Avis juridique important

|

52001DC0512

Suositus: neuvoston suositus jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan täytäntöönpanosta  /* KOM/2001/0512 lopull. */

Suositus: NEUVOSTON SUOSITUS JÄSENVALTIOIDEN TYÖLLISYYSPOLITIIKAN TÄYTÄNTÖÖNPANOSTA(komission esittämä)PERUSTELUTTämä EY:n perustamissopimuksen 128 artiklan 4 kohdan mukaisesti laadittu komission suositus neuvostolle on osa pakettia, johon sisältyvät vuoden 2001 yhteisen työllisyysraportin luonnos sekä ehdotus neuvoston päätökseksi vuoden 2002 työllisyyden suuntaviivoista. Kun neuvosto on hyväksynyt jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan täytäntöönpanoa koskevan suosituksen, tarkoituksena on suunnata poliittiset toimet aloille, jotka vaativat ensisijaista huomiota, ja antaa jäsenvaltioille tukea ja ohjausta työllisyyden suuntaviivojen täytäntöönpanossa.Vuoden 2001 suositusten noudattaminenJäsenvaltioiden työllisyyspolitiikkaa koskevat suositukset hyväksyttiin ensimmäisen kerran 14. helmikuuta 2000 osana vuoden 1999 työllisyyspakettia. Neuvosto antoi viimeisimmät suositukset 19. tammikuuta 2001 yhdessä vuoden 2001 työllisyyden suuntaviivojen kanssa. Useimmat suosituksista olivat päivityksiä edellisen vuoden 52 suosituksesta, kun taas joissakin korostettiin enemmän jäsenvaltioiden tarvetta kehittää elinikäisen oppimisen strategioita ja parantaa eri politiikanalojen yhdistelmiä työllisyyden suuntaviivojen neljän pilarin mukaisesti. Tästä syystä suositusten määrä nousi 58:aan.Jäsenvaltioiden toukokuussa 2001 toimittamista ja vuoden 2001 yhteisen työllisyysraportin luonnoksessa arvioiduista kansallisista toimintasuunnitelmista käy ilmi, miten nämä suositukset ja työllisyyden suuntaviivat on siirretty käytännön toimiksi. Vaikka jäsenvaltiot ovat yleensä ottaneet suositukset huomioon myönteisesti, niiden täytäntöönpano ja työllisyyden suuntaviivojen noudattaminen on ollut eritasoista. Yleisiin huomattaviin heikkouksiin on edelleen puututtava ja pyrittävä uudistamaan Euroopan työmarkkinoiden rakennetta, varsinkin kun otetaan huomioon epäsuotuisammat talousnäkymät.Vuoden 2002 suosituksetEhdotetuissa suosituksissa hyödynnetään tuloksia, joita komissio sai tarkasteltuaan kansallisia toimintasuunnitelmia vuoden 2001 yhteisen työllisyysraportin luonnoksessa kuvatulla tavalla. Neuvoston hyväksynnän jälkeen jäsenvaltioiden olisi pantava suositukset täytäntöön ja selostettava niitä vuotta 2002 koskevissa kansallisissa toimintasuunnitelmissaan. Kansallisten toimintasuunnitelmien perusteella annettiin 57 suositusehdotusta, mikä vastaa viime vuoden määrää sekä yhteensä että jäsenvaltioittain [1]:[1]  Tanskalle annetaan yksi suositus vähemmän (suositus tasa-arvon valtavirtaistamisesta), samoin Portugalille (kahden vuotta 2001 koskevan suosituksen yhdistämisen vuoksi); Irlannille annetaan alueellisia eroja koskeva lisäsuositus. - useimmat suosituksista (48) on saatettu ajan tasalle saavutettujen tulosten perusteella- mukana on yhdeksän kokonaan uutta suositusta [2][2]  Alueellisia eroja ja aktiivisen työmarkkinapolitiikan tehokkuutta koskevat suositukset - ks. jäljempänä -; Kreikalle annetaan suositus tasa-arvon valtavirtaistamisesta ja Itävallalle elinikäisestä oppimisesta.- vain neljässä tapauksessa oli perusteltua luopua viime vuonna annetuista suosituksista. [3][3]  Tämä koskee seuraavia suosituksia: tasa-arvon valtavirtaistaminen (Tanska), työmarkkinayhteistyö (Luxemburg), tilastollinen seuranta (Alankomaat) ja verorasite (Suomi; vuodeksi 2002 on päätetty veronalennuksista).Kutakin jäsenvaltiota koskevia uusia suosituksia ei esitetä tärkeysjärjestyksessä. Koska enemmistö suosituksista on edellisen vuoden päivityksiä, ne esitetään samassa järjestyksessä (joka on myös niiden arviointijärjestys yhteisen työllisyysraportin luonnoksessa). Uudet suositukset esitetään yleensä luettelon lopussa.Laatiessaan suositusehdotuksia komissio on pyrkinyt varmistamaan niiden johdonmukaisuuden talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen kanssa perustamissopimuksen 126 artiklan mukaisesti.Vaikka vertailu edellisiin vuosiin on vaikeaa joidenkin suositusten sisällön asteittaisen muuttumisen vuoksi, muutamat temaattiset suuntaukset erottuvat selvästi:- Politiikanaloihin liittyviä suosituksia on kohdennettu tarkemmin maakohtaisten heikkouksien poistamiseen, esimerkiksi alhaisen työllisyysasteen nostamiseen (Lissabonissa ja Tukholmassa kokoontuneiden Eurooppa-neuvostojen tavoitteiden mukaisesti). [4][4]  Ks. Italia ja Kreikka.- Yleisen työvoimatarjonnan lisäämiseksi suunnataan vero- ja etuusjärjestelmiä koskevat suositukset, joilla aiemmin pyrittiin laajentamaan erityisryhmien, esimerkiksi iäkkäiden työntekijöiden osallistumista, nyt yleensä laajemmille kohderyhmille, joihin kuuluvat iäkkäät työntekijät, naiset ja maahanmuuttajat. [5][5]  Esim. Belgia, Tanska, Irlanti, Luxemburg, Alankomaat, Ruotsi.- Elinikäistä oppimista koskevia suosituksia on tarkistettu keskittymällä erityisongelmiin, kuten ammattitaidon puutteisiin sekä kattavan ja yhtenäisen strategian puuttumiseen useilta jäsenvaltioilta.- Sukupuolten tasa-arvoon liittyviä suosituksia on tarkennettu kohdentamalla ne erityisongelmiin, varsinkin hoitopalvelujen tarjontaan. [6][6]  Esim. Saksa, Kreikka, Espanja, Irlanti, Italia, Itävalta ja Portugali.- Monet uusista suosituksista kohdistuvat alueellisiin eroihin ja liittyvät usein keskeisiin ongelmakohtiin, joita koskee vuoden 2001 uusi suuntaviiva. [7][7]  Belgia, Espanja, Irlanti ja Suomi (ks. myös Saksa ja Italia).- Useissa suosituksissa tähdennetään aktiivisen työvoimapolitiikan toimien tehostamista. [8][8]  Saksa, Suomi, Ruotsi.Suositus:NEUVOSTON SUOSITUSJÄSENVALTIOIDEN TYÖLLISYYSPOLITIIKAN TÄYTÄNTÖÖNPANOSTAEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 128 artiklan 4 kohdan,ottaa huomioon 12. syyskuuta 2001 annetun komission suosituksen,ottaa huomioon työllisyyskomitean ja talouspoliittisen komitean yhteisen lausunnon, [9][9]  (On vielä vahvistettava, että on kyse yhteisestä lausunnosta.)sekä katsoo seuraavaa:(1) Neuvosto teki 19. tammikuuta 2001 päätöksen vuoden 2001 työllisyyden suuntaviivoista. [10][10]  EYVL L 22, 24.1.2001, s. 18.(2) Lissabonissa 23. ja 24. maaliskuuta 2000 kokoontunut Eurooppa-neuvosto sopi työllisyyttä, talousuudistuksia ja sosiaalista osallisuutta koskevasta kattavasta strategiasta ja sitoutui luomaan edellytykset täystyöllisyydelle; tämän mukaisesti asetettiin vuoteen 2010 mennessä saavutettavat työllisyystavoitteet, joita Tukholmassa 23. ja 24. maaliskuuta 2001 kokoontunut Eurooppa-neuvosto täydensi asettamalla välittömät tavoitteet vuodeksi 2005 sekä uuden tavoitteen, joka koskee iäkkäiden naisten ja miesten työllisyysastetta vuoteen 2010 mennessä.(3) Nizzassa kokoontunut Eurooppa-neuvosto hyväksyi 7., 8. ja 9. joulukuuta 2000 Euroopan sosiaalisen toimintaohjelman, jossa todetaan, että täystyöllisyyteen palaaminen edellyttää kunnianhimoista politiikkaa työllisyysasteen nostamiseksi, alueellisten erojen pienentämiseksi, eriarvoisuuden vähentämiseksi sekä työllisyyden laadun parantamiseksi.(4) Neuvosto antoi 15. kesäkuuta 2001 suosituksen talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista, ja Amsterdamissa kokoontunut Eurooppa-neuvosto hyväksyi 16. ja 17. kesäkuuta 1997 vakaus- ja kasvusopimusta koskevan päätöslauselman, jossa asetettiin sitoumuksia jäsenvaltioille.(5) Jäsenvaltioiden olisi pantava tämä suositus täytäntöön noudattaen talouspolitiikan laajoja suuntaviivoja, varsinkin työmarkkinoita koskevaa osuutta.(6) Yhdessä komission kanssa laaditussa vuoden 2001 yhteisessä työllisyysraportissa kuvataan työllisyystilannetta yhteisössä ja tarkastellaan jäsenvaltioiden toimia, joilla ne panevat työllisyyspolitiikkaansa täytäntöön työllisyyden suuntaviivojen ja jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan täytäntöönpanosta 19. tammikuuta 2001 annetun neuvoston suosituksen mukaisesti [11].[11]  EYVL L 22, 24.1.2001, s. 27.(7) Tarkasteltuaan jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan täytäntöönpanoa neuvosto pitää aiheellisena antaa suosituksia. Tällaisia suosituksia olisi käytettävä harkiten, niissä olisi keskityttävä ensisijaisiin aiheisiin ja niiden olisi perustuttava perusteellisiin ja täsmällisiin analyyseihin.(8) Jäsenvaltioiden toimivaltaa olisi kunnioitettava täydennettäessä jäsenvaltioiden toteuttamia toimia, joilla pyritään saavuttamaan täystyöllisyys.(9) Neuvosto tunnustaa jäsenvaltioiden jo toteuttamat merkittävät toimet työllisyyden suuntaviivojen ja 19. tammikuuta 2001 annetun neuvoston suosituksen täytäntöönpanemiseksi. Jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan vaikutusten arvioinnissa olisi otettava huomioon työllisyyden suuntaviivojen monivuotinen ulottuvuus.(10) Jäsenvaltioiden olisi vastattava suuntaviivoihin neljän pilarin mukaisesti yhtenäisellä kokonaisstrategialla, jolloin tavoitteena on saavuttaa täystyöllisyys, tunnustaa jäsenvaltioiden erilaiset lähtökohdat, kehittää kattava ja yhtenäinen elinikäistä oppimista koskeva strategia sekä laaja-alainen yhteistyö työmarkkinaosapuolten kesken. Huomiota on kiinnitettävä sukupuolten tasa-arvon valtavirtaistamiseen sekä tarpeeseen kaventaa alueellisia eroja ja arvioida indikaattorien avulla edistymistä kaikkien neljän pilarin osalta.(11) Jotta voidaan vaikuttaa nuoriso- ja pitkäaikaistyöttömyyden suuntauksiin, kaikkien nuorten olisi päästävä työelämään ennen kuin he ovat olleet työttöminä kuusi kuukautta ja kaikille aikuisille työttömille olisi tarjottava uusi mahdollisuus ennen kuin he ovat olleet työttöminä kaksitoista kuukautta(12) Jäsenvaltioiden olisi pyrittävä nykyaikaistamaan julkisia työnvälityspalvelujaan.(13) On tärkeää vähentää vero- ja etuusjärjestelmiin sisältyviä työllisyyttä jarruttavia tekijöitä, jotta voidaan lisätä naisten ja iäkkäiden työntekijöiden osallistumista työmarkkinoille.(14) Kun tavoitteena on kilpailukykyinen ja dynaaminen osaamiseen perustuva yhteiskunta, avainasemassa on edistää elinikäistä oppimista käytännössä siten, että kehitetään perus-, keski- ja korkea-asteen koulutuksen, täydennyskoulutuksen sekä ammatillisen koulutuksen järjestelmiä ja asetetaan kansalliset tavoitteet. Tämä edellyttää kaikkien toimijoiden, viranomaisten, työmarkkinaosapuolten ja yksittäisten ihmisten aktiivista sitoutumista sekä kansalaisyhteiskunnan asianmukaista osuutta.(15) Tarvitaan yhtenäistä politiikkaa, jolla edistetään sosiaalista osallisuutta tukemalla heikommassa asemassa olevien ryhmien ja ihmisten integroitumista työmarkkinoille ja torjutaan työnsaannissa ja työpaikoilla ilmenevää syrjintää.(16) Yritysten toimintaympäristöä on parannettava ja ihmiset on varustettava paremmin yritystoiminnan aloittamista varten, jotta useammat ja dynaamisemmat yritykset saavat luotua uusia työpaikkoja. On kehitettävä toimintaympäristö, jonka avulla voidaan hyödyntää työllisyyskasvun mahdollisuudet palvelualalla.(17) Uusien työpaikkojen jatkuva luominen edellyttää työllisyyden kannalta suotuisampia verotusjärjestelmiä, joissa nykyisestä työhön kohdistuvasta raskaasta verorasitteesta siirrytään hyödyntämään muita verolähteitä kuten energia- ja ympäristöveroa.(18) Paikallisella toiminnalla työllisyyden edistämiseksi pyritään osaltaan saavuttamaan Euroopan työllisyysstrategian tavoitteita.(19) Kaikilla asianmukaisilla tasoilla solmittavat kumppanuudet ovat avainasemassa nykyaikaistettaessa työn organisointia ja edistettäessä yritysten ja niiden työntekijöiden sopeutumiskykyä.(20) Työmarkkinoilla vallitsevat sukupuolierot, jotka vaikuttavat erityisesti työllisyyteen, työttömyyteen ja palkkaan sekä eri alojen ja ammattien eriytymiseen sukupuolittain, edellyttävät kattavaa valtavirtaistamisstrategiaa ja toimenpiteitä, joilla parannetaan työn ja perhe-elämän yhteensovittamista,ANTAA eri jäsenvaltioille suositukset liitteen mukaisesti.Tehty BrysselissäNeuvoston puolestaPuheenjohtajaLIITEI BELGIATyöllisyyteen liittyvät ongelmatBelgian työmarkkinat kohenivat vuonna 2000: työllisyysaste kohosi 60,5 prosenttiin, mikä on edelleen huomattavasti alle Lissabonissa asetetun tavoitteen (70 %). Työttömyys laski edelleen 7 prosenttiin (alle EU:n keskiarvon, joka on 8,2 %) ja työllisyys ylti EU:n keskiarvoon (1,8 %). Pitkäaikaiset ongelmat korjaantuvat kuitenkin vain vähitellen.- Työttömyys muuttuu usein pitkäaikaistyöttömyydeksi, ja vaikka pitkäaikaistyöttömien määrä - 3,8 % työvoimasta vuonna 2000 - jatkoi laskuaan, se ylittää EU:n keskiarvon.- Iäkkäiden työntekijöiden osallistuminen työelämään on edelleen alhaisinta EU:ssa (26,3 % eli 11,4 prosenttiyksikköä alle EU:n keskiarvon), ja naisten osallistumisaste (51,5 %) on alle EU:n keskitason.- Työhön kohdistuva verorasite on yksi EU:n korkeimmista.- Työn organisointia on edelleen nykyaikaistettava työmarkkinaosapuolten yhteistyönä.- Työvoiman ja ammattitaidon puutteet ovat ilmeisiä, eikä vielä ole täysin kattavaa ja yhtenäistä elinikäisen oppimisen strategiaa.- Alueelliset työllisyyserot ovat huomattavia.Asianmukaisen tarkastelun jälkeen vaikuttaa siltä, että työllisyyden suuntaviivojen ja suositusten noudattaminen edellyttää lisätoimia seuraavien seikkojen osalta: varsinkin aikuisia koskevan ennaltaehkäisevän politiikan täytäntöönpano, iäkkäiden työntekijöiden ja naisten työllisyysasteen nostaminen, työhön kohdistuvan verorasitteen keventäminen, elinikäisen oppimisen kehittäminen ja työvoiman alueellisen liikkuvuuden lisääminen.Belgialle suositellaan näin ollen seuraavia toimenpiteitä:1. Olisi ehkäistävä työttömyyden muuttumista pitkäaikaistyöttömyydeksi ryhtymällä päättäväisesti toteuttamaan asianmukaista järjestelmää, jolla puututaan varhaisessa vaiheessa aikuisten työttömyyteen, ja tutkittava uuden yksilöllisen lähestymistavan vaikutusta kaikkiin työttömiin nuoriin.2. Tehokkaammin toimenpitein on nostettava yleistä työllisyysastetta, etenkin naisten ja iäkkäiden työntekijöiden osalta. Olisi erityisesti tutkittava viimeaikaisten toimien vaikutusta ja harkittava lisätoimenpiteitä, joiden tarkoituksena on estää työntekijöiden varhainen vetäytyminen työmarkkinoilta. Olisi harkittava kannustimia, jotka tukevat iäkkäiden työntekijöiden mahdollisuuksia pysyä pidempään työelämässä.3. Lisätoimin olisi kevennettävä työhön kohdistuvaa verorasitetta. Tavoitteena on kannustaa työntekijöitä ottamaan työtä vastaan ja työnantajia luomaan uusia työpaikkoja. Olisi seurattava tiiviisti, mitä on saatu aikaan jo toteutetuilla toimilla, myös sosiaalimaksujen alentamiseen liittyvillä. Yhdessä työmarkkinaosapuolten kanssa olisi edelleen tehostettava pyrkimyksiä yhdistää turvallisuus ja työmarkkinoiden suurempi joustavuus.4. Yhteistyössä kaikkien asiaan liittyvien toimijoiden kanssa olisi parannettava elinikäistä oppimista koskevan kattavan strategian kehittämistä ja täytäntöönpanoa. Tavoitteena on ehkäistä ammattitaidon puutteita, lisätä teknisen ja ammatillisen koulutuksen houkuttelevuutta ja varmistaa vankempi tietoperusta osaamiseen perustuvassa taloudessa ja yhteiskunnassa.5. Työvoiman alueellista liikkuvuutta olisi lisättävä yhteistoimin tarjoamalla tietoja työmarkkinoista ja parantamalla edelleen työmarkkinapolitiikan koordinointia.II TANSKATyöllisyyteen liittyvät ongelmatTyömarkkinatilanne on edelleen erittäin suotuisa. Naisten työllisyysaste Tanskassa on EU:n korkein (71,6 %) ja miesten yksi korkeimmista (80,8 %) sekä maan työttömyysaste yksi matalimmista (4,7 %). Tanska ylittää Lissabonissa asetetut tavoitteet, ja sen haasteista tärkeimpiä ovat seuraavat:- Yleinen verorasite on edelleen korkea. Etuuksien ja alhaisten palkkojen väliset vähäiset erot ovat toistaiseksi rajoittaneet verouudistusten vaikutusta matalapalkkaisten ryhmien kannustamiseksi työhön.- Työmarkkinat kiristyivät vuonna 2000. Huomattava osa työikäisistä on varhaiseläkkeellä tai nauttii sosiaalietuuksista, ja siirtotyöläisten työllisyysaste on edelleen alhainen.Asianmukaisen tarkastelun jälkeen vaikuttaa siltä, että työllisyyden suuntaviivojen ja suositusten noudattaminen edellyttää lisätoimia seuraavien seikkojen osalta: työhön kohdistuvan verorasituksen keventäminen ja työmarkkinoille osallistumisen lisääminen.Tanskalle suositellaan näin ollen seuraavia toimenpiteitä:1. Olisi jatkettava ja seurattava tarkasti työhön kohdistuvan yleisen verorasitteen keventämistä koskevien uudistusten täytäntöönpanoa ja erityisesti alennettava korkeita efektiivisiä marginaaliveroasteita, jotka kohdistuvat pieni- ja keskituloisiin.2. Kannustinten avulla olisi rohkaistava yhä useampia työntekijöitä ottamaan työtä vastaan varsinkin kehittämällä edelleen osallisuutta edistäviä työmarkkinoita ja jatkamalla siirtotyöläisten integroitumista edistäviä toimia.III SAKSATyöllisyyteen liittyvät ongelmatViime vuosien myönteiset yleistä työllisyyttä ja työttömyyttä koskevat suuntaukset jatkuivat vuonna 2000. Kokonaistyöllisyysaste 65,3 % ylittää EU:n keskiarvon, mutta on silti 5 prosenttiyksikköä alle Lissabonin tavoitteen. Saksan työmarkkinoiden tärkeimpiä haasteita ovat edelleen seuraavat:- Pitkäaikaistyöttömyys on laskenut suhteellisen hitaasti ja koskee edelleenkin 4 %:a työvoimasta. Etenkin työttömyyslukujen alueelliset erot ovat sitkeässä, niin että työttömyys on keskittynyt erityisesti uusiin osavaltioihin. Lisäksi aktiivisen työmarkkinapolitiikan tulokset maan itäisessä osassa ovat vaihtelevia.- 55-64 -vuotiaiden työllisyysaste (37,3 %) laski hieman alle EU:n keskiarvon.- Työn organisointia on nykyaikaistettava ja elinikäistä oppimista on tehostettava edelleen ammattitaidon puutteiden poistamiseksi ja työvoiman yleisen pätevyystason nostamiseksi.- Työhön kohdistuva yleinen verorasite on Saksassa edelleen korkea huolimatta käynnissä olevista uudistuksista.- Sukupuolten väliset palkkaerot kuuluvat EU:n suurimpiin, ja lastenhoitopalveluja on tarjolla suhteellisen niukasti.Asianmukaisen tarkastelun jälkeen vaikuttaa siltä, että työllisyyden suuntaviivojen ja suositusten noudattaminen edellyttää lisätoimia seuraavia seikkojen osalta: ennaltaehkäisevä politiikka, iäkkäiden työntekijöiden työmarkkinoille osallistumisen lisääminen, elinikäinen oppiminen, työhön kohdistuvan verorasitteen keventäminen ja yhtäläiset mahdollisuudet.Saksalle suositellaan näin ollen seuraavia toimenpiteitä:1. Jotta pitkäaikaistyöttömyyttä voidaan ratkaisevasti vähentää, olisi tehostetusti ehkäistävä työttömyyden muuttumista pitkäaikaistyöttömyydeksi varsinkin maan itäosassa sekä etnisten vähemmistöjen ja siirtotyöläisten parissa. Aktiivisia työmarkkinatoimia olisi tehostettava.2. Olisi edelleen poistettava esteitä ja rajoitteita, jotka saattavat jarruttaa iäkkäiden työntekijöiden ja muiden riskiryhmien osallistumista työmarkkinoille. Olisi tutkittava ja selostettava hyväksyttyjen ja käynnistettyjen toimien tehokkuutta ja parannettava lisätoimenpitein yli 55-vuotiaiden työllistyvyyttä.3. Tarvittaessa olisi ryhdyttävä Bündnis für Arbeit -kampanjan yhteydessä toimiin työsopimusten ja työn organisoinnin joustavoittamiseksi entisestään. Jotta voitaisiin ehkäistä ammattitaidon puutteita työmarkkinoilla, olisi pantava täytäntöön ammatillista perus- ja täydennyskoulutusta koskevat sovitut parannukset ja kehitettävä edelleen elinikäisen oppimisen kattavaa strategiaa, jota laadulliset ja määrälliset tavoitteet tukevat. Työmarkkinaosapuolten ja hallituksen toivotaan oman toimivaltansa osalta pyrkivän tehostetusti parantamaan ammatillisen täydennyskoulutuksen laatua sekä luomaan virallisen ja epävirallisen opiskelun hyväksymis- ja tunnustamisjärjestelmät.4. Tavoitteena olisi keventää verorasitetta ja alentaa sosiaalimaksuja palkkataulukon alapäässä, jotta lisättäisiin työn kannattavuutta ja vahvistettaisiin toteuttamiskelpoisia ja otollisia työmahdollisuuksia. Olisi tutkittava ja selostettava toteutettujen toimenpiteiden vaikutusta.5. Olisi jatkettava sukupuolten välisten palkkaerojen pienentämistä ja kiinnitettävä huomiota vero- ja etuusjärjestelmien vaikutukseen naisten työllisyyteen. Olisi edistettävä lastenhoitopalvelujen saatavuutta sekä perheen kannalta edullisempia työaikoja ja koulujen työskentelyaikoja. Kaikkien asiaan kuuluvien toimijoiden eri tasoilla olisi pantava tämä politiikka täytäntöön, ja sitä olisi seurattava asianmukaisten, todennettavien indikaattorien ja tavoitteiden avulla.IV KREIKKATyöllisyyteen liittyvät ongelmatKreikan työllisyysaste on edelleen EU:n alhaisimpia (kokonaistyöllisyysaste 55,6 % ja naisten työllisyysaste 40,9 %, mikä on huomattavasti alle Lissabonin tavoitteiden). Työttömyys on nyt vakiintunut 11 prosenttiin - selvästi yli EU:n keskiarvon - mutta työllisyyden kasvu ei ole niin merkittävää kuin työvoiman rakenteellinen lisäys pitemmän ajan kuluessa. Pitkäaikaistyöttömyys on laskenut 6,2 prosenttiin mutta on edelleen huomattavasti korkeampi kuin EU:n keskiarvo. Tilanteesta käyvät ilmi työmarkkinoiden rakenteelliset ongelmat:- Työllisyysaste on alhainen, vaikka pieniin ja keskisuuriin yrityksiin sekä palveluihin perustuvalla taloudella on käyttämättömiä mahdollisuuksia luoda työpaikkoja.- Runsaasta nuorison ja naisten työttömyydestä sekä pitkäaikaistyöttömyydestä huolimatta julkiset työnvälityspalvelut eivät toimi ennaltaehkäisevästi ja yksilökeskeisesti. Vaikka työttömyyden kehitystä on pyritty seuraamaan tilastojen avulla, kattavaa järjestelmää ei vielä ole.- Koska työllisyysaste on alhainen, verotusjärjestelmää ja eläkeoikeutta koskevia sääntöjä olisi tarkistettava työvoimatarjonnan lisäämiseksi.- Koulutusuudistuksiin sisältyy toimia, joilla pyritään kehittämään elinikäistä oppimista, mutta tätä koskevaa selvää yleisstrategiaa ei ole. Yleissivistävän ja ammatillisen koulutuksen järjestelmiä olisi vielä kehitettävä.- Työn organisointia olisi edelleen nykyaikaistettava myös työmarkkinaosapuolten myötävaikutuksella.- Työllisyys- ja työttömyysasteissa on laajoja sukupuolieroja, joita voitaisiin kaventaa muun muassa lisäämällä lastenhoitopalvelujen tarjontaa.Asianmukaisen tarkastelun jälkeen vaikuttaa siltä, että työllisyyden suuntaviivojen ja suositusten noudattaminen edellyttää lisätoimia seuraavien seikkojen osalta: yleinen poliittinen lähestymistapa, työttömyyden ennaltaehkäisy, vero- ja etuusjärjestelmien uudistus, elinikäinen oppiminen, työn organisoinnin nykyaikaistaminen ja tasa-arvon valtavirtaistaminen.Kreikalle suositellaan näin ollen seuraavia toimenpiteitä:1. Olisi parannettava strategisia puitteita kehittämällä koordinoitua ja tasapainoista politiikkaa työllisyyden suuntaviivojen ja niiden neljän pilarin panemiseksi täytäntöön. Tavoitteena on työllisyyden lisääminen, etenkin naisten ja nuorten työllisyysasteen kohottaminen.2. Julkisten työnvälityspalvelujen rakenneuudistusta olisi vauhditettava ja ryhdyttävä päättäväisiin ja johdonmukaisiin toimiin sen estämiseksi, että nuoret ja aikuiset työttömät ajautuvat pitkäaikaistyöttömyyteen. Tästä syystä olisi välittömästi otettava lähtökohdaksi yksilökeskeisyys. Olisi päivitettävä tilastointijärjestelmää, jotta ennaltaehkäisyä ja aktivointia koskevat poliittiset indikaattorit olisivat ajoissa saatavilla ja edistystä voitaisiin seurata tehokkaasti.3. Olisi tutkittava ja karsittava vääristymiä, joita työn verotus ja eläkeoikeudet aiheuttavat; näin edistettäisiin työnteon kannustimia.4. Olisi kehitettävä edelleen ja pantava täytäntöön elinikäistä oppimista koskeva kattava strategia, johon sisältyy tavoitteiden asettaminen. Jotta voitaisiin kohottaa työvoiman ammattitaitoa ja vastata työmarkkinoiden tarpeisiin, olisi edelleen panostettava yleissivistävän ja ammatillisen koulutuksen järjestelmien sekä oppisopimuskoulutuksen parantamiseen.5. Tuore työmarkkinauudistus olisi toteutettava täysimääräisesti, ja tähän tukeutuen olisi rohkaistava työmarkkinaosapuolia kaikilla tasoilla sitoutumaan konkreettisesti työn organisoinnin nykyaikaistamiseen. Tavoitteena on saavuttaa joustavuuden ja turvallisuuden tasapaino.6. Tehokkain ja kokonaisvaltaisin toimenpitein olisi nostettava naisten työllisyysastetta ja kavennettava työllisyyden ja työttömyyden eroja sukupuolten välillä. Tätä tarkoitusta varten olisi lisättävä palveluja, joissa otetaan huomioon lapset ja muut huollettavat.V ESPANJATyöllisyyteen liittyvät ongelmatEspanjan talous- ja työllisyyskasvu on ollut vakaata ja positiivista viime vuosina, mutta jäljellä on edelleen vaativia haasteita:- Työttömyysaste on edelleen hyvin korkea (14,1 %), vaikka se onkin laskenut huomattavasti vuodesta 1996. Myös pitkäaikaistyöttömyys on vähentynyt, mutta työttömyys koskee erityisesti naisia.- Työllisyysaste (55 %) - vaikka onkin kohoamassa - on yksi Euroopan alhaisimmista ja kaukana Lissabonin tavoitteesta. Vaikka naisten työllisyysaste (40,3 %) on noussut tasaisesti, se on edelleen Euroopan alimpia. Sukupuolten väliset erot sekä työllisyys- että työttömyysasteissa (29,6 ja 10,8 prosenttiyksikköä) ovat EU:n suurimpia.- Koulutustaso on alhainen ja täydennyskoulutukseen osallistuminen vähäistä; täysin kattavaa ja yhtenäistä elinikäisen oppimisen strategiaa ei vielä ole.- Määräaikaisten työpaikkojen osuus on korkea, useimmat niistä ovat lyhytkestoisia ja niissä työskentelee enimmäkseen naisia ja nuoria.- Alueelliset erot ovat suuria ja maantieteellinen liikkuvuus hyvin vähäistä.Asianmukaisen tarkastelun jälkeen vaikuttaa siltä, että työllisyyden suuntaviivojen ja suositusten noudattaminen edellyttää lisätoimia seuraavien seikkojen osalta: ennaltaehkäisevä ja aktivoiva politiikka, sukupuolten tasa-arvon valtavirtaistaminen, elinikäinen oppiminen, sopeutumiskyky ja alueelliset erot.Espanjalle suositellaan näin ollen seuraavia toimenpiteitä:1. Olisi jatkettava toimia julkisten työnvälityspalvelujen nykyaikaistamiseksi, jotta niiden tehokkuus paranisi, ja tehostettava varsinkin aikuistyöttömyyden ennaltaehkäisyä, jotta toimet kohdistuisivat kaikkiin mahdollisiin edunsaajiin. Näihin toimiin olisi sisällyttävä tilastollisen seurantajärjestelmän valmiiksi saaminen.2. Tehokkain ja kokonaisvaltaisin toimenpitein olisi nostettava yleistä työllisyysastetta ja kavennettava sukupuolten välisiä eroja työllisyydessä ja työttömyydessä. Tasa-arvon valtavirtaistamiseksi olisi asetettava ja toteutettava tavoitteet lisätä palveluja, joissa otetaan huomioon lapset ja muut huollettavat.3. Olisi ripeästi saatettava päätökseen ammatillista koulutusta koskevat uudistukset ja ulotettava ne käsittämään kattava ja yhtenäinen elinikäistä oppimista koskeva strategia, johon kuuluu todennettavien tavoitteiden asettaminen. Tarkoituksena on kohottaa koulutustasoa, lisätä aikuisten osallistumista yleissivistävään ja ammatilliseen koulutukseen, kohentaa alhaista taitotasoa ja kehittää epävirallista opiskelua.4. Työmarkkinoita ja työn organisaatiota olisi edelleen nykyaikaistettava työmarkkinaosapuolten aktiivisella tuella. Tavoitteena on vähentää määräaikaisten sopimusten suurta osuutta ja lisätä osa-aikaisten työsopimusten käyttöä.5. Työllisyyden ja työttömyyden alueellisia eroja olisi kavennettava sekä tukemalla työpaikan perustamiseen johtavia olosuhteita kehityksessä jälkeen jääneillä alueilla että poistamalla työvoiman liikkuvuuden esteitä.VI RANSKATyöllisyyteen liittyvät ongelmatRanskan työllisyystilanne kohenee edelleen. Kokonaistyöllisyysaste (62,2 %) lähenee EU:n keskiarvoa, ja naisten työllisyysaste on sen jo ylittänyt. Jäljellä on kuitenkin merkittäviä rakenteellisia ongelmia:- Vuonna 2000 55-64 -vuotiaiden työllisyysaste kohosi 29,7 prosenttiin, mutta se on edelleen alle EU:n keskiarvon (37,7 %).- Edistyksestä huolimatta efektiivinen marginaaliveroaste on edelleen suhteellisen korkea.- Jatkuvasti EU:n keskiarvoa (8,2 %) korkeammat työttömyysluvut (9,5 %) edellyttävät, että toimia jatketaan ja arvioidaan keskittyen ennaltaehkäisyyn.- Työn organisoinnin nykyaikaistamista on jatkettava. Työaikalainsäädännön täytäntöönpano on merkittävä uusi haaste pienille yrityksille.- On edistettävä elinikäistä oppimista ja tehostettava tämän alan sosiaalista vuoropuhelua.Asianmukaisen tarkastelun jälkeen vaikuttaa siltä, että työllisyyden suuntaviivojen ja suositusten noudattaminen edellyttää lisätoimia seuraavien seikkojen osalta: iäkkäiden työntekijöiden pitäminen kauemmin työelämässä, työhön kohdistuvan verorasitteen keventäminen, työttömyyden ennaltaehkäisy, 35-tuntista työviikkoa koskevan lainsäädännön täytäntöönpano ja elinikäinen oppiminen.Ranskalle suositellaan näin ollen seuraavia toimenpiteitä:1. Olisi vahvistettava toimia, joilla iäkkäät työntekijät saataisiin pysymään kauemmin työelämässä, kehittämällä kattavampi lähestymistapa aktiivisena ikääntymiseen ja ottamalla työmarkkinaosapuolet mukaan toimintaan.2. Lähtökohtana vastikään tehdyt vero- ja etuusjärjestelmien uudistukset olisi edelleen toteutettava työntekijöitä työnhakuun ja työpaikassa pysymiseen rohkaisevia toimintamalleja ja seurattava niiden vaikutusta. Erityishuomiota olisi kiinnitettävä toimenpiteisiin, joiden vaikutus kohdistuu ammattitaidottomiin ja matalapalkkaisiin työntekijöihin.3. Olisi jatkettava työttömien henkilökohtaisiin tarpeisiin perustuvia toimia varhaisessa vaiheessa sekä tutkittava yksilöllisten toimintasuunnitelmien tehokkuutta ja selostettava niiden toteutusta uutta mahdollisuutta koskevan aloitteen kannalta. Olisi arvioitava sellaisten käynnissä olevien toimien keskipitkän aikavälin vaikutusta, joilla on pyritty luomaan nuorille uusia työtilaisuuksia.4. Olisi tehostettava työn organisoinnin nykyaikaistamista siten, että yhdistetään paremmin turvallisuus suurempaan joustavuuteen edistettäessä pääsyä työmarkkinoille. Olisi seurattava tarkasti 35-tuntista työviikkoa koskevan lainsäädännön nettovaikutuksia etenkin pieniin yrityksiin.5. Sosiaalisen vuoropuhelun puitteissa olisi tehostettava täydennyskoulutusjärjestelmän toimintaa ja edistettävä elinikäistä oppimista koskevaa kattavaa strategiaa.VII IRLANTITyöllisyyteen liittyvät ongelmatIrlannin talouden ja työllisyyden kehitys on ollut erittäin hyvää. Vuonna 2000 kokonaistyöllisyysaste (65,1 %) ylitti jo toistamiseen EU:n keskiarvon, ja kaikkien ryhmien ennestäänkin alhainen työttömyys jatkoi laskuaan. Nämä suuntaukset viittaavat työmarkkinoiden kiristymiseen jatkossakin. Edelleen on muutamia rakenteellisia ongelmia:- Vaikka työvoimapula on kasvanut viime vuosina ja lisännyt palkankorotuspaineita, naisten työllisyys on viimeaikaisesta noususta huolimatta vasta yltänyt EU:n keskiarvoon (54 %), ja työllisyyden sukupuolierot ovat edelleen suuret.- Tässä tilanteessa on pyrittävä lisäämään varsinkin työttömien osallistumista täydennyskoulutukseen.- Huomattavat alueelliset erot - työllisyyteen ja työttömyyteen mutta myös koulutustasoon ja palkkoihin liittyen - vaarantavat kestävän ja tasapainoisen kehityksen.Asianmukaisen tarkastelun jälkeen vaikuttaa siltä, että työllisyyden suuntaviivojen ja suositusten noudattaminen edellyttää lisätoimia seuraavien seikkojen osalta: työmarkkinoille osallistumisen lisääminen, erityisesti naisten osuuden vahvistaminen, elinikäinen oppiminen (varsinkin yrityksissä tapahtuva koulutus) ja alueelliset erot.Irlannille suositellaan näin ollen seuraavia toimenpiteitä:1. Kokonaisvaltaista strategiaa olisi jatkettava työvoiman tarjonnan ja työllisyyden lisäämiseksi. Työelämän ulkopuolella olevat henkilöt ja varsinkin naiset olisi saatava osallistumaan työmarkkinoihin kiinteämmin poistamalla veroesteitä, lisäämällä lastenhoitomahdollisuuksia ja pyrkimällä kaventamaan sukupuolten välisiä palkkaeroja.2. Olisi jatkettava toimia, joilla tuetaan tuottavuuden lisäämistä ja työvoiman ammattitaidon ja pätevyyden kehittämistä. Tässä olisi korostettava enemmän yrityksissä tapahtuvaa koulutusta ja elinikäisen oppimisen kehittämistä siihen liittyvine tavoitteineen. Työmarkkinaosapuolten olisi osallistuttava aktiivisesti vaurauden ja oikeudenmukaisuuden edistämistä koskevan ohjelman toteuttamiseen.3. Aluepolitiikassa olisi poistettava työllisyyteen ja työttömyyteen, työpaikkojen luomiseen ja henkilöstöinvestointeihin liittyviä alueellisia eroja.VIII ITALIATyöllisyyteen liittyvät ongelmatEdellisen vuoden tavoin työllisyys kasvoi ja työttömyys väheni vuonna 2000. Parannukset jättivät Italian työmarkkinoiden rakenteelliset ongelmat kuitenkin ennalleen:- Työllisyysaste on alhainen (53,5 %), mikä on noin 10 prosenttiyksikköä alle EU:n keskiarvon ja kaukana Lissabonin tavoitteesta. Naisten työllisyysaste (39,6 %) on EU:n alin ja iäkkäiden työllisyysaste (27,8 %) yksi EU:n alimmista.- Työn organisointia on edelleen nykyaikaistettava. Suunniteltua sosiaalietuusjärjestelmän yleisuudistusta on lykätty toistamiseen.- Työttömyys putosi 10,5 %:iin mutta on edelleen lähes kaksi prosenttiyksikköä yli EU:n keskiarvon. Alueelliset erot ovat edelleen huomattavia, ja työttömyys vaihtelee alle 5 prosentista yli 20 prosenttiin, vaikkakin kasvu on viime aikoina ollut nopeampaa maan eteläosassa.- Varsinkin etelässä työmarkkinoille ovat ominaista suuret sukupuolierot - noin 27,9 prosenttiyksikköä - ja naisten korkea työttömyysaste (14,4 %), joka on lähes kaksinkertainen miesten työttömyysasteeseen (8,0 %) nähden.- Koska koulutustaso on alhainen ja täydennyskoulutukseen osallistuminen vähäistä, on edistettävä elinikäistä oppimista myös työpaikoilla.Asianmukaisen tarkastelun jälkeen vaikuttaa siltä, että työllisyyden suuntaviivojen ja suositusten noudattaminen edellyttää lisätoimia seuraavien seikkojen osalta: käyttökelpoiset toimintamallien yhdistelmät, vero- ja etuusjärjestelmät, ennaltaehkäisevä ja aktivoiva politiikka, tasa-arvon valtavirtaistaminen ja sukupuolten väliset työllisyyserot sekä elinikäinen oppiminen.Italialle suositellaan näin ollen seuraavia toimenpiteitä:1. Olisi toteutettava uudistuksia, joiden avulla etenkin naisten työllisyys jatkaa kasvuaan. Uudistusten tarkoituksena on poistaa alueellista epäsuhtaa vahvistamalla entisestään työllistettävyyttä edistävää politiikkaa ja työpaikkojen luomista sekä ehkäisemällä pimeää työtä työmarkkinaosapuolten aktiivisella tuella.2. Edelleen olisi lisättävä työmarkkinoitten joustavuutta siten, että yhdistetään paremmin turvallisuus suurempaan joustavuuteen edistettäessä pääsyä työmarkkinoille. Olisi jatkettava eläkejärjestelmän uudistuksen täytäntöönpanoa toteuttamalla vuodeksi 2001 suunniteltu tarkistus ja käynnistettävä muiden etuusjärjestelmien suunniteltu tarkistus, jotta vähennettäisiin työvoiman siirtymistä pois työmarkkinoilta. Olisi jatkettava toimia verorasitteen keventämiseksi erityisesti matalapalkkaisten ja ammattitaidottomien työntekijöiden osalta.3. Työllistettävyyden lisäämiseksi olisi lisätoimin estettävä nuorten ja aikuisten työttömien ajautuminen pitkäaikaistyöttömyyteen. Koko maassa olisi kattavasti pantava toimeen julkisten työnvälityspalvelujen uudistus ja otettava viivytyksittä käyttöön työllisyyttä koskeva tiedotusjärjestelmä. Olisi jatkettava työtä tilastollisen seurantajärjestelmän saattamiseksi ajan tasalle.4. Aktiivisen työvoimapolitiikantoimia olisi tehostettava ja kavennettava erityistoimenpitein sukupuolten välisiä suuria työllisyys- ja työttömyyseroja tavoitteena tasa-arvon valtavirtaistaminen. Olisi lisättävä palveluja, joissa otetaan huomioon lapset ja muut huollettavat.5. Olisi kehitettävä edelleen ja pantava täytäntöön elinikäistä oppimista koskeva yhtenäinen strategia, johon sisältyy kansallisten tavoitteiden asettaminen. Työmarkkinaosapuolten olisi jatkettava toimintaa työvoimalle tarjottavien koulutusmahdollisuuksien lisäämiseksi.IX LUXEMBURGTyöllisyyteen liittyvät ongelmatLuxemburgin työmarkkinatilanne on suotuisa, ja sitä tukevat vahva talouskasvu (8,5 %) ja työllisyyskasvu (5,5 %). Työttömyysaste on edelleen EU:n alhaisin (2,4 %). Jäljellä on kuitenkin muutamia rakenteellisia ongelmia:- Huolimatta erittäin hyvästä työllisyystilanteesta työllisyysaste (62,9 %) alittaa edelleen yhteiset tavoitteet. Tämä johtuu kuitenkin suureksi osaksi runsaasta rajatyöntekijöiden määrästä. Työllisyysaste on erityisen alhainen iäkkäiden työntekijöiden (27,4 %) ja naisten (50,3 %) osalta, vaikkakin molemmat luvut ovat nousseet vuodesta 1996.- Sukupuolten välinen ero työllisyysasteessa on yksi EU:n korkeimpia (24,8 prosenttiyksikköä).- On panostettava täydennyskoulutukseen, jos halutaan vastata nykyaikaisen ja dynaamisen talouden tarpeisiin.Asianmukaisen tarkastelun jälkeen vaikuttaa siltä, että työllisyyden suuntaviivojen ja suositusten noudattaminen edellyttää lisätoimia seuraavien seikkojen osalta: iäkkäiden työntekijöiden ja naisten osuuden lisääminen työmarkkinoilla sekä elinikäisen oppimisen johdonmukaisuus.Luxemburgille suositellaan näin ollen seuraavia toimenpiteitä:1. Tarkistamalla varhaiseläke- ja työkyvyttömyyseläkejärjestelmiä olisi tehostettava toimia, joilla yli 55-vuotiaiden osuus työmarkkinoilla kasvaisi tuntuvasti.2. Olisi pyrittävä vahvistamaan naisten osuutta työmarkkinoilla parantamalla palveluja, jotka helpottavat työn ja perhe-elämän yhteensovittamista. Naisia olisi kannustettava palaamaan työhön pitkien poissaolojen jälkeen edistämällä tasa-arvoa ja erityisesti kaventamalla sukupuolten välisiä palkkaeroja.3. Ammatillista täydennyskoulutusta koskeva puitelainsäädäntö olisi pantava tehokkaasti täytäntöön ja työmarkkinaosapuolten olisi osallistuttava tähän aktiivisesti. Olisi torjuttava koulun keskeyttäminen ja kartoitettava koko koulutusala tavoitteena yleissivistävän ja ammatillisen koulutuksen osa-alueiden parempi yhtenäisyys.X ALANKOMAATTyöllisyyteen liittyvät ongelmatAlankomaiden työllisyys kasvoi vuonna 2000, ja työllisyysasteet (kokonaistyöllisyys 73,2 % ja naisten työllisyysaste 63,7 %) ylittävät selvästi sekä EU:n keskiarvon että Lissabonissa asetetut tavoitteet. Virallinen työttömyysaste laski edelleen vuonna 2000 ja putosi alle 3 prosentin, mikä on alle huomattavasti alle EU:n keskiarvon. Työmarkkinoilla on kuitenkin selvä rakenteellinen epätasapaino:- Huolimatta työmarkkinoiden kasvavasta tarpeesta työvoimaa rajoittaa työkyvyttömyys-, työttömyys- ja sosiaalietuuksia saavien iäkkäiden henkilöiden suuri osuus.Asianmukaisen tarkastelun jälkeen vaikuttaa siltä, että työllisyyden suuntaviivojen ja suositusten noudattaminen edellyttää lisätoimia seuraavien seikkojen osalta: työvoiman tarjonta ja etuusjärjestelmien uudistus.Alankomaille suositellaan näin ollen seuraavia toimenpiteitä:1. Olisi vähennettävä työikäisten siirtymistä elämään etuuksien varassa ja kehitettävä tehokkaita toimintamalleja, jotta etuuksia saavat ohjataan töihin, joissa otetaan huomioon heidän alentunut työkykynsä.2. Jotta pystytään hyödyntämään koko työvoimapotentiaalia ja vähentämään työmarkkinoiden ulkopuolelle jäämistä, olisi puututtava etuuksien kasaantumiseen, myös matalapalkkaisten paikallisiin toimeentulotukiin.XI ITÄVALTATyöllisyyteen liittyvät ongelmatItävallan työmarkkinoiden tilanne koheni viime vuonna, ja kokonaistyöllisyysaste oli 68,3 % (naisten osalta 59,4 %), mikä on lähellä Lissabonissa asetettuja tavoitteita ja selvästi EU:n keskiarvon yläpuolella. Vuonna 2000 kokonaistyöttömyysaste aleni 3,7 %:iin ja on nuoriso- ja pitkäaikaistyöttömyyden tavoin edelleen EU:n alimpien joukossa. Hyvästä yleistilanteesta huolimatta työmarkkinoilla on edelleen rakenteellisia ongelmia:- Jotta työvoiman tarjonta vastaa kiristyvien työmarkkinoiden tarpeita, on varaa lisätä iäkkäiden ja matalapalkkaisten työntekijöiden sekä etnisten vähemmistöjen ja siirtotyöläisten osuutta.- Työllisyys jakaantuu edelleen sukupuolittain epätasaisesti, ja sukupuolten väliset palkkaerot ovat EU:n suurimpia. Tämä edellyttää uusia toimia työn ja perhe-elämän yhteensovittamiseksi. Lastenhoitopalvelujen tarjonta on heikoimpia EU:ssa ja sitä on lisättävä.- Maalta puuttuu edelleen kattava ja yhtenäinen elinikäisen oppimisen strategia, johon kuuluvat määrälliset tavoitteet ja jossa ovat mukana kaikki asiaan liittyvät toimijat.Asianmukaisen tarkastelun jälkeen vaikuttaa siltä, että työllisyyden suuntaviivojen ja suositusten noudattaminen edellyttää lisätoimia seuraavien seikkojen osalta: työmarkkinoille osallistumisen lisääminen, sukupuolten väliset serot ja lastenhoitopalvelujen tarjonta sekä elinikäinen oppiminen.Itävallalle suositellaan näin ollen seuraavia toimenpiteitä:1. Olisi kehitettävä politiikkaa riittävän työvoimatarjonnan varmistamiseksi tulevaisuudessa. Vero- ja etuusjärjestelmien uudistamista olisi jatkettava ja laajennettava, jotta iäkkäiden työntekijöiden, alhaisen koulutuksen saaneiden sekä matalapalkkaisten työntekijöiden osuus työmarkkinoilla kasvaisi. Olisi parannettava etnisten vähemmistöjen ja siirtotyöläisten yhtäläisiä mahdollisuuksia työmarkkinoilla.2. Yhteistyössä työmarkkinaosapuolten kanssa olisi kehitettävä tavoitteisiin perustuva strategia sukupuolten välisten palkkaerojen kaventamiseksi. Kaikilla tasoilla olisi pyrittävä kaventamaan sukupuolten välisiä työllisyyseroja lisäämällä lastenhoitopalveluja ja edistämällä toimintamalleja, jotka helpottavat työn ja perhe-elämän yhteensovittamista.3. Yhteistyössä kaikkien asiaan liittyvien toimijoiden kanssa olisi omaksuttava ja pantava täytäntöön elinikäistä oppimista koskeva kattava ja yhtenäinen strategia, johon sisältyvät indikaattorit ja kansalliset määrää koskevat tavoitteet. Olisi taattava riittävät resurssit, joilla vahvistetaan oppivelvollisuuskoulutuksen ja korkea-asteen koulutuksen, ammatillisen perus- ja täydennyskoulutuksen sekä aikuiskoulutuksen välisiä yhteyksiä.XII PORTUGALITyöllisyyteen liittyvät ongelmatPortugalin työllisyystilanne on parantunut edelleen, ja kokonaistyöllisyysaste (68,3 %) lähenee Lissabonin tavoitetta. Työttömyysaste (4,2 %) on EU:n matalimpia, ja pitkäaikaistyöttömyys on vähäistä (2,7 %). Työmarkkinat kärsivät kuitenkin rakenteellisista heikkouksista, jotka vaativat toimia:- Koska koulutustaso on alhainen, täydennyskoulutukseen osallistuminen vähäistä ja koulun keskeyttämisluvut (huolimatta laskusta) yhä korkeimmat EU:ssa (43,1 %), on tehostettava elinikäistä oppimista.- Työmarkkinaosapuolten aktiivinen osallistuminen on edelleen välttämätöntä Portugalin työmarkkinoiden tärkeimpien haasteiden voittamiseksi. Näitä haasteita ovat erityisesti alhainen ammattitaitotaso, työn organisoinnin nykyaikaistaminen ja työsuhteet.- Portugalissa naisten työllisyysaste on hyvä ja on nyt saavuttanut Lissabonin kokouksessa asetetun 60 %:n tavoitteen. Kuitenkin Portugalin työmarkkinoilla sukupuolten välinen tasapaino sektorikohtaisesti työllisyyden osalta on EU:n heikoimmin kehittyneitä.Asianmukaisen tarkastelun jälkeen vaikuttaa siltä, että työllisyyden suuntaviivojen ja suositusten noudattaminen edellyttää lisätoimia seuraavien seikkojen osalta: elinikäinen oppiminen ja ammattitaidot, yhteistyökumppanuuden kehittäminen ja sukupuolten välinen epätasapaino työmarkkinoilla.Portugalille suositellaan näin ollen seuraavia toimenpiteitä:1. Olisi kehitettävä elinikäisen oppimisen strategiaa parantamalla yleissivistävän ja ammatillisen koulutuksen järjestelmiä. Tavoitteena on poistaa ammattitaidon puutteita, lisätä ammattitaitoisen työvoiman tarjontaa. Näin edistetään keski- ja korkeatasoista ammattitaitoa vaativien työpaikkojen luomista ja kohotetaan työn tuottavuutta.2. Olisi jatkettava yhteistyöhön perustuvan lähestymistavan täytäntöönpanoa ja edistettävä työmarkkinaosapuolten konkreettista sitoutumista varsinkin työn organisoinnin nykyaikaistamiseen sekä työsuhteiden ja työlainsäädännön mukauttamiseen. Hallituksen ja työmarkkinaosapuolten allekirjoittamien sopimusten täytäntöönpanoa olisi seurattava tarkasti.3. Olisi toteutettava toimia työn ja perhe-elämän yhteensovittamiseksi laajentamalla lastenhoitopalveluita ja tarkasteltava uusia tapoja estää alojen sukupuolittaista eriytymistä.XIII SUOMITyöllisyyteen liittyvät ongelmatTyöllisyyden kasvu on jatkunut Suomessa voimakkaana viiden viimeksi kuluneen vuoden aikana. Kokonaistyöllisyysaste (67,5 %) lähenee Lissabonin tavoitetta, ja naisten työllisyysaste (64,4 %) ylittää sekä EU:n keskiarvon että Lissabonin tavoitteen. Jäljellä on kuitenkin huomattavia rakenteellisia ongelmia.- Kokonaistyöttömyysaste on edelleen korkea (9,8 %), ja erityisen huolestuttavia ovat korkea nuorisotyöttömyysaste ja iäkkäiden työntekijöiden korkea pitkäaikaistyöttömyys. Myös työttömyyden alueelliset erot ovat merkittäviä.- Suomessa naisten työllisyysaste on korkea ja tasa-arvopolitiikka hyvin kehittynyttä. Kuitenkin Suomen työmarkkinoiden epätasapaino on yksi EU:n suurimmista tarkasteltaessa ammatti- ja alakohtaista eriytymistä sukupuolen mukaan on . Samoin sukupuolten väliset palkkaerot ovat huomattavat.- Suomessa on puutetta ammattitaitoisesta työvoimasta useilla aloilla (sekä korkeaa ammattitaitoa että vähäistä ammattitaitoa vaativissa töissä) ja joillakin alueilla. Aktiivisen työvoimapolitiikan tulokset osallistujien työllistymisen suhteen ovat vaihtelevia.Asianmukaisen tarkastelun jälkeen vaikuttaa siltä, että työllisyyden suuntaviivojen ja suositusten noudattaminen edellyttää lisätoimia seuraavien seikkojen osalta: työmarkkinoille osallistumista lisäävät vero- ja etuuskannustimet, sukupuolten väliset palkkaerot ja sukupuolten epätasapaino työmarkkinoilla sekä alueelliset erot.Suomelle suositellaan näin ollen seuraavia toimenpiteitä:1. Olisi tarkistettava edelleen vero- ja etuusjärjestelmiä kannustamaan työmarkkinoille osallistumista ja varmistamaan työvoiman saatavuus. Varsinkin olisi pyrittävä alentamaan korkeita efektiivisiä marginaaliveroasteita, erityisesti matalapalkkaisten osalta sekä kehitettävä etuusjärjestelmissä, etenkin eläkejärjestelmissä, kannustimia työntekoon ja työmarkkinoilla pysymiseen.2. Sukupuolten tasa-arvon valtavirtaistamisen yhteydessä olisi tarvittavin toimin kavennettava sukupuolten välisiä palkkaeroja ja pyrittävä edelleen parantamaan miesten ja naisten tasapainoista edustusta sekä ala- että ammattikohtaisesti.3. Olisi lisättävä aktiivisen työvoimapolitiikan tehokkuutta ja laatua työttömyyden torjumiseksi sekä alueellisten erojen ja työmarkkinoiden pullonkaulojen vähentämiseksi keskittyen pitkäaikaistyöttömien ja nuorten työttömien tarpeisiin.XIV RUOTSITyöllisyyteen liittyvät ongelmatRuotsin kokonaistyöllisyys ja naisten työllisyysaste (73 % ja 71 %) ylittävät Lissabonin tavoitteet ja kuuluvat EU:n korkeimpiin. Vuonna 2000 kokonaistyöttömyys laski 5,9 prosenttiin. Työmarkkinoilla on kuitenkin joitakin rakenteellisia ongelmia:- Suuri osa työikäisestä väestöstä on riippuvainen etuuksista. Työhön kohdistuva verotus on edelleen raskasta, ja työnteon vero- ja etuuskannustimia voitaisiin vielä vahvistaa.- Ruotsissa naisten työllisyysaste on korkea, ja tasa-arvopolitiikka on hyvin kehittynyttä. Työmarkkinoiden epätasapaino ammatti- ja alakohtaista eriytymistä sukupuolittain tarkasteltaessa on yksi EU:n suurimmista.- Työttömyyden alueelliset erot ovat huomattavia, ja etnisten vähemmistöjen ja siirtotyöläisten työmarkkinatilannetta voitaisiin parantaa. Erilaisten aktiivisen työvoimapolitiikan toimien tehokkuus vaihtelee.Asianmukaisen tarkastelun jälkeen vaikuttaa siltä, että työllisyyden suuntaviivojen ja suositusten noudattaminen edellyttää lisätoimia seuraavien seikkojen osalta: työhön kohdistuva verorasite ja työnteon vero- ja etuuskannustimet, sukupuolten tasa-arvon epätasapaino ja aktiivisen työvoimapolitiikan toimien tehokkuus.Ruotsille suositellaan näin ollen seuraavia toimenpiteitä:1. Olisi toteutettava uudistuksia esimerkiksi asettamalla tavoitteet, joissa otetaan maan tilanne huomioon, jotta saadaan huomattavasti kevennetyksi työhön kohdistuvaa korkeaa verorasitetta erityisesti matalapalkkaisten työntekijöiden osalta. Olisi uudistettava vero- ja etuusjärjestelmät, niin että vahvistetaan työnteon kannustimia.2. Osana vuonna 1999 aloitettua sukupuolten tasa-arvon valtavirtaistamisstrategian uudistusta olisi käynnistettävä uusia toimia, joilla puututaan nykyiseen työmarkkinoiden ammatti- ja alakohtaiseen epätasapainoon miesten ja naisten edustuksessa.3. Olisi tarkasteltava aktiivisen työvoimapolitiikan toimien tehokkuutta etenkin pitkäaikaistyöttömyyden poistamiseksi. Erityishuomiota on kiinnitettävä etnisten vähemmistöjen ja siirtotyöläisten tarpeisiin.XV YHDISTYNYT KUNINGASKUNTATyöllisyyteen liittyvät ongelmatYhdistyneen kuningaskunnan työllisyys kasvoi vuonna 2000, ja naisten ja miesten työllisyysasteet (77,8 % ja 64,6 %) ovat selvästi korkeampia kuin EU:n keskiarvo ja Lissabonissa asetetut tavoitteet. Työttömyysaste laski edelleen vuonna 2000 ja putosi 5,5 prosenttiin, mikä on alle EU:n keskiarvon. Jäljellä on kuitenkin merkittäviä rakenteellisia ongelmia:- Vaikka työmarkkinaosapuolten merkitys on kasvanut ja ne ovat näkyvämmin esillä, ne eivät toimi kattavasti kansallisella tasolla, ja niiden osuus rajoittuu sen vuoksi vain joihinkin erityiskysymyksiin.- Sukupuolten väliset palkkaerot ovat tosin kaventuneet, mutta ne ovat edelleen suuria verrattuna EU:n keskiarvoon, ja työmarkkinoiden epätasapaino ammatti- ja alakohtaista eriytymistä sukupuolittain tarkasteltaessa on edelleen suuri verrattuna EU:n keskiarvoon. Vaikka tilanne on alkanut kohentua, on tärkeää tarjota lisää kohtuuhintaisia lastenhoitopalveluja.- Pitkäaikaistyöttömyyteen ajautui vuonna 2000 nuorista työttömistä 16 % ja aikuisista 10 %; kehitys hidastui vain hieman, ja määrät ovat edelleen melko suuria. Työmarkkinoiden ulkopuolelle jääminen, pitkäaikaistyöttömyys ja alhainen työllisyysaste keskittyvät kotitalouksiin, joissa ei ole yhtään työssäkäyvää, joihinkin alueisiin ja heikommassa asemassa oleviin ryhmiin (yksinhuoltajiin, tiettyihin etnisiin vähemmistöihin, iäkkäisiin miehiin, vammaisiin ja työntekijöihin, joilla on heikko ammattitaito).- Perustaitojen alhainen taso aiheuttaa ammattitaitojen puutteita työmarkkinoilla ja alentaa työn tuottavuutta, joka on edelleen alhaista huolimatta tuoreista parannuksista.Asianmukaisen tarkastelun jälkeen vaikuttaa siltä, että työllisyyden suuntaviivojen ja suositusten noudattaminen edellyttää lisätoimia seuraavien seikkojen osalta: kumppanuus- lähestymistapa, sukupuolten epätasapaino, aktivoiva politiikka, joka kohdistuu varsinkin aikuisiin ja heikommassa asemassa oleviin ryhmiin, ja työssä tapahtuva koulutus ammattitaitovajauksen poistamiseksi.Yhdistyneelle kuningaskunnalle suositellaan näin ollen seuraavia toimenpiteitä:1. Olisi edelleen kehitettävä kansallisen tason työmarkkinayhteistyötä. Olisi erityisesti pyrittävä parantamaan tuottavuutta ja ammattitaitoja sekä nykyaikaistamaan työelämää.2. Olisi tarmokkaammin pyrittävä vähentämään sukupuolten välisiä palkkaeroja ja parantamaan tasapainoa miesten ja naisten edustuksessa sekä ammatti- että alakohtaisesti. Mukana olisi oltava kaikkien asiaan kuuluvien toimijoiden eri tasoilla, myös työmarkkinaosapuolten, ja tuloksia olisi voitava seurata asianmukaisten, todennettavien indikaattorien ja tavoitteiden avulla. Olisi edelleen parannettava kohtuuhintaisten lastenhoitopalvelujen tarjontaa ja seurattava toteutettujen toimien vaikutusta.3. Aikuisiin työttömiin kohdistuvia aktiivisen työvoimapolitiikan toimia olisi tehostettava ennen kuin työttömyys on kestänyt 12 kuukautta, jotta voidaan täydentää työnhakijan avustusjärjestelmästä (Jobseekers' Allowance Benefit) annettavaa tukea työnhaun tehostamiseksi. Enemmän huomiota olisi kiinnitettävä ryhmiin, joilla on erityisongelmia työmarkkinoilla.4. Olisi edelleen lisättävä ja kehitettävä työssä tapahtuvaa koulutusta työvoiman ammattitaitovajauksen poistamiseksi ja perustaitojen heikon tason nostamiseksi.


Avis juridique important

|

32001H0613

Euroopan parlamentin ja Neuvoston suositus, annettu 10 päivänä heinäkuuta 2001, opiskelijoiden, koulutuksessa olevien, vapaaehtoisten, opettajien ja kouluttajien liikkuvuudesta Euroopan yhteisössä

Virallinen lehti nro L 215 , 09/08/2001 s. 0030 - 0037

Euroopan parlamentin ja Neuvoston suositus,annettu 10 päivänä heinäkuuta 2001,opiskelijoiden, koulutuksessa olevien, vapaaehtoisten, opettajien ja kouluttajien liikkuvuudesta Euroopan yhteisössä(2001/613/EY)EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotkaottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 149 artiklan 4 kohdan ja 150 artiklan 4 kohdan,ottavat huomioon komission ehdotuksen,ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(1),ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon(2),noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä(3),sekä katsovat seuraavaa:(1) Maiden rajat ylittävä henkilöiden liikkuvuus edistää eri kansallisten kulttuurien kehittymistä kukoistaviksi ja antaa asianomaisille henkilöille mahdollisuuden täydentää kulttuurista ja ammatillista kokemustaan, mikä hyödyttää koko eurooppalaista yhteiskuntaa. Tällaista osaamista tarvitaan sitäkin enemmän kun nykyiset työllisyysmahdollisuudet ovat rajalliset ja työmarkkinoilla vaaditaan entistä enemmän joustavuutta ja kykyä sopeutua muutoksiin.(2) Opiskelijoiden, koulutuksessa olevien, vapaaehtoisten, opettajien ja kouluttajien liikkuvuus yhteisöohjelmien puitteissa tai muussa yhteydessä on osa henkilöiden vapaata liikkuvuutta, joka on yksi perustamissopimuksella suojatuista perusvapauksista. Kaikilla unionin kansalaisilla on oikeus liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella perustamissopimuksen 18 artiklassa määrätyin edellytyksin.(3) Jäsenvaltioiden työntekijöiden ja heidän perheidensä liikkumista ja oleskelua yhteisön alueella koskevien rajoitusten poistamisesta 15 päivänä lokakuuta 1968 annetussa neuvoston direktiivissä 68/360/ETY(4) tunnustetaan palkattujen työntekijöiden ja heidän perheenjäsentensä oleskeluoikeus. Opiskelijoiden oleskeluoikeudesta 29 päivänä lokakuuta 1993 annetussa neuvoston direktiivissä 93/96/ETY(5) velvoitetaan jäsenvaltiot tunnustamaan sellaisten opiskelijoiden oleskeluoikeus, jotka ovat jonkin toisen jäsenvaltion kansalaisia ja jotka on hyväksytty osallistumaan ammatilliseen koulutukseen, samoin kuin heidän puolisonsa ja huollettavien lastensa oleskeluoikeus silloin, kun näillä ei ole kyseistä oikeutta jonkin toisen yhteisön säännöksen perusteella. Lisäksi oleskeluoikeudesta 28 päivänä kesäkuuta 1990 annetussa neuvoston direktiivissä 90/364/ETY(6) tunnustetaan unionin kansalaisten oleskeluoikeus tietyin edellytyksin yleisesti.(4) Opiskelijoiden, koulutuksessa olevien, vapaaehtoisten, opettajien ja kouluttajien liikkuvuus liittyy perustamissopimuksen 12 artiklassa määrättyyn kansalaisuuteen perustuvan syrjinnän kieltämisen periaatteeseen. Kyseistä periaatetta sovelletaan perustamissopimuksen soveltamisaloilla, kuten yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännöstä ilmenee. Näin ollen periaatetta sovelletaan yleissivistävää koulutusta, ammatillista koulutusta ja nuorisoa koskevilla aloilla.(5) Neuvosto ja neuvostossa kokoontuneet jäsenvaltioiden hallitusten edustajat antoivat 14 päivänä joulukuuta 2000 päätöslauselman liikkuvuutta koskevasta toimintasuunnitelmasta(7), jonka myös Nizzan Eurooppa-neuvosto hyväksyi.(6) Sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14 päivänä kesäkuuta 1971 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 1408/71(8), on neuvoston asetuksella (EY) N:o 307/1999(9) tullut sovellettavaksi osittain opiskelijoihin.(7) Työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta yhteisön alueella 15 päivänä lokakuuta 1968 annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 1612/68(10), säädetään tasa-arvoisesta kohtelusta vapaaseen liikkuvuuteen liittyvää oikeutta käyttäneiden palkattujen työntekijöiden ja heidän perheenjäsentensä mahdollisuuksissa päästä yleissivistävään tai ammatilliseen koulutukseen.(8) Ammatillisten tutkintojen tunnustamista säänneltyihin ammatteihin kuten opettajan ammattiin pääsemiseksi ja niiden harjoittamiseksi säännellään Euroopan yhteisössä neuvoston direktiivissä 89/48/ETY(11) ja 92/51/ETY(12) perustetulla yleisellä järjestelmällä.(9) Ammatillisten tutkintojen selkeydestä 3 päivänä joulukuuta 1992 annetussa neuvoston päätöslauselmassa(13) ja ammatillisen koulutuksen tutkintotodistusten selkeydestä 15 päivänä heinäkuuta 1996 annetussa neuvoston päätöslauselmassa(14) kehotetaan komissiota ja jäsenvaltioita toteuttamaan toimenpiteitä, joilla parannetaan eri jäsenvaltioiden tutkintojärjestelmien ja tutkintojen keskinäistä tuntemusta siten, että niitä kehitetään selkeämmiksi ja ymmärrettävämmiksi, ja siten avoimemmiksi. Lisäksi on perustettu ammatillisten tutkintojen avoimuutta käsittelevä eurooppalainen foorumi, jolla voidaan tehdä konkreettisia ehdotuksia kyseisten päätöslauselmien täytäntöön panemiseksi. Ensimmäiset ehdotukset tehtiin helmikuussa 2000.(10) Nuorten osallistuminen kansainväliseen vapaaehtoistyöhön helpottaa ammatinvalintaa, kehittää sosiaalisia taitoja ja auttaa sopeutumaan yhteiskuntaan sekä myötävaikuttaa kansalaisten aktiiviseen osallistumiseen. Lisäksi, koska vapaaehtoistyö on yleishyödyllistä ja palkatonta käytännön yhteisvastuutoimintaa, sitä ei pitäisi kansallisessa lainsäädännössä rinnastaa työhön.(11) Neuvosto on kehottanut komissiota tutkimaan, olisiko mahdollista laatia vapaaehtoispohjalta tutkintotodistuksiin liitettävä eurooppalainen lisäosa yhteisvaikutusten luomiseksi akateemisen ja ammatillisen tunnustamisen kesken(15). Komission aloittama tämänsuuntainen työ Euroopan neuvoston ja UNESCOn kanssa on saatettu päätökseen, ja siihen liittyen järjestetään pian tiedotuskampanja.(12) Lokakuussa 1996 julkaistussa komission vihreässä kirjassa "Koulutus - Ammattikoulutus - Tutkimus - Kansainvälisen liikkuvuuden esteet" jouduttiin toteamaan, että mainituista säädöksistä huolimatta liikkuvuudelle on vielä esteitä. Opiskelijoiden, koulutuksessa olevien, vapaaehtoisten, opettajien ja kouluttajien asema vaihtelee eri jäsenvaltioissa esimerkiksi oleskeluoikeutta, työskentelyoikeutta, sosiaaliturvaa ja verotusta koskevien säännösten osalta, mikä muodostaa esteen liikkuvuudelle. Myös se, ettei vapaaehtoistyön erityislaatua tunnusteta, vaikeuttaa vapaaehtoisten liikkuvuutta.(13) Opiskelijat, koulutuksessa olevat, vapaaehtoistyöntekijät, opettajat ja kouluttajat, jotka haluavat hyödyntää liikkuvuutta yleissivistävän ja ammatillisen koulutuksen alalla sekä nuorisoalalla, lannistuvat usein monista kohtaamistaan esteistä. Tästä ovat osoituksena Euroopan parlamentille osoitetut vetoomukset. Yhteisön toimilla olisi vastattava koulutusalan liikkuvuutta koskeviin kansalaistentoiveisiin.(14) Koska perustamissopimuksen 293 artiklassa kehotetaan jäsenvaltioita ryhtymään keskenään tarvittaessa neuvotteluihin taatakseen kansalaistensa hyväksi kaksinkertaisen verotuksen poistamisen yhteisön alueella, on muistettava, että tämä keskinäinen sopimusverkosto ei vieläkään ole täydellinen, minkä seurauksena liikkuvuuden esteitä on edelleen olemassa.(15) Vihreässä kirjassa ehdotetaan tiettyjä toimintalinjoja näiden esteiden poistamiseksi. Toimintalinjat on laajasti hyväksytty keskusteluissa, joita aiheesta on järjestetty jäsenvaltioissa. Näin ollen on tarpeen poistaa nämä liikkuvuuden esteet. Erityisesti olisi kiinnitettävä huomiota heikoimmassa asemassa olevien ja haavoittuvimpien ryhmien, esimerkiksi vammaisten, tarpeisiin.(16) Lissabonissa 23 ja 24 päivänä maaliskuuta 2000 pidetyssä Eurooppa-neuvoston kokouksessa tunnustettiin, että liikkuvuus on olennainen osa uutta tietämyksen yhteiskuntaa ja elinikäisen koulutuksen edistämistä. Eurooppa-neuvosto pyysi jäsenvaltioita, neuvostoa ja komissiota:- toteuttamaan toimivaltaansa kuuluvia tarvittavia toimenpiteitä opiskelijoiden, opettajien ja kouluttajien liikkuvuuden edistämiseksi, erityisesti poistamalla esteitä ja noudattamalla suurempaa avoimuutta pätevyyksien ja opiskelu- ja koulutusjaksojen tunnustamisessa sekä poistamalla erityistoimin opettajien liikkuvuuden esteet vuoteen 2002 mennessä;- laatimaan yhteisen eurooppalaisen ansioluettelon mallin, joka helpottaisi liikkuvuutta auttamalla sekä koulutuslaitoksia että työnantajia arvioimaan hankittuja tietoja.Lisäksi Eurooppa-neuvosto kehotti neuvostoa ja komissiota tutkimaan työpaikkoja ja oppimismahdollisuuksia koskevan Euroopan laajuisen tietokannan luomista liikkuvuuden helpottamiseksi, työllistyvyyden parantamiseksi ja pätevyyden puutteiden vähentämiseksi.(17) Liikkuvuuden kautta uudet kulttuurit ja yhteiskunnat tulevat tutuiksi. Olisikin helpotettava kulttuurista valmistautumista ja perehdyttämistä eri Euroopan maiden elintapoihin ja koulutus- ja työkäytäntöihin sekä onnistunutta paluuta, erityisesti kouluttamalla kohderyhmien yhteyshenkilöitä (esim. yliopistojen opetus- ja hallintohenkilöstö, ammattikoulujen opettajat ja kouluttajat, koulujen opettajat ja rehtorit, lähettävien ja vastaanottavien järjestöjen henkilöstö) monikulttuurisuuteen, ja kannustettava koulutuslaitoksia nimittämään henkilöstöä, jonka tehtävänä on sovittaa yhteen ja helpottaa niiden antamaa kulttuurien välistä koulutusta.(18) Tämä suositus on perustamissopimuksen 5 artiklassa tarkoitetun toissijaisuusperiaatteen mukainen siltä osin kun yhteisön toiminta on tarpeen liikkuvuuden esteiden poistamista koskevien jäsenvaltioiden toimien täydentämiseksi. Tässä yhteydessä on syytä korostaa, että luonnostaan maiden rajat ylittävänä ilmiönä liikkuvuus edellyttää yhteisön toimintaa. Tämä suositus on myös mainitussa artiklassa esitetyn suhteellisuusperiaatteen mukainen, sillä siinä ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen asetettujen tavoitteiden saavuttamiseksi.(19) Tällä suosituksella on tarkoitus edistää jäsenvaltioiden yhteistyötä liikkuvuuden alalla tukemalla niiden toimintaa ja pitäen täysin arvossa jäsenvaltioiden kansallisen lainsäädännön mukaisesti vastuuta muun muassa suosituksen sisältämien kehotusten täytäntöönpanon osalta.(20) Tämä suositus koskee niitä jäsenvaltioiden kansalaisia, jotka haluavat hankkia kokemusta jossain toisessa jäsenvaltiossa, kuin siinä, josta he ovat peräisin. Tampereella 15 ja 16 päivänä lokakuuta 1999 kokoontunut Eurooppa-neuvosto totesi kuitenkin, että "Euroopan unionin on varmistettava jäsenvaltioidensa alueella oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten oikeudenmukainen kohtelu", ja että energisemmän integraatiopolitiikan tavoitteena olisi oltava tarjota heille vastaavat oikeudet ja asettaa vastaavat velvollisuudet kuin unionin kansalaisille. Lisäksi niille kolmansien maiden kansalaisille, jotka oleskelevat laillisesti jossain jäsenvaltiossa, olisi annettava kyseisessä jäsenvaltiossa mahdollisimman lähellä unionin kansalaisten nauttimia oikeuksia olevat oikeudet.(21) Yhteisön koulutus- ja nuoriso-ohjelmiin voivat osallistua Eurooppa-sopimuksissa, niiden lisäpöytäkirjoissa ja assosiaationeuvostojen päätöksissä vahvistettujen edellytysten mukaisesti Euroopan talousalueesta tehtyyn sopimukseen osallistuvat Euroopan vapaakauppaliittoon kuuluvat maat sekä Keski- ja Itä-Euroopan assosioituneet maat (KIE-maat), samoin kuin Kypros, Malta ja Turkki. Tämän vuoksi kyseiset maat olisi tehtävä tietoisiksi tästä suosituksesta ja olisi helpotettava näiden maiden kansalaisten liikkuvuutta, kun he jonkin yhteisön ohjelman puitteissa osallistuvat yleissivistävään tai ammatilliseen koulutukseen tai vapaaehtoistyöhön tai toimivat opettajana tai kouluttajana jossakin Euroopan unionin maassa.(22) Edellä mainitut ohjelmat mukaan lukien yhteisön ohjelmilla on ollut mahdollista kehittää yhteisön tasolla hyviä toimintatapoja ja tärkeitä välineitä, joilla edistetään opiskelijoiden, koulutuksessa olevien, vapaaehtoisten, opettajien ja kouluttajien liikkuvuutta. Olisi suositeltavaa ottaa nämä hyvät toimintatavat ja välineet mahdollisimman laajasti käyttöön,I. SUOSITTELEVAT, että jäsenvaltiot:1) Kaikkia niitä henkilöryhmiä koskevat yhteiset toimenpiteet, joita tämä suositus koskeea) toteuttavat aiheellisina pitämänsä toimenpiteet niiden henkilöiden liikkuvuuden oikeudellisten ja hallinnollisten esteiden poistamiseksi, jotka aloittavat opiskelun, osallistuvat koulutukseen tai vapaaehtoistyöhön taikka opettajille tai kouluttajille järjestettyyn toimintaan erityisesti yhteisön ohjelmien, kuten Sokrates-, Leonardo da Vinci- ja Nuoriso-ohjelmien puitteissa tai muussa yhteydessä jossain toisessa jäsenvaltiossa; edistävät yhteistyössä komission kanssa niiden kokemusten ja hyvien toimintatapojen vaihtoa, jotka liittyvät asianomaisten henkilöiden liikkuvuuteen valtiosta toiseen ja tässä suosituksessa esitettyihin eri näkökohtiin;b) toteuttavat aiheellisina pitämänsä toimenpiteet kielellisten ja kulttuuristen esteiden vähentämiseksi, esimerkiksi:- kannustavat opiskelemaan vähintään kahta yhteisökieltä ja tekevät etenkin nuoret tietoisiksi unionin kansalaisuudesta sekä tähdentävät kulttuuristen ja sosiaalisten erojen hyväksymistä;- kannustavat valmistautumaan liikkuvuuteen ennalta sekä kielellisesti että kulttuurisesti;c) edistävät erilaisten liikkuvuutta koskevien taloudellisten tukitoimien kehittämistä (esimerkiksi avustukset, apurahat, tuet ja lainat) erityisesti:- helpottavat etenkin kansallisten apurahojen ja tukien siirrettävyyttä;- toteuttavat aiheellisina pitämänsä toimenpiteet apurahojen ja muiden tukien ulkomaille suuntautuvien siirto- ja maksumenettelyjen helpottamiseksi ja yksinkertaistamiseksi;d) toteuttavat aiheellisina pitämänsä toimenpiteet, joilla edistetään ns. eurooppalaista pätevyysaluetta eli sitä, että asianomaisille henkilöille annetaan mahdollisuus vedota etenkin sen valtion akateemisissa ja ammattipiireissä, josta he ovat peräisin, vastaanottavassa valtiossa suorittamiinsa tutkintoihin ja saamaansa kokemukseen. Tämä voitaisiin tehdä edistämällä tutkintojen ja tutkintotodistusten selkeydestä vuosina 1992 ja 1996 annettujen päätöslauselmien tavoitteisiin pääsemistä, kannustamalla käyttämään vuorottelu- ja erityisesti oppisopimuskoulutusta koskevien eurooppalaisten koulutusjaksojen edistämisestä 21 päivänä joulukuuta 1998 tehdyssä neuvoston päätöksessä 1999/51/EY(16) säädettyä Europass-todistusta ja tutkintojen eurooppalaista lisäosaa sekä laatimalla Lissabonissa 23 ja 24 päivänä maaliskuuta 2000 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmien mukaisesti eurooppalainen peruspätevyyksien viitekehys ja yhteinen eurooppalainen ansioluettelomalli;e) tarkastelevat, missä määrin tässä suosituksessa tarkoitetut henkilöt voivat hyödyntää vastaanottavassa valtiossa samoille henkilöryhmille tarjolla olevia tukijärjestelyjä, kuten alennuksia julkisen liikenteen maksuista, asumis- ja ateriatukea sekä kirjastoihin ja museoihin pääsyä, lukuun ottamatta sosiaaliturvaetuuksien piiriin kuuluvia tukia. Tässä yhteydessä olisi aloitettava "liikkuvien henkilöiden kortin" toteuttamista koskeva tarkastelu;f) myötävaikuttavat siihen, että liikkuvuudesta kiinnostuneiden on helppo saada tarvittavat tiedot opiskelu- ja koulutusmahdollisuuksista, vapaaehtoistyöhön osallistumisesta tai opettajille taikka kouluttajille tarkoitetusta toiminnasta muissa jäsenvaltioissa. Tämä voitaisiin toteuttaa ulottamalla tutkintotodistusten akateemisen tunnustamisen kansallisten tiedotuskeskusten, Euroopan tiedotuskeskusten verkoston ja Suora linja Eurooppaan -vastauspalvelun toiminta erityisesti seuraaville osa-alueille:- parannetaan tiedottamista niistä mahdollisuuksista ja edellytyksistä (erityisesti taloudellisista tuista), jotka liittyvät valtiosta toiseen liikkumiseen;- varmistetaan, että kansalaiset ovat tietoisia asetuksen (ETY) N:o 1408/71 mukaisista ja voimassa olevien vastavuoroisten järjestelyjen mukaisista sosiaaliturvaa ja sairausvakuutusta koskevista oikeuksistaan, kun he asuvat väliaikaisesti toisessa jäsenvaltiossa;- kannustetaan antamaan kaikkien tasojen hallintoviranomaisille koulutusta ja tiedottamaan heille säännöllisesti liikkuvuutta koskevasta yhteisön säännöstöstä;- osallistutaan hajautettujen menettelyjen puitteissa työpaikkoja ja oppimismahdollisuuksia koskevan tietokannan valmisteluun hyödyntäen perusteellisesti jo olemassa olevia rakenteita ja järjestelmiä kuten Euroopan työnvälitysverkostoa (EURES);g) toteuttavat aiheellisina pitämänsä toimenpiteet, jotta tämän suosituksen kohteena olevia henkilöryhmiä ei siinä jäsenvaltiossa, josta he ovat peräisin, perusteettomasti kohdella eriarvoisesti verrattuna vastaaviin henkilöryhmiin, jotka eivät hyödynnä maiden rajat ylittävää liikkuvuutta;h) toteuttavat aiheellisina pitämänsä toimenpiteet, joilla poistetaan liikkuvuuden esteitä niiltä kolmansien maiden kansalaisilta, jotka jonkin yhteisön ohjelman, kuten Sokrates-, Leonardo da Vinci- tai Nuoriso-ohjelman puitteissa opiskelevat tai osallistuvat koulutukseen, vapaaehtoistyöhön tai opettajille taikka kouluttajille tarkoitettuun toimintaan.2) Erityisesti opiskelijoita koskevat toimenpiteeta) helpottavat sitä, että siinä jäsenvaltiossa, josta asianomainen on peräisin, tunnustetaan vastaanottavassa jäsenvaltiossa suoritettu opintojakso tutkintoa varten. Siksi olisi edistettävä eurooppalaisen opintosuoritusten ja arvosanojen siirtojärjestelmän (ECTS) käyttöä, joka järjestelmä perustuu opinto-ohjelmien selkeyteen ja takaa akateemisten opintosuoritusten tunnustamisen opiskelijan, lähettävän laitoksen ja vastaanottavan laitoksen etukäteen tekemän sopimuksen ansiosta;b) toteuttavat lisäksi aiheelliset toimenpiteet, jotta akateemisten tutkintojen tunnustamisesta vastaavat viranomaiset tekisivät päätöksensä kohtuullisessa ajassa, jotta päätökset perustellaan ja jotta niihin voisi hakea muutosta hallinnollista menettelyä käyttäen ja/tai oikeusteitse;c) kannustavat oppilaitoksia käyttämään eurooppalaista lisäosaa tutkintotodistusten hallinnollisena liitteenä. Lisäosan tarkoituksena on kuvata suoritettuja opintoja niiden tunnustamisen helpottamiseksi;d) kannustavat oppilaita ja opiskelijoita suorittamaan osan opinnoistaan toisessa jäsenvaltiossa ja helpottavat opiskelijoiden muussa Euroopan unionin jäsenvaltiossa suorittamien opintojaksojen tunnustamista;e) toteuttavat tai edistävät aiheellisia toimenpiteitä, joiden avulla opiskelijat voivat helpommin esittää oleskeluluvan saamiseksi tarvittavan todisteen siitä, että he kuuluvat jonkin terveydenhoitojärjestelmän tai sairasvakuutuksen piiriin;f) helpottavat liikkuvuutta hyödyntävän opiskelijan sopeutumista vastaanottavan jäsenvaltion koulutusjärjestelmään (esimerkiksi opinto-ohjauksella ja psykopedagogisella tuella) sekä hänen sopeutumistaan uudelleen sen jäsenvaltion koulutusjärjestelmään, josta he ovat peräisin samalla tavoin kuin Sokrates-ohjelmassa.3) Erityisesti ammatillisessa koulutuksessa olevia koskevat toimenpiteet:a) edistävät vastaanottavassa jäsenvaltiossa todistuksella osoitetun ammatillisen koulutuksen huomioon ottamista siinä jäsenvaltiossa, josta asianomainen on peräisin. Tätä varten olisi kannustettava muun muassa käyttämään Europass-todistusta;b) kannustavat käyttämään selkeämpiä malleja ammatillisen koulutuksen tutkintotodistusten selkeydestä annetussa vuoden 1996 päätöslauselmassa ja ammatillisten tutkintojen selkeyttä käsittelevän eurooppalaisen foorumin ehdotuksissa tarkoitetuissa ammatillisen koulutuksen tutkintotodistuksissa. Näiden ehdotusten tarkoituksena on erityisesti:- liittää viralliseen kansallisiin tutkintotodistuksiin mainittujen todistusten käännös ja/tai eurooppalainen lisäosa;- nimetä kansallisia tiedotuskeskuksia, joiden tehtävänä on antaa tietoja kansallisista ammattitutkinnoista;c) toteuttavat yhteisön lainsäädännön mukaisesti ja kansallisen lainsäädäntönsä puitteissa aiheellisina pitämänsä toimenpiteet, jotta henkilöitä, jotka lähtevät toiseen jäsenvaltioon siellä osallistuakseen hyväksyttyyn ammatilliseen koulutukseen, ei kohdella - heidän liikkuvuutensa vuoksi - asianomaisen sosiaalisen suojelun osalta eriarvoisesti, suojeluun liittyvät hallinnolliset muodollisuudet mukaan luettuina, esimerkiksi terveydenhoidossa ja muilla asiaan liittyvillä aloilla;d) toteuttavat aiheellisina pitämänsä hallinnolliset toimenpiteet helpottaakseen todisteen saamista siitä, että toisessa jäsenvaltiossa ammatilliseen koulutukseen osallistuvalla henkilöllä on käytössään direktiivissä 90/364/ETY tarkoitetut riittävät varat.4) Erityisesti vapaaehtoisia koskevat toimenpiteeta) huolehtivat siitä, että vapaaehtoistoiminnan erityisluonne otetaan huomioon kansallisen lainsäädännön säännöksissä ja hallinnollisissa määräyksissä;b) edistävät sitä, että vastaanottavassa jäsenvaltiossa suoritettu vapaaehtoistyö otetaan huomioon siinä jäsenvaltiossa, josta asianomainen on peräisin, vapaaehtoishankkeisiin osallistumisesta myönnettävän todistuksen pohjalta, jossa kuvaillaan kyseistä toimintaa, yhteisen eurooppalaisen ansioluettelon mallin toteuttamista koskevan suunnitelman mukaisesti;c) toteuttavat yhteisön lainsäädännön mukaisesti ja kansallisen lainsäädäntönsä puitteissa aiheellisina pitämänsä toimenpiteet, jotta vapaaehtoisia ja heidän perheitään ei heidän liikkuvuutensa vuoksi kohdella asianomaisen sosiaalisen suojelun osalta eriarvoisesti, esimerkiksi terveydenhoidossa ja perheiden hyvinvointia koskevissa politiikoissa;d) toteuttavat kansallisen lainsäädännön puitteissa aiheellisina pitämänsä toimenpiteet, jotta hyväksyttyyn palkattomaan vapaaehtoistyöhön osallistumista ei rinnasteta työhön.5) Erityisesti opettajia ja kouluttajia koskevat toimenpiteeta) ottavat mahdollisimman hyvin huomioon niiden lyhytaikaisesti maasta toiseen siirtyvien opettajien tai kouluttajien ongelmat, joihin sovelletaan useiden jäsenvaltioiden lainsäädäntöjä, ja edistämään tähän liittyvää yhteistyötä;b) toteuttavat aiheellisina pitämänsä toimenpiteet helpottaakseen opettajien ja kouluttajien siirtymistä toiseen jäsenvaltioon, esimerkiksi:- Euroopan laajuisesti liikkuvien opettajien ja kouluttajien sijaisjärjestelyillä;- huolehtimalla siitä, että heidän sopeutumistaan vastaanottavaan laitokseen helpotetaan luomalla tarkoitukseen sopivia järjestelyjä;- tarkastelemalla mahdollisuutta ottaa käyttöön kansallisesti määriteltyjen menettelytapojen mukaisesti niin kutsuttuja eurooppalaisia koulutusjaksoja, joiden ansiosta voidaan helpommin hyödyntää liikkuvuutta;c) kannustavat tuomaan eurooppalaisen ulottuvuuden opettajien ja kouluttajien ammatilliseen ympäristöön erityisesti:- opettajien ja kouluttajien koulutusohjelmien sisällön kautta;- edistämällä eri jäsenvaltioissa sijaitsevien opettajien ja kouluttajien koulutuskeskusten välisiä yhteyksiä muun muassa henkilövaihdon ja toisessa jäsenvaltiossa suoritettavien harjoittelujaksojen avulla;d) edistävät Euroopan yhteisössä tapahtuvan liikkuvuuden ottamista huomioon yhtenä opettajien ja kouluttajien uran osatekijänä.II. KEHOTTAVAT jäsenvaltioita- laatimaan ja toimittamaan komissiolle kahden vuoden kuluessa tämän suosituksen hyväksymisestä ja sen jälkeen joka toinen vuosi arviointikertomuksen edellä esitettyjen suositusten ja liikkuvuutta koskevan toimintasuunnitelman perusteella toteuttamistaan toimista.III. KEHOTTAVAT komissiotaa) perustamaan asiantuntijaryhmän, jossa kaikki jäsenvaltiot ovat edustettuina ja joka muodostuu näiden suositusten täytäntöönpanon ja liikkuvuutta koskevan toimintasuunnitelman toimenpiteiden toteuttamisen koordinoinnista kansallisella tasolla vastaavista viranomaisista, millä tehdään mahdolliseksi asiaa koskevien tietojen ja kokemusten vaihto;b) jatkamaan yhteistyötä jäsenvaltioiden ja työmarkkinaosapuolten kanssa muiden muassa ammattitutkintojen selkeyttä käsittelevässä eurooppalaisessa foorumissa mahdollistaakseen tässä suosituksessa esitettyjen toimenpiteiden toteuttamista koskevien tietojen ja kokemusten vaihdon;c) toimittamaan Euroopan parlamentille, neuvostolle, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle viimeistään kahden ja puolen vuoden kuluessa tämän suosituksen hyväksymisestä ja sen jälkeen kahden vuoden välein analyyttisen yhteenvedon II osassa tarkoitetuista jäsenvaltioiden laatimista kertomuksista ja sisällyttämään tällaiseen yhteenvetoon maininnan toiminta-alueista, joilla yhteisön toimia voidaan tarvita täydentämään jäsenvaltioiden toteuttamia toimenpiteitä;d) tutkimaan mahdollisuuksia ottaa käyttöön koululaisten, opiskelijoiden, ammattikoulutuksessa olevien ja vapaaehtoisten yhteisön kortti, joka oikeuttaisi sen haltijan erilaisiin alennuksiin liikkuvuuskauden aikana;e) laatimaan ehdotuksia ammatillisten tutkintojen selkeyden edistämistä koskevan yhteistyön tehostamiseksi, erityisesti siltä osin kuin on kyse yhteisön ohjelmiin osallistuvien kolmansien maiden mahdollisuudesta osallistua Europass-järjestelmään ja ammatillisen koulutuksen tutkintotodistuksista;f) tutkimaan yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa aiheellisia järjestelyjä tietojen vaihtamiseksi mahdollisuuksista saada yleissivistävää tai ammatillista koulutusta, osallistua vapaaehtoistyöhön ja toimia opettajana tai kouluttajana muissa jäsenvaltioissa.Tehty Brysselissä 10 päivänä heinäkuuta 2001.Euroopan parlamentin puolestaPuheenjohtajaN. FontaineNeuvoston puolestaPuhemiesD. Reynders(1) EYVL C 168, 16.6.2000, s. 25.(2) EYVL C 317, 6.11.2000, s. 53.(3) Euroopan parlamentin lausunto, annettu 5. lokakuuta 2000 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä), neuvoston yhteinen kanta, vahvistettu 19. tammikuuta 2001 (EYVL C 70, 2.3.2001, s. 1) ja Euroopan parlamentin päätös, tehty 15. toukokuuta 2001 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä). Neuvoston päätös, tehty 26. kesäkuuta 2001.(4) EYVL L 257, 19.10.1968, s. 13, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna vuoden 1994 liittymisasiakirjalla.(5) EYVL L 317, 18.12.1993, s. 59.(6) EYVL L 180, 13.7.1990, s. 26.(7) EYVL C 371, 23.12.2000, s. 4.(8) EYVL L 149, 5.7.1971, s. 2, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1399/1999 (EYVL L 164, 30.6.1999, s. 1).(9) EYVL L 38, 12.2.1999, s. 1.(10) EYVL L 257, 19.10.1968, s. 2, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) 2434/92 (EYVL L 245, 26.8.1992, s. 1).(11) EYVL L 19, 24.1.1989, s. 16.(12) EYVL L 209, 24.7.1992, s. 25, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 2000/5/EY (EYVL L 54, 26.2.2000, s. 42).(13) EYVL C 49, 19.2.1993, s. 1.(14) EYVL C 224, 1.8.1996, s. 7.(15) EYVL C 195, 6.7.1996, s. 6.(16) EYVL L 17, 22.1.1999, s. 45.LIITETÄSSÄ SUOSITUKSESSA TARKOITETUT HENKILÖRYHMÄTTämä suositus koskee jäljempänä mainittuja henkilöitä ainoastaan jos he osallistuvat väliaikaiseen oleskeluun perustuvaan kahden valtion - sen valtion, josta he ovat peräisin, ja vastaanottavan valtion - väliseen vaihtoon, joka päättyy siihen, että henkilö palaa siihen valtioon, josta hän on peräisin. Kyseiset henkilöt säilyttävät edelleen kunkin jäsenvaltion lainsäädännössä määritellyn virallisen kotipaikkansa siinä valtiossa, josta hän on peräisin.I OpiskelijatHenkilöt, jotka opiskelevat perustamissopimuksen 149 artiklan 2 kohdan kolmannessa luetelmakohdassa tarkoitetuissa koulutuslaitoksissa.II Koulutuksessa olevatIästä ja ammatillisista edellytyksistä riippumatta henkilöt, jotka osallistuvat ammatilliseen koulutukseen millä tahansa tasolla, mukaan lukien korkea-asteen koulut.III VapaaehtoisetHenkilöt ja aivan erityisesti nuoret, jotka yhteisön Nuoriso-toimintaohjelman eurooppalaista vapaaehtoistyötä koskevassa osuudessa tai sitä vastaavien kansainvälisten vapaaehtoistyöhankkeiden yhteydessä sitoutuvat tekemään yleishyödyllistä ja palkatonta, yhteisvastuullista käytännön työtä tarkoituksenaan kehittää sosiaalisia ja henkilökohtaisia taitojaan ja kykyjään.IV OpettajatHenkilöt, jotka antavat koulutusta perustamissopimuksen 149 artiklan 2 kohdan kolmannessa luetelmakohdassa tarkoitetuissa koulutuslaitoksissa.V KouluttajatHenkilöt, jotka antavat koulutusta perustamissopimuksen 150 artiklan 2 kohdan neljännessä luetelmakohdassa tarkoitetuissa koulutuskeskuksissa tai ammatillisissa koulutuskeskuksissa, taikka oppimiskeskuksissa tai yrityksissä.