title: Suositus: neuvoston päätös, liiallisen alijäämän olemassaolosta Italiassa tehdyn päätöksen 2005/694/EY kumoamisesta

text:
   FI
FI    FI
 ---pagebreak---                 EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO
                                                Bryssel 7.5.2008
                                                SEK(2008) 574 lopullinen
                                     Suositus:
                            NEUVOSTON PÄÄTÖS,
   liiallisen alijäämän olemassaolosta Italiassa tehdyn päätöksen 2005/694/EY
                                  kumoamisesta
                               (komission esittämä)
FI                                                                            FI
 ---pagebreak---                                                    PERUSTELUT
   1.         TAUSTA
   Perustamissopimuksen 104 artiklassa vahvistetaan, että jäsenvaltioiden olisi vältettävä
   liiallisia alijäämiä, ja määrätään menettelystä liiallisen alijäämän tunnistamiseksi ja
   korjaamiseksi. Liiallisia alijäämiä koskevasta menettelystä säädetään lisäksi liiallisia alijäämiä
   koskevan menettelyn täytäntöönpanon nopeuttamisesta ja selkeyttämisestä annetussa
   neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1467/971, joka on osa vakaus- ja kasvusopimusta.
   Perustamissopimuksen 104 artiklan 2 kohdan mukaan komission on tarkasteltava
   talousarviota         koskevan           kurinalaisuuden        noudattamista         seuraavilla        kahdella
   arviointiperusteella: a) ylittääkö ennakoitu tai toteutunut julkistalouden alijäämä suhteessa
   BKT:hen 3 prosentin viitearvon (paitsi jos alijäämä on pienentynyt merkittävästi ja jatkuvasti
   tasolle, joka on lähellä viitearvoa, tai jos viitearvon ylittäminen on vain poikkeuksellista ja
   väliaikaista ja alijäämä on edelleen lähellä viitearvoa); ja b) ylittääkö julkinen velka suhteessa
   BKT:hen 60 prosentin viitearvon (paitsi jos velkasuhde pienenee riittävästi ja lähestyy
   riittävän nopeasti viitearvoa).
   Perustamissopimuksen liitteenä olevan, liiallisia alijäämiä koskevasta menettelystä tehdyn
   pöytäkirjan mukaan komissio toimittaa menettelyn täytäntöönpanoa varten tarvittavat tiedot.
   Pöytäkirjan soveltamisen osana jäsenvaltioiden on neuvoston asetuksen (EY) N:o 3605/932 4
   artiklan mukaisesti annettava tiedot julkisen talouden alijäämistä ja veloista ja muista asiaan
   liittyvistä muuttujista kahdesti vuodessa, 1. päivään huhtikuuta ja 1. päivään lokakuuta
   mennessä3.
   Komissio käynnisti Italian osalta liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn 7. kesäkuuta 2005
   antamalla 104 artiklan 3 kohdan nojalla kertomuksen, koska Italian julkisen talouden alijäämä
   oli 3,1 prosenttia suhteessa BKT:hen ja julkinen velka 106–107 prosenttia suhteessa BKT:hen
   sekä vuonna 2003 että vuonna 20044. Neuvosto päätti komission suosituksesta 28. heinäkuuta
   2005 104 artiklan 6 kohdan mukaisesti, että Italian alijäämä oli liiallinen5. Neuvosto esitti
   Italialle samanaikaisesti ja myös komission suosituksesta 104 artiklan 7 kohdan nojalla
   suosituksia julkisen talouden liiallisen alijäämän poistamiseksi vuoteen 2007 mennessä6. Tätä
   varten Italian viranomaisille suositeltiin erityisesti, että niiden olisi toteutettava vuoden 2005
   talousarvio määrätietoisesti, toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että
   suhdannetasoitetun alijäämän kumulatiivinen supistuma on nettomääräisesti ilman
   kertaluonteisia ja väliaikaisia toimenpiteitä vuosina 2006–2007 vähintään 1,6 prosenttia
   1
            EYVL L 209, 2.8.1997, s. 6, asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 1056/2005
            (EUVL L 174, 7.7.2005, s. 5).
   2
            EYVL L 332, 31.12.1993, s. 7, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o
            2103/2005 (EUVL L 337, 22.12.2005, s. 1).
   3
            Italian viimeisin ilmoitus on saatavilla seuraavassa osoitteessa:
            http://epp.eurostat.ec.europa.eu/portal/page?_pageid=2373,58110711&_dad=portal&_schema=portal.
   4
            SEK(2005) 750. Useiden tarkistusten jälkeen julkisen talouden velan ilmoitetaan nyt vuosina 2003 ja
            2004 olleen 3,5 prosenttia. Samojen vuosien velkasuhdetta on tarkistettu alaspäin noin 104 prosenttiin
            suhteessa BKT:hen. Tämän johtuu pääasiassa siitä, että nimellistä BKT:tä koskeva arvio on nyt
            korkeampi.
   5
            EUVL L 266, 11.10.2005, s. 57.
   6
            Kaikki Italian liiallista alijäämää koskevaan menettelyyn liittyvät asiakirjat ovat saatavilla seuraavalta
            verkkosivustolta:
            http://ec.europa.eu/economy_finance/sg_pact_fiscal_policy/excessive_deficit9109_en.htm.
FI                                                          2                                                          FI
 ---pagebreak---    suhteessa BKT:hen verrattuna vuoden 2005 tasoon ja että ainakin puolet tästä korjauksesta
   toteutetaan vuoden 2006 aikana. Lisäksi suositeltiin Italian viranomaisten varmistavan, että
   julkisen talouden bruttovelkasuhde vähenee riittävästi ja lähestyy viitearvoa riittävän nopeasti
   samaa tahtia liiallisen alijäämän korjaamisen kanssa palauttamalla perusylijäämä keskipitkällä
   aikavälillä riittävälle tasolle. Italian viranomaisille annettiin myös suositus kiinnittää erityistä
   huomiota muihin velkatason muutokseen vaikuttaviin tekijöihin kuin nettoluotonottoon, kuten
   talousarvion ulkopuolisiin rahoitustoimiin. Lisäksi neuvosto kehotti Italian viranomaisia
   varmistamaan, että julkisen talouden vakauttamista keskipitkällä aikavälillä kohti tasapainossa
   olevaa tai ylijäämäistä rahoitusasemaa jatketaan sen jälkeen, kun liiallinen alijäämä on
   korjattu, supistamalla julkisen talouden suhdannetasoitettua alijäämää, johon ei sisälly
   kertaluonteisia eikä muita väliaikaisia toimenpiteitä vähintään 0,5 prosenttia suhteessa
   BKT:hen vuodessa.
   Lopuksi neuvosto kehotti Italian viranomaisia parantamaan edelleen julkisen talouden tilaa
   koskevien tietojen keruuta ja käsittelyä.
   Taulukko 1: Neuvoston 28. heinäkuuta 2005 hyväksymä sopeutus
   % suhteessa BKT:hen, jollei muuta ole         2005             2006                   2007
   ilmoitettu
   Julkisen talouden rahoitusasema                -4,3     alijäämä selvästi       alijäämä selvästi
                                                                   <4                     <3
   Väliaikaiset toimenpiteet                       0,4
                                                                    -                      -
   Rakenteellisen          rahoitusaseman                 + 1,6 kaudella 2006–2007 vuoteen 2005
   muutos                                                            verrattuna (vähintään)
                                                             tästä vähintään puolet vuonna 2006
   p.m.: Kokonaistuotannon kasvu (%)                0              1,5                    1,5
   Huom: Rakenteellinen rahoitusasema = suhdannetasoitettu rahoitusasema, jossa ei ole otettu huomioon
   kertaluonteisia eikä muita väliaikaisia toimenpiteitä.
   Lähde: Neuvoston 104 artiklan 7 kohdan mukaisesti antama suositus, jossa viitataan komission yksiköiden
   kevään 2005 talousennusteeseen ja sen jälkeen tehtyihin arviointeihin.
   Kun määräaika toimia neuvoston suositusten mukaisesti oli 22. helmikuuta 2006 päättynyt,
   komissio antoi neuvostolle tiedonannon, jossa todettiin, että Italian toteuttamat toimet
   vaikuttivat neuvoston suosituksen mukaisilta eikä liiallista alijäämä koskevassa menettelyssä
   tuossa vaiheessa tarvittu lisätoimenpiteitä, vaikka budjettitilanne olikin edelleen haavoittuva7.
   Neuvosto yhtyi tähän arvioon 14. maaliskuuta 2006 pitämässään kokouksessa.
   Neuvoston päätös liiallisen alijäämän olemassaolosta kumotaan EY:n perustamissopimuksen
   104 artiklan 12 kohdan määräysten mukaisesti komission suosituksesta, kun liiallinen
   alijäämä kyseisessä jäsenvaltiossa on neuvoston käsityksen mukaan korjattu.
   7
             SEK(2006) 238.
FI                                                        3                                                FI
 ---pagebreak---    2.        VIIMEAIKAINEN ALIJÄÄMÄKEHITYS
   Italian tilastokeskuksen useiden tarkistusten jälkeen 29. helmikuuta 2008 julkaisemat tiedot
   vahvistivat, että julkisen talouden alijäämä oli 3,5 prosenttia suhteessa BKT:hen sekä vuonna
   2003 että vuonna 2004. Alun perin ilmoitettu luku eli 3,1 prosenttia suhteessa BKT:hen oli
   saanut komission käynnistämään liiallista alijäämää koskevan menettelyn Italian osalta
   vuonna 2005. Ilman kertaluonteisia toimenpiteitä alijäämä olisi näinä kahtena vuonna ollut
   vielä suurempi, 1 ¾ prosenttia vuonna 2003 ja 1 ¼ prosenttia vuonna 2004. Perusylijäämä oli
   1990-luvun lopussa lähes 5 prosenttia suhteessa BKT:hen, mutta se putosi nopeasti 1,2
   prosenttiin vuonna 2004. BKT:n polkiessa paikoillaan vuonna 2005 julkisen talouden
   alijäämä nousi 4,2 prosenttiin suhteessa BKT:hen, kun ½ prosenttia suhteessa BKT:hen olevia
   alijäämää supistavia kertaluonteisia toimenpiteitä ei oteta huomioon, ja perusylijäämä hävisi
   lähes kokonaan.
   Italian ennen huhtikuuta 2008 toimittamista tiedoista käy ilmi, että vuonna 2006 tehtiin
   merkittävä julkisen talouden sopeutustoimi, ja julkisen talouden alijäämä oli 3,4 prosenttia
   suhteessa BKT:hen8. Lukua voidaan verrata joulukuussa 2005 tarkistetussa
   vakausohjelmassa9 asetettuun 3,5 prosentin alijäämätavoitteeseen suhteessa BKT:hen.
   Alijäämään vaikutti negatiivisesti hallituksen päätös mitätöidä rautatieyhtiön
   suurnopeushankkeeseen liittyvä velka, mikä kasvatti alijäämää 0,9 prosenttia suhteessa
   BKT:hen. Vuosien 2005–2006 nimelliseen mukautukseen, joka oli lähes 0,9
   prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen, johtivat kasvaneet tulot ja juoksevien perusmenojen
   hienoinen lasku suhteessa BKT:hen, kun välituotekäyttö pysyi lähes muuttumattomana. Tämä
   kompensoi edellä mainitun rautatievelan mitätöinnin. Monien tuloerien merkittävä kasvu
   liittyi useisiin vuoden 2006 talousarviolain ja vuoden puolivälissä hyväksytyn
   lisätalousarviopaketin toimenpiteisiin. Alv-tulot, samoin kuin henkilö- ja yhtiöverotuksesta
   saadut tulot, kasvoivat vuodessa kaikki 0,3 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen.
   Vuonna 2006 tulot ilman kertaluonteisia toimenpiteitä olivat 1 ½ prosenttiyksikköä
   suuremmat suhteessa BKT:hen kuin vuonna 2005, kun taas menot ilman kertaluonteisia
   toimenpiteitä pienenivät yli ¼ prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen. Kun kertaluonteisia ja
   väliaikaisia toimenpiteitä ei oteta huomioon10, alijäämä supistui 3 prosenttiin suhteessa
   BKT:hen vuonna 2006, kun se vuonna 2005 oli 4,8 prosenttia.
   8
           Vuoden 2006 alijäämää tarkistettiin alaspäin 4,4 prosentista suhteessa BKT:hen, joka oli ilmoitettu
           ennen vuoden 2008 huhtikuuta (Eurostatin tiedotteet nro 55, 23.4.2007, ja nro 142, 22.10.2007).
           Tarkistus on lähinnä seurausta siitä, että pääomamenot olivat alhaisemmat, sillä oli päätetty hoitaa
           yhteisöjen tuomioistuimen työsuhdeautojen arvonlisäverotuksesta antamaan tuomioon liittyvien alv-
           palautusten maksatukset korvaushakemusten hyväksymisvuonna eikä vuonna 2006, kuten aiemmin oli
           suunniteltu.
   9
           Ohjelma sekä komission ja neuvoston arviot siitä ovat saatavilla seuraavassa osoitteessa:
           http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.
   10
           Kertaluonteiset ja väliaikaiset toimenpiteet kasvattivat alijäämää 0,4 prosenttia suhteessa BKT:hen
           vuonna 2006. Alijäämää kasvattaneen velan mitätöinnin ohella seuraavia toimia pidetään alijäämää
           supistavina kertaluonteisina toimenpiteinä: kiinteistöjen myynti (0,1 prosenttia suhteessa BKT:hen) ja
           yritysten varallisuuden arvonnoususta perittävät verot (0,4 prosenttia suhteessa BKT:hen).
           Vakausohjelman vuoden 2005 tarkistuksessa taasen alijäämää supistavien kertaluonteisten
           toimenpiteiden arvioitiin olevan 0,3 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2006.
FI                                                         4                                                      FI
 ---pagebreak---    Vuonna 2006 rakenteellinen rahoitusasema (suhdannetasoitettu rahoitusasema pois lukien
   kertaluonteiset ja muut väliaikaiset toimenpiteet) parani 1,7 prosenttiyksiköllä suhteessa
   BKT:hen vuoteen 2005 verrattuna. Tämä on selvästi enemmän kuin neuvoston 104 artiklan 7
   kohdan mukaisesti heinäkuussa 2005 antamassa suosituksessa vaadittu vähintään 0,8
   prosenttiyksikköä.
   Italian ennen huhtikuuta 2008 tekemien ilmoitusten perusteella komissiolta (Eurostat)
   saatujen tietojen mukaan11 julkisen talouden alijäämä oli 1,9 prosenttia suhteessa BKT:hen
   vuonna 2007. On hyvin epätodennäköistä, että julkisen talouden tilien mahdolliset tulevat
   tarkistukset nostaisivat vuoden 2007 alijäämän yli 3 prosentin suhteessa BKT:hen12.
   Vuoden 2007 osalta ilmoitettu 1,9 prosentin alijäämä suhteessa BKT:hen, johon sisältyy 0,2
   prosenttia suhteessa BKT:hen olevat alijäämää kasvattavat kertaluonteiset toimenpiteet13, on
   paljon pienempi kuin vuoden 2006 vakausohjelmassa tavoitteena ollut 2,8 prosenttia
   suhteessa BKT:hen, johon sisältyi 0,1 prosenttia suhteessa BKT:hen olleet alijäämää
   kasvattavat kertaluonteiset toimenpiteet. Suunniteltua parempi tulos johtuu positiivisesta
   perusvaikutuksesta, joka saatiin vuoden 2006 alijäämän, kertaluonteiset toimenpiteet pois
   luettuina, jäätyä 1,5 prosenttiyksikköä vakausohjelman vuoden 2006 tarkistuksessa oletettua
   pienemmäksi. Vuoden 2007 talousarviolain yhteydessä hyväksytyt korjaavat toimenpiteet
   pantiin tehokkaasti täytäntöön. Paremmasta lähtökohdasta saatu hyöty kuitenkin vesittyi
   jonkin verran sillä, että vuoden 2007 aikana päätettiin toteuttaa osittain joitakin lisämenoja,
   pääasiassa tulonsiirtoja ja pääomamenoja.
   11
           Eurostatin tiedote nro 54, 18.4.2008.
   12
           Alijäämäsuhteita yleensä tarkistetaan ylös- tai alaspäin sen jälkeen, kun toteutunut alijäämä on julkaistu
           ensimmäisen kerran kevään ilmoituksessa. Italiassa tarkistukset ovat joskus aiemmin johtaneet
           merkittäviin muutoksiin. Vuodelta 2007 nyt ilmoitetun alijäämän ja alijäämän viitearvon välinen ero on
           kuitenkin niin suuri, ettei minkään tarkistuksen uskota johtavan siihen, että vuoden 2007 alijäämä olisi
           enemmän kuin 3 prosenttia suhteessa BKT:hen.
   13
           Vuonna 2007 alijäämää kasvattavien kertaluonteisten toimenpiteiden vaikutukseksi arvioidaan 0,2
           prosenttia suhteessa BKT:hen. Tämä perustuu siihen, että alijäämää supistavat kertaluonteiset
           toimenpiteet ovat 0,2 prosenttia suhteessa BKT:hen, mihin sisältyvät tulot kiinteistöjen myynnistä ja
           yritysten varallisuuden arvonnoususta perittävät verot, ja että alijäämää kasvattavat kertaluonteiset
           toimenpiteet ovat 0,4 prosenttia suhteessa BKT:hen, mihin sisältyvät i) 31.12.2007 tehty päätös
           lakkauttaa veronkantajien velvollisuus maksaa viranomaisille etukäteen tietty määrä seuraavana vuonna
           perittävistä veroista (0,3 prosenttia suhteessa BKT:hen) ja ii) veronmaksajien korvaushakemukset
           Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen työsuhdeautoja koskevasta Italian alv-järjestelmästä antaman
           tuomion mukaisesti (alle 0,1 prosenttia suhteessa BKT:hen).
FI                                                         5                                                          FI
 ---pagebreak---    Vuoteen 2006 verrattuna 1 ½ prosenttiyksikön sopeutus suhteessa BKT:hen vuonna 2007
   perustui pitkälti siihen, että tulot suhteessa BKT:hen kasvoivat vielä merkittävästi 1,2
   prosenttiyksiköllä. Sekä henkilö- että yhtiöverotulojen roima kasvu kompensoi paljon laskua
   yritysten varallisuuden arvonnoususta saatavissa väliaikaisissa tuloissa ja välillisissä veroissa
   suhteessa BKT:hen (mikä johtui pääasiassa öljytuotteiden valmisteveron alenemisesta). TFR-
   erorahajärjestelmän ohjaaminen Italian sosiaaliturvalaitokseen selittää sen, miksi
   sosiaaliturvamaksut suhteessa BKT:hen kasvoivat lähes 0,4 prosenttiyksikköä14.
   Menopuolella vuoteen 2006 verrattuna paljon alhaisemmat (kertaluonteiset) pääomamenot
   kompensoituivat osittain korkomenojen kasvulla. Juoksevien perusmenojen osuus suhteessa
   BKT:hen laski hyvin vähän vuodesta 2006 vuoteen 2007, koska rahamääräiset sosiaaliset
   tulonsiirrot kasvoivat palkansaajakorvausten vähäisen kasvun vastineeksi, kun huomattavat
   maksurästit saatiin maksettua vuonna 2006. Perusmenot vähenivät kaiken kaikkiaan lähes ¾
   prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen, kun kokonaismenot taas vähenivät noin ¼
   prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen vuonna 2007.
   Vuonna 2007 tulot ilman kertaluonteisia toimenpiteitä olivat 1 ½ prosenttiyksikköä
   suuremmat suhteessa BKT:hen kuin vuonna 2006, ja menot ilman kertaluonteisia
   toimenpiteitä taasen kasvoivat yli ¼ prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen. Kun tätä ja muita
   kertaluonteisia ja väliaikaisia toimenpiteitä ei oteta huomioon, alijäämä vuonna 2007 oli 1,7
   prosenttia suhteessa BKT:hen.
   Rakenteellisen rahoitusaseman eli suhdannetasoitetun rahoitusaseman ilman kertaluonteisia ja
   muita väliaikaisia toimenpiteitä arvioidaan vuonna 2007 parantuneen noin 1 ¼
   prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen. Kaudella 2006–2007 rakenteellisen alijäämän
   korjauksen suuruus oli 3 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen. Tämä on selvästi enemmän
   kuin neuvoston 104 artiklan 7 kohdan mukaisesti heinäkuussa 2005 antamassa suosituksessa
   vaadittu vähintään 1,6 prosenttiyksikköä.
   Neuvosto kehotti 104 artiklan 7 kohdan mukaisesti antamassa suosituksessaan, että Italia
   parantaisi julkista taloutta koskevien tietojen keräämistä ja käsittelyä, ja sen mukaisesti Italia
   onkin vähentänyt tilastollisia eroja. Sähköisen hallinnon kehittäminen tehostaa
   talousarviotapahtumia koskevien tietojen keräämistä. Joitakin puutteita esiintyy vielä,
   esimerkiksi huomattava ero vuosina 2006 ja 2007 kertyneiden ja kerättyjen
   sosiaaliturvamaksujen välillä. Sen jälkeen kun alijäämää koskevasta menettelystä ilmoitettiin
   syyskuussa 2005, Eurostat julkaisi Italiaa koskevat tiedot, joissa ei ollut selvennettäviä
   kysymyksiä.
   14
           Vuoden 2007 talousarviolain mukaan vähintään 50 työntekijää työllistävien työnantajien olisi ohjattava
           erorahajärjestelmän (Trattamento di Fine Rapporto – TFR) sellaiset varainsiirrot, joita työntekijät eivät
           halua siirrettävän yksityisiin eläkejärjestelmiin, Italian sosiaaliturvalaitokseen (Istituto Nazionale della
           Previdenza Sociale - INPS) perustettuun uuteen järjestelmään. Uuteen INPS-järjestelmään kertyneet
           varat kirjataan alijäämää supistaviksi valtion tuloiksi, mutta niistä aiheutuu valtiolle työntekijöille
           maksettavina erorahoina vastattavia, jotka näkyvät aikanaan julkisina lisämenoina. Toimenpiteen
           alijäämää supistava vaikutus heikkenee ajan myötä, ja 8–9 vuodessa lisätulojen ja menojen uskotaan
           olevan tasoissa.
FI                                                          6                                                           FI
 ---pagebreak---    3.         ALIJÄÄMÄENNUSTEET VUODELLE 2008 JA SIITÄ ETEENPÄIN
   Komission yksiköiden kevään 2008 talousennusteen mukaan julkisen talouden alijäämä
   kasvaa vuonna 2008 2,3 prosenttiin suhteessa BKT:hen ja kokonaistuotannon kasvu on 0,5
   prosenttia. Vuoden 2008 alijäämä jää alle viitearvon 2,4 prosenttiin suhteessa BKT:hen,
   vaikkei kertaluonteisia ja väliaikaisia toimenpiteitä eli kiinteistöjen myynnistä saatuja tuloja ja
   joitakin kertaluonteisten verojen loppueriä oteta huomioon. Italian vakausohjelman
   marraskuun 2007 tarkistuksessa vuoden 2008 virallinen alijäämätavoite oli 2,2 prosenttia
   suhteessa BKT:hen. Siihen sisältyi myös alijäämää supistavia kertaluonteisia toimenpiteitä
   noin 0,1 prosenttia suhteessa BKT:hen. Vaikka alijäämätoteutuma oli vuonna 2007 arvioitua
   parempi, vuoden 2008 virallista alijäämätavoitetta tarkistettiin 12. maaliskuuta ylöspäin 2,4
   prosenttiin suhteessa BKT:hen, ja tämä vahvistettiin myöhemmin huhtikuussa 2008 annetussa
   ilmoituksessa. Tarkistuksessa kokonaistalouden kasvun oletetaan olevan alhaisempi (0,6
   prosenttia verrattuna 1,5 prosenttiin suhteessa BKT:hen ohjelmatarkistuksessa), ja siihen
   sisältyy myös lipsumista talousarviosta. Hieman pienempi ennuste vuoden 2008 alijäämästä
   kevään talousennusteessa selittyy sillä, että talousarvioon sisältyvien investointien
   toteuttamisessa odotetaan edelleen olevan joitakin viivästyksiä. Kevään talousennusteessa
   myös korkomenot arvioidaan alhaisemmiksi.
   Komission yksiköiden kevään 2008 talousennusteen mukainen alijäämä vuonna 2008, 2,3
   prosenttia suhteessa BKT:hen, tarkoittaisi nimellisesti lähes ½ prosenttiyksikön nousua
   suhteessa BKT:hen vuoteen 2007 verrattuna, vaikka pääomamenot putoavatkin jyrkästi, sillä
   vuonna 2007 kertyi merkittäviä kertaluonteisia menoja. Nimellisen alijäämän ennakoitu
   heikkeneminen on merkki paitsi talouskasvun hidastumisesta myös vuoden 2008 talousarvion
   sekä joidenkin vuodeksi 2007 alun perin suunniteltujen ja joidenkin vuoden 2008
   ensimmäisinä kuukausina hyväksyttyjen elvyttävien toimenpiteiden negatiivisesta
   vaikutuksesta julkiseen talouteen. Erityisesti vuoden 2008 talousarvioon kuuluu julkisen
   sektorin paikallistason vuosien 2006–2007 palkkaratkaisun rahoitus, johon sisältyy
   maksettavaksi lankeavat maksamattomat erät (virallisissa ennusteissa palkkakulut kasvavat yli
   6 prosenttia vuonna 2008 ja laskevat hieman vuonna 2009), paikallisten kiinteistöverojen
   leikkaukset,       vuokrien    vähennysoikeudesta      johtuva       tulojen   väheneminen       ja
   työttömyyskorvausten hienoinen nousu. Talousarviolaissa säädetään myös yhtiöveron (IRES)
   ja tuottavasta toiminnasta alueellisesti kannettavan veron (IRAP) verokantojen uudistuksesta,
   jonka vaikutus talousarvioon on positiivinen vuonna 2008, negatiivinen vuonna 2009 ja siitä
   eteenpäin neutraali. Joitakin ylimääräisiä tulonsiirtoja ja investointeja hyväksyttiin vuonna
   2007, samoin kuin IRAP:n leikkauksia vuoden 2006 talousarviolaissa, ja näillä on viivästynyt
   epäsuotuisa vaikutus talousarvioon vuonna 2008. Parlamentti hyväksyi helmikuussa 2008
   joukon pienehköjä toimenpiteitä, joihin liittyy lisämenoja ja tulojen alenemista. Kaiken
   kaikkiaan menot vuonna 2008 ilman kertaluonteisia toimenpiteitä kasvanevat 0,5
   prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen, sillä juoksevien perusmenojen äkillinen kasvu
   kompensoi hyvinkin sen, että sekä korko- että pääomamenojen suhde kertaluonteisia
   toimenpiteitä lukuun ottamatta laskisi hieman. Tulot ilman kertaluonteisia toimenpiteitä
   laskenevat lähes 0,2 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen vuonna 2008.
   Politiikan pysyessä ennallaan julkista taloutta koskeviin vuoden 2008 ennusteisiin kohdistuvat
   riskit liittyvät tuleviin tuomioistuinten tuomioihin, erityisesti mitä tulee siihen, ettei IRAP:ia
   voida vähentää tuloverotuksen veropohjasta. Myös talouskasvunäkymiin liittyy riskejä.
   Lisäksi yhtiöverotuksen huomattavat muutokset aiheuttavat epävarmuutta, sillä ne voivat
   kallistaa tilanteen selvästi puoleen tai toiseen.
FI                                                   7                                                 FI
 ---pagebreak---    Komission yksiköiden kevään 2008 talousennusteessa, joka perustuu tavanomaiseen
   skenaarioon eli oletukseen, ettei politiikkaa muuteta, ja oletukseen kokonaistuotannon 0,8
   prosentin kasvusta, ennustetaan julkisen talouden alijäämän vuonna 2009 kasvavan hieman
   2,4 prosenttiin suhteessa BKT:hen. Maltillinen kasvuennuste perustuu verotaakan
   vähenemiseen, erityisesti yhtiöverojen alenemiseen, harkinnanvaraisten toimien ja
   negatiivisen taloussyklin seurauksena. Vakausohjelman marraskuun 2007 tarkistuksessa
   tavoitteeksi asetettiin 1,5 prosentin alijäämä suhteessa BKT:hen ja kokonaistuotannon 1,6
   prosentin kasvu. Kuten neuvoston Italian tarkistetusta vakausohjelmasta vuonna 2007
   antamassa lausunnossa15 todettiin, ohjelmassa ei esitetty lainkaan rahoitusasemaa korjaavia
   sopeutustoimia.
   Rakenteellisen rahoitusaseman ennustettu heikkeneminen vuonna 2008 vuoteen 2007
   verrattuna yli ¼ prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen ei selvästikään ole yhdenmukaista sen
   kanssa, mistä vakaus- ja kasvusopimuksessa määrätään – vähintään 0,5 prosentin vuotuisesta
   supistuksesta suhteessa BKT:hen – ja asetuksen 104 artiklan 7 kohdan nojalla tehdyssä
   neuvoston päätöksessä muistutetaan sen jälkeen, kun liiallinen ylijäämä on korjattu.
   Vakausohjelman marraskuun 2007 tarkistuksessa rakenteellisen aseman ennustettiin vuonna
   2008 paranevan ¼ prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen. Tästä tarkistuksesta antamassaan
   lausunnossa neuvosto totesi, että rakenteellinen rahoitusasema uhkaa vuonna 2008 heikentyä
   merkittävästi, jollei vuonna 2007 ennustettua parempi lähtötilanne säily, ja katsoi, ettei
   keskipitkän aikavälin tavoitetta ehkä saavuteta ohjelmassa suunnitellusti vuoteen 2011
   mennessä. Sen vuoksi neuvosto kehotti Italiaa kiristämään julkisen talouden tavoitetta
   vuodeksi 2008, jotta kunnianhimoisen sopeutuksen toteutuminen varmistetaan, ja sen jälkeen
   pyrkimään kohti suunniteltua julkisen talouden vakauttamista riittävin toimenpitein sen
   varmistamiseksi, että eteneminen kohti keskipitkän aikavälin tavoitetta on riittävää sen
   saavuttamiseksi ohjelmakauden aikana eli vuonna 2011.
   4.        VELKAKEHITYS JA ENNUSTEET
   Italian tilastokeskuksen 29. helmikuuta 2008 julkistamista tiedoista käy ilmi, että julkinen
   velka oli useiden, pääasiassa korkeampien BKT-ennusteiden vuoksi tehtyjen tarkistusten
   jälkeen noin 104 prosenttia suhteessa BKT:hen sekä vuonna 2003 että vuonna 2004. Alun
   perin, kun liiallisia alijäämiä koskeva menettely Italian kohdalla aloitettiin, velan määräksi oli
   todettu 106–107 prosentista suhteessa BKT:hen. Vuonna 2005 velka suhteessa BKT:hen
   kasvoi 2 prosenttiyksikköä, ensimmäistä kertaa kymmeneen vuoteen. Perusylijäämällä sitä
   saatiin korjattua tuskin lainkaan, mutta hitaan talouskasvun vuoksi julkisen talouden velan
   implisiittinen korko ylitti pitkälti nimellisen BKT:n kasvun, mikä johti huomattavan
   negatiiviseen ”lumipallovaikutukseen”. Julkisen talouden velkasuhde kasvoi jälleen vuonna
   2006, vaikka perusylijäämä lisääntyi eikä ”lumipallovaikutus” ollut yhtä negatiivista.
   Kyseisenä vuonna virta-varanto-korjauserä vaikutti erityisen negatiivisesti velkakehitykseen
   pääosin sen vuoksi, että Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen työsuhdeautojen alv:stä
   antaman tuomion jälkeen rahavaroja kerrytettiin alv-palautusten maksuun. Vuonna 2007
   julkisen talouden velkasuhde laski 2,5 prosenttiyksiköllä 104 prosenttiin suhteessa BKT:hen
   eli takaisin vuoden 2004 tasolle. Tähän päästiin sen ansiosta, että perusylijäämää oli enemmän
   kuin 3 prosenttia suhteessa BKT:hen. Virta-varanto-korjauserä vaikutti myös velkasuhteen
   laskuun, koska valtion rahavaroja vähennettiin huomattavasti vuoden 2007 lopussa edelliseen
   vuoteen verrattuna, kun veronmaksajien hakemien alv-palautusten määrä jäi paljon odotettua
   15
           EUVL C 49, 22.2.2008, s. 49.
FI                                                 8                                                  FI
 ---pagebreak---    pienemmäksi. Vuonna 2007 virta-varanto-korjauserää hyödytti lisäksi valtion omistaman
   yrityksen (SACE SpA) pääomaosuuksien jako noin 0,2 prosenttia suhteessa BKT:hen.
   Näyttää siltä, että velkaa on vuosina 2006–2007 vähennetty perusylijäämää lisäämällä ja
   ilman merkittäviä velanottoa lisänneitä talousarvion ulkopuolisia rahoitustoimia samaa tahtia
   liiallisen alijäämään korjaamisen kanssa. Koska perusylijäämän kuitenkin odotetaan
   pienenevän vuonna 2008 eikä sitä kasvattavista uusista keskipitkän aikavälin toimista ole
   ilmoitettu, velkasuhteen uskotaan kuitenkin laskevan vain hieman vuosina 2008 ja 2009 (jos
   politiikka säilyy muuttumattomana).
   Komission yksiköiden kevään 2008 talousennusteessa, joka perustuu oletukseen, ettei
   politiikkaa muuteta, julkisen talouden velkasuhteen ennustetaan edelleen pienenevän
   suhteessa BKT:hen vuosina 2008 ja 2009, vaikkakin entistä hitaammin perusylijäämän
   heiketessä ja talouskasvun ollessa niukkaa. Talouskasvuun ja julkisen talouden kehitykseen
   liitetyt riskit koskevat myös velkaa suhteessa BKT:hen.
   5.         PÄÄTELMÄT
   Julkisen talouden alijäämä oli 3,5 prosenttia suhteessa BKT:hen vuosina 2003 ja 2004, ja se
   kasvoi 4,2 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2005. Sen jälkeen se supistui 3,4 prosenttiin
   suhteessa BKT:hen vuonna 2006 ja 1,9 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2007, alle 3
   prosentin viitearvon. Supistuminen perustuu pääasiassa luonteeltaan pysyviin toimenpiteisiin.
   Alijäämä olisi vuosina 2006 ja 2007 itse asiassa ilman kertaluonteisia toimenpiteitä ollut
   vieläkin pienempi. Rakenteellisen rahoitusaseman (suhdannetasoitettu rahoitusasema pois
   lukien kertaluonteiset ja muut väliaikaiset toimenpiteet) parantui 3 prosenttiyksiköllä
   suhteessa BKT:hen vuosina 2006–2007, mikä on selvästi enemmän kuin neuvoston
   suosittelemat vähintään 1,6 prosenttiyksikön sopeutustoimet suhteessa BKT:hen. Komission
   yksiköiden kevään 2008 talousennusteen mukaan nimellisen alijäämän odotetaan kasvavan
   2,3 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2008 (edelleen mukaan luettuina noin 0,1
   prosenttia suhteessa BKT:hen olevat kertaluonteiset toimenpiteet, joita ilman alijäämä olisi
   silti alle 3 prosenttia suhteessa BKT:hen) ja, jos politiikkaa ei muuteta, 2,4 prosenttiin
   suhteessa BKT:hen vuonna 2009. Tämä osoittaa, että alijäämä on uskottavasti ja pysyvästi
   saatu 3 prosentin viitearvon alapuolelle.
   Laskettuaan kymmenen vuoden aikana nipin napin alle 104 prosenttiin suhteessa BKT:hen
   vuonna 2004 (yli 121 prosentista suhteessa BKT:hen vuonna 1994) julkisen talouden
   velkasuhde kasvoi 2 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen vuonna 2005 ja edelleen 0,6
   prosenttiyksikköä vuonna 2006. Velkasuhde tippui uudelleen 104 prosenttiin suhteessa
   BKT:hen vuonna 2007. Velkasuhteen kehitykseen vaikutti merkittävästi väliaikainen
   alijäämää kasvattava rahoitustoimi vuonna 2006 ja sen purkaminen vuonna 2007. Ilman tätä
   toimea velkasuhde olisi pysynyt pitkälti vakaana vuonna 2006, kun perusylijäämäkin parani
   neuvoston suosituksen mukaisesti. Komission kevään 2008 talousennusteen mukaan
   velkasuhteen ennustetaan politiikan pysyessä ennallaan tippuvan noin 102 ½ prosenttiin
   vuoteen 2009 mennessä. Julkisen velan voidaan katsoa vähentyneen suhteessa BKT:hen
   samassa tahdissa liiallisen alijäämän korjaamisen kanssa vuonna 2007.
   Kokonaistilanteen arviointi osoittaa, että Italian liiallisen alijäämän tilanne on korjattu. Tästä
   syystä komissio suosittaa, että neuvosto kumoaisi päätöksen liiallisen alijäämän
   olemassaolosta Italiassa.
FI                                                  9                                                 FI
 ---pagebreak---          Taulukko 2: Julkisen talouden kehitys vuosina 2003–2009
  % suhteessa BKT:hen, jollei muuta ole                                              2007              2008               2009
                                                   2003     2004  2005  2006   Toteu-        (2)                (2)
  ilmoitettu
                                                                                tuma
                                                                                VO       KOM       VO       KOM(3) VO (2)
  Julkisen talouden rahoitusasema                   -3,5    -3,5  -4,2   -3,4   -1,9     -2,4     -2,3      -2,2     -2,4     -1,5
                                                                                (-2,4)
  - Kokonaistulot (5)                              44,8     44,2  43,8  45,4    46,6    46,2     46,4       46,3     46,4     45,9
  - Kokonaismenot (5)                              48,3     47,7  48,0  48,8    48,5    48,6     48,7       48,5     48,7     47,9
  josta: - korkomenot                                5,1     4,7   4,5    4,6    5,0      4,8      4,9       4,9      4,9      4,9
                                                                                (5,0)
  - kiinteän pääoman bruttomuodostus                 2,5     2,4   2,4    2,4    2,4      2,7      2,4       2,5      2,4      2,6
  Perusjäämä                                         1,6     1,2   0,3    1,3    3,1      2,5      2,6       2,6      2,5      3,4
                                                                                (2,6)
  Kertaluonteiset            ja       väliaikaiset
                                                     1,7     1,3   0,6   -0,4   -0,2      0,2      0,1       0,1      0,0      0,1
  toimenpiteet
  Rakenteellinen rahoitusasema (1)                  -5,1    -4,7  -4,5   -2,8   -1,5     -2,2     -1,9      -2,0     -1,6     -1,3
                                                                                (-2,2)
  Rakenteellinen perusjäämä (1)                      0,0     0,0   0,0    1,8    3,5      2,6      3,1       2,9      3,3      3,6
  Julkinen bruttovelka (4)                         104,3 103,8 105,8 106,5 104,0 105,0           103,2 103,5 102,6           101,5
                                                                                (103,0)
  Velkamäärän muutos (a) = (b) + (c) + (d)          -1,3    -0,5   2,0    0,6   -2,5     -1,8     -0,8      -1,6     -0,6     -2,0
  Seuraavien osuus: - perusjäämä (b)                -1,6     -1,2  -0,3  -1,3    -3,1    -2,5     -2,6      -2,6     -2,5     -3,4
                   - ”lumipallovaikutus” (c)         1,9     0,5   1,9    0,9    1,1      0,1      1,5       0,9      2,0      1,5
                   - virta-varanto-korjauserä (d)   -1,6     0,3   0,5    1,0    -0,5     0,6      0,4       0,2     -0,1     -0,1
  Pm         Kokonaistuotannon kasvu (%)             0,0     1,5   0,6    1,8    1,5      1,9      0,5       1,5      0,8      1,6
                                                                                (0,6)
  Pm         Tuotantokuilu                          -0,2     0,0  -0,6   -0,3   -0,3     -0,6     -1,0      -0,6     -1,6     -0,6
  (1)
             Suhdannetasoitettu rahoitusasema (perusjäämä), jossa ei ole otettu huomioon kertaluonteisia eikä väliaikaisia
  toimenpiteitä.
  (2)
              Ohjelman mukaiset suhdannetasoitettu ja rakenteellinen rahoitusasema sekä tuotantokuilu ohjelmassa annettujen
              tietojen perusteella tehtyjen komission yksiköiden laskelmien mukaan.
  (3)
             Perustuu oletukseen talouspolitiikan ennallaanpysymisestä.
  (4)
             Bruttovelkasuhteen muutos voidaan osittaa seuraavasti:
              Dt Dt −1 PDt ⎛ Dt −1 it − y t              ⎞ SFt
                   −         =        + ⎜⎜      *        ⎟⎟ +
              Yt      Yt −1      Yt      ⎝ Yt −1 1 + y t  ⎠ Yt
              jossa t on aika; D on julkisen velan määrä, PD perusalijäämä, Y nimellinen BKT ja SF virta-varanto-korjauserät; i
              on vieraan pääoman keskikustannus ja y nimellisen BKT:n kasvu. Suluissa esitetään ”lumipallovaikutus”.
  (5)
              Vuoden 2009 vakausohjelmassa julkisen talouden tilasta annetut tiedot ovat kehityssuuntauksia sillä
              edellytyksellä, että lainsäädäntö pysyy ennallaan. Julkisen talouden rahoitusasemaa koskevan tavoitteen
              saavuttamiseksi suunniteltiin lisätoimenpiteitä, joiden positiivinen vaikutus olisi 0,4 prosenttia suhteessa
              BKT:hen.
  Lähteet: Komission yksiköiden kevään 2008 talousennuste (KOM) ja marraskuun 2007 tarkistettu vakausohjelma (VO)
  (sulkeissa uudet viralliset ennusteet, jotka perustuvat maaliskuussa 2008 voimassa olleen lainsäädännön säilymiseen).
FI                                                                10                                                               FI
 ---pagebreak---                                                    Suositus:
                                         NEUVOSTON PÄÄTÖS,
          liiallisen alijäämän olemassaolosta Italiassa tehdyn päätöksen 2005/694/EY
                                               kumoamisesta
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 104 artiklan 12
   kohdan,
   ottaa huomioon komission suosituksen,
   sekä katsoo seuraavaa:
   (1)     Neuvoston päätöksellä 2005/694/EY16, joka tehtiin EY:n perustamissopimuksen
           104 artiklan 6 kohdan mukaisesti komission suosituksen perusteella, todetaan, että
           Italiassa on liiallinen alijäämä. Neuvosto totesi, että julkisen talouden alijäämä oli yli 3
           prosenttia suhteessa BKT:hen olevan viitearvon mutta kuitenkin lähellä sitä vuosina
           2003 ja 2004, kun taas julkisen talouden bruttovelka oli molempina vuosina noin 106–
           107 prosenttia suhteessa BKT:hen, mikä on selvästi yli 60 prosenttia suhteessa
           BKT:hen olevan perustamissopimuksen viitearvon, eikä se ole viime vuosina
           vähentynyt riittävän nopeasti.
   (2)     Neuvosto antoi 28 päivänä heinäkuuta 2005 perustamissopimuksen 104 artiklan
           7 kohdan ja liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn täytäntöönpanon nopeuttamisesta
           ja selkeyttämisestä 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o
           1467/9717 3 artiklan 4 kohdan mukaisesti Italialle komission suositukseen perustuvan
           suosituksen liiallisen alijäämän poistamiseksi vuoteen 2007 mennessä. Suositus
           julkaistiin.
   (3)     Neuvoston päätös liiallisen alijäämän olemassaolosta kumotaan EY:n
           perustamissopimuksen 104 artiklan 12 kohdan määräysten mukaisesti, kun liiallinen
           alijäämä kyseisessä jäsenvaltiossa on neuvoston käsityksen mukaan korjattu.
   16
           EUVL L 266, 11.10.2005, s. 57.
   17
           EYVL L 209, 2.8.1997, s. 6, asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 1056/2005
           (EUVL L 174, 7.7.2005, s. 5).
FI                                                     11                                                     FI
 ---pagebreak---    (4) Perustamissopimuksen liitteenä olevan liiallisia alijäämiä koskevasta menettelystä
       tehdyn pöytäkirjan mukaan komissio toimittaa menettelyn täytäntöönpanoa varten
       tarvittavat tiedot. Jäsenvaltioiden on Euroopan yhteisön perustamissopimukseen
       liitetyn liiallisia alijäämiä koskevasta menettelystä tehdyn pöytäkirjan soveltamisesta
       22 päivänä marraskuuta 1993 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 3605/9318
       4 artiklan mukaisesti pöytäkirjan soveltamisen osana annettava tiedot julkisen
       talouden alijäämistä ja veloista ja muista asiaan liittyvistä muuttujista kahdesti
       vuodessa, 1 päivään huhtikuuta ja 1 päivään lokakuuta mennessä.
   (5) Niiden tietojen perusteella, jotka komissio (Eurostat) on asetuksen (EY) N:o 3605/93
       8 g artiklan 1 kohdan mukaisesti toimittanut saatuaan Italialta ilmoituksen ennen
       1 päivää huhtikuuta 2008, ja komission yksiköiden kevään 2008 talousennusteen
       perusteella voidaan tehdä seuraavat päätelmät:
         –     kasvettuaan ensin 3,5 prosentista suhteessa BKT:hen vuonna 2004
               4,2 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2005 julkisen talouden alijäämä
               supistui 3,4 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2006 ja vuonna 2007
               edelleen 1,9 prosenttiin suhteessa BKT:hen, joka on alle 3 prosentin viitearvon
               suhteessa BKT:hen. Ilman kertaluonteisten toimenpiteiden vaikutusta
               talousarvioon alijäämä olisi 1,7 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2007.
               Lukua voidaan verrata joulukuussa 2006 tarkistetussa vakausohjelmassa
               asetettuun 2,8 prosentin alijäämätavoitteeseen suhteessa BKT:hen;
         –     sopeutus perustui pysyvien verotulojen kasvuun, joka pitkälti ylitti odotukset
               kaudella 2006–2007. Tämä oli pääasiassa sen ansiota, että hyväksytyt
               toimenpiteet olivat odotettua tehokkaampia ja talouskasvu jonkin verran
               ennustettua nopeampaa. Rakenteellisen rahoitusaseman (eli suhdannetasoitettu
               rahoitusasema ilman kertaluonteisia ja muita väliaikaisia toimenpiteitä)
               arvioidaan parantuneen vuonna 2006 1 ¾ prosenttiyksikköä ja vuonna 2007
               1 ¼ prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen sen jälkeen, kun se vuonna 2005
               heikkeni ¼ prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen;
         –     vuodeksi 2008 kevään 2008 talousennusteessa ennustetaan alijäämän kasvavan
               2,3 prosenttia suhteessa BKT:hen, kiinteistöjen myynnistä saadut 0,1 prosenttia
               suhteessa BKT:hen olevat tulot mukaan luettuina. Rahoitusaseman
               ennustettuun heikkenemiseen ovat syynä sekä juoksevien perusmenojen
               osuuden kasvu suhteessa BKT:hen että juoksevien verojen aleneminen. Tämä
               kompensoituu osittain pääomamenojen oletetulla vähenemisellä, koska vuonna
               2007 aiheutui merkittävät kertaluonteiset menot. Vaikka alijäämä, jonka
               ennustetaan olevan 2,3 prosenttia suhteessa BKT:hen, onkin vain vähän
               korkeampi kuin vakausohjelman marraskuun 2007 tarkistuksessa asetettu
               virallinen alijäämätavoite eli 2,2 prosenttia suhteessa BKT:hen, jälkimmäinen
               perustui huomattavasti suurempaan arvioon vuoden 2007 alijäämästä kuin
               ilmoitettu toteutuma oli. Kevään talousennusteen mukaan alijäämä on vuonna
               2009 2,4 prosenttia suhteessa BKT:hen, jos politiikka pysyy ennallaan. Tästä
               päätellen alijäämä on uskottavasti ja pysyvästi saatu 3 prosentin viitearvon
               alapuolelle. Rakenteellisen rahoitusaseman ennustetaan heikkenevän yli ¼
   18
       EYVL L 332, 31.12.1993, s. 7, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o
       2103/2005 (EUVL L 337, 22.12.2005, s. 1).
FI                                                 12                                                      FI
 ---pagebreak---                  prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen vuonna 2008 ja paranevan ¼
                 prosenttiyksikköä vuonna 2009, jos politiikkaa ei muuteta. Arvioinnissa on
                 otettava huomioon tarve edistyä kohti rahoitusaseman keskipitkän aikavälin
                 tavoitetta, joka Italian osalta on tasapainoinen rakenteellinen rahoitusasema;
           –     laskettuaan kymmenen vuoden aikana nipin napin alle 104 prosenttiin
                 suhteessa BKT:hen vuonna 2004 (yli 121 prosentista suhteessa BKT:hen
                 vuonna 1994) julkisen talouden velkasuhde kasvoi 2 prosenttiyksikköä
                 suhteessa BKT:hen vuonna 2005 ja edelleen 0,6 prosenttiyksikköä 106 ½
                 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2006. Velkasuhde tippui jälleen 104
                 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2007. Velkasuhteen kehitykseen
                 vaikutti merkittävästi väliaikainen alijäämää kasvattava rahoitustoimi eli
                 rahavarojen kerryttäminen vuonna 2006 ja toimen purkaminen vuonna 2007.
                 Ilman tätä toimea velkasuhde olisi pysynyt pitkälti vakaana vuonna 2006, kun
                 perusylijäämäkin parani neuvoston suosituksen mukaisesti. Komission kevään
                 2008 talousennusteen mukaan velkasuhteen ennustetaan politiikan pysyessä
                 ennallaan tippuvan noin 102 ½ prosenttiin vuoteen 2009 mennessä. Julkisen
                 velan voidaan katsoa vähentyneen suhteessa BKT:hen samaa tahtia liiallisen
                 alijäämän korjaamisen kanssa vuonna 2007.
   (6)    Neuvoston käsityksen mukaan Italian liiallinen alijäämä on korjattu, ja näin ollen
          päätös 2005/694/EY olisi kumottava,
   ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
                                                1 artikla
   Kokonaistilanteen arviointi osoittaa, että Italian liiallisen alijäämän tilanne on korjattu.
                                                2 artikla
   Kumotaan päätös 2005/694/EY.
                                                3 artikla
   Tämä päätös on osoitettu Italian tasavallalle.
   Tehty Brysselissä
                                                  Neuvoston puolesta
                                                  Puheenjohtaja
FI                                                  13                                          FI


title: Suositus: neuvoston paatos Ranskalle esitettävästä EY:n perustamissopimuksen 104 artiklan 9 kohdan mukaisesta vaatimuksesta, jonka mukaan sen on toteutettava liiallisen alijäämän korjaamisen edellyttämät toimenpiteet

text: ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---


               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 18.5.2016
            COM(2016) 340 final
            Suositus
            NEUVOSTON SUOSITUS
            Itävallan vuoden 2016 kansallisesta uudistusohjelmastasekä samassa yhteydessä annettu Itävallan vuoden 2016 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto

               Suositus

               NEUVOSTON SUOSITUS

               Itävallan vuoden 2016 kansallisesta uudistusohjelmasta

                  sekä samassa yhteydessä annettu Itävallan vuoden 2016 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,

               ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97
                  1
                ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan,

               ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen
                  2
               ,

               ottaa huomioon Euroopan parlamentin päätöslauselmat
                  3
               ,

               ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,

               ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,

               ottaa huomioon talous- ja rahoituskomitean lausunnon,

               ottaa huomioon sosiaalisen suojelun komitean lausunnon,

               ottaa huomioon talouspoliittisen komitean lausunnon,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Komissio hyväksyi 26 päivänä marraskuuta 2015 vuotuisen kasvuselvityksen
                  4
               , mikä aloitti vuoden 2016 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson. Eurooppa-neuvosto vahvisti vuotuisen kasvuselvityksen ensisijaiset tavoitteet 17 ja 18 päivänä maaliskuuta 2016. Komissio hyväksyi 26 päivänä marraskuuta 2015 asetuksen (EU) N:o 1176/2011 perusteella varoitusmekanismia koskevan kertomuksen
                  5
               , jossa se katsoi, että Itävalta kuuluu niihin jäsenvaltioihin, joista laadittaisiin perusteellinen tarkastelu. Samana päivänä komissio hyväksyi myös suosituksen neuvoston suositukseksi euroalueen talouspolitiikasta
                  6
               . Eurooppa-neuvosto vahvisti suosituksen 18 ja 19 päivänä helmikuuta 2016, ja neuvosto antoi sen 8 päivänä maaliskuuta 2016. Koska Itävalta kuuluu maihin, joiden rahayksikkö on euro, ja koska taloudet ovat talous- ja rahaliitossa vahvasti yhteydessä toisiinsa, Itävallan olisi varmistettava, että kyseiset suositukset pannaan täytäntöön täysimääräisesti ja oikea-aikaisesti.

               (2)Itävaltaa koskeva vuoden 2016 maaraportti
                  7
                julkaistiin 26 päivänä helmikuuta 2016. Siinä arvioitiin Itävallan edistymistä neuvoston 14 päivänä heinäkuuta 2015 hyväksymien maakohtaisten suositusten noudattamisessa ja kansallisten Eurooppa 2020 -tavoitteidensa saavuttamisessa. Lisäksi siihen sisältyi asetuksen (EU) N:o 1176/2011 5 artiklan nojalla laadittu Itävaltaa koskeva perusteellinen tarkastelu. Komissio esitteli 8 päivänä maaliskuuta 2016 perusteellisen tarkastelun tulokset.
                  8
                Komissio päättelee analyysinsa perusteella, että Itävallan makrotaloudessa ei ole epätasapainoja.

               (3)Itävalta toimitti vuoden 2016 kansallisen uudistusohjelmansa 26 päivänä huhtikuuta 2016 ja vuoden 2016 vakausohjelmansa 27 päivänä huhtikuuta 2016. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon.

               (4)Kauden 2014–2020 Euroopan rakenne- ja investointirahastojen ohjelmasuunnittelussa on otettu huomioon niihin liittyvät maakohtaiset suositukset. Kuten asetuksen (EU) N:o 1303/2013 23 artiklassa säädetään, komissio voi pyytää jäsenvaltiota tarkastelemaan uudelleen kumppanuussopimustaan ja asiaankuuluvia ohjelmiaan ja esittämään niihin muutoksia, kun tämä on tarpeen asiaankuuluvien neuvoston suositusten täytäntöönpanon tukemiseksi. Komissio on antanut tarkempaa tietoa tämän säännöksen hyödyntämisestä ohjeissa sellaisten toimenpiteiden soveltamiselle, joilla Euroopan rakenne- ja investointirahastojen vaikuttavuus kytketään talouden tehokkaaseen ohjaukseen ja hallintaan.
                  9

               (5)Vakausohjelmassa todetaan, että poikkeuksellisen pakolaisvirran vaikutus julkiseen talouteen on merkittävä. Vakausohjelmassa annetaan riittävä näyttö näiden julkisen talouden lisäkustannusten laajuudesta ja luonteesta. Hyväksyttävät lisämenot olivat komission mukaan 0,09 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2015, ja tällä hetkellä niiden arvioidaan olevan 0,26 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2016. Lukuja on tarkistettu ylöspäin verrattuna vuoden 2016 alustavassa talousarviosuunnitelmassa esitettyihin arvioihin, joiden mukaan lisämenojen odotettiin vuonna 2015 olevan noin 0,08 prosenttia suhteessa BKT:hen ja vuonna 2016 noin 0,16 prosenttia suhteessa BKT:hen. Asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 1 kohdan ja 6 artiklan 3 kohdan säännöksissä sallitaan näiden lisämenojen huomioon ottaminen, sillä pakolaisvirta on poikkeuksellinen tapahtuma, jonka vaikutus Itävallan julkiseen talouteen on merkittävä, eikä kestävyys vaarannu, jos poikkeaminen julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävältä sopeuttamisuralta sallitaan. Koska Itävalta pysyi vuonna 2015 julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteessaan, se ei hyödyntänyt mahdollisuutta tilapäiseen poikkeamiseen. Jotta kuitenkin voidaan varmistaa, että Itävallalle sallitaan vastaava tilapäinen poikkeaminen kuin maille, jotka eivät ole vielä saavuttaneet julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitettaan, Itävallan sallitaan poiketa julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteestaan vuosina 2016 ja 2017 siten, että poikkeama vastaa vuonna 2015 hyväksyttyä määrää. Vuoden 2016 mahdollisen lisäpoikkeaman osalta tehdään keväällä 2017 Itävallan viranomaisten toimittamien havaittujen tietojen perusteella lopullinen arviointi hyväksyttävine määrineen.

               (6)Itävaltaan sovelletaan vakaus- ja kasvusopimuksen ennaltaehkäisevää osiota ja väliaikaista velkasääntöä. Hallitus odottaa vuoden 2016 vakausohjelmassa julkisen sektorin alijäämän lisääntyvän 1,6 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2016 ja supistuvan sen jälkeen asteittain 0,4 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2020. Julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoite, joka on 0,45 prosentin rakenteellinen alijäämä suhteessa BKT:hen vuoteen 2016 saakka ja tarkistettuna 0,5 prosentin rakenteellinen alijäämä suhteessa BKT:hen vuodesta 2017 lähtien, aiotaan saavuttaa vuodesta 2018 alkaen. Uudelleenlasketun rakenteellisen rahoitusaseman perusteella julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoite saavutettaisiin kuitenkin vasta vuodesta 2019 alkaen. Vakausohjelman mukaan julkisen talouden velan odotetaan olleen suurimmillaan 86,2 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2015 ja supistuvan vähitellen 76,6 prosenttiin vuonna 2020. Julkisen talouden kehitysarvioiden perustana oleva makrotalouden skenaario on uskottava. Samanaikaisesti toimenpiteitä, joita tarvitaan tukemaan suunniteltujen alijäämätavoitteiden saavuttamista vuodesta 2017 eteenpäin, ei kuitenkaan ole vielä riittävästi täsmennetty. Komission kevään 2016 talousennusteen mukaan on olemassa riski, että tavoitteesta poiketaan jonkin verran vuonna 2016. Jos arviossa kuitenkin jätetään huomiotta myös vuodeksi 2016 tällä hetkellä ennustetut lisävaikutukset, jotka aiheutuvat poikkeuksellisesta pakolaisvirrasta, Itävallan odotetaan noudattavan vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia vuonna 2016. Jos politiikka säilyy muuttumattomana, riskinä on huomattava poikkeaminen suositetulta sopeutusuralta vuonna 2017. Ennustettu poikkeama vuonna 2017 ei kuitenkaan ole enää merkittävä, jos otetaan huomioon vuodeksi 2016 mahdollisesti hyväksytty lisämäärä, joka liittyy poikkeuksellisen pakolaisvirran vaikutuksiin julkiseen talouteen. Itävallan ennustetaan noudattavan väliaikaista velkasääntöä vuonna 2016 ja siirtymäkauden päättymisen jälkeen myös velan supistamista koskevaa vertailuarvoa vuonna 2017. Neuvosto katsoo vakausohjelmasta tekemänsä arvioinnin ja komission kevään 2016 talousennusteen perusteella olevan riskinä, että Itävalta ei noudata vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia. Tämän vuoksi tarvitaan lisätoimenpiteitä, joilla varmistetaan vaatimusten noudattaminen vuosina 2016 ja 2017.

               (7)Hiljattain toteutetun verouudistuksen vaikutukset julkiseen talouteen ovat edelleen jossain määrin epäselvät. Toteuttaessa toimenpiteitä julkisen talouden kestävyyden varmistamiseksi olisi otettava huomioon, että viimeaikaisista uudistuksista huolimatta työhön kohdistuu edelleen suuri verorasitus ja että Itävallassa on suuri verokiila verrattuna muihin Euroopan maihin. Kasvuystävällisempiä verotulojen lähteitä, joiden avulla voitaisiin keventää työn verotusta, ei hyödynnetä riittävästi. Ongelman ratkaisemista voitaisiin edistää toteuttamalla toimia työhön kohdistuvan verorasituksen keventämiseksi siirtämällä sitä kasvun kannalta vähemmän haitallisiin lähteisiin.

               (8)Vuonna 2015 työllisyysaste 55–64-vuotiaiden ikäryhmässä oli 46,3 prosenttia (EU:n keskiarvo 53,3 prosenttia). Näin ollen Itävalta oli 19. sijalla vertailussa muihin jäsenvaltioihin. Todellisen eläkkeellesiirtymisiän nostamiseen tähtäävät lisätoimenpiteet ovat olleet voimassa vuodesta 2014, ja niillä on ollut jonkin verran vaikutusta. Nähtäväksi jää, käännetäänkö näillä toimilla suuntaus, jossa todellinen eläkeikä on Itävallassa jäljessä EU:n keskiarvosta keskipitkällä aikavälillä. Lisäksi eläkkeelläoloaika on pitenemässä korkeamman elinajanodotteen vuoksi. Naisten lakisääteisen eläkeiän nostaminen ja yhdenmukaistaminen miesten eläkeiän kanssa toteutetaan vain asteittain, alkaen vuonna 2024 ja päättyen vuonna 2033. Lakisääteistä eläkeikää ei ole Itävallassa kytketty nousussa olevaan elinajanodotteeseen. Komission arvion mukaan eläkemenot lisääntyvät vuoteen 2040 mennessä 0,8 prosenttia suhteessa BKT:hen vuoteen 2013 verrattuna. Pitkällä aikavälillä (vuoteen 2060 mennessä), eläkemenojen odotetaan kasvavan 0,5 prosenttia BKT:hen suhteutettuna. Vastaavasti terveydenhuoltomenojen odotetaan kasvavan vuosien 2013 ja 2040 välillä 1 prosentin suhteessa BKT:hen ja 1,3 prosenttia vuoteen 2060 mennessä. Tämä menojen lisääntyminen yhdessä pitkäaikaishoidon kustannusten odotetun kasvun kanssa muodostaa Itävallan julkisen talouden kestävyyteen kohdistuvan keskisuuren riskin.

               (9)Julkisen talouden järjestelyt eri hallintotasojen (liittovaltion, osavaltioiden ja paikallishallinnon) välillä ovat monimutkaiset, ja monilla politiikan aloilla, kuten terveydenhuollossa, tulo- ja menovastuita ei ole yhdenmukaistettu. OECD:n vuoden 2014 tietojen mukaan valtiotasoa alempien hallintotasojen vastuualueeseen kuuluu 16 prosenttia julkisen talouden menoista BKT:hen suhteutettuna, mutta valtiotasoa alemman hallintotason verojen osuus on vain noin 2 prosenttia suhteessa BKT:hen. Nämä monimutkaisuustekijät tulevat kalliiksi ja voivat heikentää budjettikuria. Parhaillaan neuvotellaan tulojen jakamisesta kolmen hallintotason kesken vuonna 2017 alkavalla kaudella, mikä tarjoaa tilaisuuden puuttua tähän ongelmaan.

               (10)Itävallan työttömyysaste on perinteisesti kuulunut EU:n alhaisimpiin. Se on kuitenkin ollut kasvussa vuodesta 2011 lähtien ja nousi 5,7 prosenttiin vuonna 2015. Myös nuorisotyöttömyyttä on vähän: vuonna 2015 työttöminä oli 10,6 prosenttia työelämässä aktiivisista 15–24-vuotiaista. Lisäksi Itävallan työllisyysaste on korkea. Vaikka naisten työllisyysaste on 70,2 prosenttia, mikä on yli EU:n keskiarvon, suhteellisen suuri osuus naisista työskentelee kuitenkin osa-aikaisesti lastenhoitovelvoitteiden tai vanhusten hoitoon osallistumisen vuoksi. Tämä vaikuttaa osaltaan siihen, että sukupuolten välinen palkkaero kuuluu EU:n suurimpiin ja että sukupuolten välinen eläke-ero on suuri. Ikääntyneiden työntekijöiden (55–64-vuotiaiden) osalta työllisyysaste on alle EU:n keskiarvon.

               (11)Koulutusalalla Itävalta on jo ylittänyt kansalliset Eurooppa 2020 tavoitteensa. Vuonna 2015 koulunkäynnin keskeyttäneiden määrä oli 7,3 prosenttia ja korkea-asteen tutkinnon suorittaneiden osuus 38,7 prosenttia. Koulutustulokset riippuvat kuitenkin pitkälti sosioekonomisesta taustasta. Sukupolvien välinen liikkuvuus on koulutuksen osalta vähäisimpiä kaikkien niiden OECD-maiden joukossa, joista tietoja on saatavilla. Koulunkäynnin keskeyttäneiden osuus on ulkomaalaistaustaisten oppilaiden kohdalla lähes kolme kertaa suurempi kuin syntyperäisillä itävaltalaisilla. Lisähaasteena on integroida oppivelvollisuusikäiset ja sitä vanhemmat nuoret pakolaiset ja maahanmuuttajat koulutuksen piiriin.

               (12)Itävallan pankkeihin kohdistuu haasteita sekä kotimaan että ulkomaan markkinoilla, mutta kansallisella ja Euroopan tasolla toteutetut valvontatoimet ovat auttaneet lieventämään riskejä, jotka aiheutuvat omaisuuserien laadun heikkenemisestä Keski-, Itä- ja Kaakkois-Euroopassa. Kansallisessa tilinpidossa on jo otettu huomioon julkisen talouden riskit, jotka liittyvät vaikeuksiin joutuneiden rahoituslaitosten rakenneuudistukseen ja toiminnan lopettamiseen. Vaikka lisäriskien mahdollisuutta ei voida sulkea pois, ne näyttävät rajoittuvan pelkästään heikkolaatuisiin omaisuuseriin joidenkin tiettyjen laitosten kohdalla.

               (13)Itävallassa on EU:n keskiarvoa korkeampi investointiaste kaikkien muiden BKT:n erien paitsi asuntojen osalta. Investointitoiminta on kuitenkin ollut vuodesta 2012 lähtien heikkoa Itävallassa huolimatta yritysten vakaasta likviditeetistä ja suotuisista rahoitusehdoista. Investointien ja kasvun vauhdittamiseksi olisi vähennettävä hallinnon monimutkaisuutta ja sen aiheuttamia esteitä. Esimerkiksi palvelujen tarjoamisen alalla vallitsevat sääntelyesteet ja hallinnolliset rasitteet eivät edistä uusien yritysten perustamista. Itävallassa on alettu kartoittaa mahdollisuuksia vähentää monialayritysten perustamisen pidäkkeitä, mikä mainittiin vuoden 2015 maakohtaisissa suosituksissa, mutta päätöksiä ei ole vielä tehty. Yrityspalvelujen alalla erityisiä haasteita aiheuttavat rajoittavat lupavaatimukset sekä oikeudellista muotoa ja osakkuutta koskevat rajoitukset, mikä johtaa heikkoon markkinadynamiikkaan ja tuottavuuden laskuun. Toimintasuunnitelmassa, jonka Itävalta esitti säänneltyihin ammatteihin pääsyä ja niiden harjoittamista koskevan keskinäisen arvioinnin johdosta, ehdotetaan vain joitakin toimia, vaikka kunnianhimoisempien ehdotusten esittämiseen olisi selvästi mahdollisuuksia.

               (14)Viime vuonna koetulla pakolaisten laajamittaisella maahantulolla on sosiaalisia ja taloudellisia seurauksia Itävallalle. Lyhyellä aikavälillä pakolaisvirta lisää julkisia menoja ja kotimaista kysyntää ja sen myötä kasvattaa BKT:tä. Keskipitkän aikavälin vaikutukset työllisyyteen ja kasvuun riippuvat kuitenkin siitä, miten pakolaisten integroituminen työmarkkinoille ja yhteiskuntaan onnistuu esimerkiksi koulutuksen tukitoimien kautta. Asia on poliittisen asialistan kärjessä sekä EU:n että jäsenvaltioiden tasolla, joten sitä seurataan ja analysoidaan tarkasti, myös vuoden 2017 maaraportissa.

               (15)Komissio on eurooppalaisen ohjausjakson osana tehnyt kattavan analyysin Itävallan talouspolitiikasta ja julkaissut sen vuoden 2016 maaraportissa. Se on arvioinut myös vakausohjelman ja kansallisen uudistusohjelman sekä jatkotoimenpiteet, joita on toteutettu Itävallalle viime vuosina annettujen suositusten noudattamiseksi. Se on ottanut huomioon niiden merkityksen Itävallan finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta mutta myös sen, ovatko ne EU:n sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska EU:n yleistä talouden ohjausta on tarpeen vahvistaa antamalla EU:n tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin. Eurooppalaisen ohjausjakson yhteydessä annetut suositukset ilmenevät jäljempänä esitettävistä suosituksista 1–3.

               (16)Neuvosto on tutkinut vakausohjelman tämän arvioinnin perusteella, ja sen lausunto
                  10
                ilmenee erityisesti jäljempänä esitettävästä suosituksesta 1,

               SUOSITTAA, että Itävalta toteuttaa vuosina 2016 ja 2017 toimia, joilla se

               1.varmistaa, että poikkeaminen julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteesta vuosina 2016 ja 2017 rajoittuu sallittuun määrään, joka liittyy vuoden 2015 poikkeuksellisen pakolaisvirran aiheuttamiin vaikutuksiin julkiseen talouteen, ja tämän mukaisesti sopeuttaa julkista taloutta vuositasolla 0,3 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2017, mikäli julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteeseen ei päästä vähäisemmillä sopeutustoimilla; varmistaa terveydenhuoltojärjestelmän kestävyyden ja eläkejärjestelmän kestävyyden kytkemällä lakisääteisen eläkeiän elinajanodotteeseen; yksinkertaistaa, järkeistää ja virtaviivaistaa julkisen talouden suhteita ja vastuita hallinnon eri tasoilla;

               2.lisää naisten osallistumista työmarkkinoille; toteuttaa toimia vähäosaisten, erityisesti maahanmuuttajataustaisten nuorten koulutustulosten parantamiseksi;

               3.vähentää investointien hallinnollisia ja sääntelystä johtuvia esteitä, kuten rajoittavia lupavaatimuksia sekä oikeudellista muotoa ja osakkuutta koskevia rajoituksia, ja monialayritysten perustamisen hidasteita erityisesti palvelujen alalla.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)
                  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)
                  COM(2016) 340 final.

                     (3)
                  P8_TA(2016)0058, P8_TA(2016)0059 ja P8_TA(2016)0060.

                     (4)
                  COM(2015) 690 final.

                     (5)
                  COM(2015) 691 final.

                     (6)
                  COM(2015) 692 final.

                     (7)
                  SWD(2016) 88 final.

                     (8)
                  COM(2016) 95 final.

                     (9)
                  COM(2014) 494 final.

                     (10)
                  Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti.


title: Suositus: Neuvoston paatos liiallisen alijäämän olemassaolosta Ranskassa - Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 104 artiklan 6 kohdan soveltaminen

text: ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---


               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 22.5.2017
            COM(2017) 510 final
            Suositus
            NEUVOSTON SUOSITUS
            Kroatian vuoden 2017 kansallisesta uudistusohjelmastasekä samassa yhteydessä annettu Kroatian vuoden 2017 lähentymisohjelmaa koskeva neuvoston lausunto

               Suositus

               NEUVOSTON SUOSITUS

               Kroatian vuoden 2017 kansallisesta uudistusohjelmasta

                  sekä samassa yhteydessä annettu Kroatian vuoden 2017 lähentymisohjelmaa koskeva neuvoston lausunto

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,

               ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97
                  1
                ja erityisesti sen 9 artiklan 2 kohdan,

               ottaa huomioon makrotalouden epätasapainon ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta 16 päivänä marraskuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011
                  2
                ja erityisesti sen 6 artiklan 1 kohdan,

               ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen
                  3
               ,

               ottaa huomioon Euroopan parlamentin päätöslauselmat
                  4
               ,

               ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,

               ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,

               ottaa huomioon talous- ja rahoituskomitean lausunnon,

               ottaa huomioon sosiaalisen suojelun komitean lausunnon,

               ottaa huomioon talouspoliittisen komitean lausunnon,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Komissio hyväksyi 16 päivänä marraskuuta 2016 vuotuisen kasvuselvityksen
                  5
               , mikä aloitti vuoden 2017 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson. Eurooppa-neuvosto vahvisti vuotuisen kasvuselvityksen ensisijaiset tavoitteet 9 ja 10 päivänä maaliskuuta 2017. Komissio hyväksyi 16 päivänä marraskuuta 2016 asetuksen (EU) N:o 1176/2011 perusteella varoitusmekanismia koskevan kertomuksen
                  6
               , jossa se katsoi, että Kroatia kuuluu niihin jäsenvaltioihin, joista laadittaisiin perusteellinen tarkastelu.

               (2)Kroatiaa koskeva vuoden 2017 maaraportti
                  7
                julkaistiin 22 päivänä helmikuuta 2017. Siinä arvioitiin Kroatian edistymistä neuvoston 12 päivänä heinäkuuta 2016 hyväksymien maakohtaisten suositusten noudattamisessa, aiempina vuosina annettujen suositusten noudattamisessa ja kansallisten Eurooppa 2020 -tavoitteidensa saavuttamisessa. Lisäksi siihen sisältyi asetuksen (EU) N:o 1176/2011 5 artiklan nojalla laadittu perusteellinen tarkastelu
                  8
               , jonka tulokset julkaistiin samaten 22 päivänä helmikuuta 2017. Komissio päättelee analyysinsa perusteella, että Kroatian makrotaloudessa on liiallisia epätasapainoja. Julkisen talouden velkasuhde alkoi pienentyä vuonna 2016, mutta julkiseen velkaan kohdistuu valuuttariski ja julkisen talouden kestävyyteen liittyy keskipitkällä aikavälillä edelleen riskejä. Yksityisen sektorin velkaantuneisuus on vähentynyt, mutta se on edelleen suurta erityisesti yrityssektorilla. Yksityisen sektorin velkaan kohdistuu myös suuri valuuttariski. Finanssisektorin on tarkoitus tukea elpymistä, mutta se on edelleen alttiina valuuttariskistä johtuvalle luottoriskille. Lisäksi järjestämättömien lainojen osuus on edelleen suuri. Työttömyysaste laskee nopeasti, mikä johtuu kohtuullisen työpaikkojen luomisen lisäksi työvoiman vähenemisestä. Myös monimutkainen liiketoimintaympäristö vähentää tuottavia investointeja ja hidastaa tuotavuuden kasvua.

               (3)Kroatia toimitti vuoden 2017 kansallisen uudistusohjelmansa ja vuoden 2017 lähentymisohjelmansa 27 päivänä huhtikuuta 2017. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon.

               (4)Kauden 2014–2020 Euroopan rakenne- ja investointirahastojen (ERI-rahastot) kansallisissa ohjelmissa on otettu huomioon asiaankuuluvat maakohtaiset suositukset. Kuten ERI-rahastoja koskevassa lainsäädännössä
                  9
                säädetään, komissio voi pyytää jäsenvaltiota tarkastelemaan uudelleen asiaankuuluvia ERI-rahastoja koskevia ohjelmiaan ja esittämään niihin muutoksia, kun tämä on tarpeen asiaankuuluvien maakohtaisten suositusten täytäntöönpanon tukemiseksi. Komissio on antanut tarkempia ohjeita kyseisten sääntöjen soveltamisesta
                  10
               .

               (5)Sen jälkeen kun liiallista alijäämää koskeva menettely on lopetettu, Kroatiaan sovelletaan vakaus- ja kasvusopimuksen ennaltaehkäisevää osiota ja velkasääntöä. Hallitus suunnittelee vuoden 2017 lähentymisohjelmassa julkisen talouden rahoitusaseman asteittaista parantamista 0,8 prosentin alijäämästä suhteessa BKT:hen vuonna 2016 0,5 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2020. Julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteessa, joka on rakenteellisin luvuin –1,75 prosenttia suhteessa BKT:hen, pysyttiin selvästi vuonna 2016, ja (uudelleenlasketun
                  11
               ) rakenteellisen rahoitusaseman on tarkoitus juuri ja juuri noudattaa julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitetta vuosina 2017 ja 2018. Sen jälkeen sen ennustetaan jälleen paranevan hieman. Lähentymisohjelman mukaan julkisen talouden velan suhteessa BKT:hen ennustetaan vähenevän edelleen, 72,1 prosenttiin vuoteen mennessä 2020, kun se oli enimmillään 86,7 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2015. Julkisen talouden kehitysarvioiden perustana oleva makrotalouden skenaario on suotuisa erityisesti, kun otetaan huomioon Kroatian suurimman yksityisen yrityksen, Agrokorin, taloudellisten vaikeuksien kielteinen vaikutus julkiseen talouteen, mitä ei ole sisällytetty ohjelman kehitysarvioihin. Agrokorin kriisi on suoraan vaarana myös julkisen talouden kehitysarvioille. Lisäksi toimenpiteitä, joita tarvitaan tukemaan suunniteltujen alijäämätavoitteiden saavuttamista vuodesta 2017 eteenpäin, ei ole vielä kaikilta osin täsmennetty.

               (6)Neuvosto suositti 12 päivänä heinäkuuta 2016, että Kroatia sopeuttaa julkista talouttaan kohti julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitetta vähintään 0,6 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2017. Julkisen talouden toteutumaa koskevien tietojen mukaan julkisen talouden rahoitusasema parani huomattavasti vuonna 2016. Näin ollen Kroatia saavutti julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteensa jo vuonna 2016. Komission kevään 2017 talousennusteen mukaan rakenteellisen rahoitusaseman odotetaan edelleen ylittävän julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteen vuonna 2017, vaikka rahoitusasema heikkeni –0,3 prosentista suhteessa BKT:hen vuonna 2016 –1,7 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2017. Kroatialle suositetaan, että se noudattaa vuonna 2018 edelleen julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitetta. Komission kevään 2017 talousennusteen mukaan rakenteellisen rahoitusaseman odotetaan heikkenevän edelleen –2,1 prosenttiin suhteessa BKT:hen, jolloin vaarana on, että julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteesta poiketaan jonkin verran. Kroatian ennustetaan noudattavan velkasääntöä vuosina 2017 ja 2018. Kaiken kaikkiaan neuvosto katsoo, että Kroatian on toteutettava vuodesta 2018 alkaen lisätoimenpiteitä, jotta vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia voidaan noudattaa.

               (7)Kroatian julkisen talouden ohjausjärjestelmässä on puutteita. Finanssipoliittista vastuuta koskevaa uutta lakia, jolla on tarkoitus lujittaa julkisen talouden kehystä ja vahvistaa finanssipoliittisen toimikunnan riippumattomuutta ja tehtävänantoa, ei ole vielä hyväksytty. Talousarviolain muutos, jolla pyritään muun muassa puuttumaan talousarviosuunnitelmien toistuviin tarkistuksiin keskus- ja paikallistasoilla, on viivästynyt. Talousarviosuunnitelmien perustana olevien ennusteiden luotettavuus on edelleen heikko.

               (8)Juoksevista kiinteistöveroista kertyvät tulot ovat Kroatiassa suhteellisen pienet. Nämä tulot kerätään paikallisviranomaisten perimillä maksuilla, jotka kohdistuvat kiinteään omaisuuteen. Niiden laskentatapa ja kattavuus vaihtelevat kuitenkin huomattavasti. Lisäksi Kroatia soveltaa vähemmän tehokkaita varainsiirtoveroja. Kroatia aikoo toistuvasti annettujen maakohtaisten suositusten pohjalta korvata osana vuoden 2016 verouudistusta eräät paikalliset maksut ja verot juoksevalla kiinteistöverolla, joka lasketaan omaisuuden arvoa kuvaavan viiden parametrin pohjalta. Uutta veroa on tarkoitus kantaa vuodesta 2018. Kyseessä on ensimmäinen askel kohti puhtaasti arvoon perustuvaa juoksevaa kiinteistöverotusta, jonka on tarkoitus toteutua vuonna 2020.

               (9)
                     Kroatian valtion rahoitustarpeet ja valtionvelan altistuminen valuuttariskille korostavat luotettavien rahoituslähteiden ja varovaisen riskinhallinnan merkitystä. Kroatia hyväksyi vuoden 2017 alussa maakohtaisen suosituksen pohjalta keskushallinnon velanhoitostrategian, joka kattaa vuodet 2017–2019. Edellinen strategia päättyi kolme vuotta sitten. Julkisen velan hallinnoinnin institutionaalinen kehys, mukaan lukien yhteydenpito markkinoiden kanssa, riskienhallinta ja strategian säännöllinen päivittäminen, on puutteellinen. Talousarvion ulkopuolisia toimia, jotka saattavat vaikuttaa velkaan, ei myöskään oteta riittävästi huomioon.

               (10)
                     Työmarkkinoiden elpyminen on jatkunut, mutta työttömyysaste on edelleen korkea ja pitkäaikaistyöttömien osuus on suuri. Yhdessä alhaisen ja jatkuvasti supistuvan työvoimaosuuden kanssa tämä tarkoittaa, että maassa on paljon käyttämätöntä työvoimareserviä. Etenkin parhaassa työiässä olevien alhaisen osaamistason työntekijöiden työvoimaosuus supistui merkittävästi vuonna 2016. Suurimpia syitä tähän oli työikäisen väestön väheneminen, joka johtui ikääntymisestä ja kasvavasta maastamuutosta.

               (11)
                     Työvoiman ulkopuolella olevien osuus on suhteellisen suuri ikäryhmässä, joka on oikeutettu varhaiseläkkeeseen. Lyhyet työeläkemaksujen maksukaudet johtavat siihen, että nykyiset ja tulevat eläkkeet ovat riittämättömät ja vanhuusiän köyhyysriski lisääntyy. Varhaiseläkkeelle voi jäädä usean eri väylän kautta, täydet viisi vuotta ennen lakisääteistä eläkeikää. Taloudelliset kannustimet jatkaa työelämässä lakisääteiseen eläkeikään asti ovat tehottomia. Ilmoitettuja kannustimia työurien pidentämiseksi ei ole toteutettu. Hoivavelvoitteet alentavat osaltaan työvoimaosuutta. Erityisesti tämä koskee iäkkäämpiä naisia parhaassa työiässä olevien ikäryhmässä. Julkiset lastenhoitopalvelut ovat riittämättömät, ja alueelliset erot palveluissa ovat suuria. Isyysloman ajalta ei makseta palkkaa, eivätkä työsopimukset tarjoa juurikaan joustonvaraa työnteon ja lastenhoidon yhteen sovittamiseksi. Tällä hetkellä lakisääteinen eläkeikä on naisilla 61 vuotta ja 9 kuukautta ja miehillä 65 vuotta. Lakisääteisten eläkeikien yhtenäistäminen ja pidentäminen on hidasta, sillä naisten ja miesten eläkeiän on tarkoitus nousta 67 vuoteen vasta vuonna 2038. Eläkeiän nopeampaa muuttamista harkitaan parhaillaan, mutta päätöstä ei ole vielä tehty. Eläkejärjestelmä antaa mahdollisuuden suotuisampiin eläkejärjestelyihin eräille työntekijäryhmille raskaiksi ja vaarallisiksi luokitelluissa ammateissa ja tietyillä aloilla. Viranomaiset ovat saaneet raskaita ja vaarallisia ammatteja koskevan arvioinnin päätökseen, mutta sääntöjä ei ole vielä yksinkertaistettu.

               (12)Tuoreimpien tietojen mukaan vuonna 2015 lähes 30 prosenttia väestöstä oli köyhyys- tai syrjäytymisvaarassa. Sosiaaliturvajärjestelmän tuloksellisuudessa ja tasapuolisuudessa on puutteita. Ne johtuvat epäjohdonmukaisuuksista etuuksien myöntämiskriteereissä, hajanaisesta maantieteellisestä kattavuudesta, etuuksista vastaavien viranomaisten puutteellisesta keskinäisestä koordinaatiosta ja vähäisestä läpinäkyvyydestä. Vuonna 2016 vain 0,6 prosenttia BKT:stä käytettiin vähimmäistulojärjestelmään, joka on tarkoitettu kaikkein köyhimmille kotitalouksille. Uudistussuunnitelmat, jotka koskevat muun muassa tehtävien jakamista uudelleen instituutioiden kesken ja tukikelpoisuuskriteerien yhdenmukaistamista, ovat lykkäytyneet.

               (13)Työmarkkinoilla tarvittavien taitojen hankkiminen on tärkeä työllistyvyyden edellytys. Aikuiskoulutukseen osallistuminen on hyvin vähäistä. Lisäksi aktiivisen työmarkkinapolitiikan toimiin, uudelleenkoulutukseen ja elinikäiseen oppimiseen osoitetut määrärahat ovat vähäiset ja niiden kattavuus on heikko. Koulutuksessa ei keskitytä riittävästi vanhempiin ja alhaisen osaamistason työntekijöihin eikä pitkäaikaistyöttömiin, joiden on yleensä erityisen vaikea työllistyä. Valmistelutoimet sellaisen lainsäädännön antamiseksi, jolla parannetaan aikuiskoulutusta tarjoavien instituutioiden, koulutusohjelmien ja aikuisopetuksen laatua, ovat viivästyneet.

               (14)Ihmisillä on oltava riittävät perustaidot, jotta he löytävät hyvän pysyvän työpaikan ja onnistuvat säilyttämään sen sekä voivat osallistua täysipainoisesti taloudelliseen ja yhteiskunnalliseen elämään. Kansainvälisen tutkimuksen mukaan 15-vuotiaiden kroatialaiskoululaisten perustaidoissa sekä luonnontieteellisissä ja matemaattisissa taidoissa on vakavia puutteita. Vuonna 2015 alettiin uudistaa opetusohjelmaa osana koulutus-, tiede- ja teknologiastrategian täytäntöönpanoa. Uudistuksen tarkoituksena on parantaa opetusohjelman sisältöä ja monialaisten taitojen opetusta. Sidosryhmien reaktiot ehdotettuun uudistukseen olivat ristiriitaiset, minkä jälkeen uudistusta tarkistettiin. Sen täytäntöönpano on viivästynyt huomattavasti. Uudistusprosessia on nyt jatkettava alkuperäisten tavoitteiden mukaisesti. Kroatia hyväksyi äskettäin ammattikoulutusstrategian. Strategian pohjalta on tarkoitus päivittää ammattikoulutuksen opetusohjelmia, lisätä työpaikalla tapahtuvaa oppimista ja parantaa ammattikoulutuksen opetuksen laatua. Tarkoitus on myös ottaa käyttöön epävirallisen ja arkioppimisen tunnustamista ja validointia koskeva järjestelmä.

               (15)Julkishallinnon alueellinen ja toiminnallinen hajanaisuus heikentää palvelujen tarjoamista ja julkisten menojen tehokasta käyttöä. Julkishallinnon nykyiset valtuudet ja hallinnon eri tasojen taloudelliset suhteet eivät ole omiaan edistämään julkisten palvelujen tehokasta ja tasapuolista tarjontaa varsinkaan terveydenhuollon, koulutuksen ja sosiaaliturvan aloilla. Julkishallinnon kattava uudistus on viivästynyt. Valmisteilla on lainsäädäntöä, jonka tarkoituksena on kohdentaa tehtäviä uudelleen keskus- ja paikallisviranomaisten välillä. Käynnissä on myös valtion virastojen organisaation yksinkertaistaminen. Viranomaiset ilmoittivat vuoden 2017 alussa perustavansa työryhmän laatimaan lainsäädäntöä, joka koskee valtiotasoa alempien hallintotasojen rahoitusta.

               (16)Julkishallinnon palkanmuodostuksen hajanaisuus hidastaa edelleen palkkojen läpinäkyvyyden ja yhtäläisen kohtelun toteutumista ja estää valtiota valvomasta julkisen sektorin palkkamenoja. Vaarana on, että tästä seuraa kielteisiä heijastusvaikutuksia talouteen laajemmin. Hallitus hyväksyi helmikuussa 2017 yhteiset suuntaviivat julkisen sektorin työehtosopimusten neuvottelemista ja seurantaa varten. Palkanmuodostusta koskevien säännösten yksinkertaistamista on kuitenkin lykätty vuoteen 2019.

               (17)Valtionyhtiöiden tuottavuus on keskimäärin yksityisiä yrityksiä heikompi. Tämä viittaa puutteisiin valtionyhtiöiden hallinnossa. Valtionyhtiöillä on kielteinen vaikutus allokatiiviseen tehokkuuteen, ja ne edistävät osaltaan tuottavuuden hidasta kasvua. Toimet, joilla pyritään saamaan valtionyhtiöt yksityiseen valvontaan, etenivät viime vuonna hitaasti. Valtionyhtiöiden hallintoa voitaisiin parantaa seuraamalla tehokkaammin niiden tuloksellisuutta ja niiden johtokuntien vastuuvelvollisuutta. Tämä koskisi myös paikallishallintoyksiköiden omistuksessa olevia yrityksiä.

               (18)Kroatian jälleenrakennus- ja kehityspankilla (HBOR) on keskeinen rooli EU:n rahoitusvälineiden ja varsinkin Euroopan investointiohjelman täytäntöönpanossa. Tämän tehtävän hoitamiseksi kaikilta osin pankin on noudatettava tiukkoja normeja, jotka koskevat läpinäkyvyyttä ja vastuuvelvollisuutta. Viranomaiset suunnittelevat riippumattomien tarkastajien suorittamaa jälleenrakennus- ja kehityspankin lainasalkun omaisuuserien laadun arviointia. Se on tarkoitus saada päätökseen viimeistään vuoden 2017 lopussa. Arvioinnin tulosten pohjalta on tarkoitus tarkistaa pankin sääntelykehystä ja hallintorakenteita.

               (19)Yrityksiä rasittavat sääntelystä aiheutuvat suuret kustannukset. Useat veronluonteiset maksut, joista monet katsotaan tilastollisesti veroiksi, hankaloittavat liiketoimintaympäristöä. Hallitus päätti maakohtaisen suosituksen perusteella lakkauttaa 13 ja alentaa 11:tä veronluonteista maksua kesällä 2016. Toimenpiteen täytäntöönpano on kuitenkin edennyt hitaasti. Yrityksiin kohdistuu edelleen suuri hallinnollinen rasitus. Kroatia on hyväksynyt hallinnollisen rasituksen vähentämistä koskevan toimintasuunnitelman, joka kattaa kahdeksan sääntelyn osa-aluetta. Toimintasuunnitelman täytäntöönpano on vielä kesken.

               (20)Investoinnit elpyivät vuonna 2016 vähennyttyään kriisin aikana voimakkaasti. Suotuisista makrotaloudellisista ja rahoitusoloista huolimatta muutamat pullonkaulat haittaavat edelleen investointien kestävää elpymistä. Julkishallinnon heikkoudet, monimutkainen liiketoimintaympäristö, korruptiontorjuntastrategian hidas täytäntöönpano, kilpailua keskeisillä infrastruktuurialoilla rajoittavat säännökset ja valtion voimakas puuttuminen talouteen heikentävät liiketoimintailmastoa.

               (21)Ammattien sääntelyn nykyaikaistaminen voi edistää työvoiman liikkuvuutta ja alentaa osaltaan ammattipalvelujen hintoja ja sitä kautta lisätä kasvupotentiaalia. Kroatiassa on ollut tiukat säännökset, jotka koskevat palveluntarjoajia ja säänneltyjä ammatteja, varsinkin lakimiehiä. Hallitus hyväksyi kesällä 2016 toimintasuunnitelman uudistaakseen ja nykyaikaistaakseen toimimattomia säännöksiä. Toimintasuunnitelma oli kuitenkin suppea ja liian yleisluonteinen.

               (22)Oikeuslaitoksen laatu ja tehokkuus ovat liiketoimintaympäristön kannalta keskeisiä. Siviili-, kauppa- ja rikosoikeudellisten asioiden käsittely ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimissa on hidasta, vaikka käsittelyruuhkaa on vähennetty. Oikeusjärjestelmää voitaisiin parantaa merkittävästi ottamalla käyttöön oikeuden asiakirjojen sähköinen arkistointi ja tiedoksianto. Uudistusta ei kuitenkaan ole vielä toteutettu. Kauppatuomioistuinten tuomareilla ei ole pääsyä verkossa oleviin rekistereihin, mikä heikentää maksukyvyttömyysmenettelyjen tehoa. Tuomioistuinten tuomiot ovat vain harvoin saatavilla verkossa. Asianhallintaa koskevia uudistuksia, kuten toimintaprosessien päivittämistä, ei ole vielä toteutettu ensimmäisen oikeusasteen kauppatuomioistuimissa.

               (23)Pankkisektorin pääomatilanne on hyvä, ja sen kannattavuus elpyi vuonna 2016, kun Sveitsin frangeina otetut lainat oli vuonna 2015 muunnettu euromääräisiksi. Järjestämättömien lainojen osuus kaikista lainoista on viime aikoina vähentynyt, mutta se on edelleen suuri erityisesti finanssialan ulkopuolisten yritysten osalta. Vähenemisen taustalla näyttää olevan varsinkin niiden myynti sekä vuonna 2013 käyttöön otetut progressiivista ja automaattista varautumista koskevat vaatimukset. Hallitus otti äskettäin toteutetun verouudistuksen yhteydessä käyttöön järjestämättömistä lainoista aiheutuvia luottotappioita koskevan uuden verokohtelun maakohtaisen suosituksen pohjalta. Uuden verokohtelun vaikutuksia on seurattava tarkemmin. Myös hiljattain uudistetun maksukyvyttömyyslainsäädännön kykyä helpottaa järjestämättömien lainojen selvittämistä on seurattava tarkasti.

               (24)Komissio on eurooppalaisen ohjausjakson osana tehnyt kattavan analyysin Kroatian talouspolitiikasta ja julkaissut sen vuoden 2017 maaraportissa. Se on arvioinut myös lähentymisohjelman ja kansallisen uudistusohjelman sekä jatkotoimenpiteet, joita on toteutettu Kroatialle viime vuosina annettujen suositusten noudattamiseksi. Se on ottanut huomioon niiden merkityksen Kroatian finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta mutta myös sen, ovatko ne EU:n sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska unionin yleistä talouden ohjausta on tarpeen vahvistaa antamalla EU:n tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin.

               (25)Neuvosto on tutkinut lähentymisohjelman tämän arvioinnin perusteella, ja sen lausunto
                  12
                ilmenee erityisesti jäljempänä esitettävästä suosituksesta 1.

               (26)Neuvosto on tutkinut kansallisen uudistusohjelman ja lähentymisohjelman komission perusteellisen tarkastelun ja tämän arvioinnin perusteella. Asetuksen (EU) N:o 1176/2011 6 artiklan nojalla annetut neuvoston suositukset ilmenevät jäljempänä esitettävistä suosituksista 1–5,

               SUOSITTAA, että Kroatia toteuttaa vuosina 2017 ja 2018 toimia, joilla se

               1.harjoittaa finanssipolitiikkaansa vakaus- ja kasvusopimuksen ennaltaehkäisevän osion vaatimusten mukaisesti, mikä edellyttää pysymistä julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteessa vuonna 2018; lujittaa talousarvion suunnittelua ja monivuotista julkisen talouden kehystä esimerkiksi vahvistamalla finanssipoliittisen toimikunnan riippumattomuutta ja tehtävänantoa syyskuuhun 2017 mennessä; toteuttaa tarvittavat toimenpiteet arvoon perustuvan kiinteistöveron käyttöön ottamiseksi; vahvistaa julkisen velan hallinnointikehystä muun muassa huolehtimalla velanhoitostrategian vuotuisista tarkistuksista;

               2.vähentää varhaiseläkkeelle siirtymistä, nopeuttaa lakisääteisen eläkeiän nostamista ja yhdenmukaistaa erityisryhmiä koskevat eläkesäännöt yleisen eläkejärjestelmän sääntöjen kanssa; lisää sosiaalietuuksien koordinointia ja läpinäkyvyyttä;

               3.parantaa aikuiskoulutusta erityisesti vanhempien työntekijöiden, alhaisen osaamistason työntekijöiden ja pitkäaikaistyöttömien osalta; nopeuttaa koulutusjärjestelmän uudistusta;

               4.vähentää julkishallinnon hajanaisuutta ja parantaa sen toimivallan toiminnallista jakoa ja samalla julkisten palvelujen tehokkuutta ja vähentää kyseisten palvelujen tarjoamiseen liittyviä alueellisia eroja; yhdenmukaistaa työmarkkinaosapuolia kuultuaan palkanmuodostusjärjestelmiä kaikkialla julkishallinnossa ja julkisissa palveluissa;

               5.nopeuttaa valtionyhtiöiden ja muiden valtion omaisuuserien myyntiä ja parantaa valtionyhtiöiden hallinto- ja ohjausjärjestelmää; vähentää merkittävästi yrityksille sääntelystä aiheutuvia kustannuksia ja hallinnollista rasitusta; poistaa lainsäädännölliset rajoitukset, jotka haittaavat pääsyä säänneltyihin ammatteihin ja kyseisten ammattien harjoittamista sekä ammatti- ja yrityspalveluja; parantaa oikeusjärjestelmän laatua ja tehokkuutta erityisesti lyhentämällä siviili- ja kauppaoikeudellisten asioiden käsittelyaikoja.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)
                  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)
                  EUVL L 306, 23.11.2011, s. 25.

                     (3)
                  COM(2017) 510 final.

                     (4)
                  P8_ TA(2017)0038, P8_ TA(2017)0039 ja P8_ TA(2017)0040.

                     (5)
                  COM(2016) 725 final.

                     (6)
                  COM(2016) 728 final.

                     (7)
                  SWD(2017) 76 final.

                     (8)
                  COM(2017) 90 final.

                     (9)
                  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1303/2013, annettu 17 päivänä joulukuuta 2013, Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yhteisistä säännöksistä sekä Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yleisistä säännöksistä sekä neuvoston asetuksen (EY) N:o 1083/2006 kumoamisesta (EUVL L 347, 20.12.2013, s. 320), 23 artikla.

                     (10)
                  COM(2014) 494 final.

                     (11)
                  Komission yhteistä menetelmää noudattaen uudelleen laskema suhdannekorjattu rahoitusasema ilman kertaluonteisia ja väliaikaisia toimenpiteitä.

                     (12)
                  Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti.