title: Neuvoston suositus, annettu 13 päivänä heinäkuuta 2018, Portugalin vuoden 2018 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Portugalin vuoden 2018 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto

text:
               10.9.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 320/92

      NEUVOSTON SUOSITUS,
      annettu 13 päivänä heinäkuuta 2018,
      Portugalin vuoden 2018 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Portugalin vuoden 2018 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto
      (2018/C 320/21)
      EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
      ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,
      ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 (1) ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan,
      ottaa huomioon makrotalouden epätasapainon ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta 16 päivänä marraskuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011 (2) ja erityisesti sen 6 artiklan 1 kohdan,
      ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,
      ottaa huomioon Euroopan parlamentin päätöslauselmat,
      ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
      ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,
      ottaa huomioon talous- ja rahoituskomitean lausunnon,
      ottaa huomioon sosiaalisen suojelun komitean lausunnon,
      ottaa huomioon talouspoliittisen komitean lausunnon,
      sekä katsoo seuraavaa:

                  (1)

                  Komissio hyväksyi 22 päivänä marraskuuta 2017 vuotuisen kasvuselvityksen, mikä aloitti vuoden 2018 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson. Se otti huomioon Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission 17 päivänä marraskuuta 2017 antaman Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilaria koskevan julistuksen. Eurooppa-neuvosto vahvisti vuotuisen kasvuselvityksen ensisijaiset tavoitteet 22 päivänä maaliskuuta 2018. Komissio hyväksyi 22 päivänä marraskuuta 2017 asetuksen (EU) N:o 1176/2011 perusteella myös varoitusmekanismia koskevan kertomuksen, jossa se katsoi, että Portugali kuuluu niihin jäsenvaltioihin, joista laadittaisiin perusteellinen tarkastelu. Samana päivänä komissio hyväksyi myös suosituksen neuvoston suositukseksi euroalueen talouspolitiikasta, jonka Eurooppa-neuvosto vahvisti 22 päivänä maaliskuuta 2018. Neuvosto hyväksyi 14 päivänä toukokuuta 2018 suosituksen euroalueen talouspolitiikasta (3), jäljempänä ’euroalueen suositus’.

                  (2)

                  Koska Portugali kuuluu jäsenvaltioihin, joiden rahayksikkö on euro, ja koska taloudet ovat talous- ja rahaliitossa vahvasti yhteydessä toisiinsa, Portugalin olisi varmistettava, että jäljempänä esitettävistä suosituksista ja erityisesti suosituksista 1–3 ilmenevä euroalueen suositus pannaan täytäntöön täysimääräisesti ja oikea-aikaisesti.

                  (3)

                  Portugalia koskeva vuoden 2018 maaraportti julkaistiin 7 päivänä maaliskuuta 2018. Siinä arvioitiin Portugalin edistymistä neuvoston 11 päivänä heinäkuuta 2017 hyväksymien maakohtaisten suositusten (4) noudattamisessa, aiempina vuosina annettujen maakohtaisten suositusten noudattamisessa ja kansallisten Eurooppa 2020 -tavoitteidensa saavuttamisessa. Lisäksi siihen sisältyi asetuksen (EU) N:o 1176/2011 5 artiklan nojalla laadittu perusteellinen tarkastelu, jonka tulokset julkaistiin samaten 7 päivänä maaliskuuta 2018. Komissio katsoi analyysinsa perusteella, että Portugalin makrotaloudessa on epätasapainoja. Erityisesti suuri ulkomainen nettovelka, yksityinen ja julkinen velka sekä järjestämättömien lainojen suuri osuus ovat haavoittuvuustekijöitä tilanteessa, jossa tuottavuuden kasvu on vähäistä. Ulkomaisen nettovelan sopeutus edellyttää, että vaihtotase pysyy kohtuullisena ja parantuneesta kilpailukyvystä pidetään kiinni. Yksityisen velkasuhteen aleneminen korkealta tasolta jatkuu, mikä johtuu uudelleen käynnistyneestä nimelliskasvusta ja lievästi negatiivisista luottovirroista. Julkisen talouden velkasuhde on ennusteiden mukaan siirtynyt lasku-uralle tilanteessa, jossa velan vähentäminen on jatkuvasti tarpeen. Rahoitusalaa koskevat toimenpiteet ovat auttaneet pienentämään vakauteen kohdistuvia riskejä. Pankkien kannattavuus on kuitenkin edelleen heikko ja järjestämättömiä lainoja on paljon (vaikka niiden määrä onkin kääntynyt laskuun). Tuottavuuden kasvun vauhdittaminen on keskeistä, jos halutaan parantaa kilpailukykyä, vähentää velkoja ja lisätä potentiaalista kasvua. Työttömyys on vähentynyt nopeasti useita vuosia. Politiikkatoimia tarvitaan edelleen. Erityisesti on pantava täytäntöön suunnitelmat järjestämättömien lainojen määrän vähentämiseksi ja liiketoimintaympäristön parantamiseksi. Monet uudistussuunnitelmat ja niiden hyväksyminen ja täytäntöönpano edellyttävät seurantaa. Näitä ovat esimerkiksi toimet, joilla puututaan työmarkkinoiden segmentoitumiseen ja joilla uudistetaan julkisen talouden rakennetta ja parannetaan sen kestävyyttä.

                  (4)

                  Portugali toimitti vuoden 2018 kansallisen uudistusohjelmansa ja vuoden 2018 vakausohjelmansa 27 päivänä huhtikuuta 2018. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon. Vuoden 2018 vakausohjelmassa ennustetaan julkisen talouden velkasuhteen pysyvän vakaalla lasku-uralla. Portugalin vuoden 2018 kansallinen uudistusohjelma sisältää sekä lyhyen että pitkän aikavälin sitoumuksia ja kattaa vuoden 2018 maaraportissa määritetyt haasteet. Siinä ilmoitetaan koulutusta ja innovointia koskevista toimenpiteistä, jotka voivat parantaa tuottavuutta ja lisätä Portugalin viennin arvoa. Esitetty järjestämättömien lainojen vähentämiseen tähtäävä strategia ja yritysten pääomittamisen edistämistoimet vähentävät osaltaan Portugalin talouden velkaantuneisuutta ja puhdistavat pankkien taseita. Esitettyjen ohjelmien tehokas täytäntöönpano tukisi kaiken kaikkiaan epätasapainojen korjaamista.

                  (5)

                  Kauden 2014–2020 Euroopan rakenne- ja investointirahastojen, jäljempänä ’ERI-rahastot’, ohjelmasuunnittelussa on otettu huomioon asiaankuuluvat maakohtaiset suositukset. Kuten Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1303/2013 (5) 23 artiklassa säädetään, komissio voi pyytää jäsenvaltiota tarkastelemaan uudelleen kumppanuussopimustaan ja asiaankuuluvia ohjelmiaan ja esittämään niihin muutoksia, kun tämä on tarpeen asiaankuuluvien neuvoston suositusten täytäntöönpanon tukemiseksi. Komissio on antanut tarkempaa tietoa kyseisen säännöksen hyödyntämisestä ohjeissa sellaisten toimenpiteiden soveltamiselle, joilla ERI-rahastojen vaikuttavuus kytketään talouden tehokkaaseen ohjaukseen ja hallintaan.

                  (6)

                  Portugaliin sovelletaan vakaus- ja kasvusopimuksen ennaltaehkäisevää osiota ja väliaikaista velkasääntöä. Portugali aikoo vuoden 2018 vakausohjelmansa perusteella saavuttaa julkisen sektorin alijäämän, joka on 0,7 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2018 ja 0,2 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2019, ja parantaa tilannetta edelleen niin, että rahoitusasema on 1,4 prosenttia ylijäämäinen suhteessa BKT:hen vuoteen 2021 mennessä. Suunnitelmissa ei oteta huomioon pankkitukitoimien potentiaalisia alijäämää kasvattavia vaikutuksia vuodesta 2019 eteenpäin. Julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteena oleva 0,25 prosentin rakenteellinen ylijäämä suhteessa BKT:hen on tarkoitus saavuttaa vuoteen 2020 mennessä. Vuoden 2018 vakausohjelmassa ennustetaan, että julkisen talouden velka on BKT:hen suhteutettuna 122,2 prosenttia vuonna 2018, 118,4 prosenttia vuonna 2019 ja 107,3 prosenttia vuonna 2021. Näiden julkisen talouden kehitysarvioiden perustana oleva makrotalouden skenaario on vuonna 2018 uskottava, mutta seuraavina vuosina suotuisa. Toimenpiteitä, joita tarvitaan tukemaan suunniteltujen alijäämätavoitteiden saavuttamista vuodesta 2018 eteenpäin, ei kuitenkaan ole vielä riittävästi täsmennetty.

                  (7)

                  Portugalin vuoden 2018 vakausohjelmassa todetaan, että vuonna 2017 aiheutuneiden laajojen maastopalojen vaikutus julkiseen talouteen oli merkittävä ja annetaan riittävä näyttö näiden julkisen talouden lisäkustannusten laajuudesta ja luonteesta. Vuoden 2018 vakausohjelman perusteella vuoden 2018 talousarvioon sisältyy maastopaloja ehkäisevistä toimenpiteistä aiheutuvia poikkeuksellisia menoja, joiden määrä on noin 0,07 prosenttia suhteessa BKT:hen. Vuoden 2018 vakausohjelma käsittää kertaluonteisiksi toimenpiteiksi luokiteltuja menoja, jotka liittyvät hätätilanteiden hallintaan ja ennaltaehkäisyyn. Koska nämä menot ovat luonteeltaan integroituja ja suorassa yhteydessä vuoden 2017 laajoihin maastopaloihin, maastopalojen ehkäisytoimista aiheutuvien menojen erityiskohtelu voitaisiin ottaa huomioon epätavallista tapahtumaa koskevan lausekkeen soveltamisessa. Komission mukaan ennaltaehkäisyyn liittyvien toimenpiteiden osalta hyväksyttävät lisämenot ovat vuonna 2018 yhteensä 0,07 prosenttia suhteessa BKT:hen. Asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 1 kohdan ja 6 artiklan 3 kohdan säännöksissä otetaan huomioon tällaiset lisämenot, sillä laaja maastopalo on epätavallinen tapahtuma, jonka vaikutus Portugalin julkiseen talouteen on merkittävä, eikä kestävyys vaarannu, jos tilapäinen poikkeaminen julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävältä sopeuttamisuralta sallitaan. Lopullinen arviointi (myös hyväksyttävät määrät) tehdään keväällä 2019 Portugalin viranomaisten toimittamien vuoden 2018 toteutumatietojen perusteella.

                  (8)

                  Neuvosto suositti 11 päivänä heinäkuuta 2017, että Portugalin olisi varmistettava, että nettomääräisten julkisten perusmenojen (6) nimellinen kasvu ei ole yli 0,1 prosenttia vuonna 2018, jolloin vuotuinen rakenteellinen sopeutus olisi vähintään 0,6 prosenttia suhteessa BKT:hen. Samalla todettiin, että vuoden 2018 alustavan talousarviosuunnitelman arvioinnissa ja sen jälkeen julkisen talouden vuoden 2018 toteutuman arvioinnissa on otettava asianmukaisella tavalla huomioon, että tavoitteena on saavuttaa sellainen finanssipolitiikan viritys, joka osaltaan sekä vahvistaa talouden elpymistä että varmistaa julkisen talouden kestävyyden. Komissio on tehnyt Portugalin vuoden 2018 alustavasta talousarviosuunnitelmasta antamansa lausunnon yhteydessä arvion elpymisen vahvuudesta Portugalissa ja ottanut siinä asianmukaisella tavalla huomioon talouden kestävyyttä koskevat haasteet. Arvion perusteella muita tekijöitä ei tarvitse ottaa tältä osin huomioon. Komission kevään 2018 talousennusteen mukaan on vaarana, että suositetusta sopeutuksesta poiketaan merkittävästi vuonna 2018 ja vuosina 2017 ja 2018 yhdessä tarkasteltuina.

                  (9)

                  Kun otetaan huomioon, että Portugalin julkisen talouden velka on yli 60 prosenttia suhteessa BKT:hen ja ennustettu tuotantokuilu on 1,3 prosenttia, vakaus- ja kasvusopimuksen mukaisen yhteisesti sovitun vaatimusten sopeutuskaavion perusteella nettomääräisten julkisten perusmenojen nimellinen kasvu vuonna 2019 ei saisi olla yli 0,7 prosenttia, jolloin rakenteellinen sopeutus olisi 0,6 prosenttia suhteessa BKT:hen. Jos politiikka säilyy muuttumattomana, vaarana on, että tästä vaatimuksesta poiketaan merkittävästi vuonna 2019 sekä vuosina 2018 ja 2019 yhdessä tarkasteltuina. Samaan aikaan Portugalin ennustetaan noudattavan väliaikaista velkasääntöä vuosina 2018 ja 2019. Kaiken kaikkiaan neuvosto katsoo, että vuodesta 2018 alkaen olisi toteutettava tarvittavia toimenpiteitä vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimusten noudattamiseksi. Mahdollisten satunnaistulojen käyttö julkisen talouden velkasuhteen pienentämiseksi edelleen olisi järkevää.

                  (10)

                  Julkisen velan kestävyyden varmistaminen perustuu kestävään julkisen talouden vakauttamiseen, joka toteutetaan parantamalla julkisen talouden rakennetta. Tavoite voidaan saavuttaa lisäämällä veronkantoa ja tehostamalla menojen valvontaa. Jotta menojen valvontaa voidaan tehostaa, avainasemassa ovat sitoumusten valvontaa koskevan lain tehokas täytäntöönpano, julkisen talouden kehystä koskevan lain tinkimätön ja oikea-aikainen täytäntöönpano ja menojen uudelleenarvioinnin ja järkeistämisen jatkaminen. Talousarvion suunnittelu ja toteutus ovat edelleen merkittäviä haasteita erityisesti terveydenhuoltoalalla, jossa viivästyneiden maksujen (maksurästit) osuus on edelleen hyvin suuri, mikä kuvaa myös puutteita kirjanpidon valvontamekanismeissa ja hallintokäytännöissä. Kestävä julkisen talouden vakauttaminen edellyttäisi puuttumista väestön ikääntymiseen liittyviin suuriin ja kasvaviin kustannuksiin. Keskipitkällä aikavälillä ikääntymiseen liittyvien julkisen talouden riskien kasvun odotetaan johtuvan pääasiassa eläkkeiden rahoittamisen aiheuttamista kustannuksista. Terveydenhuoltoon liittyvien kustannusten odotetaan puolestaan lisäävän painetta pitkällä aikavälillä. Näitä riskejä voitaisiin pienentää toimilla eläkejärjestelmän keskipitkän aikavälin kestävyyden parantamiseksi sekä kattavalla strategialla väestön ikääntymiseen liittyvien terveydenhuoltomenojen supistamiseksi.

                  (11)

                  Julkisen talouden rakennetta voitaisiin vastaavasti parantaa merkittävästi menojen valvonnalla ja julkisen velan hoidolla sekä parantamalla valtionyhtiöiden yleistä taloudellista kestävyyttä. Vaikka valtionyhtiöiden kokonaisnettotulos on edelleen negatiivinen, niiden operatiiviset tulokset ovat yleisesti parantuneet viime vuosina, lukuun ottamatta terveydenhuoltoalaa, jossa tulokset ovat heikentyneet. Julkiseen sektoriin kuuluvien yhteisöjen ei-konsolidoitu kokonaisvelka on myös edelleen korkealla tasolla, ja se oli 18,3 prosenttia suhteessa BKT:hen vuoden 2017 lopussa. Valtionyhtiöiden valvonnan parantamiseen tähtääviä toimenpiteitä ollaan ottamassa käyttöön, mutta niiden vaikutus jää vielä nähtäväksi. Käynnissä oleva valtionyhtiöiden velanhoito- ja pääomitussuunnitelma vähentää todennäköisesti velkaantumista ja supistaa korkomenoja, mutta positiivisia kannustimia voitaisiin vahvistaa varmistamalla ennakoitavat ja avoimet puitteet talousarviosta tehtäville rajallisille varainsiirroille.

                  (12)

                  Portugalin työmarkkinoiden elpyminen jatkuu maan taloudellisen suorituskyvyn parantuessa. Talouteen saatiin yli 150 000 uutta työpaikkaa vuonna 2017, ja 20–64-vuotiaiden työllisyysaste nousi 73,4 prosenttiin vuonna 2017 eli kriisiä edeltäneelle tasolle. Työttömyysaste laski huomattavasti ja on nyt alle euroalueen keskiarvon. Pitkäaikaistyöttömyysaste on alentunut nopeasti, mutta se on edelleen suhteellisen korkea. Portugali noudattaa aktiivista työvoimapolitiikkaa, myöntää sosiaaliturvaan liittyviä vapautuksia ja sillä on käytössä yksilöllistä tukea työnhakijoille tarjoava julkisten työvoimapalvelujen malli. Näiden lisäksi Portugali toteuttaa vuonna 2018 myös keskitettyjen työvoimapalvelupisteiden järjestelmän. Toimella voi olla merkittävä rooli aktivointitoimien laajemman kattavuuden varmistamisessa. Myös köyhyyttä ja eriarvoisuutta kuvaavat indikaattorit ovat edelleen kohentuneet. Köyhyys- ja syrjäytymisriski on tullut lähemmäksi unionin keskiarvoa, ja köyhimpiin 20 prosenttiin kuuluvien kotitalouksien tulot ovat kasvaneet vuodesta 2015. Tuloerot ovat kuitenkin edelleen suuret. Lisäksi sosiaaliset tulonsiirrot (lukuun ottamatta eläkkeitä) eivät riitä nostamaan köyhyydestä, vähimmäistulojärjestelmä on edelleen riittämätön (vaikkakin parantunut) ja kohtuuhintainen asuminen on kasvava haaste pienituloisille kotitalouksille.

                  (13)

                  Vaikka pysyvien työpaikkojen määrä kasvoi merkittävästi vuonna 2017, määräaikaisten työntekijöiden osuus pysyi vakaasti 22 prosentissa ja on edelleen yksi unionin korkeimpia. Vuonna 2017 noin 82 prosenttia määräaikaisista työntekijöistä oli tässä tilanteessa vastoin tahtoaan. Vaikka useammat ihmiset siirtyvät määräaikaisista pysyviin työpaikkoihin, määräaikaiset työsopimukset ovat edelleen työttömien pääasiallinen työllistymiskanava. Lisäksi määräaikaisten ja vakituisten työntekijöiden välinen (jo ennestään suuri) palkkaero kasvoi finanssikriisin aikana. Pysyvien työpaikkojen luomista edistävät toimenpiteet (kuten Contrato-Emprego) ja vapautukset sosiaalivakuutusmaksuista, joita myönnetään vastikkeena haavoittuvassa asemassa oleviin ryhmiin kuuluvien henkilöiden palkkaamisesta, ovat osoittautuneet tehokkaiksi toimiksi, mutta niiden kattavuus on ollut rajallinen. Eräät työsuhdeturvalainsäädännön näkökohdat ja vaivalloiset tuomioistuinmenettelyt voivat edelleen vähentää kiinnostusta palkata työntekijöitä vakinaisiin työsuhteisiin. Tällä hetkellä ei ole suunnitteilla toimia irtisanomisia koskevan oikeudellisen kehyksen tarkistamiseksi. Hallitus suunnittelee työmarkkinaosapuolten kanssa käytävien kolmikantakeskustelujen avulla toimenpiteitä, joilla puututaan työmarkkinoiden segmentoitumiseen.

                  (14)

                  Aikuisväestön yleinen osaamistaso on unionin alhaisimpia ja heikentää maan innovointipotentiaalia ja kilpailukykyä. Tämä koskee myös digitaalisia taitoja: vuonna 2017 vain 50 prosentilla 16–74-vuotiaista oli perustason tai sen ylittävät digitaaliset taidot (EU:n keskiarvo oli 57 prosenttia). Ohjelmia taitojen kehittämiseksi ollaan parhaillaan käynnistämässä (erityisesti Qualifica ja kansallinen digiosaamisaloite Incode 2030). Niiden tehokkuus työntekijöiden perustaitojen (luku- ja kirjoitustaito, digiosaaminen) parantamisessa ja viime kädessä tuottavuuden kohentamisessa riippuu kuitenkin tarjottavan koulutuksen kattavuudesta ja laadusta. Taitojen tunnustaminen ei riitä. Vaikka on näyttöä siitä, että viimeaikaiset vähimmäispalkan korotukset (yhteensä 18,3 prosentin lisäys vuodesta 2014) eivät ole vaikuttaneet haitallisesti matalan osaamistason työntekijöiden työllisyysasteeseen, sen piiriin kuuluvien työntekijöiden osuuden merkittävä kasvu (20,4 prosenttia vuoden 2017 kolmannella neljänneksellä) on johtanut palkkakompressioon. Tämä uhkaa kaventaa taitojen tuomaa palkkapreemiota erityisesti matalan ja keskitason osaamistason työntekijöiden välillä. Näin matalan osaamistason työntekijöiden kannustimet panostaa koulutukseen heikkenevät. Hallitus seuraa tiiviisti vähimmäispalkan kehitystä yhdessä työmarkkinaosapuolten kanssa.

                  (15)

                  Koulunkäynnin varhainen keskeyttäminen on edelleen unionin keskiarvoa yleisempää, mutta pitkällä aikavälillä ollaan menossa parempaan suuntaan. Tämä on osittain niiden toimenpiteiden ansiota, joilla edistetään koulumenestystä ja vähennetään opintojen keskeyttämistä. Koulutustulokset paranevat edelleen, mutta yhdenvertaisuus herättää huolta, sillä heikosti menestyvien osuudet poikkeavat toisistaan huomattavasti alimmassa ja ylimmässä sosioekonomisessa kvartiilissa. Korkeakoulututkinnon suorittaneiden osuus (30–34-vuotiaat) on laskenut. Se oli 34,6 prosenttia vuonna 2016 ja 33,9 prosenttia vuonna 2017, eli selvästi alle vuodeksi 2020 asetetun 40 prosentin kansallisen tavoitteen. Vaikka luonnontieteiden, insinöörialojen, teknologian ja matematiikan alalla korkeakoulututkinnon suorittaneiden opiskelijoiden työllistettävyys on hyvä, opiskelijoiden sisäänotto on näillä aloilla vähäinen.

                  (16)

                  Portugalin tutkimus- ja innovointijärjestelmä on kehittynyt viime vuosina myönteisesti erityisesti henkilöresurssien ja tieteellisen tuotannon määrän ja laadun osalta. Tästä huolimatta merkittäviä pullonkauloja esiintyy edelleen yliopisto- ja yritysmaailman välisen tiiviimmän yhteistyön kulttuurin ja suotuisten olosuhteiden luomisessa. Tällaisia ovat tietämyksen ja teknologian siirron esteet, tutkimustulosten kaupallistaminen sekä tutkijan urapolut, jotka eivät kannusta riittävästi tutkijoita kartoittamaan keinoja yritystoimintaa edistävään tutkimukseen ja mahdollisuuksia yhteistyöhön teollisuuden kanssa. Teollis- ja tekijänoikeuksia koskevan tietoisuuden lisääminen edelleen ja näiden oikeuksien selkeyttäminen yliopisto- ja yritysmaailman välisissä suhteissa voisi auttaa sopimustavoitteiden toteutusajan lyhentämisessä ja tieteellisen tiedon muuntamisessa rahaksi sekä kasvattaa taloudellista potentiaalia.

                  (17)

                  Parhaillaan toteutetaan kattavaa strategiaa, jolla tähdätään järjestämättömien lainojen nopeampaan vähentämiseen. Strategia onkin auttanut vähentämään järjestämättömien lainojen määrää. Niiden osuus kaikista lainoista oli 17,2 prosenttia vuoden 2016 lopussa ja 13,3 prosenttia vuoden 2017 neljännellä neljänneksellä. Järjestämättömät yrityslainat ovat erityinen huolenaihe, koska niiden osuus on noin kaksi kolmasosaa järjestämättömien lainojen kokonaiskannasta. Järjestämättömien yrityslainojen osuus on edelleen suuri eli 25,2 prosenttia yrityslainakannasta. Arvoltaan alentuneita omaisuuseriä koskevat järjestelyt ovat ratkaisevassa asemassa, jotta luotontarjontaa voidaan suunnata uusiin investointeihin ja kestävään kasvuun. Maksukyvyttömiä yrityksiä koskevat menettelyt ja arvoltaan alentuneiden omaisuuserien heikot jälkimarkkinat ovat edelleen merkittäviä esteitä järjestämättömien lainojen osuuden pienentämiselle. Vaikka pääomankorotukset yhdessä meneillään olevien kustannusten supistamistoimien kanssa sekä viimeaikainen positiivinen kehitys järjestämättömien lainojen osalta parantavat rahoitusalan näkymiä, kannattavuus on edelleen vähäinen, altistuminen valtionvelkaan liittyville riskeille suurta ja pääomapuskurit heikkoja.

                  (18)

                  Rahoituksen saanti on edelleen suuri haaste Portugalin taloudessa. Rahoituksen ja erityisesti oman pääoman ehtoisen pääoman vakaa saatavuus on yksi portugalilaisyritysten suurimmista haasteista. Tilannetta ovat pahentaneet entisestään paineet velkavivun purkamiseen. Vaihtoehtoisten rahoituslähteiden merkitys on suhteellisesti tarkasteltuna edelleen vähäinen. Viime vuosina on käynnistetty uusia ohjelmia ja luottojärjestelyjä sekä yksinkertaistettu edelleen liiketoimintaympäristöä. Parantamisen varaa on kuitenkin edelleen. Samanaikaisesti järjestämättömien lainojen osuus on edelleen suuri (vaikka se onkin supistunut) ja yritykset ovat pitkälle velkaantuneita. Pääoman parempi kohdentaminen tuottavampiin yrityksiin parantaisi investointiympäristöä.

                  (19)

                  Vaikka hallintoa on yksinkertaistettu kansalaisten ja yritysten arkeen vaikuttavissa monialaisissa kysymyksissä, toimialakohtaiset hallinnolliset ja sääntelyyn perustuvat esteet haittaavat edelleen investointien ja resurssien tehokasta kohdentumista. Tältä osin erittäin tarpeellisia toimialakohtaisia uudistuksia ovat menettelyjen uudistaminen lyhentämällä päätöksenteon määräaikoja, poikkeaminen hiljaisen hyväksynnän periaatteesta vain hyvin harvoissa tapauksissa ja useiden asiakirjojen toimittamista edellyttävien lupajärjestelmien korvaaminen ilmoitusluontoisilla järjestelyillä. Rakennusalan hallinnolliset maksut olisi suhteutettava todellisiin kustannuksiin. Vaikka kilpailu julkisten hankintojen alalla on rajallista, julkisia hankintoja koskevalla tarkistetulla säännöstöllä pyritään edistämään läpinäkyvyyttä, kilpailua ja julkisten hankintojen parempaa hallinnointia. Uusien sääntöjen noudattamista olisi seurattava, kuten myös ilman tarjouskilpailua tehtäviin sopimuksiin sovellettavien sääntöjen tiukentamisen vaikutusta. Vaikka Portugalin oikeusjärjestelmän toimintaa on edelleen tehostettu, oikeudenkäyntien pitkä kesto hallintotuomioistuimissa on yhä ongelma. Lisäksi yritykset pitävät edelleen huolenaiheina korruptiota ja läpinäkyvyyden puutetta. Vaikka korruptiota koskevien syytteiden nostamisessa on edistytty, pyrkimykset parantaa julkisten toimielinten lahjomattomuuden toimintakulttuuria eivät ole toistaiseksi tuottaneet riittäviä tuloksia.

                  (20)

                  Sääntelyuudistukset ovat harventuneet rahoitustukiohjelman jälkeen, ja sen yhteydessä sovitut uudistukset ovat näin keskeytyneet tai joissakin tapauksissa jopa peruuntuneet. Konserneja on kielletty tarjoamasta useita asiantuntijapalveluja. Tiettyjä asiantuntijapalveluja (erityisesti oikeudellisia palveluja) koskevat säännöt eivät ole yhtä kunnianhimoisia kuin puitelaki ratkaisevissa kysymyksissä, joita ovat esimerkiksi oikeudellinen muoto, osakkuus, hallinnointi, mainonta ja monialaiset käytännöt. Rakennuspalvelujen tarjoajien lupa- ja rekisteröintimenettelyjen uudistusta ei ole juurikaan täydennetty keventämällä asennuspalveluihin ja rakennustarkastuksiin liittyviä valvontatoimia.

                  (21)

                  Komissio on vuoden 2018 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson osana tehnyt kattavan analyysin Portugalin talouspolitiikasta ja julkaissut sen vuoden 2018 maaraportissa. Se on arvioinut myös vuoden 2018 vakausohjelman, vuoden 2018 kansallisen uudistusohjelman ja jatkotoimenpiteet, joita on toteutettu Portugalille viime vuosina annettujen suositusten noudattamiseksi. Komissio on ottanut huomioon ohjelmien ja jatkotoimenpiteiden merkityksen Portugalin finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta mutta myös sen, missä määrin ne ovat unionin sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska unionin yleistä talouden ohjausta on tarpeen vahvistaa antamalla unionin tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin.

                  (22)

                  Neuvosto on tutkinut vuoden 2018 vakausohjelman tämän arvioinnin perusteella, ja sen lausunto (7) ilmenee erityisesti jäljempänä esitettävästä suosituksesta 1.

                  (23)

                  Neuvosto on tutkinut vuoden 2018 kansallisen uudistusohjelman ja vuoden 2018 vakausohjelman komission perusteellisen tarkastelun ja tämän arvioinnin perusteella. Asetuksen (EU) N:o 1176/2011 6 artiklan nojalla annetut neuvoston suositukset ilmenevät jäljempänä esitettävistä suosituksista 1–3,

            SUOSITTAA, että Portugali toteuttaa vuosina 2018 ja 2019 toimia, joilla se

                  1.

                  varmistaa, että nettomääräisten julkisten perusmenojen nimellinen kasvu ei ole yli 0,7 prosenttia vuonna 2019, jolloin vuotuinen rakenteellinen sopeutus on 0,6 prosenttia suhteessa BKT:hen; käyttää satunnaistuloja nopeuttaakseen julkisen talouden velkasuhteen supistamista; lisää menojen valvontaa ja kustannustehokkuutta sekä varmistaa asianmukaisen budjetoinnin erityisesti terveydenhuoltoalalla, keskittymällä sairaaloiden maksurästien vähentämiseen; lisää valtionyhtiöiden taloudellista kestävyyttä, erityisesti parantamalla niiden kokonaisnettotulosta ja vähentämällä velkaa;

                  2.

                  edistää vakinaisiin työsopimuksiin perustuvaa palkkaamista tukevan toimintaympäristön muodostumista, myös tarkistamalla oikeudellista kehystä työmarkkinaosapuolia kuullen; parantaa aikuisväestön osaamistasoa, myös digitaalista lukutaitoa, vahvistamalla ja laajentamalla osaamisen tunnustamiseen tähtäävien ohjelmien koulutuskomponentin kattavuutta; lisää sisäänottoa korkea-asteen koulutuksessa, erityisesti luonnontieteiden ja teknologian aloilla;

                  3.

                  tehostaa maksukyvyttömyys- ja perintämenettelyjä ja vähentää järjestämättömien lainojen jälkimarkkinoiden esteitä; parantaa yritysten rahoituksen saantia; vähentää hallinnollisia rasitteita lyhentämällä menettelyjen määräaikoja, hyödyntämällä enemmän hiljaista hyväksyntää ja keventämällä asiakirjojen toimittamisvaatimuksia; poistaa sääntelyyn edelleen sisältyviä rajoituksia varmistamalla erittäin tarkasti säänneltyjä ammatteja koskevan puitelain asianmukaisen täytäntöönpanon; ja tehostaa hallintotuomioistuinten toimintaa, muun muassa lyhentämällä menettelyjen kestoa.

         Tehty Brysselissä 13 päivänä heinäkuuta 2018.

               Neuvoston puolesta

               Puheenjohtaja

            H. LÖGER

         (1)  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

         (2)  EUVL L 306, 23.11.2011, s. 25.

         (3)  EUVL C 179, 25.5.2018, s. 1.

         (4)  EUVL C 261, 9.8.2017, s. 1.

         (5)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1303/2013, annettu 17 päivänä joulukuuta 2013, Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yhteisistä säännöksistä sekä Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yleisistä säännöksistä sekä neuvoston asetuksen (EY) N:o 1083/2006 kumoamisesta (EUVL L 347, 20.12.2013, s. 320).

         (6)  Nettomääräisillä julkisilla perusmenoilla tarkoitetaan julkisten menojen kokonaismäärää ilman korkomenoja, ilman unionin ohjelmista aiheutuvia menoja, jotka korvataan täysin unionin varoista saatavilla tuloilla, ja ilman ei-päätösperäisiä työttömyysetuusmenojen muutoksia. Kansallisesti rahoitettu kiinteän pääoman bruttomuodostus jaetaan neljälle vuodelle. Päätösperäiset tulopuolen toimenpiteet ja lakisääteiset tulojen lisäykset otetaan huomioon. Meno- ja tulopuolen kertaluonteiset toimenpiteet kuittaavat toisensa.

         (7)  Asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti.


title: Neuvoston suositus, annettu 13 päivänä heinäkuuta 2018, Alankomaiden vuoden 2018 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Alankomaiden vuoden 2018 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto

text:
               10.9.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 320/80

      NEUVOSTON SUOSITUS,
      annettu 13 päivänä heinäkuuta 2018,
      Alankomaiden vuoden 2018 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Alankomaiden vuoden 2018 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto
      (2018/C 320/18)
      EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
      ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,
      ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 (1) ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan,
      ottaa huomioon makrotalouden epätasapainon ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta 16 päivänä marraskuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011 (2) ja erityisesti sen 6 artiklan 1 kohdan,
      ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,
      ottaa huomioon Euroopan parlamentin päätöslauselmat,
      ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
      ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,
      ottaa huomioon talous- ja rahoituskomitean lausunnon,
      ottaa huomioon sosiaalisen suojelun komitean lausunnon,
      ottaa huomioon talouspoliittisen komitean lausunnon,
      sekä katsoo seuraavaa:

                  (1)

                  Komissio hyväksyi 22 päivänä marraskuuta 2017 vuotuisen kasvuselvityksen, mikä aloitti vuoden 2018 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson. Se otti huomioon Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission 17 päivänä marraskuuta 2017 antaman Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilaria koskevan julistuksen. Eurooppa-neuvosto vahvisti vuotuisen kasvuselvityksen ensisijaiset tavoitteet 22 päivänä maaliskuuta 2018. Komissio hyväksyi 22 päivänä marraskuuta 2017 asetuksen (EU) N:o 1176/2011 perusteella myös varoitusmekanismia koskevan kertomuksen, jossa se katsoi, että Alankomaat kuuluu niihin jäsenvaltioihin, joista laadittaisiin perusteellinen tarkastelu. Samana päivänä komissio hyväksyi myös suosituksen neuvoston suositukseksi euroalueen talouspolitiikasta, jonka Eurooppa-neuvosto vahvisti 22 päivänä maaliskuuta 2018. Neuvosto hyväksyi 14 päivänä toukokuuta 2018 suosituksen euroalueen talouspolitiikasta (3), jäljempänä ’euroalueen suositus’.

                  (2)

                  Koska Alankomaat kuuluu jäsenvaltioihin, joiden rahayksikkö on euro, ja koska taloudet ovat talous- ja rahaliitossa vahvasti yhteydessä toisiinsa, Alankomaiden olisi varmistettava, että jäljempänä esitettävistä suosituksista ja erityisesti suosituksista 1–2 ilmenevä euroalueen suositus pannaan täytäntöön täysimääräisesti ja oikea-aikaisesti.

                  (3)

                  Alankomaita koskeva vuoden 2018 maaraportti julkaistiin 7 päivänä maaliskuuta 2018. Siinä arvioitiin Alankomaiden edistymistä neuvoston 11 päivänä heinäkuuta 2017 hyväksymien maakohtaisten suositusten (4) noudattamisessa, aiempina vuosina annettujen maakohtaisten suositusten noudattamisessa ja kansallisten Eurooppa 2020 -tavoitteidensa saavuttamisessa. Lisäksi siihen sisältyi asetuksen (EU) N:o 1176/2011 5 artiklan nojalla laadittu perusteellinen tarkastelu, jonka tulokset julkaistiin samaten 7 päivänä maaliskuuta 2018. Komissio katsoi analyysinsä perusteella, että Alankomaiden makrotaloudessa on epätasapainoja. Alankomaiden vaihtotaseen ylijäämä suhteessa BKT:hen on euroalueen jäsenvaltioiden suurin kolmen vuoden keskiarvona tarkasteltuna. Ylijäämä viittaa siihen, että varoja ei ole kohdennettu optimaalisesti vaan kasvua ja hyvinvointia olisi mahdollista lisätä. Yksityistä velkaa on paljon, erityisesti kotitalouksien asuntolainoja ja monikansallisten yritysten velkaa. Kotitalouksien suuret varat ja velat lisäävät alttiutta rahoitusmarkkinahäiriöille.

                  (4)

                  Alankomaat toimitti vuoden 2018 kansallisen uudistusohjelmansa 30 päivänä huhtikuuta 2018 ja vuoden 2018 vakausohjelmansa 26 päivänä huhtikuuta 2018. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon.

                  (5)

                  Kauden 2014–2020 Euroopan rakenne- ja investointirahastojen, jäljempänä ’ERI-rahastot’, ohjelmasuunnittelussa on otettu huomioon asiaankuuluvat maakohtaiset suositukset. Kuten Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1303/2013 (5) 23 artiklassa säädetään, komissio voi pyytää jäsenvaltiota tarkastelemaan uudelleen kumppanuussopimustaan ja asiaankuuluvia ohjelmiaan ja esittämään niihin muutoksia, kun tämä on tarpeen asiaankuuluvien neuvoston suositusten täytäntöönpanon tukemiseksi. Komissio on antanut tarkempaa tietoa kyseisen säännöksen hyödyntämisestä ohjeissa sellaisten toimenpiteiden soveltamiselle, joilla ERI-rahastojen vaikuttavuus kytketään talouden tehokkaaseen ohjaukseen ja hallintaan.

                  (6)

                  Alankomaihin sovelletaan vakaus- ja kasvusopimuksen ennaltaehkäisevää osiota. Vuoden 2018 vakausohjelmassa hallitus odottaa julkisen talouden ylijäämän, joka oli 1,1 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2017, pienenevän 0,3 prosenttiin vuonna 2021. Julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteessa, joka on 0,5 prosentin rakenteellinen alijäämä suhteessa BKT:hen, pysytään edelleen koko ohjelmakauden ajan. Vuoden 2018 vakausohjelman mukaan julkisen talouden velan ennakoidaan supistuvan 44,0 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2021. Näiden julkisen talouden kehitysarvioiden perustana oleva makrotalouden skenaario on uskottava. Komission kevään 2018 talousennusteen mukaan rakenteellisen rahoitusaseman ennakoidaan supistuvan 0,5 prosentin ylijäämästä suhteessa BKT:hen vuonna 2017 ensin 0,1 prosentin alijäämään vuonna 2018 ja sitten 0,3 prosentin alijäämään vuonna 2019, mikä ylittää julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteen. Julkisen talouden velan odotetaan pysyvän vakaalla lasku-uralla ja alle perussopimuksessa määrätyn viitearvon. Kaiken kaikkiaan neuvosto arvioi Alankomaiden vuosina 2018 ja 2019 noudattavan vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia. Samaan aikaan keskipitkän aikavälin tavoitetta noudattaen olisi kuitenkin mahdollista käyttää finanssi- ja rakennepolitiikkaa julkisten ja yksityisten investointien lisäämiseksi tutkimukseen, kehittämiseen ja innovointiin.

                  (7)

                  Alankomaiden tutkimus- ja kehityssektori on tehokas, ja maan hyvin toimiva koulutusjärjestelmä ja tiedepohja muodostavat vankan perustan innovoinnin ja kasvukapasiteetin tukemiselle koulutuksen ja tutkimus- ja kehitystoimien avulla. On ilmoitettu huomattavista lisäinvestoinneista, jotka voisivat osaltaan auttaa vakauttamaan julkista ja yksityistä tutkimus- ja kehitysintensiteettiä. Vielä ei ole varmaa, saavuttaako Alankomaat Eurooppa 2020 -strategian mukaiset tavoitteensa, erityisesti tutkimukseen ja kehittämiseen tehtyjen investointien ja uusiutuvan energian osalta.

                  (8)

                  Keskeinen haaste kotitalouksien velkaantuneisuuteen puuttumiselle ovat asuntomarkkinat. Niille on vuosikymmenten kuluessa muodostunut jäykkyyksiä ja vääristäviä kannustimia, jotka ohjaavat asuntorahoitusta ja alakohtaista säästökäyttäytymistä. Vuodesta 2012 on toteutettu useita toimenpiteitä, joilla osittain puututaan tähän. Vuonna 2017 hallitus ilmoitti suunnitelmista nopeuttaa asuntolainojen korkovähennyksen pienentämistä verotuksessa vuodesta 2020 alkaen. Vuokramarkkinoilla ei kuitenkaan ole hyvin toimivaa keskisegmenttiä, minkä vuoksi kotitaloudet suosivat asunnon ostamista vuokraamisen sijaan. Tämä johtaa suuriin velkamääriin suhteessa tuloihin ja taloudelliseen haavoittuvuuteen nuorella iällä. Yhteiskunnan tukemien vuokra-asuntojen sektori on yksi EU:n suurimmista, mutta asunnoissa eivät aina asu ne, jotka niitä todella tarvitsevat. Korkean tulotason kotitaloudet pysyvät yhteiskunnan tukemissa vuokra-asunnoissa, koska tuettuja asuntoja hallinnoivat yhtiöt eivät nosta vuokria niin nopeasti kuin se olisi lainsäädännön mukaan mahdollista. Hallitus on ilmoittanut, että se aikoo tukea kohtuuhintaisten asuntojen tarjontaa yksityisillä vuokramarkkinoilla, mutta konkreettisia suunnitelmia tästä ei ole vielä esitetty.

                  (9)

                  Kuten euroalueen suosituksessa todetaan, aggressiivisten verosuunnittelustrategioiden torjunta on olennaisen tärkeää sen varmistamiseksi, että voidaan estää yritysten välisen kilpailun vääristyminen, kohdella veronmaksajia oikeudenmukaisesti ja suojella julkista taloutta. Veronmaksajien aggressiivisista verosuunnittelustrategioista aiheutuvat heijastusvaikutukset jäsenvaltioiden välillä edellyttävät kansallisten politiikkatoimien koordinointia unionin lainsäädännön täydentämiseksi. Alankomaiden kautta maksettujen osinkojen, rojaltien ja korkojen suuri määrä viittaa siihen, että aggressiivista verosuunnittelua harjoittavat yritykset hyödyntävät maan verosääntöjä. Suuri osa suorista ulkomaisista sijoituksista on erillisyhtiöiden hallussa. Koska unionin ulkopuolelle (ts. sellaisilta osapuolilta, joiden kotipaikka on unionissa, sellaisille osapuolille, joiden kotipaikka on kolmansissa maissa) suoritettaviin rojalti- ja osinkomaksuihin ei sovelleta lähdeveroa, seurauksena voi olla, että kyseiset maksut välttyvät kokonaan verotukselta, jos niitä ei veroteta myöskään maksun vastaanottajan lainkäyttöalueella. Aggressiivista verosuunnittelua voi helpottaa myös väärinkäytösten vastaisten sääntöjen puuttuminen, erityisesti sekamuotoisten yksikköjen tapauksessa. Komissio toteaa, että Alankomaiden sitoutuminen torjumaan aggressiivista verosuunnittelua, kuten se on ilmoittanut verotusta koskevassa uudistusohjelmassa, jossa otetaan käyttöön rojalti-, korko- ja osinkomaksuista perittävä lähdevero tapauksissa, joissa on kyse väärinkäytöksestä tai maksuista alhaisen verotuksen lainkäyttöalueille, on myönteinen askel aggressiivisen verosuunnittelun vähentämiseksi. Ohjelma olisikin pantava nopeasti täytäntöön ja sitä olisi seurattava tiiviisti. Alankomaiden viranomaisten kanssa käytyjen viimeaikaisten keskustelujen perusteella komissio jatkaa rakentavaa vuoropuhelua, jonka tarkoituksena on torjua veronmaksajien aggressiivisia verosuunnittelustrategioita.

                  (10)

                  Alhaisesta työttömyydestä ja korkeasta avointen työpaikkojen määrästä huolimatta nimellispalkkojen kasvu oli vuonna 2017 maltillista (1,5 prosenttia). Kasvu on vähäisempää kuin inflaation, tuottavuuden ja työttömyyden perusteella olisi voitu ennakoida. Maltillinen palkkakehitys voidaan osittain yhdistää tuottavuuden hitaaseen kasvuun, työmarkkinoilla edelleen jatkuvaan ylikapasiteettiin ja työmarkkinoiden suurempaan segmentoitumiseen. Vuonna 2017 hallitus hyväksyi useita verotuksellisia toimenpiteitä, joilla vähennetään työhön kohdistuvaa verorasitusta ja pyritään lisäämään työssä käyvien käytettävissä olevia nettotuloja. Kotitalouksien käytettävissä olevien nettotulojen lisääminen entisestään luomalla olosuhteet, jotka edistävät palkkojen nousua, ja eläkejärjestelmän toisen pilarin uudistaminen sen läpinäkyvyyden, sukupolvien välisen oikeudenmukaisuuden ja häiriönsietokyvyn parantamiseksi tukisivat kotimaista kysyntää ja edistäisivät euroalueen talouden tasapainottamista.

                  (11)

                  Työllisyyden viimeaikainen kasvu johtuu suurelta osin määräaikaisissa työsuhteissa olevien ja yrittäjien määrän lisääntymisestä. Määräaikaisten työsopimusten osuus on suuri ja kasvaa edelleen, ja yksinyrittäjien määrä kasvaa nopeasti. Tähän ovat syynä sovellettavan työlainsäädännön ja työsuojelun suuret erot samoin kuin vero- ja sosiaaliturvalainsäädännön erot. Vaikka joitakin toimenpiteitä on toteutettu ja lisätoimenpiteistä on hiljattain ilmoitettu, jotkin näistä seikoista luovat työntekijöille edelleen taloudellisia kannusteita ryhtyä yrittäjiksi tai kannustavat työntekijöiden palkkaamiseen määräaikaisen työsopimuksen nojalla. Lisäksi toimenpiteiden täytäntöönpanoa näennäisyrittäjyyden torjumiseksi on lykätty vuoteen 2020. Yrittäjät ovat muita useammin alivakuutettuja työkyvyttömyyden, työttömyyden ja ikääntymisen varalta. Tämä saattaa vaikuttaa sosiaaliturvajärjestelmän kestävyyteen pitkällä aikavälillä.

                  (12)

                  Vaikka työmarkkinat toimivat kaiken kaikkiaan hyvin, käyttämätöntä työvoimareserviä on edelleen. Erityisesti osa-aikatyötä tekevien naisten suuri määrä ja maahanmuuttajataustaisten työllisyystilanne muodostavat yhä merkittävän haasteen. EU:n ulkopuolella syntyneiden maahanmuuttajien työllisyysaste on 20,6 prosenttiyksikköä alhaisempi kuin Alankomaissa syntyneiden henkilöiden. Ero on vieläkin suurempi EU:n ulkopuolella syntyneiden naisten osalta.

                  (13)

                  Kotitalouksien säästämisasteen nousu viime vuosina on johtunut osaksi suuremmista säästöistä eläkejärjestelmän toisessa pilarissa (pakolliset täydentävät yksityiset järjestelmät), mihin myös sääntely-ympäristö on vaikuttanut. Asianmukainen kustannusten ja riskien jakaminen sukupolvien sisällä ja niiden välillä niin, että mennään indeksointia ja rahoituspuskureita koskevia sääntöjä (taloudellista arviointia koskeva kehys) pidemmälle, auttaisi kotitalouksia kohdentamaan varansa kasvua paremmin tukevalla tavalla. Hallitus on vahvistanut aikovansa uudistaa eläkejärjestelmän toista pilaria huomattavasti. Tavoitteena on parantaa kattavuutta ja luoda entistä läpinäkyvämpi, joustavampi ja vakuutusmatemaattisesti oikeudenmukaisempi järjestelmä. Vuoden 2018 ikääntymisraportin mukaan julkisen talouden kestävyyteen kohdistuu pitkällä aikavälillä keskisuuri riski, sillä pitkäaikaishoidon menojen ennustetaan kasvavan 3,5 prosentista 6,0 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuoteen 2070 mennessä.

                  (14)

                  Komissio on vuoden 2018 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson osana tehnyt kattavan analyysin Alankomaiden talouspolitiikasta ja julkaissut sen vuoden 2018 maaraportissa. Se on arvioinut myös vuoden 2018 vakausohjelman, vuoden 2018 kansallisen uudistusohjelman ja jatkotoimenpiteet, joita on toteutettu Alankomaille viime vuosina annettujen suositusten noudattamiseksi. Komissio on ottanut huomioon ohjelmien ja jatkotoimenpiteiden merkityksen Alankomaiden finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta mutta myös sen, missä määrin ne ovat unionin sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska unionin yleistä talouden ohjausta on tarpeen vahvistaa antamalla unionin tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin.

                  (15)

                  Neuvosto on tutkinut vuoden 2018 vakausohjelman tämän arvioinnin perusteella ja katsoo (6), että Alankomaiden odotetaan noudattavan vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia.

                  (16)

                  Neuvosto on tutkinut vuoden 2018 kansallisen uudistusohjelman ja vuoden 2018 vakausohjelman komission perusteellisen tarkastelun ja tämän arvioinnin perusteella. Asetuksen (EU) N:o 1176/2011 6 artiklan nojalla annetut neuvoston suositukset ilmenevät jäljempänä esitettävistä suosituksista 1 ja 2,

            SUOSITTAA, että Alankomaat toteuttaa vuosina 2018 ja 2019 toimia, joilla se

                  1.

                  keskipitkän aikavälin tavoitetta noudattaen hyödyntää finanssi- ja rakennepolitiikkaa julkisten ja yksityisten investointien lisäämiseksi tutkimukseen, kehittämiseen ja innovointiin; toteuttaa toimenpiteitä, joilla vähennetään kotitalouksien velanoton suosimista ja asuntomarkkinoiden jäljellä olevia vääristymiä, erityisesti tukemalla yksityisen vuokra-asuntosektorin kehittämistä;

                  2.

                  vähentää määräaikaisten työsopimusten käytön ja yksinyrittäjäksi ryhtymisen kannustimia ja edistää samalla riittävää sosiaaliturvaa yrittäjille sekä torjuu näennäisyrittäjyyttä; luo edellytykset palkkojen vahvemman nousun edistämiselle kunnioittaen samalla työmarkkinaosapuolten roolia; varmistaa, että eläkejärjestelmän toisen pilarin läpinäkyvyyttä, sukupolvien välistä oikeudenmukaisuutta ja häiriönsietokykyä parannetaan.

         Tehty Brysselissä 13 päivänä heinäkuuta 2018.

               Neuvoston puolesta

               Puheenjohtaja

            H. LÖGER

         (1)  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

         (2)  EUVL L 306, 23.11.2011, s. 25.

         (3)  EUVL C 179, 25.5.2018, s. 1.

         (4)  EUVL C 261, 9.8.2017, s. 1.

         (5)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1303/2013, annettu 17 päivänä joulukuuta 2013, Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yhteisistä säännöksistä sekä Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yleisistä säännöksistä sekä neuvoston asetuksen (EY) N:o 1083/2006 kumoamisesta (EUVL L 347, 20.12.2013, s. 320).

         (6)  Asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti.


title: Neuvoston suositus, annettu 13 päivänä heinäkuuta 2018, Belgian vuoden 2018 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Belgian vuoden 2018 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto

text:
               10.9.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 320/1

      NEUVOSTON SUOSITUS,
      annettu 13 päivänä heinäkuuta 2018,
      Belgian vuoden 2018 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Belgian vuoden 2018 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto
      (2018/C 320/01)
      EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
      ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,
      ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 (1) ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan,
      ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,
      ottaa huomioon Euroopan parlamentin päätöslauselmat,
      ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
      ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,
      ottaa huomioon talous- ja rahoituskomitean lausunnon,
      ottaa huomioon sosiaalisen suojelun komitean lausunnon,
      ottaa huomioon talouspoliittisen komitean lausunnon,
      sekä katsoo seuraavaa:

                  (1)

                  Komissio hyväksyi 22 päivänä marraskuuta 2017 vuotuisen kasvuselvityksen, mikä aloitti vuoden 2018 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson. Se otti huomioon Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission 17 päivänä marraskuuta 2017 antaman Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilaria koskevan julistuksen. Eurooppa-neuvosto vahvisti vuotuisen kasvuselvityksen ensisijaiset tavoitteet 22 päivänä maaliskuuta 2018. Komissio hyväksyi 22 päivänä marraskuuta 2017 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011 (2) perusteella varoitusmekanismia koskevan kertomuksen, jossa se katsoi, että Belgia ei kuulu niihin jäsenvaltioihin, joista laadittaisiin perusteellinen tarkastelu. Samana päivänä komissio hyväksyi myös suosituksen neuvoston suositukseksi euroalueen talouspolitiikasta, jonka Eurooppa-neuvosto vahvisti 22 päivänä maaliskuuta 2018. Neuvosto hyväksyi 14 päivänä toukokuuta 2018 suosituksen euroalueen talouspolitiikasta (3), jäljempänä ’euroalueen suositus’.

                  (2)

                  Koska Belgia kuuluu jäsenvaltioihin, joiden rahayksikkö on euro, ja koska taloudet ovat talous- ja rahaliitossa vahvasti yhteydessä toisiinsa, Belgian olisi varmistettava, että jäljempänä esitettävistä suosituksista ja erityisesti suosituksista 1–3 ilmenevä euroalueen suositus pannaan täytäntöön täysimääräisesti ja oikea-aikaisesti.

                  (3)

                  Belgiaa koskeva vuoden 2018 maaraportti julkaistiin 7 päivänä maaliskuuta 2018. Siinä arvioitiin Belgian edistymistä neuvoston 11 päivänä heinäkuuta 2017 hyväksymien maakohtaisten suositusten (4) noudattamisessa, aiempina vuosina annettujen maakohtaisten suositusten noudattamisessa ja kansallisten Eurooppa 2020 -tavoitteidensa saavuttamisessa.

                  (4)

                  Belgia toimitti vuoden 2018 kansallisen uudistusohjelmansa ja vuoden 2018 vakausohjelmansa 27 päivänä huhtikuuta 2018. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon.

                  (5)

                  Kauden 2014–2020 Euroopan rakenne- ja investointirahastojen, jäljempänä ’ERI-rahastot’, ohjelmasuunnittelussa on otettu huomioon asiaankuuluvat maakohtaiset suositukset. Kuten Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1303/2013 (5) 23 artiklassa säädetään, komissio voi pyytää jäsenvaltiota tarkastelemaan uudelleen kumppanuussopimustaan ja asiaankuuluvia ohjelmiaan ja esittämään niihin muutoksia, kun tämä on tarpeen asiaankuuluvien neuvoston suositusten täytäntöönpanon tukemiseksi. Komissio on antanut tarkempaa tietoa kyseisen säännöksen hyödyntämisestä ohjeissa sellaisten toimenpiteiden soveltamiselle, joilla ERI-rahastojen vaikuttavuus kytketään talouden tehokkaaseen ohjaukseen ja hallintaan.

                  (6)

                  Belgiaan sovelletaan vakaus- ja kasvusopimuksen ennaltaehkäisevää osiota ja velkasääntöä. Vuoden 2018 vakausohjelmassa hallitus odottaa julkisen talouden rahoitusaseman paranevan vähitellen 1,0 prosentin alijäämästä suhteessa BKT:hen vuonna 2017 0,1 prosentin ylijäämään suhteessa BKT:hen vuonna 2021. Julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteena oleva rakenteellisesti tasapainoinen julkisen talouden rahoitusasema suunnitellaan saavutettavan viimeistään vuonna 2020. Uudelleenlasketun rakenteellisen rahoitusaseman (6) perusteella alijäämän arvioidaan kuitenkin olevan yhä 0,2 prosenttia vuonna 2020. Julkisen talouden velka oli enimmillään lähes 107 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2014 ja supistui sen jälkeen noin 103 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2017, ja nyt sen odotetaan vuoden 2018 vakausohjelman mukaan supistuvan 94,6 prosenttiin vuoteen 2021 mennessä. Näiden julkisen talouden kehitysarvioiden perustana oleva makrotalouden skenaario on uskottava. Toimenpiteitä, jotka tarvitaan suunniteltujen alijäämätavoitteiden tueksi vuodesta 2019 eteenpäin, ei kuitenkaan ole täsmennetty, ja komission kevään 2018 talousennusteen mukaan tämä edistää osaltaan arvioitua rakenteellisen rahoitusaseman heikkenemistä vuonna 2019, jos politiikka säilyy muuttumattomana.

                  (7)

                  Komissio antoi 23 päivänä toukokuuta 2018 SEUT-sopimuksen 126 artiklan 3 kohdan nojalla kertomuksen, sillä Belgia ei edistynyt riittävästi velan supistamista koskevan vertailuarvon noudattamisessa vuonna 2017. Kertomuksessa todettiin kaikkien merkityksellisten tekijöiden arvioinnin perusteella, että koska tällä hetkellä ei ole riittävän vankkaa näyttöä päätelmän tekemiseksi Belgian merkittävästä poikkeamasta sekä vuonna 2017 että vuosina 2016 ja 2017 yhdessä tarkasteltuina, ei voitu tehdä lopullista päätelmää siitä, noudattaako se perussopimuksessa ja asetuksessa (EY) N:o 1467/97 (7) määriteltyä velkakriteeriä vai ei. Komissio arvioi velan supistamista koskevan vertailuarvon noudattamista uudelleen keväällä 2019 ilmoitettavien vuoden 2018 toteutumatietojen perusteella.

                  (8)

                  Vuoden 2018 vakausohjelman perusteella vuonna 2017 toteutettujen turvallisuuteen liittyvien toimenpiteiden vaikutus julkiseen talouteen on merkittävä, ja siinä annetaan riittävä näyttö näiden julkisen talouden lisäkustannusten laajuudesta ja luonteesta. Komission mukaan turvallisuuteen liittyvien toimenpiteiden osalta hyväksyttävät lisämenot olivat vuonna 2017 yhteensä 0,02 prosenttia suhteessa BKT:hen. Asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 1 kohdan ja 6 artiklan 3 kohdan säännöksissä otetaan huomioon tällaiset lisämenot, sillä vakava terroriuhka on epätavallinen tapahtuma, jonka vaikutus Belgian julkiseen talouteen on merkittävä, eikä kestävyys vaarannu, jos tilapäinen poikkeaminen julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävältä sopeuttamisuralta sallitaan. Vaadittua sopeutusta kohti julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitetta on siksi pienennetty vuoden 2017 osalta, jotta nämä lisäkustannukset voidaan ottaa huomioon.

                  (9)

                  Neuvosto suositti 11 päivänä heinäkuuta 2017 Belgialle sen varmistamista, että nettomääräisten julkisten perusmenojen (8) nimellinen kasvu ei ole yli 1,6 prosenttia vuonna 2018, jolloin vuotuinen rakenteellinen sopeutus olisi 0,6 prosenttia suhteessa BKT:hen. Samalla todettiin, että vuoden 2018 alustavan talousarviosuunnitelman arvioinnissa ja sen jälkeen julkisen talouden vuoden 2018 toteutuman arvioinnissa on otettava asianmukaisella tavalla huomioon, että tavoitteena on saavuttaa sellainen finanssipolitiikan viritys, joka osaltaan sekä vahvistaa talouden elpymistä että varmistaa Belgian julkisen talouden kestävyyden. Komissio on tehnyt Belgian vuoden 2018 alustavasta talousarviosuunnitelmasta antamansa lausunnon yhteydessä arvion elpymisen vahvuudesta Belgiassa ja ottanut siinä asianmukaisella tavalla huomioon talouden kestävyyttä koskevat haasteet. Arvion perusteella muita tekijöitä ei tarvitse ottaa tältä osin huomioon. Komission kevään 2018 talousennusteen mukaan on vaarana, että julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävältä suositellulta sopeutusuralta poiketaan merkittävästi vuonna 2018 sekä vuosina 2017 ja 2018 yhdessä tarkasteltuina.

                  (10)

                  Kun otetaan huomioon, että Belgian julkisen talouden velka on yli 60 prosenttia suhteessa BKT:hen ja ennustettu tuotantokuilu on 0,4 prosenttia, vakaus- ja kasvusopimuksen mukaisen yhteisesti sovitun vaatimuskaavion perusteella nettomääräisten julkisten perusmenojen nimellinen kasvu vuonna 2019 ei saisi olla yli 1,8 prosenttia, jolloin rakenteellinen sopeutus olisi 0,6 prosenttia suhteessa BKT:hen. Jos toimintapolitiikka säilyy muuttumattomana, vaarana on, että tästä vaatimuksesta poiketaan merkittävästi vuonna 2019 sekä vuosina 2018 ja 2019 yhdessä tarkasteltuina. Belgian ei alustavan näytön perusteella ennusteta noudattavan velkasääntöä vuosina 2018 ja 2019. Kaiken kaikkiaan neuvosto katsoo, että vuodesta 2018 alkaen olisi toteutettava tarvittavia toimenpiteitä vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimusten noudattamiseksi. Mahdollisten satunnaistulojen käyttö julkisen talouden velkasuhteen pienentämiseksi edelleen olisi järkevää.

                  (11)

                  Julkisen talouden kestävyys aiheuttaa edelleen haasteita. Vuonna 2015 toteutetut eläkeuudistukset olivat merkittävä askel, jolla pyritään pienentämään väestön ikääntymiseen pitkällä aikavälillä liittyviä riskejä. Vuoden 2018 ikääntymisraportti viittaa kuitenkin siihen, että väestön ikääntymisestä aiheutuvat pitkän aikavälin menot kasvavat odotettua enemmän sekä eläkkeiden ja pitkäaikaishoidon osalta. Eläkemenojen ennustetaan kasvavan 2,9 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen vuoteen 2070 mennessä, kun raportin edellisen päivityksen mukaan kasvun piti olla 1,3 prosenttiyksikköä vuoteen 2060 mennessä. (Unionin osalta ennustettiin 0,1 prosenttiyksikön keskimääräistä supistumista suhteessa BKT:hen.) Tältä osin hallituksen laatiman uudistusta koskevan etenemissuunnitelman täysimääräinen täytäntöönpano voisi edistää näihin riskeihin puuttumista. Lisäksi pitkäaikaishoidon menojen ennustetaan kasvavan, vaikka ne ovat ennestäänkin unionin keskiarvoa korkeammat (2,3 prosentista 4,0 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuoteen 2070 mennessä). Varainkäytön tehokkuutta tällä alalla on mahdollista lisätä vähentämällä pitkäaikaishoidon organisoinnin hajanaisuutta, joka johtuu toimivaltuuksien jakautumisesta eri hallintotasoille.

                  (12)

                  Tuloksellinen julkisen talouden koordinointi on olennaista Belgian kaltaisessa liittovaltiossa, missä suuri osa menoja koskevasta toimivallasta on siirretty valtiotasoa alemmille hallintotasoille. Liittovaltion, alueiden ja kieliyhteisöjen hallitukset tekivät vuonna 2013 yhteistyösopimuksen, jonka tarkoituksena on parantaa sisäistä koordinointia ja saattaa talous- ja rahaliiton vakaudesta, yhteensovittamisesta sekä ohjauksesta ja hallinnasta tehtyyn sopimukseen sisältyvä finanssipoliittinen sopimus osaksi kansallista lainsäädäntöä. Tavoitteena on määritellä sekä koko valtiota että erikseen kutakin aluetta tai kieliyhteisöä koskevat yksittäiset monivuotiset julkisen talouden kehitysurat, joita finanssipolitiikkaa käsittelevä korkea neuvosto valvoo. Vuoteen 2020 mennessä saavutettavista yksittäisistä julkisen talouden tavoitteista on päästy sopimukseen, mikä on myönteinen askel. Muodollista sopimusta vuotuisista julkisen talouden tavoitteista kaikilla hallintotasoilla ei kuitenkaan edelleenkään ole. Finanssipolitiikkaa käsittelevän korkean neuvoston riippumattomuutta koskevien riittävien takeiden luomisessa on edistytty.

                  (13)

                  Julkisen talouden vakauttamisessa on mahdollista painottaa enemmän menojen hillitsemistä. Julkisten menojen yhteenlaskettu prosenttiosuus suhteessa BKT:hen on euroalueen keskiarvoa suurempi. Vaikka julkisilla investoinneilla voitaisiin kiihdyttää kasvua pitkällä aikavälillä, niiden taso on eurooppalaisittain alhainen, etenkin suhteessa julkisen varainkäytön kokonaismäärään. Sen lisäksi, että julkinen pääomavaranto on alhainen, julkisen infrastruktuurin laatu on heikentynyt. Julkisten menojen uudelleenarviointi voi edistää menojen älykkäämpää jakautumista ja tukea kasvua edistävää julkisen talouden vakauttamista. Alueellisella tasolla ainoastaan Flanderissa on suunnitteilla ottaa käyttöön menojen uudelleenarviointiin perustuva lähestymistapa talousarviomenettelyssä. Lisäksi Belgiassa ei tällä hetkellä sovelleta mihinkään hallintotasoon varainkäyttöä koskevia sitovia kansallisia sääntöjä, lukuun ottamatta terveydenhuollon menoille asetettua enimmäismäärää. Tämä poikkeaa suuntauksesta, jossa tällaisia sääntöjä annetaan yhä lisääntyvässä määrin kaikkialla unionissa, ja estää menojen hillitsemiseen perustuvaa julkisen talouden vakauttamista. Lisäksi Belgian talletusten vakuusjärjestelmään maksettavia osuuksia ei sijoiteta erilliseen vähäriskisten varojen salkkuun.

                  (14)

                  Velan ja varallisuuden jakautuminen Belgian kotitalouksissa tuo esiin joitakin haavoittuvia osa-alueita, vaikka yleisesti ottaen kotitalouksien varallisuustilanne onkin suotuisa. Asuntojen hinnat ovat jo pitkään nousseet nopeammin kuin kotitalouksien käytettävissä olevat tulot. Tämä on haurastuttanut kotitalouksien taloudellista tilannetta, kun niiden velka on kasvanut samaan aikaan jatkuvasti. Huhtikuussa 2018 on toteutettu makrotason toimenpide, jolla keskitytään ensisijaisesti pankkialan häiriönsietokykyyn. Toimenpiteellä puututaan asuntokiinteistösektoriin liittyvien makrovakausriskien lisääntymiseen. Makrotason vakautta koskevan päätöksenteon kansallisia puitteita voitaisiin parantaa, jotta makrovakausvalvonnasta vastaavan viranomaisen mahdollisuudet ottaa makrotason vakauden välineitä käyttöön kohtuullisessa ajassa kasvaisivat. Asuntojen hinnat vaikuttavat tällä hetkellä olevan hieman yliarvostettuja.

                  (15)

                  Kuten vuoden 2018 euroalueen suosituksessa todetaan, aggressiivisen verosuunnittelun torjunta on olennaisen tärkeää sen varmistamiseksi, että voidaan estää yritysten välisen kilpailun vääristyminen, kohdella veronmaksajia oikeudenmukaisesti ja suojella julkista taloutta. Veronmaksajien aggressiivisista verosuunnittelustrategioista aiheutuvat heijastusvaikutukset jäsenvaltioiden välillä edellyttävät kansallisten politiikkatoimien koordinointia unionin lainsäädännön täydentämiseksi. Aiempi nimelliskorkojen vähennysjärjestelmä, joka perustui osakekantaan, on korvattu portaittaisella järjestelmällä. Uusi järjestelmä, jolla on sama portaittainen rakenne kuin yhteisessä yhteisöveropohjassa ehdotetulla kasvu- ja investointivähennyksellä, rajoittuu oman pääoman lisäykseen, joka lasketaan viiden vuoden keskiarvon perusteella. Tällä muutoksella on tarkoitus edistää yhteisöverotuksen uudistuksen budjettineutraaliutta, estää järjestelmän mahdollista käyttöä aggressiiviseen verosuunnitteluun ja lieventää edelleen velanoton suosimisen ongelmaa. Aiemmin huolenaiheena oli eräiden veronkierron vastaisten täsmällisten sääntöjen puuttuminen, ja veronkierron torjuntakehyksen uudistus onkin nyt valmisteilla. Tämä on askel oikeaan suuntaan. Uudistusta seurataan tarkasti, jotta voidaan varmistaa, että uudet säännöt koskevat kaikkia olennaisia veronkierron muotoja. Viimeaikaisten keskustelujen perusteella komissio jatkaa rakentavaa vuoropuhelua, jonka tarkoituksena on torjua veronmaksajien aggressiivisia verosuunnittelustrategioita.

                  (16)

                  Viimeaikainen talouskasvu on luonut työpaikkoja. Työllisyys kasvoi vahvasti vuonna 2017, ja työttömyysaste on nyt lähellä kriisiä edeltävää tasoa. Belgia ei kuitenkaan ole saavuttamassa 20–64-vuotiaiden työllisyysasteen osalta (68,5 prosenttia vuonna 2017) Eurooppa 2020 -tavoitettaan (73,2 prosenttia). Muita heikommassa asemassa olevien väestöryhmien työmarkkinoille osallistumista on saatu edistettyä vain vähän. Työmarkkinoiden ulkopuolelle jääminen ja työttömyys on yleisintä matalan osaamistason työntekijöiden, maahanmuuttajataustaisten ja iäkkäiden työntekijöiden keskuudessa. Tämä viittaa siihen, että sekä rakenteelliset että ryhmäkohtaiset tekijät estävät työmarkkinoille integroitumista. Erityisesti maahanmuuttajataustaiset henkilöt, jotka muodostavat suuren osan työikäisestä väestöstä, kärsivät edelleen epäsuotuisista työmarkkinatuloksista ja edustavat näin ollen merkittävää hyödyntämätöntä työmarkkinapotentiaalia. EU:n ulkopuolella syntyneiden työllisyysaste oli 49,1 prosenttia vuonna 2016, mikä on yli 20 prosenttiyksikköä alhaisempi kuin Belgiassa syntyneiden kohdalla (ero oli vielä suurempi naisilla). Aktivointitoimenpiteet saattaisivat auttaa heikoista lähtökohdista tulevia ihmisiä, mutta on jonkin verran näyttöä siitä, etteivät aktivointitoimenpiteet ole yhtä tehokkaita kaikkien väestöryhmien kohdalla. Uusien tulokkaiden kotouttamiseksi ja syrjinnän torjumiseksi on toteutettu joitakin toimenpiteitä. Eri politiikan alojen ja poliittisten tasojen välinen koordinointi on kuitenkin edelleen puutteellista pyrittäessä vastaamaan haasteeseen, jonka maahanmuuttajataustaisten henkilöiden integroiminen työmarkkinoille aiheuttaa. Työmarkkinatulokset vaihtelevat edelleen voimakkaasti alueiden välillä.

                  (17)

                  Työn verokiilaa on pyritty kaventamaan, mutta työnteon pidäkkeet pysyvät korkeina joidenkin ryhmien, kuten keskipalkkaa ansaitsevien yhden hengen talouksien ja kotitalouksien toisten tulonsaajien kohdalla. Aiemmista toimenpiteistä huolimatta keskipalkkaa saavien yhden hengen talouksien verokiila kuului vuonna 2016 unionin korkeimpiin. Lisäksi matalapalkkaisten työntekijöiden (joiden palkka on 67 prosenttia yhden hengen talouden keskipalkasta) työttömyysloukku on unionin suurimpia. Kotitalouksien toisiin tulonsaajiin, jotka ovat enimmäkseen naisia, kohdistuu edelleen suuria verotuksellisia pidäkkeitä.

                  (18)

                  Avointen työpaikkojen määrä on unionin korkeimpia, mikä kertoo merkittävästä osaamisen kysynnän ja tarjonnan kohtaamattomuudesta, joka liittyy muun muassa vähäiseen liikkuvuuteen ja varsinkin kaksikielisellä Brysselin alueella riittämättömään kielitaitoon. Osallistuminen elinikäiseen oppimiseen on vähäistä. Yksittäisten työntekijöiden ja työnantajien on tärkeää sitoutua suuremmassa määrin elinikäiseen oppimiseen, jotta ihmiset pystyvät käsittelemään työelämän siirtymiä.

                  (19)

                  Laadukkaaseen yleissivistävään ja ammatilliseen koulutukseen osallistumista koskevien tasavertaisten mahdollisuuksien suhteen on edistytty jonkin verran, sillä flaamin- ja ranskankielinen yhteisö ovat toteuttamassa asteittaisia koulu-uudistuksia. Kansainvälisessä vertailussa saavutetuista keskimäärin hyvistä tuloksista huolimatta pitkäaikainen koulutukseen liittyvä suuri epätasa-arvo jatkuu edelleen. Niinpä 15-vuotiaiden oppilaiden oppimistuloksissa on merkittävää vaihtelua, joka on yhteydessä sosioekonomiseen taustaan ja maahanmuuttaja-asemaan. Huolta aiheuttavat flaamin- ja ranskankielisen yhteisön tulosten väliset erot sekä muita heikommassa asemassa olevien väestöryhmien aliedustus luonnontieteissä, lukemisessa ja matematiikassa parhaiten menestyvien oppilaiden joukossa. Koulujen välisillä suurilla tuloseroilla on yhteys koulutusmahdollisuuksien eriarvoisuuteen. Korkea-asteen tutkinnon suorittaneiden osuus on suuri. Silti havaittavissa on eriarvoisuutta, joka liittyy mahdollisuuksiin saada laadukasta koulutusta, osaamisvajeeseen ja alueellisiin eroihin. Luonnontieteiden, teknologian ja matematiikan alan korkeakoulututkinnon suorittaneiden osuus on unionin alhaisimpia, ja näillä aloilla vallitseva vajaus voi muodostua merkittäväksi kasvun ja innovoinnin esteeksi. Opettajapula aiheuttaa huolta, mutta opettajankoulutusta koskevat uudistukset etenevät hitaasti. Opettajien jatkuvaa ammatillista kehittymistä on tarpeen mukauttaa. Sekä flaamin- että ranskankielinen yhteisö ovat käynnistäneet merkittäviä koulutusjärjestelmän uudistuksia. Nämä uudistukset on suunniteltu pantavaksi täytäntöön seuraavien kymmenen vuoden aikana ja sen jälkeen. Flanderin alue päätti kuitenkin lykätä keskeisten toimenpiteiden voimaantuloa yhdellä vuodella vuoden 2017 lopussa. Uudistusten ja toimenpiteiden vaikutus riippuu hyvin paljon niiden tosiasiallisesta täytäntöönpanosta ja seurannasta.

                  (20)

                  Palveluja koskevan sääntelykehyksen rajoittavuuteen on puututtu ainoastaan vähäisin uudistuksin. Flanderin alue on kumonnut yritysten perustamista koskevan lainsäädännön tiettyjen käsityöläisammattien osalta. Joidenkin asiantuntijapalvelujen osalta sääntely jatkuu silti tiukkana. Tämän vuoksi kilpailu on näillä aloilla vaimeaa ja markkinoille tulee vain vähän uusia yrityksiä. Rakennusalan markkinoille pääsyyn sovelletaan horisontaalisia lupajärjestelmiä, ja rakennuslupamenettelyt ovat viime vuosina toteutetuista toimista huolimatta yhä monimutkaisia. Yrityskannan vaihtuvuusaste on Belgian rakennusalalla huomattavasti unionin keskiarvoa matalampi, mikä saattaa tarkoittaa, että kilpailu alalla on liian vähäistä. Tämä vaikuttaa myös tärkeiden infrastruktuurihankkeiden toteuttamiseen. Lisäksi rautatie- ja maantieliikenteen palvelujen alalla on merkittäviä rajoituksia. Belgian talouden tuottavuuden hidas kasvu johtuu suurelta osin palvelualan tuottavuuden hitaasta kasvusta. Lainsäädännöllisillä rajoituksilla on kielteisiä heijastusvaikutuksia myös näiden palvelujen käyttäjiin, varsinkin valmistusteollisuuteen. Tuottavuuden kasvua voitaisiin vauhdittaa toteuttamalla perusteellisempia rakenneuudistuksia keskeisillä palvelualoilla, sillä tuottavuuden kasvu on olennaista tulevan kasvun sekä julkisen talouden kestävyyden varmistamisen kannalta.

                  (21)

                  Myös vähittäiskauppasektorin toimivuus on parantunut vain vähän. Vaikka äskettäin on toteutettu uudistuksia, lainsäädännölliset rajoitukset heikentävät yhä alan suorituskykyä ja jarruttavat investointeja. Monien tuoteryhmien hinnat ovat edelleen korkeammat kuin naapurimaissa. Lisätoimet ovat tarpeen, jotta liiketoimintaympäristöä saadaan muutettua kilpailukykyiseksi ja investointeja edistävämmäksi. Näin kuluttajat saisivat lisää valinnanvaraa ja hinnat laskisivat. Komissio ehdotti huhtikuussa 2018 parhaita käytäntöjä, joilla ohjataan jäsenvaltioiden uudistuksia vähittäiskauppasektorilla.

                  (22)

                  Yrittäjyys on Belgiassa edelleen laimeaa, vaikka viime vuosina on toteutettu joitakin uudistuksia ja hiljattain toimenpiteitä, joiden vaikutusta on vielä arvioitava. Liiketoiminnan dynaamisuus on vähäistä, koska yritysten perustamisaste on edelleen Euroopan alhaisimpia, paljon unionin keskiarvon alapuolella. Lisäksi yritysten häviämisaste on matala. Yrityksiin kohdistuu edelleen myös raskas hallinnollinen rasitus, jolle luonteenomaisia ovat monimutkaiset menettelyt ja heikko sääntelyvarmuus.

                  (23)

                  Digitaalisten julkisten palvelujen suorituskyky on Belgiassa keskinkertainen. Vaikka se on digitaalisen talouden kehittäjänä yleisesti ottaen hyvissä asemissa, digitaaliset julkiset palvelut ovat vain keskivertotasoa. Erityisiä haasteita johdonmukaisten maanlaajuisten sähköisten viranomaispalvelujen kehittämiselle aiheuttaa Belgian liittovaltiorakenne. Erilaiset järjestelmät, jotka eivät välttämättä ole keskenään yhteentoimivia, heikentävät tehokkuutta. Oikeusjärjestelmään liittyy edelleen vakavia huolenaiheita, erityisesti viivästyneiden kanteiden, digitalisoinnin ja tuomioistuinten tietojen luotettavuuden, vertailukelpoisuuden ja yhdenmukaisuuden osalta. Tuomioistuinten tiettyjen palvelujen digitalisointia kaikissa tuomioistuimissa koskevien aloitteiden (kuten e-box tai e-deposit) toteutus on jäljessä aikataulusta. Niin kauan kuin tätä yhdenmukaista koodausjärjestelmää ei sovelleta kaikissa tuomioistuimissa, tuomioistuinmenettelyjen tehokkuutta koskevien tietojen luotettavuus ja vertailukelpoisuus pysyvät vähäisinä.

                  (24)

                  Belgian verojärjestelmä on viimeaikaisista uudistuksista huolimatta edelleen monimutkainen. Yhteisöveron uudistus alentaa lakisääteisiä veroasteita ja yksinkertaistaa järjestelmää. Voimaan jää kuitenkin edelleen monia poikkeuksia ja vääristäviä kannustimia, kuten verohelpotusten kokonaismäärän kasvava suuntaus osoittaa. Mahdollisuutta siirtää verotuksen painopistettä kasvua paremmin edistäviin veropohjiin voitaisiin käyttää laajemminkin. Ympäristöön liittyvistä veroista saatavat tulot ovat edelleen unionin alhaisimpia. Verotusta olisi myös mahdollista kehittää huomattavasti ympäristöystävällisempään suuntaan esimerkiksi vähentämällä työsuhdeautojen suotuisaa verokohtelua, joka edistää ilman saastumista, liikenneruuhkia ja kasvihuonekaasupäästöjä.

                  (25)

                  Liikenteen ruuhkautumisen ratkaisemisessa on edistytty vain hiukan. Liikkuvuutta vaikeuttaa infrastruktuuriin kohdistuvien julkisten investointien riittämättömyys, vääristävät verokannustimet ja liikennepalvelujen kilpailun puute, mikä aiheuttaa pahoja ruuhkia ja heikentää tuottavuuden kasvua. Tieliikenteen ruuhkat pahenevat vuosi vuodelta, mikä karkottaa ulkomaisia investointeja ja aiheuttaa suuria sosiaalisia, taloudellisia ja ympäristökustannuksia. Kiireellisimpiä haasteita on saada valmiiksi rautatie- ja maantieliikenteen infrastruktuuri sekä parantaa sitä etenkin Antwerpenin ja Brysselin sisällä ja niiden ympäristössä. Rautatie- ja maantieliikenteen palvelujen alalla on myös merkittäviä rajoituksia. Viranomaiset voivat kannustaa nykyisen infrastruktuurin tehokkaampaan käyttöön ja siirtymiseen pois yksilöliikenteestä kohti joukkoliikennettä ja vähäpäästöisempiä vaihtoehtoja.

                  (26)

                  Komissio on vuoden 2018 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson osana tehnyt kattavan analyysin Belgian talouspolitiikasta ja julkaissut sen vuoden 2018 maaraportissa. Se on arvioinut myös vuoden 2018 vakausohjelman, vuoden 2018 kansallisen uudistusohjelman ja jatkotoimenpiteet, joita on toteutettu Belgialle viime vuosina annettujen suositusten noudattamiseksi. Komissio on ottanut huomioon ohjelmien ja jatkotoimenpiteiden merkityksen Belgian finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta mutta myös sen, missä määrin ne ovat unionin sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska unionin yleistä talouden ohjausta on tarpeen vahvistaa antamalla unionin tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin.

                  (27)

                  Neuvosto on tutkinut vuoden 2018 vakausohjelman tämän arvioinnin perusteella, ja sen lausunto (9) ilmenee erityisesti jäljempänä esitettävästä suosituksesta 1,

            SUOSITTAA, että Belgia toteuttaa vuosina 2018 ja 2019 toimia, joilla se

                  1.

                  varmistaa, että nettomääräisten julkisten perusmenojen nimellinen kasvu ei ole yli 1,8 prosenttia vuonna 2019, jolloin vuotuinen rakenteellinen sopeutus on 0,6 prosenttia suhteessa BKT:hen; käyttää satunnaistuloja nopeuttaakseen julkisen talouden velkasuhteen pienentämistä; jatkaa suunniteltuja eläkeuudistuksia ja hillitsee pitkäaikaishoidon menojen ennustettua kasvua; pyrkii panemaan vuoden 2013 yhteistyösopimuksen täysimääräisesti täytäntöön julkisen talouden toimien koordinoimiseksi kaikilla hallintotasoilla; parantaa julkisten menojen tehokkuutta ja koostumusta kaikilla hallintotasoilla, jotta voidaan luoda liikkumavaraa julkisille investoinneille, erityisesti suorittamalla menojen uudelleenarviointeja;

                  2.

                  poistaa työnteon pidäkkeitä ja lisää aktiivisten työvoimapolitiikkojen vaikuttavuutta, etenkin matalan osaamistason, maahanmuuttajataustaisten ja iäkkäiden työntekijöiden kohdalla; jatkaa koulutusuudistuksia muun muassa edistämällä yhdenvertaisuutta ja lisäämällä luonnontieteiden, teknologian, insinööritieteiden ja matematiikan korkeakoulututkinnon suorittaneiden osuutta;

                  3.

                  vähentää sääntelyrasitusta ja hallinnollista rasitusta, jotta voidaan kannustaa yrittäjyyteen ja lisätä kilpailua palvelualalla, erityisesti vähittäiskaupan, rakentamisen ja asiantuntijapalvelujen alalla; vastaa kasvaviin liikkuvuuden haasteisiin, erityisesti investoimalla uuteen tai olemassa olevaan liikenneinfrastruktuuriin ja lujittamalla kannustimia käyttää joukkoliikennettä ja vähäpäästöistä liikennettä.

         Tehty Brysselissä 13 päivänä heinäkuuta 2018.

               Neuvoston puolesta

               Puheenjohtaja

            H. LÖGER

         (1)  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

         (2)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1176/2011, annettu 16 päivänä marraskuuta 2011, makrotalouden epätasapainon ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta (EUVL L 306, 23.11.2011, s. 25).

         (3)  EUVL C 179, 25.5.2018, s. 1.

         (4)  EUVL C 261, 9.8.2017, s. 1.

         (5)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1303/2013, annettu 17 päivänä joulukuuta 2013, Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yhteisistä säännöksistä sekä Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yleisistä säännöksistä sekä neuvoston asetuksen (EY) N:o 1083/2006 kumoamisesta (EUVL L 347, 20.12.2013, s. 320).

         (6)  Komission yhteistä menetelmää noudattaen uudelleen laskema suhdannekorjattu rahoitusasema ilman kertaluonteisia ja väliaikaisia toimenpiteitä.

         (7)  Neuvoston asetus (EY) N:o 1467/97, annettu 7 päivänä heinäkuuta 1997, liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn täytäntöönpanon nopeuttamisesta ja selkeyttämisestä (EYVL L 209, 2.8.1997, s. 6).

         (8)  Nettomääräisillä julkisilla perusmenoilla tarkoitetaan julkisten menojen kokonaismäärää ilman korkomenoja, ilman unionin ohjelmista aiheutuvia menoja, jotka korvataan täysin unionin varoista saatavilla tuloilla, ja ilman ei-päätösperäisiä työttömyysetuusmenojen muutoksia. Kansallisesti rahoitettu kiinteän pääoman bruttomuodostus jaetaan neljälle vuodelle. Päätösperäiset tulopuolen toimenpiteet ja lakisääteiset tulojen lisäykset otetaan huomioon. Meno- ja tulopuolen kertaluonteiset toimenpiteet kuittaavat toisensa.

         (9)  Asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti.