Avis juridique important

|

32002H0663

Komission suositus, annettu 19 päivänä elokuuta 2002, yhteensovitetusta yhteisön valvontaohjelmasta vuodeksi 2003 viljoissa ja niiden pinnalla sekä tietyissä kasviperäisissä tuotteissa ja niiden pinnalla olevien torjunta-ainejäämien enimmäismäärien noudattamisen varmistamiseksi (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (tiedoksiannettu numerolla K(2002) 3084)

Virallinen lehti nro L 225 , 22/08/2002 s. 0029 - 0033

Komission suositus,annettu 19 päivänä elokuuta 2002,yhteensovitetusta yhteisön valvontaohjelmasta vuodeksi 2003 viljoissa ja niiden pinnalla sekä tietyissä kasviperäisissä tuotteissa ja niiden pinnalla olevien torjunta-ainejäämien enimmäismäärien noudattamisen varmistamiseksi(tiedoksiannettu numerolla K(2002) 3084)(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)(2002/663/EY)EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon viljojen torjunta-ainejäämien enimmäismääristä 24 päivänä heinäkuuta 1986 annetun neuvoston direktiivin 86/362/ETY(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 2002/42/EY(2), ja erityisesti sen 7 artiklan 2 kohdan b alakohdan,ottaa huomioon torjunta-ainejäämien enimmäismäärien vahvistamisesta tietyille kasvikunnasta peräisin oleville tuotteille, mukaan lukien hedelmät ja vihannekset, 27 päivänä marraskuuta 1990 annetun neuvoston direktiivin 90/642/ETY(3), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2002/42/EY, ja erityisesti sen 4 artiklan 2 kohdan b alakohdan,sekä katsoo seuraavaa:(1) Direktiivin 86/362/ETY 7 artiklan 2 kohdan b alakohdan ja direktiivin 90/642/ETY 4 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaan komissio toimittaa joka vuosi joulukuun 31 päivään mennessä pysyvälle kasvinsuojelukomitealle suosituksen yhteensovitetuksi yhteisön valvontaohjelmaksi sen varmistamiseksi, että kyseisten direktiivien liitteessä II vahvistettuja torjunta-ainejäämien enimmäismääriä noudatetaan. Komission asetuksen (EY) N:o 645/2000(4) 1 artiklan 1 kohdan mukaan tällaisissa suosituksissa vahvistetut määräajat voivat kestää yhdestä viiteen vuoteen.(2) Komission olisi pyrittävä asteittain järjestelmään, jossa voidaan arvioida direktiivin 86/362/ETY 7 artiklan 3 kohdan toisessa alakohdassa ja direktiivin 90/642/ETY 4 artiklan 3 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitettu todellinen altistuminen ruokavalion torjunta-aineille. Realististen arvioiden tekemiseksi olisi käytettävissä oltava tiedot, jotka koskevat torjunta-ainejäämien valvontaa useissa tärkeän osan eurooppalaisissa ruokavalioissa muodostavissa elintarvikkeissa. Yleisesti ajatellaan, että eurooppalaisen ruokavalion perusrunko koostuu 20-30 elintarvikkeesta. Torjunta-ainejäämien valvontaa varten jäsenvaltioissa käytettävissä olevilla resursseilla voidaan yhteensovitetussa valvontaohjelmassa analysoida ainoastaan kahdeksan tuotteen näytteet vuodessa. Torjunta-aineiden käytössä ilmenee muutoksia kolmen vuoden välein. Yleisesti ottaen kutakin torjunta-ainetta olisi näin ollen valvottava 20-30 elintarvikkeessa kolmen vuoden jaksoissa.(3) Vuonna 2003 olisi valvottava seuraavien torjunta-aineiden jäämiä: asefaatti, benomyyli-ryhmä, klorpyrifossi, iprodioni, metamidofossi, diatsinoni, metalaksyyli, metidationi, tiabendatsoli, triatsofossi, klorpyrifossi-metyyli, deltametriini, endosulfaani, imatsaliili, kresoksiimi-metyyli, lambda-syhalotriini, manebi-ryhmä, mekarbami, permetriini, pirimifossi-metyyli, vinklotsoliini, atsinfossi-metyyli, kaptaani, klorotaloniili, diklofluanidi, dikofoli, dimetoaatti, folpetti, malationi, ometoaatti, oksidemetoni-metyyli, foraatti, prosymidoni, propytsamidi, atsoksistrobiini, aldikarbi, bromopropylaatti, sypermetriini, metiokarbi, metomyyli, parationi ja tolyylifluanidi. Näin näitä tietoja voidaan käyttää arvioitaessa, kuinka ruokavalion torjunta-aineille on todellisuudessa altistuttu, koska näitä yhdisteitä on jo valvottu vuodesta 2001 lähtien.(4) Kussakin yhteensovitetussa valvontaohjelmassa otettavien näytteiden määrään on tarpeen omaksua järjestelmällinen tilastollinen lähestymistapa. Codex Alimentarius(5) -komissio on vahvistanut tällaisen lähestymistavan. Binomiaalisen todennäköisyysjakauman avulla voidaan laskea, että yhteensä 459 näytteen tutkiminen antaa 99 prosentin luotettavuuden siitä, että todetaan ainakin yksi näyte, jonka torjunta-ainejäämät ylittävät havaitsemisrajan (LOD), kun yksi prosentti kasviperäisistä tuotteista sisältää torjunta-ainejäämiä yli pienimmän havaittavissa olevan määrän. Tämän vuoksi yhteisössä olisi otettava vähintään 459 näytettä. Näytteiden keruu olisi suhteutettava jäsenvaltioiden kesken väestön ja kuluttajien määrän perusteella siten, että vuosittain otetaan kustakin tuotteesta vähintään 12 näytettä.(5) Komissio on julkaissut torjunta-ainejäämien määrityksen laadunvalvontamenetelmiä koskevan ohjeluonnoksen(6). On sovittu, että jäsenvaltioiden analyysilaboratoriot panevat täytäntöön tämän ohjeluonnoksen mahdollisimman täydellisenä ja että sitä tarkistetaan jatkuvasti valvontaohjelmista saatujen kokemusten perusteella.(6) Direktiivin 90/642/ETY 4 artiklan 2 kohdan a alakohdassa ja direktiivin 86/362/ETY 7 artiklan 2 kohdan a alakohdassa jäsenvaltioita vaaditaan yksilöimään kansallisten tarkastusohjelmiensa laadinnassa soveltamansa perusteet, kun ne toimittavat komissiolle tiedot seuraavan vuoden ohjelmien täytäntöönpanosta. Kyseisiin tietoihin olisi sisällyttävä perusteet, joita sovelletaan päätettäessä otettavien näytteiden ja tehtävien määritysten määrästä, sekä sovelletut ilmoitusten kynnysrajat ja perusteet, joiden mukaan kyseiset rajat on vahvistettu. Virallista elintarvikkeiden tarkastusta koskevista lisätoimenpiteistä 29 päivänä lokakuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin 93/99/ETY(7) mukaisesti tapahtuvan määrityksiä tekevien laboratorioiden hyväksymisen yksityiskohtaiset edellytykset olisi ilmoitettava.(7) Tiedot valvontaohjelmien tuloksista soveltuvat erityisen hyvin käsiteltäviksi, tallennettaviksi ja välitettäviksi sähköisillä tai tietojenkäsittelyjärjestelmillä. On kehitetty formaatteja, joilla jäsenvaltiot voivat toimittaa komissiolle tietoja levykkeellä. Jäsenvaltioilla olisi sen vuoksi oltava valmius lähettää kertomuksensa komissiolle vakiomuodossa. Kyseisen vakiomuodon edelleen kehittäminen tapahtuu tehokkaimmin kehittämällä komission ohjeita.(8) Tässä suosituksessa säädetyt toimenpiteet ovat elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset,ANTAA TÄMÄN SUOSITUKSEN:1 artiklaJäsenvaltioita pyydetään ottamaan näytteitä ja analysoimaan liitteessä I vahvistettuja tuote/torjunta-ainejäämä-yhdistelmiä kunkin tuotteen osalta liitteessä II jäsenvaltioille jaettujen näytemäärien mukaisesti ottaen tarvittaessa huomioon kansallisen, yhteisön ja kolmansien maiden osuuden jäsenvaltion markkinoista.Tämän lisäksi jäsenvaltioita pyydetään erityisesti valvomaan nitrofeeni/vehnä-yhdistelmää samalla tavalla näytemäärän perusteella.Jos akuutin riskin aiheuttavia torjunta-aineita, kuten organofosfaattiesterit, endosulfaani ja N-metyylikarbamaatit, havaitaan, olisi otettava kymmenen näytettä viinirypäleistä, paprikasta ja kurkusta laboratorionäytteen yksittäisten osien analysoimiseksi erikseen.On otettava kaksi yksikkömäärältään riittävää näytettä mieluiten saman tuottajan tuotteita. Jos ensimmäisestä laboratorionäytteestä löydetään havaittavissa oleva määrä torjunta-ainetta, toisen näytteen yksiköt on analysoitava erikseen.2 artiklaJäsenvaltioita pyydetään laatimaan 31 päivään elokuuta 2004 mennessä liitteessä I vuodeksi 2003 vahvistettujen erityisten ohjelmien tuloksista kertomus, jossa ilmoitetaan käytetyt määritysmenetelmät ja toteutuneet ilmoitusten kynnysrajat torjunta-ainejäämien määrityksen laadunvalvontamenetelmien mukaisesti.Laadittavan kertomuksen muoto (myös sähköinen muoto) esitetään komission suosituksen 1999/333/EY(8) liitteessä III vahvistetussa valmisteluasiakirjassa, joka koskee yhteensovitetuista yhteisön valvontaohjelmista annettujen komission suositusten täytäntöönpanosta jäsenvaltioille annettavia suuntaviivoja.3 artiklaJäsenvaltioita pyydetään toimittamaan komissiolle ja muille jäsenvaltioille kaikki direktiivin 86/362/ETY 7 artiklan 3 kohdassa ja direktiivin 90/642/ETY 4 artiklan 3 kohdassa vaaditut vuoden 2003 valvontaohjelmaa koskevat tiedot 31 päivään elokuuta 2004 mennessä sen varmistamiseksi, että torjunta-ainejäämien enimmäismäärien noudattamista valvotaan vähintään tarkastusnäytteitä ottamalla, ja erityisesti:a) direktiivien 86/362/ETY ja 90/642/ETY liitteissä II lueteltuja torjunta-aineita koskevien kansallisten ohjelmiensa tulokset verrattuina yhdenmukaistettuihin määriin, ja jos näitä määriä ei ole vielä vahvistettu yhteisön osalta, verrattuina voimassa oleviin kansallisiin määriin;b) tiedot laboratorioidensa laadunvalvontamenetelmistä ja erityisesti torjunta-ainejäämien määrityksen laadunvalvontamenetelmiä koskevista ohjeista, joita ne eivät ole voineet soveltaa tai joiden soveltamisessa on ollut vaikeuksia;c) tiedot määritykset tekevien laboratorioiden direktiivin 93/99/ETY 3 artiklan säännösten mukaisesta hyväksymisestä (mukaan lukien hyväksymistyyppi, hyväksynnän antanut elin ja hyväksymistodistuksen jäljennös);d) tiedot pätevyystesteistä ja yhteistutkimuksista (ring test), joihin laboratorio on osallistunut.4 artiklaJäsenvaltioita pyydetään toimittamaan komissiolle 30 päivään syyskuuta 2003 mennessä suunnitellut kansalliset ohjelmansa, joilla valvotaan direktiiveissä 90/642/ETY ja 86/362/ETY vahvistettuja torjunta-ainejäämien enimmäistasoja vuonna 2004.Tämä suositus on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 19 päivänä elokuuta 2002.Komission puolestaDavid ByrneKomission jäsen(1) EYVL L 221, 7.8.1986, s. 37.(2) EYVL L 134, 22.5.2002, s. 29.(3) EYVL L 350, 14.12.1990, s. 71.(4) EYVL L 78, 29.3.2000, s. 7.(5) Codex Alimentarius, Pesticide Residues in Foodstuffs, Rooma 1994, ISBN 92-5-203271-1; osa 2, sivu 372.(6) Asiakirja SANCO/3103/2000 (http://europa.eu.int/comm/food/fs/ph_ps/pest/index_en.htm).(7) EYVL L 290, 24.11.1993, s. 14.(8) EYVL L 128, 21.5.1999, s. 25.LIITE ΙSuosituksen 1 artiklassa esitetyt kussakin erityisessä ohjelmassa valvottavat tuote/torjunta-aine-yhdistelmät>TAULUKON PAIKKA>LIITE IIKunkin jäsenvaltion vuosittainen näytemäärä kunkin tuotteen osalta vuoden 2003 yhteensovitetussa yhteisön valvontaohjelmassa>TAULUKON PAIKKA>


Suositus: 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 3 kohdan mukainen neuvoston lausunto Italian tarkistetusta vakausohjelmasta vuosiksi 2003–2007


Avis juridique important

|

32003H0868

Suositus N:o 22, annettu 18 päivänä kesäkuuta 2003, Gottardo-tuomiosta, jonka mukaan jäsenvaltion ja kolmannen valtion kahdenväliseen sopimukseen perustuvat edut on myönnettävä myös muiden kuin sopimuksen osapuolina olevien jäsenvaltioiden työntekijöille

Virallinen lehti nro L 326 , 13/12/2003 s. 0035 - 0036

Suositus N:o 22,annettu 18 päivänä kesäkuuta 2003,Gottardo-tuomiosta, jonka mukaan jäsenvaltion ja kolmannen valtion kahdenväliseen sopimukseen perustuvat edut on myönnettävä myös muiden kuin sopimuksen osapuolina olevien jäsenvaltioiden työntekijöille(2003/868/EY)EUROOPAN YHTEISÖJEN SIIRTOTYÖLÄISTEN SOSIAALITURVAN HALLINTOTOIMIKUNTA, jokaottaa huomioon sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14 päivänä kesäkuuta 1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71(1) 81 artiklan a alakohdan, jonka mukaisesti hallintotoimikunnan tehtävänä on käsitellä kaikkia hallinnollisia kysymyksiä, jotka johtuvat asetuksen (ETY) N:o 1408/71 ja myöhempien asetusten säännöksistä,ottaa huomioon kyseisen asetuksen 81 artiklan c alakohdan, jonka mukaan hallintotoimikunnan tehtävänä on edistää ja kehittää jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä sosiaaliturva-asioissa,sekä katsoo seuraavaa:(1) Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 42 artiklan pohjalta hyväksytty asetus (ETY) N:o 1408/71 on olennainen säädös perustamissopimuksen mukaisten perusvapauksien käyttämiseen liittyen.(2) Kansalaisuuteen perustuva syrjimättömyysperiaate on olennainen tae perustamissopimuksen 39 artiklan mukaisen palkattujen työntekijöiden vapaan liikkuvuuden varmistamiseksi. Periaate merkitsee kaiken syrjinnän poistamista Euroopan unioniin kuuluvassa asuinmaassaan työskentelevien työntekijöiden ja siirtotyöläisten väliltä työhönotossa, työstä maksettavassa korvauksessa ja muissa työsuhteen ehdoissa.(3) Gottardon(2) tapauksessa tuomioistuin otti huomioon kyseisen periaatteen soveltamisen 39 artiklan yhteydessä sellaisen yhteisön alueella asuvan henkilön osalta, joka on työskennellyt Ranskassa, Italiassa ja Sveitsissä. Kyseinen henkilö, jolla ei ollut riittävää oikeutta saada eläkettä Italiassa, oli vaatinut huomioimaan Sveitsissä ja Italiassa täyttyneet kaudet Italian ja Sveitsin välillä tehdyn kahdenvälisen sopimuksen kansalaisia koskevien määräysten mukaisesti.(4) Tässä tapauksessa tuomioistuin päätteli oikeutetusti, että kun jäsenvaltio tekee kolmannen valtion kanssa kahdenvälisen kansainvälisen sosiaaliturvasopimuksen, jonka mukaan kyseisessä kolmannessa valtiossa täytetyt vakuutuskaudet otetaan huomioon vanhuusetuuksia koskevan oikeuden saamiseksi, yhdenvertaisen kohtelun periaate edellyttää, että tämä jäsenvaltio myöntää muiden jäsenvaltioiden kansalaisille samat edut kuin sen omat kansalaiset saavat kyseisen sopimuksen perusteella, jollei se esitä objektiivista perustetta niiden epäämiselle (kohta 34).(5) Tässä yhteydessä tuomioistuin totesi, että asetuksen (ETY) N:o 1408/71 1 artiklan j alakohdassa tarkoitetun "lainsäädännön" käsitteen tulkinta(3) ei voi vaikuttaa jäsenvaltioiden velvollisuuteen noudattaa Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 39 artiklassa määrättyä yhdenvertaisen kohtelun periaatetta.(6) Tuomioistuin katsoi, että jäsenvaltion ja kolmannen valtion välisen kahdenvälisen kansainvälisen sopimuksen tasapainon ja vastavuoroisuuden vaarantuminen ei voi olla objektiivinen peruste sille, että tämän sopimuksen osapuolena oleva jäsenvaltio kieltäytyy laajentamasta muiden jäsenvaltioiden kansalaisiin etuuksia, jotka sen omat kansalaiset saavat kyseisen sopimuksen perusteella.(7) Tuomioistuin ei myöskään hyväksynyt esitettyjä vastaväitteitä siitä, että yhteistyö kyseisen kolmannen valtion toimivaltaisten viranomaisten kanssa mahdollisesti lisää niiden kuluja ja hallinnollisia vaikeuksia. Kahdenvälisen sopimuksen osapuolena oleva jäsenvaltio ei voi näiden syiden perusteella jättää noudattamatta perustamissopimuksen mukaisia velvoitteitaan.(8) On tärkeätä, että tämän tuomion kaikki olennaiset vaikutukset vapaan liikkuvuuden oikeuttaan käyttäville yhteisön kansalaisille otetaan huomioon.(9) Tämän vuoksi on selvennettävä, että jäsenvaltioiden ja kolmansien valtioiden välillä voimassa olevia kahdenvälisiä sosiaaliturvasopimuksia on tulkittava siten, että sopimuksen osapuolina olevien jäsenvaltioiden kansalaisille määrätyt edut on periaatteessa myönnettävä objektiivisesti tarkastellen vastaavassa tilanteessa olevalle yhteisön kansalaiselle.(10) Voimassa olevia kahdenvälisiä sopimuksia on tutkittava riippumatta Gottardo-tuomion yhdenmukaisesta soveltamisesta yksittäistapauksissa. Aiemmin solmittuja sopimuksia koskien EY:n perustamissopimuksen 307 artiklassa määrätään, että niiden osalta "asianomaiset jäsenvaltiot käyttävät kaikkia aiheellisia keinoja todettujen ristiriitojen poistamiseksi", ja kun on kyse sopimuksista, jotka on tehty 1. tammikuuta 1958 jälkeen tai sen jälkeen, kun valtio on liittynyt Euroopan yhteisöön, EY:n perustamissopimuksen 10 artiklassa säädetään, että jäsenvaltiot "pidättyvät kaikista toimenpiteistä, jotka ovat omiaan vaarantamaan tämän sopimuksen tavoitteiden saavuttamista".(11) Jäsenvaltion ja kolmannen valtion välillä solmittavia uusia kahdenvälisiä sosiaaliturvasopimuksia koskien on tärkeätä ottaa huomioon, että näissä sopimuksissa on viitattava nimenomaisesti muun jäsenvaltion kansalaisen kansalaisuuteen perustuvan syrjimättömyyden periaatteeseen tämän käyttäessä oikeuttaan vapaaseen liikkuvuuteen kyseisen sopimuksen osapuolena olevassa jäsenvaltiossa.(12) Gottardo-tuomion soveltaminen yksittäistapauksissa riippuu suureksi osaksi kolmansien valtioiden yhteistyöstä, koska ne antavat todistuksen asianomaiselle henkilölle kyseisessä maassa kertyneistä vakuutuskausista.(13) Hallintotoimikunnan on käsiteltävä edellä mainittua kysymystä ottaen huomioon, että Gottardo-tuomio koskee yhdenvertaisen kohtelun periaatteen soveltamista sosiaaliturvakysymyksissä,SUOSITTELEE:1. Jäsenvaltion ja kolmannen valtion väliseen sosiaaliturvasopimukseen perustuvat kotimaisille työntekijöille (palkatuille työntekijöille ja itsenäisille ammatinharjoittajille) myönnetyt eläke-edut myönnetään periaatteessa myös sopimukseen kuulumattomien muiden jäsenvaltioiden objektiivisesti tarkastellen vastaavassa tilanteessa oleville työntekijöille (palkatuille työntekijöille ja itsenäisille ammatinharjoittajille) EY:n perustamissopimuksen 39 artiklassa määrätyn kotimaisten työntekijöiden sekä muiden jäsenvaltioiden vapaan liikkuvuuden oikeutta käyttävien kansalaisten välisen yhdenvertaisen kohtelun ja syrjimättömyyden periaatteen mukaisesti.2. Jäsenvaltion ja kolmannen valtion välillä solmittavissa uusissa kahdenvälisissä sosiaaliturvasopimuksissa olisi viitattava nimenomaisesti muun jäsenvaltion kansalaisen kansalaisuuteen perustuvan syrjimättömyyden periaatteeseen tämän käyttäessä oikeuttaan vapaaseen liikkuvuuteen kyseisen sopimuksen osapuolena olevassa jäsenvaltiossa.3. Jäsenvaltiot ilmoittavat niiden valtioiden laitoksille, joiden kanssa ne ovat tehneet sosiaaliturvasopimuksia, joiden henkilöllinen tai asiallinen soveltamisala kattaa ainoastaan sopimuspuolten omat kansalaiset, Gottardo-tuomion vaikutuksista ja pyytävät niitä tekemään yhteistyötä yhteisön tuomioistuimen antaman tuomion soveltamiseksi. Jäsenvaltiot, joilla on kahdenvälisiä sopimuksia saman kolmannen valtion kanssa, voivat käynnistää yhteisiä toimia yhteistyövetoomuksen toteuttamiseksi. On selvää, että tällainen yhteistyö on välttämätöntä tuomion noudattamiseksi.Hallintotoimikunnan puheenjohtajaThéodora Tsotsorou(1) EYVL L 149, 5.7.1971, s. 2.(2) Asia C-55/00, tuomio 15.1.2002.(3) Asia C-23/92, Grana-Novoa, tuomio 2.8.1993 (Kok. 1993, s. I-4505).


Avis juridique important

|

31998Y0806(02)

Euroopan keskuspankin suositus Euroopan unionin neuvoston asetukseksi (EY) Euroopan keskuspankin soveltamista vähimmäisvarannoista

Virallinen lehti nro C 246 , 06/08/1998 s. 0006 - 0008

Euroopan keskuspankin suositus Euroopan unionin neuvoston asetukseksi (EY) Euroopan keskuspankin soveltamista vähimmäisvarannoista (98/C 246/06)(Euroopan keskuspankin esittämä 7 päivänä heinäkuuta 1998)EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännön, jäljempänä "perussääntö", ja erityisesti sen 19.2 artiklan,ottaa huomioon Euroopan keskuspankin, jäljempänä "EKP", suosituksen,ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon,ottaa huomioon komission lausunnon,Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, jäljempänä "perustamissopimus", 106 artiklan 6 kohdassa ja EKPJ:n perussäännön 42 artiklassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti,sekä katsoo, että(1) EKPJ:n perussäännön 19.2 artiklassa sekä sen 43.1 artiklassa, eräistä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneeseen kuningaskuntaan liittyvistä määräyksistä annetun pöytäkirjan (N:o 11) 8 kohdassa sekä eräistä Tanskaan liittyvistä määräyksistä annetun pöytäkirjan (N:o 12) 2 kohdassa rahaliittoon osallistumattomalle jäsenvaltiolle ei myönnetä oikeuksia eikä aseteta velvoitteita,(2) EKPJ:n perussäännön 19.2 artiklassa määrätään, että neuvosto muun muassa määrittelee vähimmäisvarannoille varantopohjan sekä suurimman sallitun varannon ja sen varantapohjan välisen suhteen,(3) lisäksi EKPJ:n perussäännön 19.2 artiklassa määrätään, että neuvosto määrittelee aiheelliset seuraamukset kyseisten määräysten noudattamatta jättämisestä; tällä asetuksella säädetään erityisistä seuraamuksista; tässä asetuksessa viitataan seuraamusten asettamista koskevien periaatteiden ja menettelyjen osalta Euroopan neuvoston asetukseen (EY) Euroopan keskuspankin oikeudesta asettaa seuraamuksia sekä annetaan määräykset yksinkertaistetusta menettelystä seuraamusten asettamiseksi tietynlaisissa rikkomuksissa; mikäli Euroopan neuvoston asetuksen (EY) Euroopan keskuspankin oikeudesta asettaa seuraamuksia sekä tämän asetuksen, jossa EKP:lle annetaan mahdollisuudet seuraamusten asettamiseen, määräykset joutuisivat ristiriitaan, sovelletaan ensi sijassa tämän asetuksen määräyksiä,(4) EKPJ:n perussäännön 19.1 artiklassa määrätään, että EKP:n neuvosto voi antaa määräyksiä vaadittujen vähimmäisvarantojen laskemisesta ja määrittelystä,(5) toimiakseen tehokkaana välineenä rahamarkkinoiden hallintaan ja rahan määrän säätelyyn liittyvissä tehtävissä on varantovelvoitteiden määräämisjärjestelmän oltava rakenteeltaan sellainen, että EKP voi joustavasti määrätä varantovelvoitteita osallistuvien jäsenvaltioiden talouden ja rahoitustoiminnan muuttuvissa olosuhteissa ja näiden mukaan; kiertomahdollisuuksien välttämiseksi EKP voi vaatia vähimmäisvarannon pitämistä taseen ulkopuolisista eristä johtuvista veloista, erityisesti niistä veloista, jotka ovat joko yksittäisiä tai liittyvät toisiin taseeseen kuuluviin tai sen ulkopuolisiin eriin ja jotka ovat verrattavissa taseeseen merkittyihin eriin,(6) antaessaan yksityiskohtaisia sääntöjä varantovelvoitteiden määräämiseksi, myös määrätessään kulloisistakin velvoiteprosenteista ja varannoille maksettavasta korosta sekä varantovelvoitteista myönnettävistä vapautuksista tai yhteen taikka useampaan erityiseen laitosten ryhmään sovellettavien varantovelvoitteiden muutoksista, EKP on velvollinen noudattamaan perustamissopimuksen 105 artiklan 1 kohdassa määrättyjä ja EKPJ:n perussäännön 2 artiklassa toistettuja EKPJ:n tavoitteita, mikä merkitsee muun muassa pyrkimystä estää se epäsuotava mahdollisuus, että rahoituksenvälitys siirtyy merkittävässä määrin euroalueen tai pankkijärjestelmän ulkopuolelle; varantovelvoitteiden määrääminen voi kuulua osana yhteisön rahapolitiikan määrittelemiseen ja toteuttamiseen, joka on yksi perustamissopimuksen 105 artiklan 2 kohdassa määrätyistä ja EKPJ:n perussäännön 3.1 artiklan ensimmäisessä luetelmakohdassa toistetuista EKPJ:n perustehtävistä,(7) tämän asetuksen määräysten noudattamatta jättämisen seuraamukset eivät estä EKPJ:tä soveltamasta asianmukaisia toimenpiteitä vastapuoliin, mukaan lukien mahdollisuus sulkea yksittäinen laitos kokonaan tai osittain rahapoliittisten operaatioiden ulkopuolelle vähimmäisvarantovelvoitteita koskevien määräysten vakavissa rikkomuksissa,(8) tämän asetuksen määräyksiä voidaan kokonaisuudessaan soveltaa tehokkaasti vain, jos rahaliittoon osallistuvat jäsenvaltiot ovat ryhtyneet tarvittaviin toimenpiteisiin sen varmistamiseksi, että niiden viranomaisilla on käytettävissään riittävät valtuudet tukea EKP:tä ja toimia täydessä yhteistyössä sen kanssa tämän asetuksen 6 artiklassa tarkoitettujen tietojen keräämiseksi ja tarkistamiseksi, perustamissopimuksen 5 artiklan mukaisesti,ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:1 artikla MääritelmätTässä asetuksessa tarkoitetaan1. rahaliittoon osallistuvalla jäsenvaltiolla jäsenvaltiota, joka on ottanut käyttöön yhteisen rahan perustamissopimuksen mukaisesti;2. kansallisella keskuspankilla rahaliittoon osallistuvan jäsenvaltion keskuspankkia;3. laitoksella yhteisöä, jolta EKP voi EKPJ:n perussäännön 19.1 artiklan mukaisesti vaatia vähimmäisvarannon pitämistä;4. velvoiteprosentilla tiettyä prosenttimäärää, jonka EKP voi perussäännön 19.2 artiklan mukaisesti määrätä sovellettavaksi varantopohjaan;5. seuraamuksilla sakkoja, uhkasakkoja, sakkokorkoa ja korottomia talletuksia.2 artikla Oikeus vapauttaa laitoksia vähimmäisvarantovelvollisuudestaEKP voi syrjintää harjoittamatta vapauttaa laitoksia vähimmäisvarantovelvoitteesta EKP:n kriteerien mukaisesti.3 artikla Varantopohja1. EKP voi määrätä laitoksille EKPJ:n perussäännön 19.1 artiklan mukaisesti varantovelvoitteen edellyttämäksi varantopohjaksi 2 ja 3 kohdassa tarkoitetut i) laitoksen velat, jotka johtuvat varojen vastaanottamisesta sekä ii) taseen ulkopuolisista eristä johtuvat velat, lukuun ottamatta kokonaan tai osittain (iii) velkoja muille laitoksille EKP:n esittämien ehtojen mukaisesti sekä (iv) velkoja EKP:lle tai rahaliittoon osallistuvan jäsenvaltion keskuspankille.2. EKP voi täsmentää jälkimarkkinakelpoisten velkainstrumenttien muodossa olevien velkojen osalta, vaihtoehtona edellä olevalle 1 kohdan iii) määräykselle, että laitoksen velat toiselle laitokselle vähennetään kokonaan tai osittain sen laitoksen varantopohjasta, jonka saatavia ne ovat.3. Syrjintää harjoittamatta EKP voi sallia tietyntyyppisten saamisten vähentämisen varantopohjaan kuuluvien velkojen ryhmistä.4 artikla Velvoiteprosentit1. Velvoiteprosentit, jotka EKP voi määrätä EKPJ:n perussäännön 19.2 artiklan mukaisesti, eivät saa olla suuremmat kuin 10 prosenttia varantopohjaan kuuluvista veloista, mutta ne saavat olla suuruudeltaan nolla prosenttia.2. 1 kohdan mukaisesti EKP voi syrjintää harjoittamatta määrittää erisuuruiset velvoiteprosentit eri velkaryhmille, jotka muodostavat osan varantopohjasta.5 artikla SääntelyvaltuusEKP voi tarvittaessa hyväksyä sääntöjä tai päätöksiä tämän asetuksen 2, 3 ja 4 artiklan tavoitteiden saavuttamiseksi.6 artikla Oikeus kerätä ja tarkistaa tietoja1. EKP:llä on oikeus kerätä laitoksilta varantovelvoitteiden soveltamiseksi tarvittavat tiedot. Nämä tiedot ovat luottamuksellisia.2. EKP:llä on oikeus tarkistaa niiden tietojen paikkansa pitävyys ja laatu, jotka laitokset antavat varntovelvoitteen täyttämisen osoittamiseksi. EKP ilmoittaa laitokselle päätöksestään tarkistaa tiedot tai aikomuksestaan kerätä ne pakollisesti.3. Oikeus tarkistaa tiedot sisältää oikeudena) vaatia esittämään asiakirjoja;b) tutkia laitosten kirjanpito ja arkistot;c) ottaa jäljennöksiä tai otteita laitosten kirjanpidosta ja arkistoista sekäd) pyytää kirjallisia tai suullisia selvityksiä.Jos laitos estää tietojen keräämisen ja/tai tarkistamisen, rahaliittoon osallistuvan jäsenvaltion, jonka alueella laitoksen toimitilat sijaitsevat, tulee antaa tarvittava apu, mukaan lukien mahdollisuus päästä laitoksen toimitiloihin edellä mainittujen oikeuksien täytäntöön panemiseksi.4. EKP voi antaa edellisissä kohdissa tarkoitetut tehtävät kansallisten keskuspankkien hoidettavaksi. EKPJ:n perussäännön 34.1 artiklan ensimmäisen luetelmakohdan mukaan EKP:llä on valtuudet säätää asetuksella tarkemmin, missä tapauksissa tarkistusoikeutta voidaan käyttää.7 artikla Seuraamukset määräysten noudattamatta jättämisestä1. Laitokselle, joka kokonaan tai osittain laiminlyö tämän asetuksen ja siihen liittyvien EKP:n asetusten ja päätösten mukaisesti määrätyn varantovelvoitteen noudattamisen, EKP voi määrätä jommankumman seuraavista seuraamuksista:a) maksu, joka on korkeintaan 5 prosenttiyksikköä EKPJ:n maksuvalmiusluoton korkoa suurempi tai kaksi kertaa EKPJ:n maksuvalmiusluoton korko, kummassakin tapauksessa laskettuna laitosten laiminlyömän varantovelvoitteen määrästä;b) laitokselle määrättävä velvoite tehdä EKP:hen tai kansalliseen keskuspankkiin koroton talletus, joka on kolme kertaa laitoksen laiminlyömän varantovelvoitteen määrä. Talletuksen kesto saa olla enintään sen ajan pituinen, jona laitos on laiminlyönyt varantovelvoitteen täyttämisen.2. Aina kun seuraamuksia asetetaan 7 artiklan 1 kohdan mukaisesti, neuvoston asetuksen (EY) Euroopan keskuspankin oikeudesta asettaa seuraamuksia periaatteita ja menettelyjä sovelletaan seuraavin muutoksin:a) EKP toimittaa kyseiselle yritykselle johtokunnan päätöksen kirjallisessa muodossa;b) Neuvoston asetuksen (EY Euroopan keskuspankin valtuuksista asettaa seuraamuksia 2 artiklan 1 ja 3 kohta ja 3 artiklan 1, 2, 3 ja 4 kohta eivät ole sovellettavissa ja asetuksen 3 artiklan 5, 6 ja 7 kohdassa tarkoitetut määräajat rajoitetaan viiteentoista päivään.3. Laitokselle, joka laiminlyö muiden tästä asetuksesta tai siihen liittyvistä EKP:n asetuksista taikka päätöksistä johtuvien velvoitteiden kuin edellä 1 kohdassa tarkoitetun velvoitteen noudattamisen, määrätään seuraamukset ja seuraamusten määräämisen rajoitukset ja ehdot neuvoston asetuksen (EY) Euroopan keskuspankin valtuuksista asettaa seuraamuksia mukaisesti.8 artikla LoppusäännösTämä asetus tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 1999.Tämä asetus on kokonaisuudessaan sitova ja se on suoraan sovellettavissa kaikissa jäsenvaltioissa.


title: Neuvoston suositus, annettu 6 päivänä joulukuuta 2007 , poliisi- ja turvallisuusviranomaisten yhteistyötä kansainvälisissä suurtapahtumissa koskevasta käsikirjasta

text:
               22.12.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 314/4

      NEUVOSTON SUOSITUS,
   annettu 6 päivänä joulukuuta 2007,
   poliisi- ja turvallisuusviranomaisten yhteistyötä kansainvälisissä suurtapahtumissa koskevasta käsikirjasta
   (2007/C 314/02)
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Poliisiviranomaisten ja -yksiköiden käytettäväksi tarkoitetun turvaohjekirjan Eurooppa-neuvoston kokousten kaltaisia kansainvälisiä tilaisuuksia varten ja Käsikirjan jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä varten terrori-iskujen välttämiseksi olympiakisojen ja vastaavien urheilutapahtumien yhteydessä,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Euroopan unionin tavoitteena on muun muassa antaa kansalaisille korkeatasoinen suoja vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueella kehittämällä jäsenvaltioiden yhteistä toimintaa poliisiyhteistyön alalla.

               (2)

               Jäsenvaltiot isännöivät usein kansainvälisiä suurtapahtumia.

               (3)

               Kansainvälisestä suurtapahtumasta vastaavan jäsenvaltion lainvalvontaviranomaisten on varmistettava tapahtuman turvallisuus sekä yleisen järjestyksen että terrorismin torjunnan kannalta. Tapahtuman luonteen mukaan (poliittinen, urheilu-, yhteis-, kulttuuri- tai muu tapahtuma) jompikumpi näkökohta voi olla toista merkittävämpi ja sitä voivat käsitellä muut viranomaiset, mutta molemmat näkökohdat on otettava huomioon.

               (4)

               On tärkeää, että toimivaltaiset viranomaiset voivat käyttää apunaan käytännön välinettä, jossa annetaan aiemmista tapahtumista saatuihin kokemuksiin ja hyviin toimintatapoihin perustuvia ohjeita ja ideoita.

               (5)

               Käsikirjaa olisi tarvittaessa tarkistettava ja se olisi saatettava ajan tasalle myöhempien kokemusten ja parhaiden toimintatapojen kehittymisen perusteella,

         SUOSITTAA, ETTÄ JÄSENVALTIOT:

               (1)

               Vahvistavat yhteistyötä, erityisesti toimivaltaisten viranomaisten välistä käytännön yhteistyötä ja tietojenvaihtoa yleisen turvallisuuden varmistamiseksi Euroopan unionin jäsenvaltioissa järjestettävissä kansainvälisissä suurtapahtumissa.

               (2)

               Varmistavat tätä tarkoitusta varten, että liitteenä oleva käsikirja poliisi- ja turvallisuusviranomaisten yhteistyöstä kansainvälisissä suurtapahtumissa on asiaan liittyvien toimivaltaisten viranomaisten käytettävissä.

      Tehty Brysselissä 6 päivänä joulukuuta 2007.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         Alberto COSTA

      LIITE

         KÄSIKIRJA POLIISI- JA TURVALLISUUSVIRANOMAISTEN YHTEISTYÖSTÄ KANSAINVÄLISISSÄ SUURTAPAHTUMISSA

                     I.

                  JOHDANTO

                     I.1

                  Tarkoitus

                     I.2

                  Perusperiaatteet

                     II

                  TIEDONHALLINTA

                     II.1

                  Yhteyspisteet

                     II.1.1

                  Pysyvät yhteyspisteet

                     II.1.2

                  Tapahtumakohtaiset yhteyspisteet

                     II.2

                  Tietojenvaihto

                     II.3

                  Uhkien arviointi ja riskianalyysi

                     III.

                  TAPAHTUMAN HALLINTA

                     III.1

                  Viranomaisten ja yksiköiden tehtävät järjestävässä jäsenvaltiossa

                     III.2

                  Yleisen järjestyksen ja turvallisuuden ylläpito

                     III.2.1

                  Yleinen järjestys ja turvallisuus

                     III.2.2

                  Rikosten käsittely

                     III.2.3

                  Terrorismin uhkat

                     III.3

                  Operatiivinen yhteistyö muiden jäsenvaltioiden kanssa

                     III.3.1

                  Rajat ylittävä yhteistyö

                     III.3.2

                  Operatiivinen tuki

                     III.3.3

                  Yhteyshenkilöt

                     III.3.4

                  Tarkkailijat

                     III.3.5

                  Rahoitusjärjestelyt ja välineistö

                     III.3.6

                  Viestintäsuunnitelma

                     III.4

                  Tiedotusvälinestrategia

                     III.5

                  Ohjaus, koulutus ja harjoittelu

                     IV.

                  ARVIOINTI

                     IV.1

                  Tapahtumakohtainen arviointi

                     IV.2

                  Strateginen arviointi

                     LIITE A

                  Vakiolomake, jolla pyydetään yhteyshenkilöitä tai muunlaista operatiivista tukea antavia henkilöitä

                     LIITE B

                  Riskianalyysi mahdollisista mielenosoittajista ja muista ryhmittymistä

                     LIITE C

                  Vakiolomake tietojen vaihtamiseksi henkilöistä, jotka muodostavat terrorismin uhkan

                     LIITE D

                  Vakiolomake tietojen vaihtamiseksi ryhmistä, jotka muodostavat terrorismin uhkan

                     LIITE E

                  Viiteasiakirjat

                     LIITE F

                  Yleisestä järjestyksestä vastaavat pysyvät yhteyspisteet
               I.   JOHDANTO
         I.1   Tarkoitus
         Tämän käsikirjan tarkoituksena on toimia käytännön välineenä, jossa annetaan ohjeita ja ideoita kansainvälisten suurtapahtumien (kuten olympiakisat tai muut suuret urheilutapahtumat (1), suuret yhteistapahtumat tai korkean tason poliittiset kokoukset, esim. G8-huippukokous) turvallisuudesta vastaaville lainvalvontaviranomaisille Euroopassa. Käsikirjassa esitettyjä periaatteita olisi siis sovellettava ainoastaan silloin, kun se on tarkoituksenmukaista ja hyödyllistä, ja aina kansallisen lainsäädännön mukaisesti. Niiden ei tulisi myöskään rajoittaa kahdenvälisissä sopimuksissa tai yhteistyöpöytäkirjoissa sovittuja järjestelyjä.
         Käsikirja on jatkuvasti muuttuva asiakirja, jota muutetaan ja mukautetaan myöhempien kokemusten ja parhaiden toimintatapojen kehittymisen perusteella (ks. IV.2 Strateginen arviointi).
         Poliisiviranomaisten ja -yksiköiden käytettäväksi tarkoitettu turvaohjekirja Eurooppa-neuvoston kokousten kaltaisia kansainvälisiä tilaisuuksia varten ja Käsikirja jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä varten terrori-iskujen välttämiseksi olympiakisojen ja vastaavien urheilutapahtumien yhteydessä on sisällytetty käsikirjan tähän versioon. Kansainvälisestä suurtapahtumasta vastaavien lainvalvontaviranomaisten on varmistettava tapahtuman turvallisuus sekä yleisen järjestyksen että terrorismin torjunnan kannalta. Tapahtuman luonteen mukaan (poliittinen, urheilu-, yhteis-, kulttuuri- tai muu tapahtuma) jompikumpi näkökohta voi olla toista merkittävämpi ja sitä voivat käsitellä muut viranomaiset, mutta molemmat näkökohdat on otettava huomioon.
         I.2   Perusperiaatteet
         Lain- ja järjestyksen valvonnassa olisi noudatettava laillisuuden, suhteellisuuden ja kohtuullisuuden periaatteita ja pyrittävä mahdollisimman vähän voimaa käyttävään toimintatapaan. Poliisin olisi mahdollisuuksien mukaan valittava lähestymistapa, jolla ehkäistään levottomuuksien leviäminen ja joka perustuu vuoropuheluun, julkisten alueiden sovittuun hallinnointiin ja kumppanuuteen.
         Kansainvälisten suurtapahtumien, erityisesti poliittisten tapahtumien, turvallisuudesta vastaavien jäsenvaltioiden lainvalvontaviranomaisten on pyrittävä varmistamaan, että ihmisoikeuksia ja erityisesti ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyn eurooppalaisen yleissopimuksen mukaista sananvapautta ja rauhanomaista kokoontumisvapautta kunnioitetaan. Sellaisten henkilöiden ja ryhmien osallistuminen, joiden tavoitteisiin tai toimiin kuuluu väkivaltaa tai muunlaisia luonteeltaan rikollisia tekoja, olisi estettävä mahdollisimman pitkälti.
         Vaikka järjestävä jäsenvaltio on ensisijaisesti vastuussa tapahtuman turvallisuudesta, tapahtuman kansainvälisen luonteen takia kaikkien muiden jäsenvaltioiden ja Euroopan unionin toimivaltaisten elinten tehtävänä on auttaa ja tukea turvallisuudesta huolehtimisessa.
         II.   TIEDONHALLINTA
         II.1   Yhteyspisteet
         II.1.1   Pysyvät yhteyspisteet
         Yhteistyöstä yleisen järjestyksen ja turvallisuuden alalla 26 päivänä toukokuuta 1997 hyväksytyn neuvoston yhteisen toiminnan 97/339/YOS (2) mukaan kunkin jäsenvaltion on perustettava vähintään yksi pysyvä yhteyspiste.
         Yhteystiedot ja muut olennaiset tiedot yhdestä tai useammasta pysyvästä yhteyspisteestä olisi toimitettava neuvoston pääsihteeristöön (pääsihteeristön sähköpostiosoite on liitteessä F) jäsenvaltioille jaettavaksi. Jäsenvaltion yhtä tai useampaa pysyvää yhteyspistettä koskevat mahdolliset merkitykselliset muutokset olisi ilmoitettava samalla tavoin.
         Jokaisen pysyvän yhteyspisteen olisi täytettävä seuraavat vaatimukset:

                     —

                     käytettävissä ympäri vuorokauden (tarpeen mukaan ennen tapahtumaa, sen aikana ja sen jälkeen),

                     —

                     ainakin yhden muun EU:n toimielinten kielen suhteen riittävän kielitaitoinen henkilöstö,

                     —

                     jatkuvassa toimintavalmiudessa olevat viestintäyhteydet ja tiedotusrakenteet, joihin kuuluu puhelin, faksi ja sähköposti, tarvittaessa salausmahdollisuuksin suojattu, ja internetin käyttömahdollisuus,

                     —

                     riittävä käännösvalmius tietojenvaihtoa varten.

               II.1.2   Tapahtumakohtaiset yhteyspisteet
         Kunkin jäsenvaltion olisi nimettävä kutakin kansainvälistä suurtapahtumaa varten yksi tai useampi tapahtumakohtainen yhteyspiste. Kansallisesta lainsäädännöstä tai rakenteista riippuen tämä voi olla sama kuin pysyvä yhteyspiste (ks. liite D). Jokaisen tapahtumakohtaisen yhteyspisteen olisi täytettävä edellä mainitut vaatimukset.
         Järjestävä jäsenvaltio ilmoittaa muiden jäsenvaltioiden pysyville yhteyspisteille (ks. liite D) yhden tai useamman tapahtumakohtaisen yhteyspisteen tiedot. Tämän jälkeen kukin jäsenvaltio ilmoittaa järjestävälle jäsenvaltiolle yhden tai useamman oman yhteyspisteensä kyseistä tapahtumaa varten.
         Yhden tai useamman tapahtumakohtaisen yhteyspisteen tehtäviin voisi kuulua seuraavien toimintojen helpottaminen:

                     —

                     tietojen kerääminen ja analysointi kansallisesti sekä muista jäsenvaltioista, kolmansista maista, asiaan liittyvistä EU:n elimistä ja muista tietolähteistä,

                     —

                     muodon ja sisällön laadun valvonta,

                     —

                     luotettavien ja tehokkaiden viestintäyhteyksien — mieluiten suojattujen yhteyksien — luominen asiaan liittyviin kansallisiin ja kansainvälisiin avaintoimijoihin,

                     —

                     tietojen vaihtaminen olemassa olevien suojattujen viestintäyhteyksien kautta,

                     —

                     tietojen vaihtaminen yhteistyössä muiden jäsenvaltioiden, kolmansien maiden, asiaan liittyvien EU:n elinten ja kansainvälisten järjestöjen kanssa,

                     —

                     tarvittaessa käsiteltyjen tietojen jakaminen oman jäsenvaltion turvallisuusyksiköille, poliisiviranomaisille ja muille yksiköille, järjestävän valtion vastaaville yksiköille sekä muiden jäsenvaltioiden viranomaisille ja yksiköille ja asiaan liittyville EU:n elimille,

                     —

                     mahdollisia mielenosoittajia ja muita ryhmittymiä koskevien uhka-arvioiden ja riskianalyysien toimittaminen järjestävälle jäsenvaltiolle,

                     —

                     tapahtuman tarkkailu ja arviointi sekä sen jatkotoimet.

               II.2   Tietojenvaihto
         Jäsenvaltion olisi toimitettava viipymättä toisen jäsenvaltion vastaavalle viranomaiselle tiedot, joilla sen kansallisen viranomaisen mielestä on merkitystä kyseisessä toisessa jäsenvaltiossa järjestettävän tapahtuman turvallisuuden kannalta. Jäsenvaltioiden olisi tietoja toimittaessaan muistettava tietojen salassapitoa koskevat velvoitteensa.
         Tietojenvaihdossa olisi käytettävä olemassa olevia viestintäkanavia ja -rakenteita. Tietojenvaihto, myös henkilötietojen vaihto, olisi toteutettava noudattaen tiukasti kuhunkin tapaukseen sovellettavia kansallisia säännöksiä tai kansainvälisen oikeuden ja sopimusten määräyksiä. (3)

         Asianomaisten jäsenvaltioiden yhteyspisteiden olisi helpotettava tietojenvaihtoa.
         Sen jälkeen kun kerätyt tiedot on käsitelty, ne olisi jaettava asiaan liittyville viranomaisille ja yksiköille. Eri jäsenvaltioiden yhteyspisteet voivat hoitaa ja koordinoida jäsenvaltioiden turvallisuusyksiköiden, poliisiviranomaisten ja -yksiköiden välisiä yhteyksiä.
         Järjestävän jäsenvaltion yhden tai useamman yhteyspisteen olisi helpotettava tapahtumaa koskevien asiaan liittyvien tietojen keruuta, analysointia ja vaihtoa muiden jäsenvaltioiden, kolmansien maiden, asiaankuuluvien EU:n elinten ja muiden kansainvälisten järjestöjen kanssa. Tiedot voivat käsittää muun muassa:

                     —

                     ennen tapahtumaa saatuja tietoja ja tiedustelutietoa, joilla saattaa olla vaikutusta tapahtuman kulkuun tai lain ja järjestyksen ylläpitoon ja turvallisuuteen yleensä,

                     —

                     henkilöt, jotka osallistuvat terroristijärjestöihin, terroristitoimintaan tai muuhun merkittävään rikolliseen toimintaan, joka saattaa välillisesti liittyä terrorismiin,

                     —

                     uhan, joka kohdistuu viranomaisiin (mm. valtion- ja hallitusten päämiehet, parlamentin jäsenet ja muut VIP-henkilöt), urheilijoihin, vierailijoihin/katsojiin ja tapahtumapaikkoihin. Järjestävällä jäsenvaltiolla on ensisijainen vastuu, mutta lisäksi kaikkien muiden jäsenvaltioiden olisi toimitettava itsenäisesti asiaan liittyviä tietoja näistä henkilöistä,

                     —

                     muita tietoja EU:n jäsenvaltioiden tai kolmansien maiden järjestävässä maassa olevista kohteista ja eduista niiden suojelun tehostamiseksi,

                     —

                     tietoja ja tiedustelutietoa, jotka koskevat mahdollisia mielenosoittajia ja muita ryhmittymiä,

                     —

                     tapahtuman aikana saatuja tai pyydettyjä tietoja henkilöistä, joiden epäillään tehneen rikoksen, kuten nimi, syntymäaika, asuinpaikka, tausta, pidätyksen syyt ja/tai tarkka kuvaus tehdystä rikoksesta,

                     —

                     tietoja sovellettavasta lainsäädännöstä ja poliisin toimintastrategiasta (muissa jäsenvaltioissa tai kolmansissa maissa),

                     —

                     raportteja tapauksista ja arviointiraportteja sekä niihin liittyvää aineistoa.

               II.3   Uhkien arviointi ja riskianalyysi
         Kansainvälistä tapahtumaa koskevien uhkien (jotka liittyvät terrorismiin, yleiseen järjestykseen, järjestäytyneeseen rikollisuuteen ynnä muuhun) asianmukainen ja ajoissa tapahtuva arviointi on keskeisen tärkeää turvallisuuden kannalta. Uhan erityisarvioinnin lisäksi olisi tehtävä analyysi tiettyjen yksittäisten tilanteiden turvallisuutta koskevien tietojen keruusta, arvioinnista ja jakelusta.
         Analyysi perustuu tapahtuman järjestävän valtion käytettävissä olevien tietojen lisäksi muiden jäsenvaltioiden toimittamiin tietoihin ja arviointeihin. Kunkin yhteyspisteen olisi toimitettava mahdollisimman aikaisessa vaiheessa ennen kansainvälistä tapahtumaa järjestävän valtion yhteyspisteelle pysyvä uhka-arvio, siis henkilöistä tai ryhmistä (kuten tunnetuista mahdollisista mielenosoittajista ja muista ryhmittymistä), joiden odotetaan matkustavan tapahtumaan ja joiden katsotaan olevan mahdollinen uhka yleisen järjestyksen ja/tai turvallisuuden ylläpitämiselle. Arviot olisi toimitettava järjestävälle jäsenvaltiolle ja muille sellaisille maille, joita asia koskee, toisin sanoen kauttakulku- tai naapurimaille.
         Analyysin rakenne voi olla liitteessä B olevan kaavan mukainen. Jos tällaisia tietoja ei ole saatavilla, järjestävälle valtiolle olisi ilmoitettava siitä. Jäsenvaltioiden olisi lähetettävä tiedot tapahtuman järjestävälle valtiolle mahdollisimman pian käyttäen sopivia välineitä ja olemassa olevia suojattuja viestintäyhteyksiä.
         Europol voi toimittaa toimeksiantonsa puitteissa ja Euroopan poliisiviraston perustamisesta tehdyn yleissopimuksen (Europol-yleissopimus) (4) mukaisesti asiaa koskevia tietoja ja analyysejä sekä laatia yleisiä uhka-arvioita jäsenvaltioiden toimittaman aineiston perusteella. Tietojen olisi oltava käytettävissä mahdollisimman varhaisessa vaiheessa. Jos edellä mainittuja tietoja ei ole saatavilla, järjestävälle valtiolle voidaan ilmoittaa siitä.
         Sopivien, tarpeellisten ja tarkoituksenmukaisten turvatoimien valinnan olisi perustuttava mahdollisen vaaran todennäköisyyden kattavaan uhka-arvioon sekä riskianalyysiin.
         Tästä syystä tapahtumien järjestämisestä vastaavan valtion, tarvittaessa muiden jäsenvaltioiden ja EU:n toimivaltaisten elinten tukemana, olisi laadittava ajantasaistettu uhka-arvio ja riskianalyysi viimeistään kuusi kuukautta ennen kyseistä tapahtumaa. Tapahtuman lähestyessä tiedot olisi päivitettävä säännöllisesti. Viimeisten kolmen tapahtumaa edeltävän kuukauden aikana analyysi olisi toimitettava kuukausittain ja ennen tapahtumaa tarvittaessa viikoittain. Arvioinnit ja analyysit olisi annettava asianomaisten valtioiden ja elinten käyttöön.
         Tapahtuman kuluessa tilanneselvityksiä olisi laadittava päivittäin. Selvitysten olisi perustuttava järjestävän valtion, muiden jäsenvaltioiden ja EU:n toimivaltaisten elinten toimittamiin tietoihin. Riskin tason arvioinnin tulee perustua vierailevan poliisin tai tapahtuman yhteyspisteiden viimeisimmin antamiin tietoihin. Toimitettavien tietojen olisi oltava niin täydellisiä kuin saatavilla olevien tietojen perusteella on mahdollista.
         III.   TAPAHTUMAN HALLINTA
         III.1   Viranomaisten ja yksiköiden tehtävät järjestävässä valtiossa
         Järjestävän jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen olisi laadittava yleinen operaatiosuunnitelma, jonka perusteella tehdään kaikki yksityiskohtaiset suunnitelmat. Lisäksi sen olisi laadittava suunnitelmia, jotka kattavat poliittisen tason (strategisia) ja koko operatiivisen tason (operatiivisia) sekä varsinaisen kenttätason toiminnan (taktisia). Suunnitteluprosessi olisi aloitettava mahdollisimman varhaisessa vaiheessa.
         Järjestävän jäsenvaltion olisi varmistettava ennen tapahtumaa, että kaikkien osallistuvien viranomaisten ja yksiköiden tehtävät on selvästi määritelty ja että niiden vastuualueista on ilmoitettu kaikille osapuolille.
         Järjestävä jäsenvaltio voi laatia kokonaiskaavion, josta käyvät ilmi kaikki tapahtumaan liittyvät prosessit ja avaintoimijat (kokouksen organisaatio, turvamääräykset, lain ja järjestyksen ylläpitäminen, oikeudelliset palvelut, sosiaalipalvelut ja ennaltaehkäisevät palvelut, terveyspalvelut, julkinen liikenne ja muut infrastruktuuriin liittyvät asiat). Tämä kaavio voisi olla hyödyllinen apuväline suunnitelman visualisoimiseksi ja sen varmistamiseksi, että kaikki tarvittavat seikat on huomioitu.
         Tapahtumaa varten voitaisiin myös perustaa koordinoiva projektiryhmä, joka koostuu kaikkien osallistuvien viranomaisten ja yksiköiden edustajista. Päätöksenteon johdonmukaisuuden ja koordinoinnin varmistamiseksi ryhmän olisi kokoonnuttava säännöllisesti ennen varsinaista tapahtumaa, sen aikana ja sen jälkeen. Ryhmän tärkeimpänä tehtävänä tulisi olla sen varmistaminen, että kaikkien viranomaisten ja yksiköiden väliset viestintäyhteydet toimivat tehokkaasti.
         Vastuussa olevien viranomaisten ja yksiköiden olisi varmistettava, että paikalla on tarvittavat materiaaliset ja tekniset voimavarat ja riittävästi henkilöstöä, jotta annetut tehtävät voidaan hoitaa riittävän tehokkaasti, laadukkaasti ja nopeasti. Tietokanta kaikista käytettävissä olevista voimavaroista ja niihin liittyvistä yhteyspisteistä olisi erittäin hyödyllinen apuväline järjestäville jäsenvaltioille.
         Järjestävien jäsenvaltioiden poliisiviranomaisten olisi varmistettava, että tapahtuman varsinaisen järjestäjän kanssa tehdään kaikki tarvittavat poliisitoimia koskevat sopimukset ja järjestelyt. Järjestäjällä on ensisijainen vastuu tapahtumasta, ja tapahtuman luonteen perusteella olisi laadittava luettelo noudatettavista vaatimuksista. Järjestelyihin voi mm. kuulua:

                     —

                     tapahtumaan liittyvät eri paikat, joissa ei saisi tapahtua yleisiä järjestyshäiriöitä (kokoustilat, hotellit),

                     —

                     kulun valvonta, mahdollinen turva-alue ja niitä koskeva vastuu,

                     —

                     turvatoimet, joista järjestäjän on määrä huolehtia, esim. sisäinen videovalvonta,

                     —

                     valtuuskuntia ja muita tapahtuman osanottajia koskeva täydellinen ja jatkuvasti päivitettävä tietojenvaihto (nimi, tehtävä, oleskelun kesto, majoitus, kuljetus, jne.),

                     —

                     VIP-henkilöitä ja hotellien turvallisuutta koskevat järjestelyt.

               III.2   Yleisen järjestyksen ja turvallisuuden ylläpito
         III.2.1   Yleinen järjestys ja turvallisuus
         Järjestävän jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten olisi laadittava kohdan I.2 perusperiaatteita noudattaen selkeät yleisperiaatteet poliisin toiminnalle kansainvälisissä tapahtumissa. Näihin yleisperiaatteisiin voisi sisältyä seuraavat:

                     —

                     poliisin olisi toiminnallaan pyrittävä turvaamaan rauhanomaiset mielenosoitukset,

                     —

                     poliisin olisi pidettävä aloite itsellään vuoropuhelun ja uskottavan valmiustilan avulla ja siten rajoittaa tai ehkäistä mellakoita tai laajempia häiriöitä,

                     —

                     poliisin olisi, harkintansa mukaan ja jos se on tarkoituksenmukaista, oltava läsnä mahdollisimman vähän näkyvästi ja toisaalta sen olisi suhtauduttava suvaitsevasti rauhanomaisiin kokoontumisiin ja mielenosoituksiin,

                     —

                     pidätykset olisi tehtävä rikossyytteen nostamista tai tilapäistä säilöönottoa ym. varten kansallista lainsäädäntöä noudattaen,

                     —

                     poliisin toiminnan olisi yleensä kohdistuttava ryhmittymiin, jotka suunnittelevat häiriöiden lietsomista tai osoittavat halua siihen,

                     —

                     yhteistyötä muiden jäsenvaltioiden, kolmansien maiden, EU:n elinten ja kansainvälisten järjestöjen kanssa olisi edistettävä oleellisilla alueilla, kuten rajoilla.

               Jäsenvaltion, joka järjestää alueellaan useamman kuin yhden tapahtuman, olisi varmistettava, että poliisin lainvalvontapolitiikka on mahdollisimman yhdenmukaista eri tapahtumissa. Tarvittaessa tätä politiikkaa voidaan koordinoida myös muiden jäsenvaltioiden kanssa.
         Kokoontumisten ja laillisten mielenosoitusten rauhanomaisen sujumisen varmistamiseksi järjestävän jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten olisi aloitettava hyvissä ajoin vuoropuhelu eri henkilöiden ja ryhmien (mukaan lukien aktivistiryhmät ja mielenosoittajat), paikallisviranomaisten, asiaankuuluvien infrastruktuuriyksilöiden, paikallisen väestön ja muiden avaintoimijoiden kanssa. Vuoropuhelun lähtökohtana olisi oltava vastuun jakaminen. Se olisi aloitettava valmistelujen alkuvaiheessa ja sitä olisi käytävä ennen tapahtumaa, sen aikana ja sen jälkeen.
         Rakentavan ja keskinäiseen kunnioitukseen perustuvan verkoston luominen auttaa mahdollisten häiriöiden ehkäisemisessä ja toimii sovittelun välineenä riitatilanteessa.
         Vuoropuhelun rakenteet tai sitä käyvät ryhmät olisi perustettava kansallisella tasolla, ja niiden olisi otettava tehtävänsä valmistelussa ja toteuttamisessa huomioon eri jäsenvaltioiden erilaiset kulttuurit (5).
         Toimivaltaisten viranomaisten ja eri järjestöjen, kansalaisyhdistysten ja mielenosoittajien edustajien välille olisi luotava viestintäkanavat. Mielenosoitusten järjestäjille ja kaikille asiaan liittyville osapuolille voidaan antaa neuvoja:

                     —

                     käytännön asioista eli majoituksesta ja logistiikasta,

                     —

                     muun muassa mielenosoituksiin, sananvapauteen ja kansalaistottelemattomuuteen sovellettavasta lainsäädännöstä,

                     —

                     poliisin lainvalvontapolitiikasta asioissa, joissa voidaan käyttää harkintavaltaa, ja poliisin voimankäyttöä koskevista ohjeista,

                     —

                     poliisin ja muiden asiaankuuluvien viranomaisten yhteyspisteistä.

               Edellä mainittujen tietojen jakamista eri kielillä voidaan harkita (välineenä esim. esitteet ja www-sivustot). Tiedot voidaan toimittaa ulkomaisille vierailijoille yhteyspisteiden kautta.
         III.2.2   Rikosten käsittely
         Jäsenvaltioiden lainvalvontaviranomaisten olisi pyrittävä — sovellettavan lainsäädännön ja vahvistettujen toimintatapojen mukaisesti — suurtapahtuman aikaisten väkivaltaisten mielenosoitusten tai muiden häiriöiden yhteydessä tehtyjen rikosten järjestelmälliseen tutkintaan.
         Kaikkien yksilöityjen ja todettujen rikosten olisi periaatteessa ja täysin kansallisen lainsäädännön mukaisesti johdettava rikossyytteeseen järjestävässä valtiossa tai toimivaltaisten oikeusviranomaisten nostamaan syytteeseen toisessa valtiossa. Jos lainkäyttötoimi järjestävässä jäsenvaltiossa ei ole mahdollinen heti, toisten jäsenvaltioiden olisi pyrittävä tekemään kaikkensa omien kansalaistensa tunnistamiseksi ja syytteeseen panemiseksi kansallisen lainsäädännön, esitettyjen todisteiden ja kuhunkin tapaukseen liittyvien seikkojen perusteella.
         Järjestävän jäsenvaltion olisi toteutettava toimia sen varmistamiseksi, että pidätysten tekemiseen ja rikosten tutkintaan on käytettävissä riittävästi voimavaroja ja että pidätyksiä ja tutkintavankeutta varten on riittävästi tiloja. On suositeltavaa varautua pahimpaan eli suureen määrään rikoksentekijöitä.
         Lainvalvontaviranomaisten olisi siis oltava valmiita suureen työmäärään ja heillä olisi oltava käytössään riittävästi voimavaroja voidakseen

                     —

                     tehdä nopeita päätöksiä tutkintavankeudesta,

                     —

                     tehdä nopeita päätöksiä tutkintatoimista, joihin tarvitaan tuomioistuimen päätös,

                     —

                     hoitaa suuri määrä rikostapauksia,

                     —

                     vastata muiden jäsenvaltioiden oikeusapupyyntöihin.

               III.2.3   Terrorimin uhkat
         Koska EU ja eräät sen jäsenvaltiot ovat keskeisiä toimijoita kansainvälisessä politiikassa, EU ja sen jäsenvaltiot ovat poliittisista tai uskonnollisista vaikuttimista toimivien kansainvälisten terroristien todennäköisiä kohteita. Sen lisäksi, että kansainväliset terroristit voivat suurtapahtumissa tehdä iskuja EU:ta tai sen jäsenvaltioita vastaan, on mahdollista, että iskuja tekevät EU:n tai sen jäsenvaltioiden alueelle sijoittautuneet terroristiryhmät tai -järjestöt.
         Tällaisten terrori-iskujen kohteina voivat olla itse tapahtuma, VIP-henkilöt, EU:n poliitikot, jäsenvaltioiden kansalliset valtuuskunnat tai tapahtumaan osallistuva yleisö. Kansainvälisten tiedotusvälineiden läsnäolo on rikoksen tekijöiden näkökulmasta katsottuna tärkeä näkökohta, sillä tämä tarjoaa mahdollisuuden ryhmän tai järjestön ideologian tuomiseen esille.
         Terrori-iskujen ehkäisemisessä tiedot ja tiedustelutiedot terroristiryhmistä ja -järjestöistä ovat keskeisiä, ja niiden olisi oltava joka hetki saatavissa. Sen vuoksi on tärkeää, että järjestävä jäsenvaltio ja sen lainvalvontaviranomaiset antavat muille jäsenvaltioille yleiset ja tapahtuman kannalta tarkoituksenmukaiset tiedot ja tiedustelutiedot. Lainvalvontaviranomaisten olisi päätettävä, mitkä terroristiryhmät ja -järjestöt sekä yksittäiset henkilöt voisivat olla tapahtuman kannalta olennaisia, ja tarkistettava omat tietokantansa tapahtuman mukaisesti. Lisäksi kaikkien muiden jäsenvaltioiden olisi toimitettava itsenäisesti asiaan liittyviä tietoja näistä ryhmistä, järjestöistä ja yksittäisistä henkilöistä.
         Sopivien, tarpeellisten ja tarkoituksenmukaisten turvatoimien valinnan olisi perustuttava uhka-arvioon ja riskianalyysiin.
         III.3   Operatiivinen yhteistyö muiden jäsenvaltioiden kanssa
         III.3.1   Rajat ylittävä yhteistyö
         Rajat ylittävä yhteistyö on tarpeen, kun järjestävä jäsenvaltio ja osallistuvat valtiot ottavat käyttöön joustavan yhteisen rajamenettelyn lisätäkseen poliisitoimintaa raja-alueilla todellisen tilanteen tai uhkan vaatimalla tavalla. Tarvittaessa olisi järjestettävä yhteisiä tai koordinoituja ennalta ehkäiseviä partiointeja ja tarkastuksia.
         Schengenin säännöstön asiaa koskevia osia soveltaville jäsenvaltioille Schengenin rajasäännöstön (6) rajavalvonnan väliaikaista palauttamista sisärajoille koskeva 23–31 artikla voi olla hyödyllinen väline, jolla estetään yksittäisiä henkilöitä tai ryhmiä, joiden katsotaan muodostavan mahdollisen uhkan yleisen järjestyksen ylläpitämiselle ja/tai turvallisuudelle, matkustamasta tapahtumapaikalle.
         Sen vuoksi olisi valmisteltava tarvittavat järjestelyt mahdollisten maastapoistamistoimenpiteiden toteuttamiseksi nopeasti ja tehokkaasti.
         III.3.2   Operatiivinen tuki
         Järjestävä jäsenvaltio voi kansallisen lainsäädännön mukaisesti (7) pyytää toisen jäsenvaltion poliisi- tai tiedusteluviranomaisten operatiivista tukea johonkin erityistapahtumaan. Operatiivista tukea koskeva yksityiskohtainen pyyntö ja sen perustelut olisi tehtävä mahdollisimman varhaisessa vaiheessa. Vakiolomake pyyntöä varten on liitteessä A.
         Pyydetystä tuesta riippuen nimetyllä virkamiehellä tai nimetyillä virkamiehillä olisi oltava nimettyihin tehtäviin tarvittavat tiedot ja kokemus.
         Ulkomaisten virkamiesten antama operatiivinen tuki olisi sisällytettävä järjestävän valtion toimivaltaisten viranomaisten operaatiosuunnitelmiin. Ulkomaiset virkamiehet olisi näin ollen:

                     —

                     otettava mahdollisimman pitkälti mukaan operaatiota koskeviin tiedotusrakenteisiin,

                     —

                     heille olisi tiedotettava operaatiosuunnitelmista ja asiaan liittyvistä toimintatavoista, myös voimankäyttöä koskevista ohjeista ja muusta vastaavasta jollain heidän työkielistään,

                     —

                     heille olisi annettava mahdollisuus tutustua tapahtumapaikkaan ja siellä käytettäviin poliisivoimiin jne. ennen tapahtumaa,

                     —

                     heidän olisi osallistuttava kaikkiin asiaa koskeviin tiedotustilaisuuksiin (eli heidän tehtäviinsä liittyviin tilaisuuksiin, jos he ymmärtävät kieltä, jolla ne järjestetään),

                     —

                     tarvittaessa heitä olisi käytettävä aktiivisesti kentällä toimivien poliisien apuna.

               Järjestävän valtion toimivaltaiset viranomaiset ovat vastuussa ulkomaisten virkamiesten fyysisestä turvallisuudesta. Ulkomaiset virkamiehet ovat itse vastuussa siitä, etteivät he toiminnallaan aiheuta tarpeetonta riitaa tai vaaraa tai aiheettomia riskejä.
         Kentällä toimiessaan ulkomaisten virkamiesten olisi aina noudatettava järjestävän valtion toimivaltaisten viranomaisten jäsenten ohjeita ja oltava yleensä heidän valvonnassaan; järjestävän valtion viranomaisten on saatava asianmukaiset tiedot operaatiosuunnitelmasta ja osattava kieltä, jota ulkomainen virkamies ymmärtää. Ulkomaisten virkamiesten, järjestävän valtion yhden tai useamman yhteyspisteen, kentällä toimivan poliisin johdon ja muiden keskeisten toimijoiden välisten viestintäyhteyksien olisi toimittava tehokkaasti kaikilta osin tapahtuman ajan ja tarvittaessa myös ennen tapahtumaa ja sen jälkeen.
         III.3.3   Yhteyshenkilöt (8)

         Kukin jäsenvaltio tai EU tai muu toimivaltainen järjestö voi järjestävän jäsenvaltion pyynnöstä tarvittaessa nimetä yhteyshenkilöitä jotakin tapahtumaa varten. Yhteyshenkilöitä koskeva pyyntö olisi tehtävä mahdollisimman varhaisessa vaiheessa ja viimeistään kuusi viikkoa ennen tapahtumaa. Vakiolomake pyyntöä varten on liitteessä A.
         Asiaan liittyvät jäsenvaltiot voivat pyytää, että niitä kehotetaan lähettämään yhteyshenkilö järjestävään jäsenvaltioon.
         Yhteyshenkilöitä voidaan vaihtaa järjestävän jäsenvaltion ja muiden asianomaisten jäsenvaltioiden välisiä kahdenvälisiä järjestelyjä noudattaen.
         Yhteyshenkilö olisi nimettävä viimeistään kaksi viikkoa ennen tapahtumaa, jolloin yhteistyö olisi aloitettava. Järjestävän valtion olisi tiiviissä yhteistyössä muiden jäsenvaltioiden kanssa päätettävä yhteyshenkilöiden nimeämisestä ja tehtävistä jäsenvaltioiden yhteyspisteiden välityksellä.
         Yhteyshenkilö voidaan lähettää taitojensa mukaisesti mihin tahansa järjestävän valtion yhteyspisteeseen tai yhteyspisteisiin tehtävänään vastata yhteydenpidosta kotivaltioon, missä tapauksessa järjestävän jäsenvaltion olisi tarjottava hänen käyttöönsä asianmukaiset viestintävälineet.
         Yhteyshenkilöillä olisi oltava neuvoa-antava ja avustava tehtävä. Ulkomaisten yhteyshenkilöiden ei tulisi kantaa asetta eikä heillä tulisi olla virallisia poliisivaltuuksia järjestävässä valtiossa (9). Yhteyshenkilöillä olisi oltava heidän erityistehtävistään riippuen asianmukaista kokemusta yleisen järjestyksen ylläpitämisestä tai terrorismin torjunnasta, ja erityisesti heillä olisi oltava

                     —

                     perusteelliset tiedot kansallisesta järjestelmästään ja viranomaisistaan,

                     —

                     kokemusta yleisen järjestyksen ylläpitämisestä laajaa huomiota saavien tapahtumien aikana,

                     —

                     mahdollisuus käyttää kaikkia hyödyllisiä tietolähteitä kotivaltiossaan, myös ääriliikkeitä ja muita ryhmittymiä koskevia poliisilähteitä sekä muita asiaan liittyviä tietolähteitä,

                     —

                     kyky järjestää maassaan tiedustelua ennen tapahtumaa ja sen kuluessa sekä analysoida asiaan liittyviä tietoja, ja

                     —

                     järjestävän jäsenvaltion valitseman työkielen tai valitsemien työkielten hyvä taito.

               Yhteyshenkilöiden olisi välittömästi saavuttuaan ilmoittauduttava yhteyspisteelleen, johon heidät on lähetetty, jotta heille osoitetut tehtävät ja toimivaltuudet tulisivat selviksi. Järjestävä jäsenvaltio huolehtii akkreditointiprosessista.
         III.3.4   Tarkkailijat
         Jäsenvaltiot voivat järjestävän jäsenvaltion suostumuksella lähettää tarkkailijoita keräämään kokemuksia turvallisuudesta ja yleisen järjestyksen ylläpitämisestä kansainvälisissä tapahtumissa heidän kotimaassaan tulevaisuudessa järjestettäviä tapahtumia varten. Tarkkailija voi pyynnöstä antaa tietoja järjestävän jäsenvaltion toteuttamaa arviointia varten.
         Tarkkailijat olisi päästettävä osallistumaan suunnittelukokouksiin, tiedotustilaisuuksiin, koordinointikokouksiin, voimavarojen operatiiviseen käyttöön ja muuhun toimintaan mahdollisimman laajalti, jotta vierailusta saadaan suurin mahdollinen hyöty. Tarkkailijoiden olisi välittömästi saavuttuaan ilmoittauduttava yhteyspisteelleen, johon heidät on lähetetty. Järjestävä jäsenvaltio huolehtii akkreditointiprosessista.
         III.3.5   Rahoitusjärjestelyt ja välineistö
         Järjestävän jäsenvaltion olisi yleensä vastattava sen alueelle matkustavien kutsuttujen ulkomaisten virkamiesten majoitus- ja elinkustannuksista. Matkakustannuksista vastaa yleensä virkamiehen kotimaa.
         Tarkkailijat lähettävän valtion olisi vastattava järjestävään jäsenvaltioon lähetettävien tarkkailijoiden kaikista kustannuksista. Mikäli mahdollista järjestävä jäsenvaltio voisi tarjota tarkkailijoille tarvittavat viestintävälineet ja muut tilat.
         Järjestävä jäsenvaltio voi hankkia muilta jäsenvaltioilta lainaksi välineistöä tai muita resursseja, kun se on mahdollista kahden- tai monenvälisillä sopimuksilla.
         III.3.6   Viestintäsuunnitelma
         Riittävä sisäinen tiedonkulku poliisiviranomaisten ja muiden yksiköiden välillä olisi varmistettava yksityiskohtaisen viestintäsuunnitelman avulla. Kaikkien järjestävän jäsenvaltion osallistuvien tahojen olisi laadittava yhteinen viestintästrategia päällekkäisyyksien ja puutteellisten tietojen levittämisen välttämiseksi.
         Jotta tiedonkulussa ei ilmenisi aukkoja (esim. kielestä johtuvia), viestintäsuunnitelmaan olisi sisällytettävä yhteyshenkilöitä tai muuta henkilöstöä.
         Myös muita viranomaisia (esim. palokunta, pelastuspalvelut) olisi sisällytettävä viestintäsuunnitelmaan.
         III.4   Tiedotusvälinestrategia
         Jotta kansainvälisistä tapahtumista varmistetaan tarkka ja oikea-aikainen raportointi tiedotusvälineissä, ennen tapahtumaa, tapahtuman aikana ja sen jälkeen olisi oltava käytössä ennalta määritelty strategia suhteiden hoitamiseksi tiedotusvälineisiin.
         Tiedotusvälineille olisi annettava mahdollisimman suuri vapaus raportoida tapahtumasta, eli sananvapaus olisi turvattava ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyn eurooppalaisen yleissopimuksen mukaisesti. Tiedotusvälinestrategiassa olisi pyrittävä avoimuuteen.
         Tiedotusvälineiden osalta suositellaan, että nimetään yksi ainoa yhteyspiste varmistamaan koordinoitu raportointi tiedotusvälineissä. Järjestävän jäsenvaltion olisi laadittava hyvissä ajoin ennen tapahtumaa yleinen tiedotusvälinestrategia, johon sisältyy muun muassa

                     —

                     tiedotusvälineitä varten nimettävä yhteyspiste, joka ohjaa tiedotusvälineitä kääntymään asiasta vastaavan tiedottajan puoleen,

                     —

                     kunkin tiedottajan vastuualueen määrittäminen, ja

                     —

                     yleisölle annettavat tiedot poliisin toimenpiteistä ja toteutettavat toimet häiriötapauksissa.

               III.5   Ohjaus, koulutus ja harjoittelu
         Eurooppalaisen ohjaus-, koulutus- ja harjoitteluohjelman kehittäminen perustuu kansainvälisiin strategisiin sopimuksiin ja yhteisesti kehitettyihin menettelyihin ja toimintatapoihin. Ohjaus-, koulutus- ja harjoittelutoimintaan osallistumalla virkamiehet, ryhmät, järjestöt ja maat voivat valmistautua tässä käsikirjassa kuvatun kaltaisiin tapahtumiin (10).
         Tässä käsikirjassa määriteltyihin suurtapahtumiin sisältyy kansainvälisiä ja rajat ylittäviä näkökohtia, ja ne edellyttävät

                     —

                     tapahtumaa koskevien tietojen vaihtoa jäsenvaltioiden välillä (tiedonhallinta),

                     —

                     järjestävän jäsenvaltion poliisiorganisaation tuntemusta,

                     —

                     kokemusten hankkimista suurtapahtumista ja näin saatujen tietojen vaihtoa: hyödyllisiä kokemuksia ja tapaustutkimuksia koskevat seminaarit.

               Edellä mainittuja elementtejä voidaan hyödyntää tämän käsikirjan päivittämiseksi ja parantamiseksi.
         Euroopan poliisiakatemialla, jäljempänä ”CEPOL”, on tärkeä asema ohjaus-, koulutus- ja harjoitteluohjelman kehittämisessä, suunnittelussa ja toteuttamisessa. Mikäli mahdollista ohjaus-, koulutus- ja harjoittelutoiminta olisi sisällytettävä nykyisiin CEPOLin prosesseihin ja tuotteisiin.
         IV.   ARVIOINTI
         IV.1   Tapahtumakohtainen arviointi
         Järjestävän jäsenvaltion olisi käynnistettävä tapahtuman aikana toteutettujen turvatoimien ja muiden asiaankuuluvien seikkojen arviointi. Koko keskeistä henkilöstöä olisi pyydettävä osallistumaan arviointiin, jonka olisi perustuttava tapahtuman etukäteissuunnitteluun. Järjestävä jäsenvaltio voi hyödyntää arviointiprosessissa muiden jäsenvaltioiden arviointeja, mutta tästä olisi sovittava etukäteen.
         Järjestävän jäsenvaltion olisi laadittava arviointiraportti mahdollisimman pian tapahtuman päätyttyä. Tapahtuneiden minkä tahansa tyyppisten välikohtausten osalta arviointiraporttiin olisi sisällytettävä myös välikohtausta käsittelevä raportti.
         Tapahtuman jälkeen olisi järjestettävä tiedotustilaisuus ja laadittava yleinen kirjallinen arviointiraportti keskeisistä turvallisuusnäkökohdista. Raportissa olisi erityisesti käsiteltävä yleisiä järjestyshäiriöitä (tai sitä, että niitä ei ollut), terroriuhkia ja -iskuja, rikoksia, niissä mukana olleita ryhmittymiä sekä saatuja kokemuksia.
         Raportin ja/tai saatujen kokemusten olisi luotava pohja ohjaus-, koulutus- ja harjoitteluprosessille (ks. III.5). CEPOLin olisi varmistettava, että saatuja kansainvälisiä kokemuksia sovelletaan ohjaus-, koulutus- ja harjoitteluohjelmassa. Yksittäiset jäsenvaltiot ovat vastuussa niiden soveltamisesta kansallisella tasolla. CEPOL toimittaa raportin kansallisille poliisiakatemioille.
         Raportti olisi jaettava tapahtumakohtaisen yhteyspisteen tai tapahtumakohtaisten yhteyspisteiden kautta asiaan liittyville EU:n elimille ja muille osallistuville tai muuten asiaan liittyville valtioille ja tahoille, jotta saadut kokemukset tai suositukset ovat tulevien kansainvälisten suurtapahtumien järjestäjien käytettävissä.
         IV.2   Strateginen arviointi
         Saaduista kokemuksista ja parhaista toimintatavoista olisi pidettävä aina tarvittaessa toimivaltaisen neuvoston työryhmän järjestämä asiantuntijakokous.
         Osallistujien olisi oltava ylempiä poliisivirkamiehiä, joilla on kokemusta yleisen järjestyksen ylläpitämisestä kansainvälisissä suurtapahtumissa. Asiantuntijakokouksen yhtenä aiheena olisi oltava tämän käsikirjan kehittäminen ja mukauttaminen tuoreista tapahtumista saatujen kokemusten perusteella.

         LIITE A
         VAKIOLOMAKE, JOLLA PYYDETÄÄN YHTEYSHENKILÖITÄ TAI MUUNLAISTA OPERATIIVISTA TUKEA ANTAVIA HENKILÖITÄ

                     1.

                     Millaista tukea pyydetään (yhteyshenkilö, siviiliasuinen poliisi/tarkkailija, välittäjä vai muu)

                     2.

                     Tapahtuma/tapahtumat

                     3.

                     Ajanjakso

                     4.

                     Asemapaikka

                     5.

                     Tehtäväkuvaus (mahdollisimman yksityiskohtainen)

                     6.

                     Kielitaito (tapahtuman työkielet)

                     7.

                     Muut erityistaidot (tiettyjen ryhmien tuntemus, välityskokemus jne.)

                     8.

                     Ennen saapumista suoritettavat tehtävät:

                                 —

                                 yhteydenpito kotivaltioon,

                                 —

                                 tietyntyyppisten tietojen kerääminen,

                                 —

                                 muut tehtävät.

                     9.

                     Viestintävälineet (matkapuhelin, internet)

                     10.

                     Mitä muita välineitä tarvitaan

                     11.

                     Vastausta pyydetään viimeistään

         LIITE B
         RISKIANALYYSI MAHDOLLISISTA MIELENOSOITTAJISTA JA MUISTA RYHMITTYMISTÄ

                     1.

                     Ryhmä, jonka tiedetään tai oletetaan osoittavan mieltään tai muulla tavoin vaikuttavan tapahtumaan

                     2.

                     Kokoonpano, jäsenten lukumäärä

                     3.

                     Tunnusmerkit (vaatteet, tunnukset, liput, iskulauseet tai muut ulkoiset ominaisuudet)

                     4.

                     Ryhmän luonne (väkivaltainen — mahdollinen häiriöriski)

                     5.

                     Mielenosoitusmenetelmät ja/tai aktivismissa käytettävät menetelmät

                     6.

                     Ryhmän sisäinen organisaatio ja toiminta:

                                 —

                                 johtajat,

                                 —

                                 viestintäkeinot,

                                 —

                                 muita tietoja rakenteesta.

                     7.

                     Yhteydet muihin ryhmiin (kansallisiin tai kansainvälisiin)

                     8.

                     Jäsenet olleet aiemmin mukana välikohtauksissa:

                                 —

                                 minkä tyyppinen välikohtaus,

                                 —

                                 paikka (maa),

                                 —

                                 yksin vai ryhmässä,

                                 —

                                 välikohtauksesta seuranneet tuomiot kansallisen lainsäädännön mukaisesti.

                     9.

                     Käyttäytyminen:

                                 —

                                 poliisiyksiköitä ja -toimia kohtaan,

                                 —

                                 paikallista väestöä kohtaan,

                                 —

                                 aseiden käyttö,

                                 —

                                 alkoholin tai huumeiden käyttö,

                                 —

                                 naamarien käyttö,

                                 —

                                 käyttäytymismalli erityyppisissä tapahtumissa.

                     10.

                     Yhteydet tiedotusvälineisiin ja suhtautuminen niihin (tiedotusvälinestrategia, tiedottaja jne.)

                     11.

                     Internet-sivusto ja ilmoitustaulut jne.

                     12.

                     Matkustusreitin valinta

                     13.

                     Kulkuvälineet

                     14.

                     Majoituksen valinta

                     15.

                     Oleskelun kesto

                     16.

                     Kolmansissa maissa olevien yhteyshenkilöiden antamat tiedot kyseisistä maista tulevista mahdollisista mielenosoittajista tai aktivisteista

                     17.

                     Muita asiaan liittyviä tietoja

                     18.

                     Mistä annetut tiedot ovat peräisin, tietojen tarkkuus ja luotettavuus

         LIITE C

         LIITE D

         LIITE E
         VIITEASIAKIRJAT

                     —

                     Euroopan poliisiviraston perustamisesta tehty yleissopimus (Europol-yleissopimus) (EYVL L 316, 27.11.1995, s. 2)

                     —

                     Neuvoston yhteinen toiminta 97/339/YOS yhteistyöstä yleisen järjestyksen ja turvallisuuden alalla, hyväksytty 26 päivänä toukokuuta 1997 (EYVL L 147, 5.6.1997, s. 1)

                     —

                     Pöytäkirja Schengenin säännöstön sisällyttämisestä osaksi Euroopan unionia (EYVL C 340, 10.11.1997, s. 93)

                     —

                     Nizzan sopimus, julistus Eurooppa-neuvoston kokouspaikasta (EYVL C 80, 10.3.2001, s. 85)

                     —

                     Neuvoston päätös 2001/264/EY, tehty 19 päivänä maaliskuuta 2001, neuvoston turvallisuussääntöjen vahvistamisesta (EYVL L 101, 11.4.2001, s.1)

                     —

                     Neuvoston päätöslauselma, hyväksytty 4 päivänä joulukuuta 2006, sellaisten kansainvälisten jalkapallo-ottelujen, joissa on mukana ainakin yksi jäsenvaltio, yhteydessä esiintyvien väkivaltaisuuksien ja levottomuuksien ehkäisemistä ja torjuntaa ja siihen liittyvää kansainvälistä poliisiyhteistyötä koskevia suosituksia sisältävästä ajantasaistetusta käsikirjasta (EUVL C 322, 29.12.2006, s. 1)

                     —

                     Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 562/2006, annettu 15 päivänä maaliskuuta 2006, henkilöiden liikkumista rajojen yli koskevasta yhteisön säännöstöstä (Schengenin rajasäännöstö) (EUVL L 105, 13.4.2006, s. 1)

                     —

                     Sopimus Belgian kuningaskunnan, Alankomaiden kuningaskunnan ja Luxemburgin suurherttuakunnan välillä rajat ylittävistä poliisioperaatioista, tehty 8 päivänä kesäkuuta 2004

                     —

                     Belgian kuningaskunnan, Saksan liittotasavallan, Espanjan kuningaskunnan, Ranskan tasavallan, Luxemburgin suurherttuakunnan, Alankomaiden kuningaskunnan ja Itävallan tasavallan välisen rajat ylittävän yhteistyön tehostamisesta erityisesti terrorismin, rajanylittävän rikollisuuden ja laittoman muuttoliikkeen torjumiseksi tehty yleissopimus (Prümin sopimus) (neuvoston asiakirja 16382/06)

                     —

                     Konfliktien hallintaa koskeva ohjeisto (neuvoston asiakirja 7047/01)

                     —

                     Neuvoston ja jäsenvaltioiden hallitusten edustajien 13. heinäkuuta 2001 hyväksymät päätelmät Eurooppa-neuvoston kokousten ja muiden vastaavien tilaisuuksien turvallisuudesta (neuvoston asiakirja 10916/01)

                     —

                     Mahdollisia toimenpiteitä koskeva muistilista Eurooppa-neuvostoa ja muita vastaavia tilaisuuksia varten (neuvoston asiakirja 11572/01)

                     —

                     Eurooppa-neuvostoa ja muita vastaavia tilaisuuksia koskevia strategisia tietoja — riskianalyysi (neuvoston asiakirja 11694/01)

                     —

                     EUCPN JAI 82 -alatyöryhmän 27. marraskuuta 2001 pidetyn kokouksen päätelmät (neuvoston asiakirja 14917/01)

                     —

                     Poliisiviranomaisten ja -yksiköiden käytettäväksi tarkoitettu turvaohjekirja Eurooppa-neuvoston kokousten kaltaisia kansainvälisiä tilaisuuksia varten (neuvoston asiakirja 12637/3/02)

                     —

                     Eurooppa-neuvoston kokousten ja muiden vastaavien tilaisuuksien turvallisuus — Kansainvälinen yhteistyö Laekenin Eurooppa-neuvoston aikana (neuvoston asiakirja 9029/02)

                     —

                     Eurooppa-neuvoston kokousten ja muiden vastaavien tilaisuuksien turvaohjekirja (neuvoston asiakirja 9069/02)

                     —

                     Turvallisuus Eurooppa-neuvoston kokouksissa (neuvoston asiakirja 11836/02)

                     —

                     Käsikirja jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä varten terrori-iskujen välttämiseksi olympiakisojen ja vastaavien urheilutapahtumien yhteydessä (neuvoston asiakirja 5744/04)

                     —

                     Euroopan unionin terrorismin vastainen strategia (neuvoston asiakirja 14469/05)

                     —

                     Europolin tuki jäsenvaltioille — suuret kansainväliset urheilutapahtumat (Europolin asiakirja N:o 2570-50r1)

         LIITE F
         YLEISESTÄ JÄRJESTYKSESTÄ VASTAAVAT PYSYVÄT YHTEYSPISTEET

            (Yhteisen toiminnan 97/339/YOS 3 artiklan b kohta)

         Päivitykset olisi lähetettävä osoitteeseen: pcwp@consilium.europa.eu

                     Jäsenvaltio

                     Yksikkö

                     Osoite

                     Puhelinnumero

                     Faksi

                     Sähköpostiosoite

                     BE

                     Federal Police PCN/DAO

                                 Fritz Toussaint 47

                                 B-1050 Brussels

                     (32-2) 642 63 80

                     (32-2) 646 49 40

                     dga-dao@skynet.be

                     Ministry of the Interior, Crisis Centre

                                 Hertogstraat 53

                                 B-1000 Brussels

                     (32-2) 506 47 11

                     (32-2) 506 47 09

                     BG

                     Directorate for International Operational Police Cooperation
                     Ministry of the Interior

                     (359) 22 82 28 34

                     (359) 29 80 40 47

                     NCB@mvr.bg

                     CZ

                     Police Presidium of the Czech Republic
                     International Police Co-operation Division

                                 Strojnická 27

                                 PO Box 62/MPS

                                 CZ-Praha 7

                     (420) 974 83 42 10

                     (420) 974 83 47 16

                     sirene@mvcr.cz

                     DK

                     Danish National Police

                                 Polititorvet 14

                                 DK-1780 København V

                     (45) 33 14 88 88

                     (45) 33 32 27 71

                     NEC@politi.dk

                     DE

                     Bundeskriminalamt

                                 Thaerstr. 11

                                 D-65193 Wiesbaden

                     (49) 61 15 51 31 01

                     (49) 61 15 51 2141

                     @bka.bund.de

                     Bundesministerium des Innern

                                 Lagezentrum

                                 Alt-Moabit 101

                                 D-10559 Berlin

                     (49) 301 86 81 10 77

                     (49) 301 86 81 2926

                     poststelle@bmi.bund.de

                     EE

                     Central Law Enforcement Police

                                 Ädala 4E

                                 EE-10614 Tallinn

                     (372) 612 39 00

                     (372) 612 39 90

                     julgestuspolitsei@jp.pol.ee

                     EL

                     Ministry of Public Order
                     International Police Cooperation Division

                                 Kanellopoulou 4

                                 GR-10177 Athens

                     (30) 210 69 77 56 23

                     (30) 21 06 92 40 06

                     registry@ipcd.gr

                     ES

                     Dirección general de la policía, Comisaría general de seguridad ciudadana, Centro nacional de coordinación

                                 C/Francos Rodríguez 104

                                 E-28039 Madrid

                     (34) 913 22 71 90

                     (34) 913 22 71 88

                     cgsc.cgeneral@policia.es

                     FR

                     Ministère de l'intérieur
                     Direction Générale de la Police Nationale
                     Cabinet «Ordre Public»

                                 11 rue des Saussaies

                                 F-75008 Paris

                     (33) 140 07 22 84

                     (33) 140 07 64 99

                     IE

                     Office of Liaison and Protection Section,
                     An Garda Siochána

                                 Dublin 8

                                 Ireland

                     (353) 16 66 28 42

                     (353) 16 66 17 33

                     gdalp@iol.ie

                     IT

                     Ministero dell'interno
                     Dipartimento della Pubblica Sicurezza
                     Ufficio Ordine Publico

                                 Piazza del Viminale 1

                                 I-00184 Roma

                     (39) 06 46 52 13 09
                     (39) 06 46 52 13 15

                     (39) 06 46 53 61 17

                     cnims@interno.it

                     CY

                     Ministry of Justice and Public Order
                     Police Headquarters

                                 —

                                 European Union and International Police Cooperation Directorate

                     CY-Nicosia, 1478

                     (357) 22 80 89 98 (24h)
                     357) 22 80 80 80 (24h)

                     (357) 22 30 51 15
                     (357) 22 80 86 05 (24h)

                     euipcd@police.gov.cy

                                 —

                                 Operations Office of the Cyprus Police Headquarters

                     (357) 22 80 80 78
                     (357) 99 21 94 55

                     (357) 22 80 85 94

                     operations.office@police.gov.cy

                     LV

                     Operative Control Bureau of Public Security Department
                     Central Public Order Police Department
                     State Police

                                 Brīvības iela 61

                                 LV-1010 Riga

                     (371) 707 54 30
                     (371) 707 53 10

                     (371) 727 63 80

                     armands.virsis@vp.gov.lv
                     vpdd@vp.gov.lv

                     LT

                     Lithuanian Criminal Police Bureau
                     International Liaison Office

                                 Liepyno 7

                                 LT-08105 Vilnius

                     (370-5) 271 99 00

                     (370-5) 271 99 24

                     office@ilnb.lt

                     LU

                     Direction Générale de la Police Grand-Ducale
                     Direction des Opérations
                     Centre d'Intervention National

                     L-2957 Luxembourg

                     (352) 49 97 23 46

                     (352) 49 97 23 98

                     cin@police.etat.lu

                     HU

                     International Law Enforcement Cooperation Centre
                     National Police

                                 Teve utca 4-6

                                 H-1139 Budapest

                     (36-1) 443 55 57

                     (36-1) 443 58 15

                     intercom@orfk.police.hu

                     MT

                     Malta Police Force
                     Police General Headquarters

                     M-Floriana

                     (356) 21 22 40 01
                     (356) 21 25 21 11

                     (356) 21 23 54 67
                     (356) 21 24 77 94

                     cmru.police@gov.mt

                     NL

                     Ministry of the Interior and Kingdom Relations, National Crisis Centre

                                 PO Box 20011

                                 2500 EA The Hague

                                 The Netherlands

                     (31) 704 26 50 00
                     (31) 704 26 51 51

                     (31) 703 61 44 64

                     ncc@crisis.minbzk.nl (24h) (NL/EN)

                     AT

                     Federal Ministry of the Interior
                     Directorate General for Public Safety
                     Operations and Crisis Coordination Centre

                                 Minoritenplatz 9

                                 A-1014 Wien

                     (43) 15 31 2 6 32 00
                     (43) 15 31 2 6 37 70 (24h)

                     (43) 15 31 2 6 31 20 (24h)
                     (43) 15 31 26 10 86 12 (e-fax, 24h)

                     ekc@bmi.gv.at (24h)

                     PL

                     General Headquarters of Police
                     Crises Management and Anti Terrorism Bureau

                                 ul. Puławska 148/150

                                 PL-02-624 Warszawa

                     (48-22) 601 36 40
                     (48-66) 763 13 25

                     (48-22) 601 32 37

                     ncbwarsaw@policja.gov.pl

                     contact point concerning counter-terrorism
                     Division on Combating Terrorist Acts
                     Central Bureau of Investigation
                     National Police Headquarters

                     (48-22) 601 32 75

                     (48-22) 601 42 93

                     counterterror@policja.gov.pl

                     PT

                     Ministério da Administração Interna
                     Gabinete Coordenador de Segurança

                                 Av. D. Carlos I- 7o

                                 P-1249-104 Lisboa

                     (351) 213 23 64 09

                     (351) 213 23 64 25

                     gsc@sg.mai.gov.pt

                     RO

                     International Police Cooperation Centre (IPCC)

                                 Calea 13 Septembrie 1-5

                                 RO-Bucharest

                     (40) 213 16 07 32

                     (40) 213 12 36 00

                     ccpi@mai.gov.ro

                     Operational Anti-Terrorist
                     Coordination Centre (Romanian Information Service)

                                 Bulevardul Libertatii 14-16

                                 RO-Bucharest

                     (40) 214 02 35 98

                     (40) 213 45 10 66

                     ipct@dcti.ro

                     SI

                     International Police Cooperation Sector in Criminal Police Directorate

                                 Štefanova 2

                                 SLO-1000 Ljubljana

                     (386) 14 72 47 80

                     (386) 12 51 75 16

                     interpol.ljubljana@policija.si

                     SK

                     Prezídium Policajného zboru
                     Úrad medzinárodnej policajnej spolupráce

                                 Pribinova 2

                                 SK-812 72 Bratislava

                     (421) 961 05 64 50

                     (421) 961 05 64 59

                     spocumps@minv.sk

                     FI

                     Helsinki Police Department
                     Operational Command Centre

                                 Pasilanraitio 13

                                 FI-00240 Helsinki

                     (358-9) 189 40 02

                     (358-9) 189 28 21

                     johtokeskus@helsinki.poliisi.fi

                     SE

                     National Criminal Police, International Police Cooperation Division (IPO)

                                 POB 12256

                                 S-10226 Stockholm

                     (46) 84 01 37 00

                     (46) 86 51 42 03

                     ipo.rkp@polisen.se

                     UK

                     Home Office
                     Public Order Unit

                                 2 Marsham Street

                                 London SW1P 4DF

                                 POB 8000

                                 London SE 11 5EN

                                 United Kingdom

                     (44) 20 70 35 35 09
                     (44) 20 70 35 18 10

                     Christian.Papaleontiou@homeoffice.gsi.gov.uk
                     David.Bohannan@homeoffice.gsi.gov.uk

                     Serious Organised Crime Agency International Crime

                     (44) 20 73 28 81 15

                     (44) 20 73 28 81 12

                     london@soca.x.gsi.gov.uk

         (1)  Suositukset kansainväliselle poliisiyhteistyölle kansainvälisten jalkapallo-otteluiden yhteydessä sisältyvät erilliseen käsikirjaan: ks. neuvoston päätöslauselma sellaisten kansainvälisten jalkapallo-ottelujen, joissa on mukana ainakin yksi jäsenvaltio, yhteydessä esiintyvien väkivaltaisuuksien ja levottomuuksien ehkäisemistä ja torjuntaa ja siihen liittyvää kansainvälistä poliisiyhteistyötä koskevia suosituksia sisältävästä ajantasaistetusta käsikirjasta (EUVL C 322, 29.12.2006, s. 1).

         (2)  EYVL L 147, 5.6.1997, s. 1.

         (3)  Tarkastusten asteittaisesta lakkauttamisesta yhteisillä rajoilla 14 päivänä kesäkuuta 1985 Benelux-talousliiton valtioiden, Saksan liittotasavallan ja Ranskan tasavallan hallitusten välillä tehdyn Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen (Schengenin yleissopimus) 46 artikla (EYVL L 239, 22.9.2000, s. 19), Belgian kuningaskunnan, Saksan liittotasavallan, Espanjan kuningaskunnan, Ranskan tasavallan, Luxemburgin suurherttuakunnan, Alankomaiden kuningaskunnan ja Itävallan tasavallan välisen rajat ylittävän yhteistyön tehostamisesta erityisesti terrorismin, rajanylittävän rikollisuuden ja laittoman muuttoliikkeen torjumiseksi tehdyn yleissopimuksen (Prümin sopimus) 26 artikla.

         (4)  EYVL C 316, 27.11.1995, s. 2.

         (5)  EUCPN JAI 82 -alatyöryhmän 27. marraskuuta 2001 pidetyn kokouksen päätelmien sivulla 3 luetellut asiat.

         (6)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 562/2006, annettu 15 päivänä maaliskuuta 2006, henkilöiden liikkumista rajojen yli koskevasta yhteisön säännöstöstä (Schengenin rajasäännöstö) (EUVL L 105, 13.4.2006, s. 1).

         (7)  Prümin sopimuksen 26 artikla mukaan luettuna.

         (8)  Neuvoston ja jäsenvaltioiden hallitusten edustajien 13. heinäkuuta 2001 hyväksymät päätelmät Eurooppa-neuvoston kokousten ja muiden vastaavien tilaisuuksien turvallisuudesta, II kappaleen 1 kohdan c alakohta.

         (9)  Yhteisen toiminnan 97/339/YOS 2 artikla.

         (10)  Vastuu suurtapahtumia koskevasta ohjaus-, koulutus- ja harjoittelutoiminnasta kuuluu jäsenvaltiolle, jossa tapahtuma järjestetään. Jäsenvaltiot ovat siis itse vastuussa ohjaus-, koulutus- ja harjoittelutoiminnan tehokkaan hallinnoinnin varmistamisesta, ja sen vuoksi tähän käsikirjaan ei sisälly tältä osin enempää tukea eikä ohjeita.


title: Euroopan keskuspankin suositus, annettu 23 päivänä syyskuuta 2016, Euroopan unionin neuvostolle Banca d’Italian ulkopuolisista tilintarkastajista (EKP/2016/28)

text:
               5.10.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 366/1

         EUROOPAN KESKUSPANKIN SUOSITUS,
   annettu 23 päivänä syyskuuta 2016,
   Euroopan unionin neuvostolle Banca d’Italian ulkopuolisista tilintarkastajista
   (EKP/2016/28)
   (2016/C 366/01)
   EUROOPAN KESKUSPANKIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännön ja erityisesti sen 27.1 artiklan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Euroopan keskuspankin (EKP) neuvoston suosittelemat ja Euroopan unionin neuvoston hyväksymät riippumattomat ulkopuoliset tilintarkastajat tarkastavat EKP:n ja niiden jäsenvaltioiden kansallisten keskuspankkien tilit, joiden rahayksikkö on euro.

               (2)

               Banca d’Italian nykyisten ulkopuolisten tilintarkastajien, PriceWaterhouseCoopers SpA:n, toimikausi päättyi tilikauden 2015 tilintarkastuksen jälkeen. Tämän vuoksi on tarpeen nimittää uudet ulkopuoliset tilintarkastajat tilikaudesta 2016 alkaen.

               (3)

               Banca d’Italia on valinnut BDO Italia SpA:n ulkopuolisiksi tilintarkastajikseen tilikausiksi 2016–2022,

         SUOSITTELEE
   BDO Italia SpA:n nimittämistä Banca d'Italian ulkopuolisiksi tilintarkastajiksi tilikausiksi 2016–2022.

      Tehty Frankfurt am Mainissa 23 päivänä syyskuuta 2016.

            EKP:n puheenjohtaja

         Mario DRAGHI