häntä tehtävien hoitamisessa;

               G.

               ottaa huomioon, että operatiivinen päätöksenteko ja täytäntöönpano yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan / yhteisen turvallisuus- ja puolustuspolitiikan aloilla on liian hidasta rakenteellisista ja menettelytapoihin liittyvistä syistä; katsoo, että tämä on käynyt ilmi jälleen kerran Malin kriisin yhteydessä, jossa päätöksentekomenettelyjä ja rahoituspäätöksiä ei tehty eikä pantu täytäntöön riittävän nopeasti;

               H.

               katsoo, että Euroopan ulkosuhdehallinnon olisi oltava virtaviivaistettu, tuloskeskeinen ja rakenteeltaan tehokas ja että sen olisi kyettävä tarjoamaan tukea poliittisille johtajille ulkosuhteissa ja erityisesti YUTP:n alalla ja helpottamaan päätöksentekoa neuvostossa; katsoo tästä syystä, että Euroopan ulkosuhdehallinnon olisi kyettävä tarjoamaan asiantuntemusta lyhyellä varoitusajalla ja koordinoidusti eri osastoista, komissio mukaan luettuna; katsoo, että Euroopan ulkosuhdehallinnon nykyinen rakenne on yläpäästään liian raskas ja että päätöksentekomenettelyssä on liian monia kerroksia;

               I.

               ottaa huomioon, että EU:n taisteluosastojen tarjoamia nopean toiminnan mahdollisuuksia ei ole hyödynnetty;

               J.

               toteaa aiempien kokemusten perusteella olevan ilmeistä, että YTPP:n toimia varten on perustettava pysyvä operatiivinen päämaja Brysseliin;

               K.

               pitää arabimaiden vallankumousten suhteen selvänä, että EU ei lyhyellä aikavälillä kykene varmistamaan resurssien ja henkilöstön uudelleenjakamista uusien poliittisten prioriteettien mukaisesti; ottaa huomioon, että EU:n edustustojen koon ja henkilöstön on vastattava unionin strategisia etuja;

               L.

               katsoo, että Euroopan ulkosuhdehallinnon roolia strategisen asemoinnin määrittelyssä ja osallistumisessa EU:n ulkoisen rahoituksen välineiden täytäntöönpanoon olisi lujitettava EU:n ulkopolitiikan keskeisten linjojen mukaisesti;

               M.

               korostaa, että on tärkeää varmistaa kehitysyhteistyöasioiden parempi koordinointi ja hyvä hallinto kansainvälisellä tasolla, jotta EU voisi puhua yhdellä äänellä ja saisi näkyvyyttä;

               N.

               ottaa huomioon, että erityisesti kireän budjettipolitiikan aikana Euroopan ulkosuhdehallinnon olisi toimittava katalysaattorina synergian lisäämiseksi EU:n toimielimissä ja sen lisäksi myös EU:n ja sen jäsenvaltioiden välillä;

               O.

               katsoo, että jäsenvaltioiden hallitusten supistaessa voimakkaasti diplomaatti- ja konsuliedustustaan Euroopan ulkosuhdehallinto olisi nähtävä mahdollisuutena edistää yhteistyötä ja luoda synergioita ja sitä olisi hyödynnettävä enemmän;

               P.

               katsoo, että olisi pyrittävä välttämään Euroopan ulkosuhdehallinnon, komission – etenkin kehitysyhteistyön pääosaston (DEVCO) ja Euroopan yhteisön humanitaarisen avun toimiston (ECHO) – ja neuvoston sihteeristön toimien ja rakenteiden päällekkäisyyksiä;

               Q.

               ottaa huomioon tavoitteen, että kolmannes henkilöstöstä olisi peräisin jäsenvaltioista ja että tämä tavoite on saavutettu; katsoo, että kolmesta lähteestä (komissio, neuvoston sihteeristö ja kansalliset diplomaattiyksiköt) peräisin oleva henkilöstö olisi jaettava asianmukaisesti kaikille tasoille, niin edustustoihin kuin päämajaankin;

               R.

               ottaa huomioon, että naiset ovat aliedustettuja AD-viroissa ja johtavissa viroissa ja yliedustettuja AST-viroissa;

               S.

               katsoo, että henkilöstöä koskevia sääntöjä koskevat muutokset on tehtävä yhteispäätösmenettelyn mukaisesti;

               T.

               pitää tärkeänä kehittää Euroopan ulkosuhdehallinnon valmiutta tunnistaa aiempia operatiivisia kokemuksia ja oppia niistä, etenkin konfliktien ehkäisemisen, sovittelun ja kriisinhallinnan sekä sovinnonteon ja rauhan rakentamisen aloilla;

               U.

               ottaa huomioon, että kaksi ja puoli vuotta korkean edustajan / varapuheenjohtajan julkilausuman jälkeen olisi tehtävä perinpohjainen arviointi Euroopan ulkosuhdehallinnon poliittisesta vastuuvelvollisuudesta Euroopan parlamentille ja etenkin siitä, missä määrin parlamenttia kuullaan strategisissa päätöksissä ja missä määrin sen näkemykset ja päätökset otetaan huomioon;

               V.

               katsoo, että arvioinnissa olisi käsiteltävä myös keinoja kehittää korkean edustajan / varapuheenjohtajan ja Euroopan ulkosuhdehallinnon virkamiesten, mukaan lukien edustustojen päälliköt ja EU:n erityislähettiläät, käyntejä parlamentissa ja sen elimissä sekä sitä, miten ulkosuhdehallinto seuraa parlamentin päätöslauselmia;

               W.

               ottaa huomioon, että Euroopan ulkosuhdehallinnon parlamentaarinen valvonta on oleellisen tärkeää, jos halutaan, että EU:n kansalaiset ymmärtävät paremmin ja tukevat EU:n ulkoista toimintaa; ottaa huomioon, että parlamentaarinen valvonta lisää tämän toiminnan oikeutusta;

               X.

               ottaa huomioon, että edustustojen nykyisissä rahoitusketjuissa ei ole joustavuutta, millä on haitallisia vaikutuksia henkilöstön työmäärään;

               1.

               osoittaa seuraavan suosituksen korkealle edustajalle / varapuheenjohtajalle, neuvostolle ja komissiolle ottaen huomioon, että Euroopan ulkosuhdehallinnon perustaminen on edennyt hyvin, vaikka enemmänkin voidaan saavuttaa korkean edustajan, komission varapuheenjohtajan ja ulkoasioiden neuvoston puheenjohtajan roolien yhdistämisestä aiheutuvalla synergialla, toimielinten välisellä koordinoinnilla, poliittisella johtajuudella ja näkyvyydellä sekä lujittamalla hallinnon välineellistä luonnetta:

         Johtajuus ja 2000-luvun diplomatian järkevämpi ja tehokkaampi rakenne

               2.

               tuetaan korkeaa edustajaa / varapuheenjohtajaa tämän suorittaessa SEU:n edellyttämiä monilukuisia tehtäviään nimittämällä yksi tai useampi poliittinen apulaisjohtaja, jotka ovat vastuuvelvollisia Euroopan parlamentille ja ovat asiasta vastaavan parlamentin valiokunnan kuultavana ennen tehtäviensä aloittamista ja joilla on valtuutus toimia korkean edustajan / varapuheenjohtajan puolesta; varmistetaan myös, että ulkoasioita käsittelevät komissaarit voivat edustaa korkeaa edustajaa / varapuheenjohtajaa parlamentaarisissa kysymyksissä ja kansainvälisesti; lisäksi harkitaan jäsenvaltioiden ulkoministerien säännöllisempää osallistumista tiettyihin tehtäviin ja virkamatkoihin unionin puolesta EU:n yhteisten kantojen vahvistamiseksi;

               3.

               edellä mainittujen seikkojen johdosta yksinkertaistetaan Euroopan ulkosuhdehallinnon komentorakennetta ja tehostetaan sen toimeenpanevan pääsihteerin roolia luomalla selkeä komentoketju, jolla tuetaan tehokasta päätöksentekoa ja oikea-aikaista toimintaa ja järkeistetään tässä yhteydessä toimeenpanevan pääsihteerin ja hallintopääjohtajan toimia sekä supistetaan ja yksinkertaistetaan hallinto-osastojen virkarakennetta, määritellään selkeästi ulkoasianhallinnon hallintorakenteen vastuualueet ja tarkistetaan nykyistä johtokuntaan perustuvaa rakennetta, jotta päätöksentekoon saadaan tehokkuutta, selkeyttä ja johdonmukaisuutta; samassa hengessä varmistetaan, että korkea edustaja / varapuheenjohtaja saa poliittista neuvontaa esimerkiksi poliittisen neuvoston kautta kaikilta merkittäviltä toimielimiltä ja näin pystyy arvioimaan ulkoasianhallinnon toimien vaikutuksia;

               4.

               parannetaan ja lujitetaan korkean edustajan / varapuheenjohtajan koordinoijan, aloitteiden tekijän ja poliittisen johtajan rooleja erityisesti ulkoasioiden neuvoston puheenjohtajana varmistamalla, että seuraavassa komissiossa hän käyttää kaiken potentiaalinsa komission varapuheenjohtajana ja toimii puheenjohtajana ulkoasioita käsittelevässä komissaariryhmässä, jota laajennetaan niihin komission jäseniin, joiden salkku liittyy ulkopolitiikkaan, jotta voidaan kehittää edelleen yhteisten ehdotusten ja päätösten käytäntöä;

               5.

               hyödynnetään täysin ulkosuhdehallinnon synergiavaikutuksia ja siinä yhteydessä tarkastellaan mahdollisuutta soveltaa määräenemmistöpäätöksiä YUTP-kysymyksissä SEU-sopimuksen 31 artiklan 2 kohdan mukaisesti ja selvitetään virallisesti, voidaanko määräenemmistöpäätöksiä käyttää laajemmin YUTP-kysymyksissä asiaa koskevan yhdyskäytävälausekkeen avulla;

               6.

               varmistetaan, että EEAS-päätöksen 9 artiklan 3 kohdan mukaisesti Euroopan ulkosuhdehallinnolla on johtava rooli määriteltäessä asiaankuuluvia ulkoisia rahoitusvälineitä koskevia strategioita ja että sillä on johtamiseen tarvittava asiantuntemus näillä aloilla;

               7.

               turvataan samalla naapuruuspolitiikan yhteisöllinen luonne ottaen huomioon, että parlamentti suhtautuu kielteisesti unionin politiikan siirtämiseen hallitusten välillä päätettäväksi ja että perussopimuksella komissiolle on sälytetty pääasiallinen vastuu kansainvälisten sopimusten allekirjoittamisesta unionin puolesta;

               8.

               parannetaan edelleen ulkopolitiikan välineiden hallinnon ja Euroopan ulkosuhdehallinnon välistä rajapintaa;

               9.

               varmistetaan, että Euroopan unionin erityisedustajat ovat tiiviisti mukana ulkosuhdehallinnon toiminnassa ottamalla heidät henkilöstöineen mukaan ulkosuhdehallinnon rakenteisiin ja harkitsemalla heille mahdollisuuksien mukaan kaksoismandaattia EU:n edustuston päällikkönä;

               10.

               toteutetaan komission ja neuvoston sihteeristön perustamien, ulkopolitiikkaan liittyvien rakenteiden yhdistämiseksi systemaattinen ja perinpohjainen tarkastelu nykyisten päällekkäisyyksien poistamiseksi ja kustannustehokkuuden parantamiseksi; raportoidaan asiasta parlamentille;

               11.

               kehitetään edelleen yhteisten teknisten ja logististen yksikköjen perustamista toimielinten kesken, jotta voidaan hyötyä mittakaavaeduista ja lisääntyneestä tehokkuudesta; ensimmäisenä toimenpiteenä sijoitetaan yhden yhteisen rakenteen alle komission ja Euroopan ulkosuhdehallinnon varhaisvaroituksen, riskinarvioinnin ja turvallisuuden alalla toimivat, sellaisia unionin ulkopuolisia tapahtumia käsittelevät eri logistiset yksiköt, joiden osalta näiden yksiköiden on tehtävä yhteistyötä;

               12.

               määritellään jäsenvaltioiden kanssa keskipitkän ja pitkän aikavälin vaihtoehtoja mittakaavaetujen saavuttamiseksi kolmansissa maissa olevien diplomaattiedustustojen ja Euroopan ulkosuhdehallinnon suhteen, mukaan luettuna konsulipalvelujen tarjoaminen;

               13.

               hyväksytään yhtenäinen lähestymistapa neuvoston työryhmien puheenjohtajuuksien suhteen ja lopetetaan kyseisten ryhmien puheenjohtajien vuorottelujärjestelmä;

               14.

               varmistetaan SEU-sopimuksen 24 artiklan mukaisesti, että jäsenvaltiot tukevat unionin ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa aktiivisesti ja varauksetta keskinäisen luottamuksen ja yhteisvastuun hengessä ja että ne mukautuvat unionin toimiin ja tukevat Euroopan ulkosuhdehallintoa sen toteuttaessa toimivaltuuksiaan;

               15.

               edistetään tähän liittyen tiiviimpää yhteistyötä jäsenvaltioiden kanssa ja kehitetään yhteistä poliittista raportointia edustustojen ja lähetystöjen välillä;

         Kokonaisvaltaiseen näkemykseen tarvittava ”asianmukainen rakenne”

               16.

               pannaan täytäntöön Lissabonin sopimuksen täysi potentiaali pyrkimällä kokonaisvaltaiseen näkemykseen, jossa yhdistetään diplomaattiset, taloudelliset, kehitysyhteistyöhön liittyvät ja – viimeisenä vaihtoehtona ja YK:n peruskirjaa täysimääräisesti noudattaen – sotilaalliset keinot unionin strategisten suuntaviivojen tueksi, jotta suojeltaisiin ja edistettäisiin ensisijaisesti unionin kansalaisten ja heidän naapureidensa ja muidenkin turvallisuutta ja vaurautta; tässä yhteydessä varmistetaan johdonmukaisuus lyhyen ja pidemmän aikavälin toimien välillä; lisäksi varmistetaan, että ulkosuhdehallinnolla on valmiudet strategiseen ajatteluun ja Lissabonin sopimuksen tarjoamien merkittävien uudistusten toimeenpanemiseksi tarvittavien ehdotusten esittämiseen, kuten tiettyjen tehtävien toteutuksen antaminen siihen kykenevien jäsenvaltioiden ryhmille ja pysyvän rakenteellisen yhteistyön kehittäminen, taisteluosastojen käyttö mukaan luettuna;

               17.

               tätä varten kehitetään edelleen ”asianmukaista rakennetta” (joka nimetään esimerkiksi kriisikeskukseksi), jossa yhdistetään konfliktien ehkäisemisen, kriisivalmiuden, rauhanrakentamisen, asiaankuuluvien ulkopolitiikan välineiden, turvallisuuspolitiikan ja YTPP:n rakenteet ja huolehditaan koordinoinnista eri maantieteellisistä alueista vastaavien yksikköjen, edustustojen ja muiden kriisinhallintaan liittyvien osastojen kanssa kriisiyksikön esimerkkiä seuraten; varmistetaan yleinen johdonmukaisuus ja päällekkäisyyksien välttäminen ulkosuhdehallinnossa; lisäksi vahvistetaan toimielinten välistä koordinointia ja roolien selkeyttä;

               18.

               varmistetaan YTPP:n operaatioiden tehokas ja yhtenäinen suunnittelu sekä nopeampi päätöksenteko yhdistämällä kriisinhallinta- ja suunnitteluosaston (CMPD) sekä siviilialan suunnittelu- ja toteutusvoimavaran (CPCC) suunnitteluvalmiudet; lisäksi luodaan pysyvä toteutusrakenne perustamalla sotilasasioille pysyvä operatiivinen päämaja, joka sijoittuu siviilialan toteutusvoimavaran yhteyteen, jotta varmistetaan sotilas- ja siviilioperaatioiden tehokas toteuttaminen ja turvataan samalla niiden omat komentoketjut;

         Rahoitusjärjestelyjen uudistukset ulkoisten toimien tehostamiseksi

               19.

               käytetään hyväksi kaikkia varainhoitoasetuksen joustomahdollisuuksia hallinto- ja toimintakulujen varainhoidossa, jotta edustustojen päälliköt voidaan valtuuttaa tilanteen vaatiessa delegoimaan tehtäviä apulaisilleen ja komission henkilöstölle, jolloin helpotettaisiin edustustojen hallintoa ja moitteetonta toimintaa ja annettaisiin edustustojen päälliköiden keskittyä poliittisiin tehtäviinsä;

               20.

               vauhditetaan ulkopolitiikan välineiden yksikön menettelyjä, joilla hallinnoidaan YUTP:n rahoitusta joustavan ja oikea-aikaisen vastineen varmistamiseksi kriisitilanteissa ja ennen kaikkea varmistetaan, että siviilialan YTPP-operaatiot käynnistetään ripeästi ja tehokkaasti; tarkastellaan tähän liittyen voidaanko varainhoitoasetuksen muutoksia ottaa käyttöön ilman, että valvontaa vähennetään;

               21.

               lisätään EU:n ulkoisen tuen joustavuutta ja reagointikykyä tarkistamalla ulkoisten rahoitustukivälineiden ohjelmointia ja varojen käyttöä koskevien päätösten sääntöjä;

               22.

               parannetaan rahoitusta koskevaa tilivelvollisuutta ulottamalla avoimuuden vaatimus kaikkiin YUTP:n budjettikohtiin, unionin erityisedustajiin, sulkusopimuksiin ja konfliktien estoon;

         Edustustot

               23.

               myönnetään Euroopan ulkosuhdehallinnolle suurempi sananvalta komission henkilöstön sijoittamisesta EU:n edustustoihin, jotta henkilöstön monimuotoisuus ja EU:n edustustojen koko heijastaisi paremmin unionin strategisia etuja ja poliittisia prioriteetteja;

               24.

               ryhdytään tarvittaviin toimiin, joilla varmistetaan, että EU:n edustuston päälliköt nimitetään ansioitumisen ja unionin etujen, arvojen ja politiikan vankan tuntemuksen perusteella, jotta voidaan taata, että näihin arkaluonteisiin tehtäviin valitut henkilöt ovat motivoituneita, päteviä ja tehokkaita;

               25.

               huolehditaan siitä, että erityisesti edustustoissa, joissa ulkosuhdehallinnon henkilöstömäärä on pieni, edustuston päällikkö voi EEAS-päätöksen 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti uskoa myös komission henkilöstölle poliittisia analysointi- ja raportointitehtäviä;

               26.

               tähän liittyen lujitetaan delegaation päällikköjen arvovaltaa koko henkilöstöön nähden, komission henkilöstö mukaan luettuna, ja varmistetaan, että kaikki päämajan ohjeet kohdistetaan päällikölle;

               27.

               kehitetään voimakkaasti mahdollisuuksia, joita EEAS-päätöksellä ja SEU-sopimuksella on saatu aikaan, tehostamalla erityisesti edustustojen koordinoivaa roolia etenkin kriisitilanteissa ja antamalla niille mahdollisuus tarjota konsulisuoja unionin kansalaisille, jotka tulevat jäsenvaltioista, joilla ei ole edustusta kyseisessä maassa; varmistetaan, että mahdolliset lisätehtävät eivät siirrä pois voimavaroja nykyisistä toimista, toimielimistä ja painopisteistä EU:n tasolla;

               28.

               koska ylivoimaisesti suurimmalla osalla EU:n edustustoista on nyt ihmisoikeusasioista vastaavia yhteyspisteitä, varmistetaan, että ihmisoikeudet ja erityisesti naisten oikeudet otetaan osaksi kaikkea toimintaa kaikissa EU:n edustustoissa ja toimipisteissä; lisäksi parannetaan Euroopan kulttuurin näkyvyyttä sen monipuolisuuden pohjalta; varmistetaan tarvittaessa, että EU:n edustustoilla on nykyisessä henkilöstössään Euroopan parlamenttia varten yhteyshenkilö, joka antaa tarvittavaa tukea parlamentin valtuuskunnille kolmansissa maissa sekä vastaa tiedusteluihin, koska EU:n edustustot edustavat yhtä lailla kaikkia EU:n toimielimiä;

               29.

               varmistetaan lisäksi, että valtuuskunnilla on asiantuntemusta niillä toiminta-aloilla (esimerkiksi ilmastonmuutos, energian toimitusvarmuus, sosiaaliset ja työelämään liittyvät kysymykset, kulttuuri, jne.), jotka ovat merkityksellisiä EU:n suhteille kyseisen maan kanssa;

               30.

               varmistetaan, että kaikilla edustustoilla on tarvittaessa turvallisuus- ja puolustuspoliittinen yhteyshenkilö, etenkin jos edustusto on keskellä poliittisesti epävakaata tai haurasta tilannetta tai jos kyseisen maan YTPP-operaatio tai -tehtävä on juuri päättynyt, jotta operatiivinen jatkuvuus ja asianmukainen poliittisen ympäristön seuranta voidaan varmistaa;

               31.

               kehottaa korkeaa edustajaa / varapuheenjohtajaa tarkastuttamaan ulkomailla olevien EU:n edustustojen turvallisuutta koskevat järjestelyt ja vaatimukset, jotta varmistetaan, että turvallisuuspäätösten tekijä on ulkosuhdehallinto eivätkä ulkopuoliset turvallisuusalan alihankkijat;

         Poliittista tilivelvollisuutta koskevan julkilausuman täytäntöönpano

               32.

               varmistetaan Madridissa kesäkuussa 2010 tehdyn nelikantasopimuksen mukaisesti, että SEU-sopimuksen 36 artiklassa esitettyä velvoitetta ottaa Euroopan parlamentin näkemykset asianmukaisesti huomioon noudatetaan täysimääräisesti ja tehokkaasti esimerkiksi kuulemalla asiasta vastaavaa parlamentin valiokuntaa aloitteellisesti ja järjestelmällisesti ennen kuin YUTP/YTPP:n aloja koskevia strategioita ja toimivaltuuksia hyväksytään;

               33.

               varmistetaan sääntelyllä, että unionin edustustot raportoivat parlamentin keskeisille viranhaltijoille täysimääräisesti;

               34.

               varmistetaan SEU-sopimuksen 218 artiklan 10 kohdan mukaisesti, että parlamentti pidetään täysin ajan tasalla kaikkien kansainvälisten neuvottelujen kaikissa vaiheissa, mukaan lukien YUTP:n alalla tehtävät sopimukset;

               35.

               koska vastanimitetyt edustustojen päälliköt ja EU:n erityislähettiläät ovat olleet ulkoasiainvaliokunnan kuultavana ennen tehtäviensä aloittamista, ja käytännöstä saadut kokemukset ovat hyviä, laajennetaan tätä käytäntöä koskemaan vastanimitettyjä YTPP-alan tehtävien ja operaatioiden johtajia;

               36.

               varmistetaan, että ulkoasiainedustajan suorittaman nimityksen jälkeen parlamentin asiasta vastaava valiokunta vahvistaa virallisesti edustustojen uudet päälliköt ennen kuin he aloittavat toimessaan;

               37.

               järjestetään säännöllisesti keskustelu asiasta vastaavan parlamentin valiokunnan kanssa ennen jokaista ulkoasioiden neuvoston kokousta ja kerrotaan kyseiselle valiokunnalle kunkin kokouksen tuloksista;

         Euroopan diplomaattikunnan koulutus ja yhtenäistäminen

               38.

               edistetään yhteistä koulutusta ja muita toimia, joilla Euroopan ulkosuhdehallinto yhtenäistyy erilaisista diplomaattisista kulttuureista ja taustoista huolimatta, ja harkitaan yhteisiä koulutusohjelmia ulkosuhdehallinnon henkilöstölle ja kansallisille diplomaateille osana näiden jatkuvaa ammatillista kehittämistä;

               39.

               tarkastellaan tässä hengessä asiaa koskevia nykyisiä koulutusohjelmia unionin ja jäsenvaltioiden tasolla tarkoituksena yhtenäistää niitä Euroopan turvallisuus- ja puolustusakatemian rinnalla;

         Rekrytointipohja

               40.

               jatketaan edelleen pyrkimyksiä paremman sukupuolijakauman saavuttamiseksi ottaen silti huomioon ansiot ja pätevyydet; korostetaan tasapuolisen sukupuolijakauman saavuttamista edustustojen päälliköiden ja muiden johtotehtävien tasolla; ryhdytään tilapäisiin toimenpiteisiin samalla kun kehitetään toimintasuunnitelmaa, johon kuuluisi mentoriohjelmia, erityiskoulutusta ja perheystävällistä työelämää, jotta voitaisiin edistää naisten edustusta ja raivata heidän diplomaattiuriensa tieltä rakenteellisia esteitä;

               41.

               ryhdytään kaikkiin tarvittaviin toimiin maantieteellisen jakauman parantamiseksi johtotehtävissä ja kaikissa muissa palkkaluokissa ja viroissa, jotta voidaan tukea ja kannustaa sekä virkamiesten että jäsenvaltioiden poliittista sitoutumista ulkosuhdehallintoon EEAS-päätöksen 6 artiklan 6 ja 8 kohdan mukaisesti;

               42.

               koska tavoite on saavutettu, eli kolmannes henkilöstöstä on palkattu jäsenvaltioista, varmistetaan, että jäsenvaltioiden ministeriöiden henkilöstö ei saa kaikkia johtotehtäviä, jolloin kaikille voidaan tarjota uramahdollisuuksia, ja keskitytään nyt uuden EU:n henkilöstön palkkaamiseen vakituisiin virkoihin; tarkastellaan myös, voivatko Euroopan ulkosuhdehallinnossa työskentelevät kansalliset diplomaatit hakea pysyviä virkoja hallinnossa;

               43.

               todellisen eurooppalaisen yhteishengen kehittämiseksi ja sen varmistamiseksi, että ulkosuhdehallinto ajaa pelkästään yhteisiä eurooppalaisia etuja, vastustetaan kaikkia jäsenvaltioiden pyrkimyksiä puuttua ulkosuhdehallinnon henkilöstön rekrytointiin; nyt siirtymäkauden jälkeen varmistetaan, että Euroopan ulkosuhdehallinto voi kehittää omia ja riippumattomia rekrytointimenettelyjään, jotka ovat avoinna myös kaikille EU:n toimielinten virkamiehille ja ulkopuolisille hakijoille avointen kilpailujen kautta;

               44.

               tarkastellaan erityisesti mahdollisuutta, että Euroopan parlamentin virkamiehet voisivat 1. heinäkuuta 2013 alkaen hakea virkoja ulkosuhdehallinnossa tasa-arvoisesti neuvoston ja komission virkamiesten kanssa, kun otetaan huomioon Euroopan parlamentin erityinen rooli yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan tavoitteiden ja keskeisten valintojen määrittelyssä, sen toimivaltuudet budjettivallan käyttäjänä, sen rooli ulkopolitiikan demokraattisena valvojana sekä sen toiminta parlamentaarisissa ulkosuhteissa;

               45.

               varmistetaan, että Euroopan ulkosuhdehallinnossa on sopiva yhdistelmä taitoja konflikteihin vastaamiseksi esimerkiksi sovittelu- ja keskustelutaitoja kehittämällä;

         Pitkä aikaväli

               46.

               kehottaa tulevan valmistelukunnan yhteydessä, että sen asialistalle otetaan YUTP/YTPP:n ja ulkosuhdehallinnon roolin kehittäminen, mukaan luettuna nimen muuttaminen;

         o
   o o

               47.

               kehottaa puhemiestä välittämään tämän suosituksen unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkealle edustajalle / Euroopan komission varapuheenjohtajalle neuvostolle, komissiolle sekä jäsenvaltioiden hallituksille ja parlamenteille.

      (1)  EUVL C 210, 3.8.2010, s. 1.


title: Neuvoston suositus, annettu 11 päivänä heinäkuuta 2017, Unkarin vuoden 2017 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Unkarin vuoden 2017 lähentymisohjelmaa koskeva neuvoston lausunto

text:
               9.8.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 261/71

         NEUVOSTON SUOSITUS,
   annettu 11 päivänä heinäkuuta 2017,
   Unkarin vuoden 2017 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Unkarin vuoden 2017 lähentymisohjelmaa koskeva neuvoston lausunto
   (2017/C 261/16)
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,
   ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 (1) ja erityisesti sen 9 artiklan 2 kohdan,
   ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,
   ottaa huomioon Euroopan parlamentin päätöslauselmat,
   ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
   ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,
   ottaa huomioon talous- ja rahoituskomitean lausunnon,
   ottaa huomioon sosiaalisen suojelun komitean lausunnon,
   ottaa huomioon talouspoliittisen komitean lausunnon,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Komissio hyväksyi 16 päivänä marraskuuta 2016 vuotuisen kasvuselvityksen, mikä aloitti vuoden 2017 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson. Eurooppa-neuvosto vahvisti vuotuisen kasvuselvityksen ensisijaiset tavoitteet 9 ja 10 päivänä maaliskuuta 2017. Komissio hyväksyi 16 päivänä marraskuuta 2016 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011 (2) perusteella varoitusmekanismia koskevan kertomuksen, jossa se katsoi, että Unkari ei kuulu niihin jäsenvaltioihin, joista laadittaisiin perusteellinen tarkastelu.

               (2)

               Unkaria koskeva vuoden 2017 maaraportti julkaistiin 22 päivänä helmikuuta 2017. Siinä arvioitiin Unkarin edistymistä neuvoston 12 päivänä heinäkuuta 2016 hyväksymien maakohtaisten suositusten noudattamisessa, aiempina vuosina annettujen maakohtaisten suositusten noudattamisessa ja sen kansallisten Eurooppa 2020 -tavoitteiden saavuttamisessa.

               (3)

               Unkari toimitti vuoden 2017 kansallisen uudistusohjelmansa ja vuoden 2017 lähentymisohjelmansa 2 päivänä toukokuuta 2017. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon.

               (4)

               Kauden 2014–2020 Euroopan rakenne- ja investointirahastojen (ERI-rahastot) ohjelmasuunnittelussa on otettu huomioon asiaankuuluvat maakohtaiset suositukset. Kuten Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1303/2013 (3) 23 artiklassa säädetään, komissio voi pyytää jäsenvaltiota tarkastelemaan uudelleen kumppanuussopimustaan ja asiaankuuluvia ohjelmiaan ja esittämään niihin muutoksia, kun tämä on tarpeen asiaankuuluvien neuvoston suositusten täytäntöönpanon tukemiseksi. Komissio on antanut tarkempaa tietoa kyseisen säännöksen hyödyntämisestä ohjeissa sellaisten toimenpiteiden soveltamiselle, joilla ERI-rahastojen vaikuttavuus kytketään talouden tehokkaaseen ohjaukseen ja hallintaan.

               (5)

               Unkariin sovelletaan vakaus- ja kasvusopimuksen ennaltaehkäisevää osiota ja velkasääntöä. Hallitus suunnittelee vuoden 2017 lähentymisohjelmassaan alijäämän heikentämistä 1,8 prosentista vuonna 2016 2,4 prosenttiin vuosina 2017 ja 2018 ja sen jälkeen sen asteittaista parantamista niin, että se olisi 1,2 prosenttia suhteessa BKT:hen viimeistään vuonna 2021. Julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteena oleva 1,7 prosentin rakenteellinen alijäämä suhteessa BKT:hen vuoteen 2016 saakka ja 1,5 prosentin rakenteellinen alijäämä suhteessa BKT:hen vuodesta 2017 alkaen on tarkoitus saavuttaa viimeistään vuonna 2020. Uudelleenlasketun (4) rakenteellisen rahoitusaseman perusteella julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitetta ei kuitenkaan saavuteta ohjelmakaudella. Lähentymisohjelman mukaan julkisen talouden velan suhteessa BKT:hen odotetaan supistuvan vähitellen lähelle 61:tä prosenttia vuoden 2021 loppuun mennessä. Näiden julkisen talouden kehitysarvioiden perustana oleva makrotalouden skenaario on suotuisa, mikä vaarantaa alijäämätavoitteiden saavuttamisen.

               (6)

               Vuoden 2017 lähentymisohjelman perusteella vuosien 2016 ja 2017 poikkeuksellisen pakolaisvirran ja turvatoimien vaikutus julkiseen talouteen on merkittävä, ja siinä annetaan riittävä näyttö näiden julkisen talouden lisäkustannusten laajuudesta ja luonteesta. Komission mukaan hyväksyttävät lisämenot olivat vuonna 2015 poikkeuksellisen pakolaisvirran osalta 0,04 prosenttia suhteessa BKT:hen, ja vuonna 2016 tällaisia pakolaisvirroista johtuvia hyväksyttäviä lisämenoja ei ollut lainkaan. Turvatoimiin liittyvät hyväksyttävät lisämenot olivat 0,04 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2016. Vuonna 2017 ei ole odotettavissa poikkeuksellisesta pakolaisvirrasta aiheutuvaa menojen kasvua, kun taas turvatoimien vaikutus julkiseen talouteen on nykyarvion mukaan 0,14 prosenttia suhteessa BKT:hen. Asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 1 kohdan ja 6 artiklan 3 kohdan säännöksissä otetaan huomioon tällaiset lisämenot, sillä pakolaisvirta samoin kuin vakava terroriuhka ovat epätavallisia tapahtumia, joiden vaikutus Unkarin julkiseen talouteen on merkittävä, eikä kestävyys vaarannu, jos tilapäinen poikkeaminen julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävältä sopeuttamisuralta sallitaan. Vaadittua sopeutusta kohti julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitetta on siksi pienennetty vuoden 2016 osalta turvatoimiin liittyvien lisäkustannusten huomioon ottamiseksi. Vuoden 2017 osalta tehdään keväällä 2018 Unkarin viranomaisten toimittamien havaittujen tietojen perusteella lopullinen arviointi hyväksyttävine määrineen.

               (7)

               Neuvosto suositti 12 päivänä heinäkuuta 2016, että Unkari sopeuttaa julkista taloutta kohti julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitetta 0,6 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2017. Komission kevään 2017 talousennusteen mukaan on vaarana, että tästä vaatimuksesta poiketaan merkittävästi vuonna 2017.

               (8)

               Julkisen talouden tilanteen ja erityisesti velkatason perusteella Unkarin odotetaan vuonna 2018 jatkavan sopeutusta kohti julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitetta, joka on 1,5 prosentin rakenteellinen alijäämä suhteessa BKT:hen. Vakaus- ja kasvusopimuksen mukaisen yhteisesti sovitun matriisin mukainen sopeutus tarkoittaa vaatimusta, jonka mukaan nettomääräisten julkisten perusmenojen nimellinen kasvu (5) ei ole yli 2,8 prosenttia vuonna 2018. Tällöin rakenteellinen sopeutus olisi 1,0 prosenttia suhteessa BKT:hen. Jos politiikat säilyvät muuttumattomina, on vaarana, että tästä vaatimuksesta poiketaan merkittävästi vuonna 2018. Samalla Unkarin ennustetaan noudattavan velkasääntöä vuosina 2017 ja 2018. Kaiken kaikkiaan neuvosto katsoo, että vuodesta 2017 alkaen on toteutettava lisätoimenpiteitä, jotta vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia voidaan noudattaa. Kuten asetuksessa (EY) N:o 1466/97 säädetään, talousarviosuunnitelmien ja julkisen talouden toteutuman arvioinnin olisi kuitenkin perustuttava jäsenvaltion rahoitusasemaan siten, että otetaan huomioon suhdanteet. Kuten näihin maakohtaisiin suosituksiin liittyvässä komission tiedonannossa todetaan, julkisen talouden vuoden 2018 toteutuman arvioinnissa on otettava asianmukaisella tavalla huomioon, että tavoitteena on saavuttaa sellainen finanssipolitiikan viritys, joka osaltaan sekä vahvistaa talouden elpymistä että varmistaa Unkarin julkisen talouden kestävyyden. Tässä yhteydessä neuvosto panee merkille, että komissio aikoo tehdä kokonaisarvioinnin asetuksen (EY) N:o 1466/97 mukaisesti, ottaen erityisesti huomioon Unkarin suhdannetilanteen

               (9)

               Unkarin kilpailukykyä ja potentiaalista kasvua hillitsevät vähäiset yksityiset investoinnit ja alhainen tuottavuus. Liiketoimintaympäristöön ja yritysten investointeihin vaikuttavat haitallisesti erityisesti heikkoudet, jotka liittyvät instituutioiden toimintaan ja hallintotapaan. Suurimpia liiketoiminnan esteitä Unkarissa ovat sääntely- ja verotusympäristön toistuvat muutokset, sidosryhmien vähäinen osallistuminen ja näyttöön perustuvan päätöksenteon puuttuminen. Palvelualoilla sääntelyesteet rajoittavat markkinadynamiikkaa ja haittaavat investointeja. Rajoittava sääntely muun muassa vähittäiskaupan alalla vähentää kilpailua palvelualoilla ja heikentää liiketoimintailmastoa.

               (10)

               Verojen suhde BKT:hen on Unkarissa edelleen selvästi suurempi kuin muissa vastaavissa alueen maissa, ja verojärjestelmään liittyy edelleen haasteita. Hallitus on alentanut työnantajien sosiaaliturvamaksuja viisi prosenttiyksikköä vuonna 2017, ja se aikoo alentaa niitä vielä kaksi prosenttiyksikköä vuonna 2018. Toimenpiteellä on kavennettu huomattavasti pienituloisten verokiilaa, mutta se on silti edelleen suuri. Tämä koskee erityisesti lapsettomia pienituloisia työntekijöitä, sillä heidän verokiilansa on yhä unionin suurimpia. Verojärjestelmä on edelleen monimutkainen. Vaikka alakohtaisia veroja on alennettu vuodesta 2013 lähtien, ne hankaloittavat edelleen verojärjestelmää ja heikentävät sijoittajien luottamusta. Lisäksi eräillä alakohtaisilla veroilla on yhä hyvin vääristävä vaikutus. Verojärjestelmän monimutkaisuus ja epävarmuus sekä verosääntöjen noudattamisesta aiheutuvat suuret kustannukset ja hallinnollinen rasitus heikentävät edelleen sijoittajien luottamusta Unkarissa.

               (11)

               Instituutioiden toimintaan liittyvät puutteet heikentävät liiketoimintailmastoa ja vähentävät talouden kasvupotentiaalia. Viimeaikaisista parannuksista ja julkisia hankintoja koskevan lain tarkistamisesta huolimatta julkisten hankintojen avoimuutta ja kilpailua ei ole juuri kyetty lisäämään. Sähköistä hankintamenettelyä koskeva voimassa oleva strategia tarjoaa vankan perustan avoimuuden lisäämiselle. Sen täytäntöönpanoa ja sen vaikutuksia tehokkuuden ja avoimuuden lisäämiseen on kuitenkin seurattava. Korruptioriski on yhä suuri ja vaikuttaa haitallisesti liiketoimintailmastoon. Asian korjaamiseksi toteutetuissa toimenpiteissä on huomattavia aukkoja. Lisäksi Unkarin sähköistä hankintamenettelyä koskevan strategian toteutus on viivästynyt. Tämä hidastaa avoimuuden ja kilpailun lisäämisen kannalta ratkaisevan tärkeän sähköisen hankintamenettelyn käyttöönottoa Unkarissa.

               (12)

               Tilanne Unkarin palvelualoilla ja vähittäiskaupassa on yhä erityisen vaikea. Hallitus on kuluneen vuoden aikana edelleen puuttunut kilpailulle aiemmin avoimien markkinoiden toimintaan ja asettanut tiukempia vaatimuksia matkustajaliikennepalveluille, joita hoitavat riippumattomat liikennekeskukset. Hallitus ei ole toteuttanut mitään oleellisia toimia lieventääkseen palvelualojen sääntelyä varsinkaan vähittäiskaupan, julkisten jätehuoltopalvelujen, oppikirjojen julkaisemisen ja jakelun tai mobiilimaksupalvelujen aloilla. Vähittäiskaupan alalta puuttuvat selkeät suuntaviivat, jotka koskevat lupien myöntämistä uusien, yli 400 m2:n kauppojen avaamiseksi. Tämä pahentaa osaltaan avoimuuden ja ennakoitavuuden puutetta alalla. Palvelualoja ja vähittäiskauppaa yhä vaivaavat sääntelyesteet rajoittavat markkinadynamiikkaa, estävät investointeja ja luovat epävarmuutta sijoittajien ja varsinkin kansainvälisten sijoittajien keskuudessa.

               (13)

               Unkarin kilpailukyvyn ja potentiaalisen kasvun tukemiseksi keskipitkällä aikavälillä tarvitaan etenkin rakenneuudistuksia, joilla edistetään investointeja inhimilliseen pääomaan ja erityisesti koulutukseen ja terveydenhuoltoon, sekä jatkuvia toimenpiteitä työmarkkinoiden toiminnan parantamiseksi. Keskeistä on myös sosiaalisen oikeudenmukaisuuden lisääminen, jotta voidaan aikaansaada enemmän osallistavaa kasvua.

               (14)

               Perustaitojen hankkiminen on Unkarissa kansainvälisesti tarkasteltuna edelleen heikkoa. Koulutusjärjestelmiä vertailevan vuoden 2015 OECD:n kansainvälisen oppimistulosten arviointiohjelman (PISA-ohjelma) tutkimuksen mukaan tulokset olivat heikentyneet huomattavasti aiemmasta, ja oppilaiden sosioekonomisen taustan vaikutus koulutustuloksiin on EU:n suurimpia. Myös oppilaitostyypillä on hyvin suuri vaikutus koulutustuloksiin. Luonnontieteellisten aineiden tuntimäärien vähentäminen ammattikouluissa vuodesta 2016 lähtien on todennäköisesti omiaan kasvattamaan unkarilaisoppilaiden osaamisvajetta luonnontieteiden alalla. Koulunkäynnin keskeyttäneiden osuus on pysynyt vakiona viimeiset viisi vuotta, ja se on edelleen erityisen suuri romanien keskuudessa. Muita heikommassa asemassa olevat oppilaat jakautuvat kouluihin epätasaisesti, ja romanilapset sijoittuvat yhä useammin sellaisiin kouluihin ja luokkiin, joissa enemmistö oppilaista on romaneja. Unkari on käynnistänyt toimia, joilla tuetaan opettajien koulutusta, varhaiskasvatusta ja koulumenestyksen parantamista sekä torjutaan romanioppilaiden koulunkäynnin keskeyttämistä. Vaikka toimia on toteutettu segregaation torjumiseksi, toimet eivät ole riittävän kattavia eivätkä koko koulutusjärjestelmään pureutuvia, jotta haasteeseen voitaisiin vastata. Korkeasti koulutetun työvoiman kysyntä kasvaa jatkuvasti, mutta kysyntään ei pystytä vastaamaan, sillä korkeakoulutukseen ei hae riittävästi nuoria eikä tarpeeksi moni opiskelija suorita korkeakoulutusta loppuun. Korkeakoulutusta koskevan lain muutos, joka hyväksyttiin vuonna 2017, saattaa heikentää tilannetta entisestään.

               (15)

               Työmarkkinat ovat kehittyneet suotuisasti viime vuosina, ja työttömyys on vähentynyt kriisiä edeltävälle tasolle. Työllisyys on ollut historiallisen korkealla tasolla yksityisen sektorin työpaikkojen luomisen ja julkisten töiden työllistämisohjelman ansiosta. Ohjelma, johon osallistuu yli 200 000 henkilöä, on edelleen merkittävin aktiivisen työvoimapolitiikan toimenpide Unkarissa. Viime vuosina on hyväksytty useita toimenpiteitä, joilla pyritään helpottamaan siirtymistä työllistämisohjelmasta tavallisille työmarkkinoille. Työllistämisohjelma ei kuitenkaan ole vieläkään riittävän kohdennettu, ja sen teho osallistujien auttamisessa avoimille työmarkkinoille on edelleen vähäinen. Samaan aikaan työvoimapula kasvaa eräillä aloilla. Muita aktiivisen työvoimapolitiikan toimenpiteitä ollaan parhaillaan vahvistamassa, osittain unionin rahoituksen turvin. Tarvitaan kuitenkin lisätoimia, joilla helpotetaan siirtymistä tavallisille työmarkkinoille. Työttömien profilointijärjestelmä on jo käytössä, mutta sen vaikuttavuutta olisi vielä parannettava. Sukupuolten välinen työllisyysero on kasvanut viime vuosina, ja äitiyden vaikutus naisten työllisyyteen on unionin suurimpia. Työvoimaosuuteen vaikuttavat suhteellisen heikot terveystulokset ja terveydenhuollon epätasapuolinen saatavuus. Työmarkkinaosapuolet osallistuvat toimintapolitiikkojen laatimiseen vain vähäisessä määrin.

               (16)

               Eräät köyhyyden indikaattorit ovat laskeneet takaisin kriisiä edeltävälle tasolle mutta ovat edelleen unionin keskiarvon yläpuolella. Vaikka köyhyys on vähenemässä lasten ja romanien keskuudessa, se on kuitenkin edelleen suurta. Merkittävä osa työssä käyvistä romaneista on työllistynyt julkisten töiden työllistämisohjelman puitteissa. Vain osa romaneista on onnistunut pääsemään avoimille työmarkkinoille.

               (17)

               Sosiaaliavustukset ja työttömyysetuudet ovat riittämättömiä, ja niiden kattavuus on puutteellinen. Työttömyysetuuksia maksetaan vain kolmen kuukauden ajan, mikä on edelleen lyhyin aika koko unionissa. Työnhakijoilla kuluu myös keskimäärin pidempi aika uuden työpaikan löytämiseen. Vuoden 2015 sosiaalihuoltouudistuksessa yksinkertaistettiin etuusjärjestelmää. Tämä ei kuitenkaan näytä turvanneen yhdenmukaista ja riittävää vähimmäiselintasoa niille, jotka tarvitsevat tukea. Kuntien hallinnoimien etuuksien myöntämiskriteereissä ja etuuksien määrissä on paljon harkinnanvaraa, mikä lisää epävarmuutta etuudensaajien kannalta. Vähimmäistulotuki on edelleen jäädytetty alhaiselle tasolle, mutta Unkarin viranomaiset suunnittelevat nostavansa kohdennettujen rahaetuuksien tasoa vähitellen tulevina vuosina. Kolmea tällaista etuutta korotettiin hieman jo vuonna 2017. Kohdennetuilla lisätoimilla voitaisiin vähentää kaikkein heikoimmassa asemassa olevien ryhmien, erityisesti lasten ja romanien, aineellista puutetta.

               (18)

               Komissio on vuoden 2017 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson osana tehnyt kattavan analyysin Unkarin talouspolitiikasta ja julkaissut sen vuoden 2017 maaraportissa. Se on arvioinut myös vuoden 2017 lähentymisohjelman ja vuoden 2017 kansallisen uudistusohjelman sekä jatkotoimenpiteet, joita on toteutettu Unkarille viime vuosina annettujen suositusten noudattamiseksi. Se on ottanut huomioon ohjelmien ja jatkotoimenpiteiden merkityksen Unkarin finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta mutta myös sen, ovatko ne unionin sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska unionin yleistä talouden ohjausta on tarpeen vahvistaa antamalla unionin tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin.

               (19)

               Neuvosto on tutkinut vuoden 2017 lähentymisohjelman tämän arvioinnin perusteella, ja sen lausunto (6) ilmenee erityisesti jäljempänä esitettävästä suosituksesta 1,

         SUOSITTAA, että Unkari toteuttaa vuosina 2017 ja 2018 toimia, joilla se

               1.

               pyrkii toteuttamaan merkittäviä julkisen talouden sopeutustoimia vuonna 2018 vakaus- ja kasvusopimuksen ennaltaehkäisevän osion vaatimusten mukaisesti ja ottaen huomioon tarpeen vahvistaa meneillään olevaa talouden elpymistä ja varmistaa Unkarin julkisen talouden kestävyyden;

               2.

               saattaa loppuun pienituloisten verokiilan kaventamisen ja yksinkertaistaa verojen rakennetta erityisesti alentamalla niitä alakohtaisia veroja, joilla on suurin vääristävä vaikutus; lisää avoimuutta ja kilpailua julkisissa hankinnoissa toteuttamalla kattavan ja tehokkaan sähköisen hankintajärjestelmän sekä lujittaa korruptiontorjuntakehystä; lisää sääntelyn ennakoitavuutta, avoimuutta ja kilpailua erityisesti palvelualoilla ja varsinkin vähittäiskaupassa;

               3.

               mukauttaa julkisten töiden työllistämisohjelmaa siten, että se palvelee paremmin työmarkkinoilla vaikeimmin työllistyviä ja tarjoaa tosiasiallista tukea työnhakijoille edistääkseen siirtymistä työmarkkinoille muun muassa lujittamalla aktiivisen työvoimapolitiikan toimenpiteitä; toteuttaa toimia parantaakseen koulutustuloksia ja lisätäkseen muita heikommassa asemassa olevien ryhmien, varsinkin romanien, osallistumista osallistavaan yleisopetukseen; parantaa sosiaaliavustusten riittävyyttä ja kattavuutta ja pidentää työttömyysetuuksien kestoa.

      Tehty Brysselissä 11 päivänä heinäkuuta 2017.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         T. TÕNISTE

      (1)  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1176/2011, annettu 16 päivänä marraskuuta 2011, makrotalouden epätasapainon ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta (EUVL L 306, 23.11.2011, s. 25).

      (3)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1303/2013, annettu 17 päivänä joulukuuta 2013, Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yhteisistä säännöksistä sekä Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yleisistä säännöksistä sekä neuvoston asetuksen (EY) N:o 1083/2006 kumoamisesta (EUVL L 347, 20.12.2013, s. 320).

      (4)  Rakenteellinen rahoitusasema sellaisena kuin komissio on sen laskenut uudelleen lähentymisohjelman tietojen perusteella ja yhteistä menetelmää noudattaen.

      (5)  Nettomääräisillä julkisilla menoilla tarkoitetaan julkisia kokonaismenoja ilman korkomenoja, ilman unionin ohjelmista aiheutuvia menoja, jotka korvataan täysin unionin varoista saatavilla tuloilla, ja ilman ei-päätösperäisiä muutoksia työttömyysetuusmenoissa. Kansallisesti rahoitettu kiinteän pääoman bruttomuodostus jaetaan neljälle vuodelle. Päätösperäiset tulopuolen toimenpiteet ja lakisääteiset tulojen lisäykset otetaan huomioon. Meno- ja tulopuolen kertaluonteiset toimenpiteet kuittaavat toisensa.

      (6)  Asetuksen (EY) N:o 1466/97 9 artiklan 2 kohdan mukaisesti.


Suositus: 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 3 kohdan mukainen neuvoston lausunto Espanjan tarkistetusta vakausohjelmasta vuosiksi 2003–2007 .


Tärkeä oikeudellinen huomautus

|

52005SC0013

Suositus: 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 3 kohdan mukainen neuvoston lausunto Luxemburgin tarkistetusta vakausohjelmasta vuosiksi 2004–2007  /* SEK/2005/0013 lopull. */

	Bryssel 11.1.2005SEK(2005) 13 lopullinenSuositus:7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/975 artiklan 3 kohdan mukainen NEUVOSTON LAUSUNTO Luxemburgin tarkistetusta vakausohjelmasta vuosiksi 2004–2007(komission esittämä)  PERUSTELUTJulkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1466/97[1] säädetään, että yhtenäisvaluuttaan osallistuvien maiden eli maiden, jotka ovat ottaneet käyttöön yhtenäisvaluutan, on esitettävä neuvostolle ja komissiolle vakausohjelmat 1 päivään maaliskuuta 1999 mennessä. Asetuksen 5 artiklan mukaan neuvosto tarkastelee kutakin vakausohjelmaa komission ja perustamissopimuksen 114 artiklassa perustetun komitean (talous- ja rahoituskomitean) arvioiden perusteella. Tarkastelun jälkeen se antaa komission suosituksen perusteella ja talous- ja rahoituskomiteaa kuultuaan ohjelmasta lausunnon. Asetuksen mukaan jäsenvaltioiden on vuosittain toimitettava tarkistetut vakausohjelmat, joita neuvosto voi tarkastella edellä esitettyä menettelyä noudattaen.Luxemburg toimitti ensimmäisen, vuodet 1998–2002 kattavan vakausohjelmansa 16 päivänä helmikuuta 1999, ja neuvosto antoi siitä lausuntonsa 15 päivänä maaliskuuta 1999[2]. Luxemburg on tämän jälkeen toimittanut tarkistetut ohjelmat vuosittain, viimeksi 30 päivänä marraskuuta 2004. Komission yksiköt ovat suorittaneet tämän viimeksi toimitetun tarkistetun ohjelman teknisen arvioinnin, jossa on otettu huomioon niiden omat syksyn 2004 talousennusteet, käytännesäännöt[3], tuotantopotentiaalin ja suhdannetasoitettujen rahoitusasemien arvioinnissa käytetyt yleisesti hyväksytyt menetelmät, vuosiksi 2003–2005 laadituissa talouspolitiikan laajoissa suuntaviivoissa annetut suositukset sekä periaatteet, jotka esitetään komission 27 päivänä marraskuuta 2002 neuvostolle ja Euroopan parlamentille finanssipolitiikan koordinoinnin tehostamisesta antamassa, neuvoston hyväksymässä tiedonannossa[4]. Seuraavassa esitetään komission yksiköiden arvio ohjelmasta.-  Luxemburgin vuoden 2004 tarkistettu vakausohjelma, joka kattaa vuodet 2004–2007, toimitettiin 30 päivänä marraskuuta 2004 sen jälkeen, kun maan hallitus oli hyväksynyt sen 26 päivänä marraskuuta 2004. Ohjelma vastaa vakaus- ja lähentymisohjelmien sisältöä ja muotoa koskevien käytännesääntöjen tietovaatimuksia osittain, sillä joitakin pakollisia tietoja puuttuu.-  Tarkistetussa ohjelmassa esitetyn makrotaloudellisen skenaarion mukaan kokonaistuotannon kasvu hidastuu vuoden 2004 4,4 prosentista 3,8 prosenttiin vuonna 2005 ja 3,3 prosenttiin vuonna 2006 ennen palautumistaan 4,3 prosenttiin vuonna 2007. Skenaario vaikuttaa uskottavalta, ja se vastaa vuosien 2004–2006 osalta melko hyvin komission yksiköiden syksyllä 2004 laatimaa talousennustetta. Kun tarkastellaan koko ohjelmakautta, esitetyt reaalikasvuennusteet vastaavat komission yksiköiden arvioita potentiaalisesta kasvusta.-  Julkisen talouden rahoitusasemassa vuonna 2003 ollut ylijäämä, joka oli 0,8 prosenttia suhteessa BKT:hen, kääntyi vuonna 2004 alijäämäksi, jonka on arvioitu olevan 1,4 prosenttia suhteessa BKT:hen. Ohjelmalla pyritään näin ollen supistamaan alijäämä 1,0 prosenttiin vuonna 2005 ja vakiinnuttamaan se tälle tasolle vuosina 2006 ja 2007. Alijäämän supistamista ei ohjelman mukaan näin ollen ole tarkoitus jatkaa vuoden 2005 jälkeen. Ohjelmassa esitetyt näkymät ovat kuitenkin myönteisemmät kuin vuoden 2003 tarkistetussa ohjelmassa, joka perustui huomattavasti heikompiin kasvunäkymiin kuin vuoden 2004 tarkistettu ohjelma ja jossa julkisen talouden alijäämän odotettiin kasvavan jäljellä olevalla ohjelmakaudella vuoden 2003 0,6 prosentista 2 prosenttiin suhteessa BKT:hen.-  Komission yksiköiden tekemien, yleisesti hyväksyttyjen menetelmien mukaisten laskelmien perusteella voidaan olettaa, että vuoden 2004 tarkistetussa ohjelmassa esitetty suhdannetasoitettu rahoitusasema (jonka alijäämä oli vuonna 2003 alle yksi prosenttia suhteessa BKT:hen) on jäljellä olevalla ohjelmakaudella ylijäämäinen ja että ylijäämä kasvaa jatkuvasti siten, että se saavuttaa vuoteen 2007 mennessä 2 prosenttia suhteessa BKT:hen. Tämä suhdannetasoitetun rahoitusaseman ratkaiseva paraneminen näyttäisi kuitenkin johtuvan pikemminkin poikkeuksellisen suuresta epävarmuusmarginaalista, joka liittyy Luxemburgin osalta laadittuihin potentiaalista kasvua koskeviin ennusteisiin, kuin todellisesta rakennesopeutuksesta.-  Julkisen talouden rahoitusaseman oletetaan ohjelmassa kehittyvän huomattavasti suotuisammin kuin komission yksiköiden syksyn 2004 talousennusteessa. Tämä johtuu siitä, että talousennuste laadittiin ennen vuoden 2005 talousarvion esittämistä, joten perusoletuksena oli, että politiikka säilyy ennallaan ja että menot ja tulot noudattavat edellisvuosien suuntauksia.-  Ohjelmassa asetettuihin julkisen talouden tavoitteisiin liittyvät riskit ovat tasapainossa. Luxemburgin esittämien tuloarvioiden tiedetään ensinnäkin olevan varovaisia. Toiseksi ohjelmassa oletetaan, että viime vuosien hyvin nopea menojen kasvu hidastuu. Siinä ei kuitenkaan tarkenneta, millaisin toimenpitein tämä on tarkoitus saavuttaa. Kun otetaan huomioon näiden tekijöiden yhteisvaikutus, voidaan todeta, että ohjelmassa esitetyt tavoitteet ovat uskottavia, joskaan eivät kovin kunnianhimoisia. Niiden saavuttamisen ei pitäisi olla vaikeaa, jos viranomaiset noudattavat ilmoittamaansa aikomusta hillitä menojen kasvua. Edellä esitetty riskinarviointi osoittaa, että ohjelman mukainen finanssipolitiikan viritys, joka kuvastuu suhdannetasoitetun rahoitusaseman kehityksessä, on riittävä julkiselle taloudelle vakaus- ja kasvusopimuksessa keskipitkän aikavälin tavoitteeksi asetetun, lähellä tasapainoa olevan rahoitusaseman saavuttamiseksi ohjelmakaudella (vuodesta 2005 eteenpäin). Ohjelmassa ei kuitenkaan esitetä julkisen talouden nimellisen alijäämän supistamisen jatkamista vuoden 2005 jälkeen. Siinä ei myöskään sitouduta pyrkimään jäljellä olevalla ohjelmakaudella lähemmäs tasapainossa olevaa rahoitusasemaa ainakaan nimellisen rahoitusaseman osalta, koska julkisen talouden alijäämää säilyy sen mukaan yhdessä prosentissa suhteessa BKT:hen. Ohjelman mukainen finanssipolitiikan viritys näyttää kuitenkin tarjoavan vuodesta 2005 eteenpäin riittävän varmuusmarginaalin sen takaamiseksi, ettei julkisen talouden alijäämälle asetettu 3 prosentin viitearvo suhteessa BKT:hen ylity normaaleissa suhdannevaihteluissa.-  Julkisen talouden velka suhteessa BKT:hen supistuu tarkistetun ohjelman mukaan vuoden 2003 5,3 prosentista 5,0 prosenttiin vuonna 2004. Noin puolet tästä velasta on keskushallinnon velkaa ja puolet paikallisviranomaisten velkaa. Sosiaaliturvasektorin laitosten velan osuus on hyvin pieni. Velkasuhteen ennustetaan supistuvan tarkistuksen kattamalla kaudella hieman siten, että julkisen velan suhde BKT:hen pienenee 5,0 prosentista 4,5 prosenttiin vuosina 2004–2007. Nettovarallisuusasemaa parantaa lisäksi julkisen talouden viime vuosien ylijäämistä kertynyt merkittävä rahoitusomaisuus, jonka on arvioitu olevan noin 50 prosenttia suhteessa BKT:hen.-  Ohjelmassa viitataan toimenpiteisiin, joita on viime aikoina toteutettu terveydenhuoltomenojen kasvun hillitsemiseksi, ja etenkin marraskuussa 2004 tehtyyn maksuosuuksien korotuspäätökseen. Siinä ilmoitetaan myös lisätoimenpiteistä, joita on tarkoitus toteuttaa terveydenhuoltomenojen hillitsemiseksi ja jotka sisältyvät joulukuussa 2004 parlamentissa hyväksyttyyn lakiin. Ohjelmassa mainitaan myös eläkejärjestelmään tulevina vuosina kohdistuvat rasitteet, jotka ovat seurausta Luxemburgissa kahtena viime vuosikymmenenä tapahtuneesta työllisyyden valtavasta kasvusta ja siihen liittyneestä rajatyöntekijöiden määrän jatkuvasta lisääntymisestä. Vaikka ohjelmassa ei vielä esitetä erityistoimenpiteitä tämän ongelman ratkaisemiseksi, siinä todetaan, että ongelmasta on tarkoitus keskustella vuonna 2005.-  Luxemburgilla on hyvin vähän julkista velkaa, ja maan sosiaaliturvasektori on yli kahden vuosikymmenen aikana kerännyt huomattavan varannon. Luxemburgilla näyttäisi näin olevan hyvät mahdollisuudet julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyden varmistamiseen huolimatta siitä, että väestön ikääntymisen on arvioitu aiheuttavan merkittäviä julkistaloudellisia kustannuksia. Komission yksiköt ovat kuitenkin alustavasti arvioineet, että menoennusteiden säilyessä ennallaan ohjelmassa esitetty finanssipoliittinen strategia johtaa verotulovajeeseen, joka on lähes 2 prosenttia suhteessa BKT:hen ja joka on katettava kestävyyden varmistamiseksi. Koska työllisyyden kasvu on Luxemburgissa ollut poikkeuksellisen voimakasta 20 viime vuoden aikana, tulevaisuudessa on odotettavissa, että eläkeläisten määrä lisääntyy vastaavassa suhteessa. Varannoilla voitaisiin osaltaan merkittävästi helpottaa tämän tilanteen aiheuttamia finanssipoliittisia paineita, joten niiden keräämistä olisi jatkettava yhdessä sellaisten toimenpiteiden toteuttamisen kanssa, joilla pyritään parantamaan Luxemburgissa asuvien nykyistä alhaista työllisyysastetta etenkin ikääntyneiden osalta.Keskeisten makrotaloutta ja julkista taloutta koskevien ennusteiden vertailu2004 | 2005 | 2006 | 2007 |BKT:n määrä (muutos, %) | SP 11/2004 | 4,4 | 3,8 | 3,3 | 4,3 |COM | 4,0 | 3,5 | 3,6 | – |SP 11/2003 | 2,0 | 3,0 | 3,8 | – |YKHI-inflaatio (%) | SP 11/2004 | 2,6 | 3,2 | 1,5 | 1,7 |COM | 3,0 | 2,3 | 1,6 .6 | – |SP 11/2003 | 1,5 | 1,3 | 1,2 | – |Julkisen talouden rahoitusasema (% suhteessa BKT:hen) | SP 11/2004 | -1,4 | -1,0 | -0,9 | -1,0 |COM2 | -0,8 | -1,6 | -2,0 | – |SP 11/2003 | -1,8 | -2,3 | -1,5 | – |Perusjäämä (% suhteessa BKT:hen) | SP 11/2004 | -1,2 | -0,9 | -0,8 | -0,9 |COM2 | -0,6 | -1,4 | -1,8 | – |SP 11/2003 | -1,6 | -2,1 | -1,5 | – |Suhdannetasoitettu rahoitusasema (% suhteessa BKT:hen) | SP 11/20041 | -0,7 | 0,3 | 1,4 | 2,0 |COM2 | 0,4 | 0,3 | 0,7 | – |SP 11/20031 | 0,9 | 1,0 | 2,2 | – |Julkisen talouden bruttovelka (% suhteessa BKT:hen) | SP 11/2004 | 5,0 | 5,0 | 4,6 | 4,5 |COM2 | 4,9 | 4,8 | 4,7 | – |SP 11/ 2003 | 5,2 | 5,0 | 4,4 | – |1 Komission yksiköiden laskelmat, jotka perustuvat ohjelmassa esitettyihin tietoihin. 2 Lopullinen ennuste laadittu ennen vuoden 2005 talousarvion esittämistä. Lähteet: Vakausohjelma (SP); komission yksiköiden syksyn 2004 talousennuste (COM); komission yksiköiden laskelmat |Komissio on edellä esitetyn arvion perusteella antanut oheisen suosituksen neuvoston lausunnoksi Luxemburgin tarkistetusta vakausohjelmasta ja esittää sen edelleen neuvostolle.Suositus:7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/975 artiklan 3 kohdan mukainen NEUVOSTON LAUSUNTO Luxemburgin tarkistetusta vakausohjelmasta vuosiksi 2004–2007EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 ja erityisesti sen 5 artiklan 3 kohdan,ottaa huomioon komission suosituksen,on kuullut talous- ja rahoituskomiteaa,ON ANTANUT TÄMÄN LAUSUNNON:Neuvosto tarkasteli [18 päivänä tammikuuta] 2005 Luxemburgin tarkistettua vakausohjelmaa, joka kattaa vuodet 2004–2007. Tarkistettu ohjelma noudattaa vakaus- ja lähentymisohjelmien sisältöä ja muotoa koskevien tarkistettujen käytännesääntöjen tietovaatimuksia osittain. Se ei etenkään sisällä kaikkia makrotaloudellisista oletuksista vaadittavia tietoja.Kokonaistuotannon kasvu on tarkistetun vakausohjelman mukaan 4,4, prosenttia vuonna 2004, kun se vuonna 2003 oli 2,9 prosenttia. Kasvun ennustetaan hidastuvan 3,8 prosentista 3,3 prosenttiin vuosina 2005–2006 ja nopeutuvan tämän jälkeen 4,3 prosenttiin vuonna 2007. Tämän skenaarion mukaiset kasvuoletukset vaikuttavat tällä hetkellä käytettävissä olevien tietojen perusteella uskottavilta.Tarkistetun ohjelman perustana olevalla finanssipoliittisella strategialla pyritään siihen, että alijäämä, jonka ennustetaan vuoden 2004 osalta olevan arviolta 1,4 prosenttia suhteessa BKT:hen, saadaan supistettua yhteen prosenttiin vuonna 2005. Vuosina 2006 ja 2007 alijäämä säilyy ohjelman mukaan vuoden 2005 tasolla, ja sekä tulojen että menojen ennustetaan säilyvän ennallaan suhteessa BKT:hen. Kun tarkastellaan suhdannekorjattuja lukuja, komission yksiköiden tekemien, yleisesti hyväksyttyihin menetelmiin perustuvien laskelmien mukaan vuonna 2005 saavutetaan ylijäämä, joka on 0,3 prosenttia suhteessa BKT:hen ja jonka ennustetaan kasvavan asteittain 2,0 prosenttiin vuoteen 2007 mennessä. Tämä kuvastaa negatiivisen tuotantokuilun arvioitua kasvua. Tuotantokuilua ja suhdannetasoitettua rahoitusasemaa koskeviin arvioihin liittyy kuitenkin Luxemburgin tapauksessa sen talouden erityispiirteistä johtuva poikkeuksellisen suuri epävarmuusmarginaali. Kyseisiin arvioihin on sen vuoksi suhtauduttava hyvin varovaisesti. Julkiset investoinnit suhteessa BKT:hen säilyvät ohjelmakaudella pitkälti ennallaan eli noin 5 prosentissa suhteessa BKT:hen, mikä on selvästi EU:n keskiarvon yläpuolella.Ohjelmassa esitettyihin julkista taloutta koskeviin ennusteisiin liittyvät riskit näyttävät olevan pitkälti tasapainossa. Luxemburgin esittämät tuloarviot ovat yleensä varovaisia, joten julkisen talouden toteutuma vuonna 2004 voi olla huomattavasti nykyistä arviota parempi. Tämä saattaa aiheuttaa myönteisen perusvaikutuksen jäljellä olevalla ohjelmakaudella. Toiseksi ohjelmassa ennustetaan, että viime vuosien erityisen nopea julkisten menojen kasvu hidastuu. Siinä ei kuitenkaan tarkenneta, millaisin toimenpitein tämä on tarkoitus saavuttaa. Ohjelman mukainen finanssipolitiikan viritys näyttää tarjoavan riittävän varmuusmarginaalin sen takaamiseksi, ettei julkisen talouden alijäämälle asetettu 3 prosentin viitearvo suhteessa BKT:hen ylity normaaleissa suhdannevaihteluissa. Se vaikuttaa myös riittävältä vakaus- ja kasvusopimuksessa keskipitkän aikavälin tavoitteeksi asetetun, lähellä tasapainoa olevan rahoitusaseman saavuttamiseksi ohjelmakaudella (vuodesta 2005 eteenpäin) suhdannetasoitetun rahoitusaseman osalta.Velkasuhde on hyvin pieni, ja sen ennustetaan jopa supistuvan hieman tarkistuksen kattamalla jaksolla siten, että julkisen velan suhde BKT:hen pienenee 5,0 prosentista 4,5 prosenttiin vuosina 2004–2007. Nettovarallisuusasemaa parantaa lisäksi julkisen talouden viime vuosien ylijäämistä kertynyt merkittävä rahoitusomaisuus, jonka on arvioitu olevan noin 50 prosenttia suhteessa BKT:hen.Luxemburgilla näyttää olevan hyvät mahdollisuudet varmistaa julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyys. Voidaan olettaa, että hyvä positiivinen nettovarallisuusasema auttaa kattamaan ainakin osan väestön ikääntymisen tulevaisuudessa aiheuttamista kustannuksista. Eläkejärjestelmässä maksajien ja edunsaajien suhde kuitenkin heikkenee siinäkin tapauksessa, että työllisyyden kasvu jatkuu suotuisan skenaarion mukaisesti yhtä voimakkaana kuin kahtena viime vuosikymmenenä todettu poikkeuksellinen kasvu. Tämän vuoksi tarvitaan jossain määrin maltillista lähestymistapaa sen varmistamiseksi, että julkiset menot voidaan vastaisuudessakin kattaa tuloilla ja että varantojen keräämistä jatketaan yhdessä sellaisten toimenpiteiden toteuttamisen kanssa, joilla pyritään parantamaan Luxemburgissa asuvien nykyistä alhaista työllisyysastetta etenkin ikääntyneiden osalta.Luxemburgin tarkistetun vakausohjelman keskeiset ennusteet:2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 |BKT:n määrän kasvu (%) YKHI-inflaatio (%) Julkisen talouden rahoitusasema (% suhteessa BKT:hen) Perusjäämä (% suhteessa BKT:hen) Suhdannetasoitettu julkisen talouden rahoitusasema (% suhteessa BKT:hen)1 Julkisen talouden bruttovelka (% suhteessa BKT:hen) | 2,9 2,5 +0,8 +1,0 +1,4 5,3 | 4,4 2,6 -1,4 -1,2 -0,7 5,0 | 3,8 3,2 -1,0 -0,9 +0,3 5,0 | 3,3 1,5 -0,9 -0,8 +1,4 4,6 | 4,3 1,7 -1,0 -0,9 +2,0 4,5 |1 Komission yksiköiden laskelmat, jotka perustuvat yleisesti hyväksyttyihin menetelmiin ja ohjelmassa esitettyihin tietoihin.[1] EYVL L 209, 2.8.1997. Kaikki asiakirjat, joihin tässä lausunnossa viitataan, on julkaistu seuraavalla Internet-sivulla: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[2] EYVL C 124, 5.5.1999.[3] Talous- ja rahoituskomitean tarkistettu lausunto vakaus- ja lähentymisohjelmien sisällöstä ja muodosta, hyväksytty Ecofin-neuvostossa 10.7.2001.[4] KOM(2002) 668 lopullinen, 27.11.2002.