Avis juridique important

|

52001PC0224

Komission suositus jäsenvaltioiden ja yhteisön vuoden 2001 talouspolitiikan laajoiksi suuntaviivoiksi - laadittu Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 99 artiklan 2 kohdan mukaisesti  /* KOM/2001/0224 lopull. */

KOMISSION SUOSITUS jäsenvaltioiden ja yhteisön vuoden 2001 talouspolitiikan laajoiksi suuntaviivoiksi - laadittu Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 99 artiklan 2 kohdan mukaisestiSISÄLLYSLUETTELOI. Talouspolitiikan yleiset suuntaviivat1. Johdanto2. Painopistealueet ja talouspolitiikan vaatimukset2.1 Viimeaikainen ja tuleva talouskehitys2.2 Keskeiset haasteet3. Talouspoliittiset suositukset3.1 Kasvuun ja vakauteen tähtäävän talouspolitiikan varmistaminen3.2 Julkisen talouden laadun ja kestävyyden parantaminen3.3 Työmarkkinoiden elvyttäminen3.4 Hyödyke- (tavara- ja palvelu-) markkinoiden tehokkaan toiminnan varmistaminen3.5 EU:n rahoituspalvelumarkkinoiden tehokkuuden ja yhdentymisen edistäminen3.6 Yrittäjyyden kannustaminen3.7 Osaamistalouden edistäminen3.8 Ympäristön kestävyyden vahvistaminenII. Maakohtaiset talouspolitiikan suuntaviivat1. Belgia2. Tanska3. Saksa4. Kreikka5. Espanja6. Ranska7. Irlanti8. Italia9. Luxemburg10. Alankomaat11. Itävalta12. Portugali13. Suomi14. Ruotsi15. Yhdistynyt kuningaskuntaI Solitiikan yleiset suuntaviivat1. JohdantoVuosi sitten Lissabonissa Euroopan unioni asetti itselleen uuden strategisen päämäärän seuraavaa vuosikymmentä varten: "siitä on tultava maailman kilpailukykyisin ja dynaamisin tietoon perustuva talous, joka kykenee ylläpitämään kestävää talouskasvua, luomaan uusia ja parempia työpaikkoja ja lisäämään sosiaalista yhteenkuuluvuutta."  Vuoden 2000 talouspolitiikan laajoissa suuntaviivoissa määriteltiin kattava strategia tämän tavoitteen saavuttamiseksi.  Strategia koostuu terveestä makrotalouspolitiikasta ja kattavista talousuudistuksista työ-, hyödyke- ja pääomamarkkinoilla.  Tällä politiikalla tuetaan vahvaa talouskasvua lyhyellä aikavälillä, vahvistetaan tulevan kasvun perustaa keskipitkällä aikavälillä ja parannetaan mahdollisuuksia selviytyä tehokkaasti pitemmän aikavälin rakennemuutoksista, joihin kuuluu mm. väestön vanhenemisen vaikutus.Vuoden 2001 suuntaviivoissa vahvistetaan voimassa oleva talouspolitiikan strategia, jota laajennetaan Tukholman Eurooppa-neuvoston (23.-24. maaliskuuta 2001) tulosten valossa.  Niihin kuuluu kestävän kehityksen edistämisen sisällyttäminen suuntaviivoihin, mikä on otettu mukaan asiakirjan eri osissa.  Suuntaviivoja laadittaessa on otettu huomioon vuoden 2000 suuntaviivojen täytäntöönpanon tarkastelu ja taloudellisen tilanteen ja talouden näkymien arviointi komission kevään 2001 talousennusteissa.Kappaleessa 2 tarkastellaan aluksi näiden suuntaviivojen taustalla olevaan talouden tilaa ja lopuksi esitetään talouspolitiikan tärkeimmät haasteet lyhyellä, keskipitkällä ja pitemmällä aikavälillä.  Kappaleessa 3 esitetään yleiset talouspoliittiset suositukset, joita sovelletaan kaikkiin jäsenvaltioihin ja yhteisöön.   Yleisstrategian puitteissa talouspolitiikan painopistealueet vaihtelevat jonkin verran jäsenvaltioittain talouden kehityksen, näkymien, rakenteiden ja instituutioiden erojen vuoksi.  Suuntaviivojen II osassa esitetään maakohtaiset suositukset, joissa nämä erot on otettu asianmukaisesti huomioon.2. Painopistealueet ja talouspolitiikan vaatimukset2.1. Viimeaikainen ja tuleva talouskehitysTalouden ulkoinen ympäristö muuttunut selvästi vähemmän suotuisaksi - Neuvosto hyväksyi edelliset suuntaviivat vuoden 2000 alkukesällä, jonka jälkeen maailmantalouden ympäristö on muuttunut selvästi vähemmän tukea-antavaksi useiden toisiinsa liittyvien voimien vuoksi. Vaikka maailmanlaajuisen laskusuhdanteen odotetaan yleisesti jäävän suhteellisen lyhytaikaiseksi, on olemassa huomattavia riskejä, joiden vuoksi tilanne voi muuttua vähemmän suotuisaksi.Ensinnäkin öljyn hinnan nousu jatkui koko kesän, ja syksyllä hinta nousi uusiin huippulukemiin. Vaikka hinnat ovat laskeneet vuoden 2000 lopun huippuluvuista ja maailmanlaajuisen kysynnän heikentyminen vähentää uuden hintapiikin riskiä, öljyn hinta on edelleen suhteellisen korkealla ja heilahtelee voimakkaasti. Toinen ja vielä merkittävämpi riski on Yhdysvaltain ja Japanin talouden toimeliaisuuden odottamattoman jyrkkä hidastuminen viime kuukausina. Yhdysvalloissa vähäinen mukautuminen kohti kestävämpää kasvu-uraa oli sekä odotettavissa että toivottavaa, koska siten voitiin tehokkaasti korjata kasvukaudella kasautuneita merkittäviä epätasapainoja. Odotukset keskittyvät lähinnä nopeaan, V-muotoiseen elpymiseen vuoden 2001 loppupuolella, joka perustuu mm. käytettävissä olevan talouspolitiikan liikkumavaran hyvin harkittuun käyttöön.  Näkymiin liittyy kuitenkin runsaasti epävarmuutta eikä ole mahdotonta, että laskusuhdanteesta tulisi jyrkempi ja pitkäaikaisempi.  Japanissa heiveröinen elpyminen hiipuu ja talous on edelleen altis häiriöille.  Ulkoisen ympäristön heikentyminen vaikuttaa jo eräiden nopeasti kehittyvien markkinatalousmaiden kasvuun lähinnä viennin vähenemisen vuoksi. Maailmanlaajuisilla osakemarkkinoilla on jo tapahtunut selvä korjausliike, joka on kohdistunut erityisesti teknologiaosakkeisiin ja josta näkyy, että sijoittajat ovat tarkistaneet alaspäin näkemyksiään pitkäaikaisesta voittojen kasvusta.Euroalueen talouskasvu jatkuu varsin hyvänä -   Talous- ja rahaliiton toinen vuosi oli yleisesti ottaen onnistunut. Euroalueella talouskasvu oli voimakkainta ja työttömyys alimmillaan vuosikymmeneen. Kuluttajahintainflaatio kiihtyi, mutta pohjainflaatio pysyi selvästi alle 2 prosentin. Kasvuvauhtia ovat kuitenkin rokottaneet ensin öljyn hinnan nousun aiheuttama negatiivinen häiriö ja sitten maailmanlaajuisen kysynnän heikkeneminen. Lisäksi öljyn hinnan nousu yhdessä heikentyvän euron kanssa kiihdyttivät kuluttajahintainflaatiota, joka oli nopeimmillaan marraskuussa 2000.>VIITTAUS KAAVIOON>Vaikka maailmanlaajuinen laskusuhdanne heikentääkin näkymiä, näyttää siltä, että euroalueen talouskasvu jatkaa suhteellisen vahvaa, noin 2 ¾ prosentin kasvua vuosina 2001-2002 ja euroalueelle syntyy uusia työpaikkoja inflaatiopaineiden hellittäessä.  Vahvasti parantuneet talouden perustekijät, joihin kuuluu maltillisen palkkapolitiikan jatkaminen, ja tukea antava politiikka, ovat edistäneet suotuisaa investointi-ilmapiiriä ja uusien työpaikkojen tasaista lisäystä.  Ne ovat synnyttäneet suotuisan kasvukierteen, jonka tukevana perustana on kotimainen kysyntä.  Vaikka yritysten ja kuluttajien luottamus onkin heikentynyt, ne ovat vielä lähellä huipputasoaan, sillä niiden tukena on edelleen talouden dynamiikan lisääntyminen.  Investointikysyntää tukevat korkea kapasiteetin käyttöaste, suotuisat rahoitusolot ja vahva kannattavuus, kun taas kulutuskysynnän tukena on edelleen käytettävissä olevien tulojen kasvu, jota tuottavuuden kasvu, työllisyyden paraneminen ja verohelpotukset ovat edistäneet.>VIITTAUS KAAVIOON>Lisäksi suuret sisämarkkinat yhdessä yhteisen rahan kanssa tarjoavat vahvan ja vakaan perustan kotimaiselle kasvulle ja vähentävät valuuttakurssivaihteluista aiheutuvia riskejä. Euroseteleiden ja -kolikoiden käyttöönotto 1. tammikuuta 2002 antaa lisäpontta talouden yhdentymiselle ja tuo euron jokapäiväiseen elämäämme, mikä parantaa rahaliiton näkyvyyttä.  Lisäksi talousuudistusten edistymisen ansiosta euroalueen kestävyys ulkoisia häiriöitä kohtaan on vahvistunut.  Niinpä vaikka ulkoisen heikentymisen riskit toteutuisivatkin - erityisesti jos Yhdysvaltain talous ei kääntyisi nopeasti takaisin tukevaan kasvuun - edellä mainitut tekijät auttavat lieventämään sen vaikutusta euroalueeseen.Euroalueen ulkopuolella olevat jäsenvaltiot - Vuonna 2000 talouskasvu oli voimakasta ja uusia työpaikkoja syntyi runsaasti Tanskassa, Ruotsissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa, mutta nyt niihin vaikuttaa maailmantalouden heikentynyt kehitys.  Sen seurauksena talouskasvun odotetaan hidastuvan alhaisemmalle tasolle.  Tiiviit kauppayhteydet euroalueelle ja jatkuvasti vahva kotimainen kysyntä antavat niille hyvät eväät selvitä ulkoisen ympäristön heikentymisestä.  Inflaatio on pysynyt vaimeana ja on samalla tai alhaisemmalla tasolla kuin euroalueella.2.2. Keskeiset haasteetEuroopan unionilla ja euroalueella on useita keskeisiä haasteita lyhyellä, keskipitkällä ja pitemmällä aikavälillä.  Haasteista selviäminen edellyttää, että jo nyt ryhdytään toteuttamaan tarvittavia toimia.Lyhyen aikavälin haaste: kasvun vahvistumisen ja uusien työpaikkojen syntymisen ylläpitäminen - Välittömänätehtävänä on ylläpitää vahvaa talouskasvua maailmantalouden heikentyessä.  Euroalue joutuu tukeutumaan entistä enemmän omiin vahvuuksiinsa.Talouspolitiikalla on sen vuoksi pyrittävä sisäisen kasvudynamiikan ylläpitämiseen ja parantamiseen entisestään harjoittamalla vakauteen tähtäävää makrotalouspolitiikkaa ja toteuttamalla kattavia rakenneuudistuksia.  Näin euroalueella tuetaan yritysten ja kuluttajien luottamusta ja samalla parannetaan mahdollisuuksia virittää rahapolitiikka kotimaisiin tekijöihin perustuvaa kasvua tukevaksi.  Vahvempi euro, johon liittyy kotimaan rahatalouden keventäminen, edesauttaisi osaltaan talouden mukautumista häiriöittä maailmantalouden epätasapainoihin ja samalla tukisi kotimaista kysyntää ja vähentäisi ulkoisia hintapaineita.Varsinkin finanssipolitiikalla on edelleen pyrittävä saavuttamaan lähes tasapainoinen tai ylijäämäinen julkisen talouden rahoitusasema ja maltillista palkkakehitystä on jatkettava.  Vaikeasti saavutetun makrotaloudellisen vakauden säilyttäminen myös tulevaisuudessa on olennaisen tärkeää.  Paineita julkisten menojen lisäämiseksi ja verojen alentamiseksi alkaa kehittyä, koska julkisen talouden rahoitusasema on monissa maissa parempi kuin vuosiin tai jopa vuosikymmeniin.  Palkankorotuspaineita on jo syntynyt jonkin verran, koska työmarkkinoilla alkaa kehittyä pullonkauloja ja kuluttajahintainflaation viimeaikaisen kiihtymisen ja aiemman maltillisen palkkakehityksen vuoksi vaaditaan hyvitystä.Talous- ja rahaliitto merkitsee kuitenkin tärkeää järjestelmämuutosta, ja talous- ja rahaliiton onnistuminen vaatii lisävastuun ottamista kaikilta keskeisiltä talouspolitiikan toimijoilta.  Yhteistä rahapolitiikkaa ei voida räätälöidä yksittäisten jäsenvaltioiden tarpeisiin sopivaksi eikä valuuttakurssia voidaenää käyttää rakennemuutosten viivästymisestä tai epätarkoituksenmukaisesta politiikkayhdistelmästä aiheutuneen kilpailukyvyn menetyksen palauttamiseen.Hallituksilla ja työmarkkinaosapuolilla on siten vastuu tasapainoisen talouspolitiikkayhdistelmän luomisesta sekä jäsenvaltioiden että euroalueen tasolla.Yleiseseti ottaen talouden kestävyyttä on vahvistettava tarkkaan harkituilla rakennemuutoksilla.  Lisäämällä markkinoiden joustavuutta ja avoimuutta parannetaan mahdollisuuksia selviytyä muutoksista ja myötävaikutetaan siihen, että häiriöiden vaikutus on mahdollisimman vähäinen.  Joustavammat ja avoimemmat markkinat edistävät myös rakenteellisten parannusten myönteistä vuorovaikutusta taloudessa ja vaikuttavat edullisesti makrotalouden kehitykseen.  Lisäksi rakenteellisilla muutoksilla voi olla myönteinen vaikutus lyhyellä aikavälillä alentamalla hintapaineita.Keskipitkän aikavälin haaste: tulevan kasvun ja työllisyyden perustan parantaminen - Vuodesta 1997 alkaneen kasvun taustalla oli noususuhdanne, jossa voitiin hyödyntää vajaata kapasiteettia.  Vaikka potentiaalisen tuotannon kasvu on hyvinkin voinut parantua viime vuosina markkinoiden toiminnan tehostumisesta ja uudesta tieto- ja viestintätekniikasta syntyneen tuottavuuden nousun ansiosta, sitä pidetään edelleen riittämättömänä ylläpitämään noin 3 prosentin kasvuvauhtia pitemmän aikaa. Talouskasvun ylläpitäminen edellyttää sen vuoksi talouden kasvuvauhdin pysyvää nopeutumista.Talouspolitiikassa on keskityttävä luomaan oikeat olosuhteet tuotannollisten resurssien ja luonnonvarojen tehokkaalle käytölle ja niiden lisäämiselle ajan myötä, ml. investoinnit yleissivistävään ja ammatilliseen koulutukseen.  Erityisesti on edesautettavamarkkinoiden toiminnan tehostumista puuttumalla ulkoisvaikutusten, markkinavoimien, epätäydellisten tietojen tai sääntely-ympäristön aiheuttamiin puutteisiin markkinoiden toiminnassa tai markkinoiden toimimattomuuteen.Erityisen tärkeää on saada käyttöön merkittävä osa tällä hetkellä vajaakäytössä olevista työvoimaresursseista. Euroalueen virallinen työttömyysaste on edelleen kohtuuttoman korkea ja työvoima-aste ja työllisyys ovat alhaisia, erityisesti ikääntyvien työntekijöiden ja naisten osalta, ja kaukana Lissabonissa ja Tukholmassa sovituista tavoitteista.  Aliedustettujen tai huonommassa asemassa olevien ryhmien työmarkkinoille lisääminen on myös keino sosiaalisen yhteenkuuluvuuden vahvistamiseksi.  Talous- ja sosiaalipolitiikan keskinäinen vahvistaminen on perustavanlaatuinen strategia, jolla voidaan hyödyntää käytettävissä olevien työpaikkojen koko potentiaali.Työvoiman tarjonnan lisäämiseksi on tarpeen varmistaa, että sääntelypuitteet ovat sellaiset, että ne kannustavat ihmisiä hakeutumaan työmarkkinoille ja pysymään siellä.  Varsinkin vero- ja sosiaalietuusjärjestelmien uudistamista olisi jatkettava lisäämällä taloudellisia kannustimia työn vastaanottamiseen ja työssä pysymiseen. Työttömien ja passiivisten henkilöiden mahdollisuuksien parantamiseksi on siirryttävä kohdennettuun aktivoivaan politiikkaan. Aktiivisella työmarkkinapolitiikalla edistetään myös sosiaalista yhteenkuuluvuutta. Euroopan työvoiman käyttöä voitaisiin kokonaisuudessaan tehostaa myös toimenpiteillä, joilla tuetaan työvoiman liikkuvuutta jäsenvaltioiden välillä, ja erityisesti vaikuttamalla ammattitaitoiseen työvoimaan liittyviin tuotantokapeikkoihin.  Lisäksi olisi vaalittava elinikäistä oppimista, jolla kannustetaan osallistumaan työmarkkinoille.Työvoiman tarjonnan lisäämiseen täytyy liittyä kapasiteettia lisääviä investointeja.  Tämä tarkoittaa, että on luotava investointeja suosiva liiketoimintaympäristö, jonka tukena on riittävä julkinen infrastruktuuri ja nykyaikainen ja tehokas julkinen hallinto.  Hyvin toimivat, kilpailukykyiset ja integroidut hyödyke- ja pääomamarkkinat myötävaikuttavat tähän osaltaan huolehtimalla siitä, että resurssit tulevat parhaaseen mahdolliseen käyttöön.  Näin ollen tavara- ja palvelumarkkinoiden ja erityisesti yleishyödyllisten laitosten ja rahoituspalvelumarkkinoiden kilpailua on lisättävä.  Tämän tavoitteen saavuttamiseksi yhteisön tason toimissa olisi keskityttävä sisämarkkinoiden täytäntöönpanon loppuunsaattamiseen, erityisesti palvelualalla.  Jäsenvaltioiden olisi puolestaa huolehdittava sisämarkkinalainsäädännön tehokkaasta täytäntöönpanosta ja kannustettava kilpailun lisäämistä.Lissabonin strategiaan kuuluu keskeisenä osana, että tunnustetaan tarve vaalia yrittäjyyttä ja innovaatioita EU:ssa, jotka molemmat ovat perustavanlaatuisia edellytyksiä Euroopan kasvupotentiaalin lisäämiseksi ja niin ollen myös Euroopan kilpailukyvyn vahvistamiseksi, varallisuuden lisäämiseksi ja työpaikkojen syntymisen edistämiseksi.  Yrittäjyyden ja innovaatioiden vahvistaminen muodostaa keskeisen haasteen kaikille jäsenvaltioille.>VIITTAUS KAAVIOON>Sisämarkkinoiden kilpailun lisääminen on johdonmukaista, kun maailmanlaajuinen kilpailu lisääntyy.  Euroopan unionin on sen vuoksi hyväksyttävä yhteinen kauppapolitiikka, joka suosii avointa maailmankauppaa, ja vaatdittava uutta monenvälistä kauppaneuvottelukierrosta WTO:n puitteissa.Tuottavuuden kasvun ja kilpailukyvyn ylläpitäminen ajan mittaan ja maailmanlaajuisesti vaatii jatkuvia rakenteellisia muutoksia.  Euroopan siirtyminen kohti osaamistaloutta edistyy, mutta puutteita on edelleen toimialan ja tiedeyhteisön välisessä suhteessa ja tutkimus- ja kehitystyöhön tehtyjen yksityisten investointien määrässä, minkä vuoksi tutkimuksen kaupallistaminen on edelleen vähäistä.  Pätevän tieto- ja viestintätekniikka-alan henkilöstön ja koulutettujen tutkijoiden tarjonta on lisäksi riittämätöntä.Pitemmän aikavälin haaste: valmistautuminen väestön ikääntymisen vaikutukseen - Tulevaisuudessa edessä oleva väestön ikääntymisestä aiheutuva haaste vahvistaa tarvetta harjoittaa tervettä kokonaistaloudellista politiikka ja toteuttaa kattavia talousuudistuksia.  Nykyisen kehityksen jatkuessa EU:n työikäinen väestö vähenee noin 40 miljoonalla hengellä ja vanhushuoltosuhde lähes kaksinkertaistuu vuodesta 2015 vuoteen 2050.>VIITTAUS KAAVIOON>Alustavien laskelmien mukaan julkiset eläkemenot nousevat noin 3-5 prosenttia suhteessa BKT:hen vuosina 2010-2050.  Lisäksi terveydenhuolto- ja vanhustenhoitomenojen odotetaan kasvavan huomattavasti.  Koska tarvitaan riittävää yleistä eläketurvaa, väestön ikääntymisellä tulee olemaan merkittäviä seurauksia julkisen talouden pitkäaikaiselle kestävyydelle.  Vaikka kestää vielä joitakin vuosia ennen kuin vaikutus on selvästi havaittavissa, hallitusten olisi ryhdyttävä toimiin jo nyt ja otettava nykyisestä suotuisasta taloudellisesta tilanteesta täysi hyöty varmistaakseen eläkkeiden, terveydenhuollon ja vanhusten pitkäaikaishoidon laatu, riittävyys ja julkisen talouden kestävyys.  Tätä tarkoitusta varten olisi tarkasteltava nykyisiä järjestelyjä ja uudistettava niitä tarpeen vaatiessa.  Julkisen talouden rakenteelliset uudistukset olisi toteutettava, jotta voidaan valmistautua väestön ikääntymisestä julkiselle taloudelle aiheutuvaan rasitteeseen.Välittömän rahoitusvaikutuksen lisäksi väestön ikääntymisellä on laajempaa vaikutusta talouskasvuun, koska potentiaalisen työvoiman määrä vähenee ja koska sillä voi olla merkittävä vaikutus kokonaissäästämisasteeseen.  Korkeaa elintasoa on tuettava yhä enemmän työn tuottavuutta lisäämällä ja työllisyysastetta korottamalla.  Lisäksi se, että työvoimaan tulee vähemmän nuoria, juuri valmistuneita ihmisiä, on omiaan vähentämään ammattitaidollista uudistumista ja siten uuden teknologian käyttöönottoa.  Ikääntymisen vaikutusta ammattitaidon tasoon voitaisiin torjua lisäämällä uuden teknologian hallintaa nuorten parissa ja vaalimalla aikuisväestön oppimista.Jäsenvaltioiden on laadittava kattava strategia, jolla selviydytään väestön ikääntymisen aiheuttamasta taloudellisesta haasteesta.  Strategiat on esitettävä vakaus- ja lähentymisohjelmien yhteydessä, ja niitä on tarkasteltava monenvälisessä seurannassa.Talouspolitiikan tiiviin koordinaation varmistaminen - Talouspolitiikan päättäjien tiivis koordinaatio, johon sisältyy tietojen vaihto etukäteen, on tärkeä väline toisiaan tukevien talouspoliittisten ratkaisujen muotoilussa ja täytäntöönpanossa. Talouspoliittisten toimien vaikuttavuutta ja tehokkuutta parannetaan ottamalla asianmukaisesti huomioon seurannaisvaikutukset, joiden merkitys kasvaa yhdentymisen edetessä.Tämä koskee erityisesti euroalueen jäsenvaltioita. Näistä haasteista selviämiseksi ja EMUn kaikkien mahdollisuuksien hyödyntämiseksi euroalueen viranomaisia kehotetaan koordinoimaan talouspolitiikkansa tiiviisti euroryhmässä.*     *Seuraavassa kappaleessa esitetään yksityiskohtaisemmin sekä makro- että mikrotalouspolitiikan strategia, jolla vastataan tehokkaasti näihin keskeisiin haasteisiin.  Sen tärkeimmät osat ovat seuraavat:(i) kasvuun ja vakauteen tähtäävän talouspolitiikan varmistaminen(ii)  julkisen talouden laadun ja kestävyyden parantaminen(iii) työmarkkinoiden elvyttäminen(iv) tehokkaiden hyödyke- (tavara- ja palvelu-)markkinoiden varmistaminen(v) EU:n rahoituspalvelumarkkinoiden tehokkuuden ja yhdentymisen edistäminen(vi) yrittäjyyden kannustaminen(vii) osaamistalouden edistäminen ja(viii) ympäristön kestävyyden vahvistaminen.3. Talouspoliittiset suositukset3.1. Kasvuun ja vakauteen tähtäävän talouspolitiikan varmistaminenTalouspolitiikka vaikuttaa keskeisesti kasvun ja työllisyyden edistämiseen ja hintavakauden säilymiseen.  Lyhyellä aikavälillä sillä varmistetaan, että talouden kasvu jatkuu ja senhetkinen kasvupotentiaali toteutuu täysimääräisenä.  Keskipitkällä aikavälillä sillä myötävaikutetaan sellaisten edellytysten syntymiseen, joilla varmistetaan riittävä säästämisaste ja investointitaso talouden saattamiseksi kestävälle, nopeamman kasvun ja työllisyyden uralle inflaatiota kiihdyttämättä.Euroalueella kasvun odotetaan hidastuvan jonkin verran talouden toimeliaisuuden oltua vahvaa vuonna 2000, mutta säilyvän suhteellisen voimakkaana ja potentiaalisen kasvun yläpuolella vuosina 2001-2002 samalla kun inflaation odotetaan hidastuvan. Asianmukaiseen ja jännitteettömään talouapolitiikkaan kuuluvat seuraavat tekijät.Yhteisellä rahapolitiikalla on sitouduttu ylläpitämään hintavakautta koko euroalueella ja, tätä tavoitetta rajoittamatta, tukemaan yleistä talouspolitiikkaa yhteisössä.Vakaus- ja kasvusopimuksen mukainen terve julkisen talouden rahoitusasema luo riittävän liikkumavaran automaattisten vakauttajien täysimääräiselle toiminnalle ilman, että olisi vaaraa,>VIITTAUS KAAVIOON>että julkiselle taloudelle asetettu alijäämätavoite (3 prosenttia  suhteessa BKT:hen) ylittyisi.  Terve julkisen talouden rahoitusasema vaikuttaa suotuisasti korkoihin ja edesauttaa yksityisen sektorin investointeja, vähentää edelleen julkisen talouden velkaantuneisuutta ja vahvistaa sijoittajien luottamusta lisäämällä EMUn julkisen talouden puitteiden uskottavuutta.Yleisesti ottaen on tärkeää, että finanssipolitiikan ohjausnuorana on välttää suhdanteita vahvistavaa politiikan viritystä, joka johtaisi talouden toimeliaisuuden ylikorostuneisiin heilahteluihin, kestämättömiin rakenteellisiin tasapainoihin ja rasittaisi yhteistä rahapolitiikkaa.  Tätä varten käytetään suhdannekorjattuja rahoitusasemia lisävälineenä rahoitusasemien arvioinnissa.  Useissa jäsenvaltioissa on saavutettu lähellä tasapainoa oleva tai ylijäämäinen 'vähimmäisrahoitusasema' ja se on saavutettavissa muissakin.  Näistä saavutuksista on nyt pidettävä kiinni huolehtimalla siitä, että suhdannekorjatut rahoitusasemat siirtyvät kohti tasapainoa tai ylijäämää tai säilyvät tasapainoisina tai ylijäämäisinä tulevina vuosina.  Tarpeen vaatiesssa vakaus- ja kasvusopimuksen vähimmäisvaatimuksia tiukemmalla julkisen talouden vakauttamisella voitaisiin luoda lisää liikkumavaraa suhdannevakautukselle, jolla selviydytään odottamattomista julkisen talouden  muutoksista, saadaan julkinen velka supistumaan nopeammin ja valmistaudutaan väestön ikääntymiseen liittyviin julkisen talouden haasteisiin.  Uusimpien vuosina 2000-2001 tarkistettujen vakausohjelmien perusteella vuoden 2001 vähäisen heikentymisen jälkeen koko euroalueen rakenteellinen alijäämä korjaantuu vähitellen tasapainoon vuonna 2003.>VIITTAUS KAAVIOON>>VIITTAUS KAAVIOON>Euroalueen jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että niiden finanssipolitiikka tukee yhteisen rahapolitiikan hintavakaustavoitetta.  Niiden on oltava valmiita käyttämään finanssipolitiikkaa kotimaisen hintavakauden edistämiseen ja ottamaan finanssipolitiikassa huomioon sekä euroalue että yhteisen rahapolitiikan vaikutus kotimaassa.Yleisesti ottaen jäsenvaltioiden oni. pääsääntöisesti saavutettava lähes tasapainoinen tai ylijäämäinen julkisen talouden rahoitusasema vuonna 2001 viime vuonna tehdyn sitoumuksen mukaisesti , jotta niille jää  riittävästi liikkumavaraa selviytyäkseen haitallisten suhdannevaihteluiden vaikutuksista; varmistettava talousarvioidensa määrätietoinen täytäntöönpano, jotta estetään lipsuminen vakausohjelman tavoitteistaii. laadittava vuoden 2002 talousarviot noudattaen tarvetta säilyttää julkisen talouden rahoitusasema tasapainossa tai ylijäämäisenä ja välttää suhdanteita vahvistavaa finanssipolitiikkaa; tarpeen vaatiessa vahvistettava entisestään julkista taloutta, erityisesti talouden pitkäaikaisen kestävyyden varmistamiseksi jaiii. oltava valmiina kiristämään finanssipolitiikka niissä maissa, joissa on ylikuumenemisen riski ja inflaatiopaineita, edesauttaakseen tarkoituksenmukaisen talouspolitiikkayhdistelmän luomista jäsenvaltiotasolla.Talous- ja työllisyystilanteen erojen pitäisi kuvastua euroalueen jäsenvaltioiden palkkakehityksessä. Hallitukset voivat luoda oikeanlaiset puitteet, joilla edistetään työmarkkinaosapuolten palkkaneuvotteluja.  Makrotaloudelliselta näkökannalta on tarpeen asettaa nimelliset palkankorotukset niin, että ne sopivat yhteen hintavakauden ja työpaikkojen luomisen kanssa; tämä tarkoittaa, että EKP:n hintavakaustavoite on otettava asianmukaisesti huomioon samalla kun varmistetaan, että reaaliset palkankorotukset eivät ylitä tuottavuuden kasvua.Euroalueen ulkopuolisissa jäsenvaltioissa rahapolitiikan tavoitteena on hintavakaus.  Tanskassa rahapolitiikalla pyritään tähän tavoitteeseen tukemalla kiinteän valuuttakurssin politiikka suhteessa euroon ERM2-järjestelmän puitteissa.  Ruotsissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa rahapolitiikalla on suora inflaatiotavoite.  Tavoitteiden onnistunut saavuttaminen auttaa luomaan puitteet valuuttakurssivakaudelle.Euroalueen ulkopuolisten jäsenvaltioiden on myös ylläpidettävä tervettä julkisen talouden rahoitusasemaa vakaus- ja kasvusopimuksen mukaisesti.  Yleisesti ottaen niiden oni. ylläpidettävä ylijäämäisiä julkisen talouden rahoitusasemia vuonna 2001 ja siten riittävää liikkumavaraa selviytyäkseen haitallisten suhdannevaihteluiden vaikutuksilta, varmistettava talousarvioidensa määrätietoinen täytäntöönpano, jotta estetään lipsuminen vakausohjelman tavoitteista jaii. laadittava vuoden 2002 talousarviot sellaisiksi, että  julkisen talouden rahoitusasema säilyy tasapainossa tai ylijäämäisenä ja vältetään suhdanteita vahvistavaa finanssipolitiikkaa; tarpeen vaatiessa vahvistettava entisestään julkista taloutta, erityisesti talouden pitkäaikaisen kestävyyden varmistamiseksi.Talous- ja työllisyystilanteen erojen pitäisi kuvastua euroalueen ulkopuolisten  jäsenvaltioiden palkkakehityksessä.  Makrotaloudelliselta näkökannalta on tarpeen asettaa nimelliset palkankorotukset niin, että ne sopivat yhteen hintavakauden ja työpaikkojen luomisen kanssa; tämä tarkoittaa, että EKP:n hintavakaustavoite on otettava asianmukaisesti huomioon ja samalla varmistettava, että reaaliset palkankorotukset eivät ylitä tuottavuuden kasvua.3.2. Julkisen talouden laadun ja kestävyyden parantaminenJäsenvaltioiden on ylläpidettävä terveitä julkisen talouden rahoitusasemia ja samalla parannettava julkisen talouden laatua ja kestävyyttä Tukholman Eurooppa-neuvoston hyväksymän raportin mukaisesti.  Siten varmistetaan, että julkinen talous tukee parhaalla mahdollisella tavalla kasvua ja työllisyyttä ja Lissabonissa ja Tukholmassa sovittujen tavoitteiden saavuttamista, myös sosiaalista yhteenkuuluvuutta.  Julkisen velan vähentäminen, verojen alentaminen ja keskeisten alojen julkisten investointien rahoittaminen on saatettava tarkoituksenmukaiseen tasapainoon ja toteutettava asianmukaisessa järjestyksessä.  Tätä varten jäsenvaltioiden oni. pyrittävä muuttamaan vero- ja sosiaalietuusjärjestelmiä työntekoa suosivammiksi, ml. verorasituksen keventäminen erityisesti matalapalkka-aloilla, samalla jatkaen julkisen talouden vakauttamista ja tehostamalla verojärjestelmiä (ks. kappale 3.3);ii. kohdistettava julkisia menoja uudelleen fyysisen ja tietopääoman kartuttamiseen;iii. tehostettava julkista kulutusta institutionaalisilla ja rakenteellisilla uudistuksilla; erityisesti otettava käyttöön menoseurantaa helpottavia mekanismeja tai parannettava niitä;iv. parannettava julkisen talouden pitkäaikaista kestävyyttä kolmiosaisen strategian avulla.  Työllisyyttä lisäävien toimien lisäksi tämä edellyttää nopeaa velan alentamista julkisen talouden rakenteen parantamiseksi ja eläkejärjestelmien uudistusten jatkamista.  Eläkkeiden rahoitusperustan vahvistamiseksi on muun muassa lisättävä rahoittavien järjestelmien käyttöä paremman tasapainon saavuttamiseksi eläkejärjestelmän eri pilareiden välillä maissa, joissa sitä ei ole vielä saavutettu; jav.  jatkettava edelleen verotuksen koordinointia haitallisen verokilpailun välttämiseksi ja veropaketista marraskuussa 2000 tehdyn neuvoston sopimuksen täytäntöönpanemiseksi tehokkaalla tavalla.3.3. Työmarkkinoiden elvyttäminenViime vuosien vahva työllisyyskehitys jatkui vuonna 2000.  Tämä on suurelta osin ollut suotuisien kokonaistaloudellisten olosuhteiden ansiota, mutta myös työmarkkinakehitys viittaa voimakkaasti rakennetyöttömyyden vähenemiseen viime vuosikymmenen aikana erityisesti Euroopan työllisyysstrategian puitteissa täytäntöönpantujen työmarkkinoita tehostavien uudistusten ja politiikoiden ansiosta.  Palkkojen nousun kiihtymistä on rajoittanut työttömyyden jyrkkä väheneminen samalla kun pitkäaikaistyöttömyys on laskenut jopa enemmän kuin työttömyys kokonaisuudessaan.  Vielä on kuitenkin paljon parantamisen varaa.  EU:lla on edessään erityisesti neljä haastetta.  Ensinnäkin joissakin jäsenvaltioissa on rekrytointivaikeuksia ja pulaa ammattitaitoisista työntekijöistä, mikä  viittaa siihen, että EU voi nyt olla lähestymässä nopean suhdanteeseen liittyvän työllisyyden kasvun rajoja.  Toiseksi työttömyysaste on edelleen liian>VIITTAUS KAAVIOON>korkea ja vaihtelee suuresti jäsenvaltioittain ja alueittain.  Kolmanneksi työttomyyden on laskettava edelleen huomattavasti ja työvoiman tarjonnan on kasvettava huomattavasti, jotta päästään työllisyystavoitteisiin eli 70 prosentin kokonaistyöllisyyteen ja naisten 60 prosentin  työllisyyteen vuoteen 2010 mennessä, kuten Lissabonin Eurooppa-neuvostossa sovittiin; välitavoitteina on 67 prosenttia ja 57 prosenttia tammikuuhun 2005 mennessä sekä 50 prosenttia ikääntyvien työntekijöiden osalta vuoteen 2010 mennessä, kuten Tukholman Eurooppa-neuvostossa sovittiin.  Neljänneksi kuten Tukholman Eurooppa-neuvostossa vahvistettiin, tavoitteena pitäisi olla uusien ja parempien  työpaikkojen luominen, erityisesti parantamalla koulutusta, elinikäistä oppimista ja sovittamalla työ- ja yksityiselämä paremmin yhteen.Haasteisiin vastatakseen jäsenvaltioiden olisi hyödynnettävä suotuisia makrotalouden olosuhteita tehdäkseen tarpeelliset rakenteelliset korjaukset työmarkkinoille ja siirtyäkseen kohti täystyöllisyystavoitetta.  Jäsenvaltioiden on vuoden 2002 loppuun mennessä täytettävä työllisyyden suuntaviivoissa asetetut tavoitteet. Niiden on ryhdyttävä erityisesti seuraaviin toimiin:i. edistettävä varsinkin naisten ja ikääntyvien työntekijöiden osallistumista työelämään erityisesti vaalimalla tasa-arvoa työelämässä, tarjoamalla hoitomahdollisuuksia lapsille ja muille huollettaville, uudistamalla varhaiseläkejärjestelmiä ja elinikäisen oppimisen avulla.  Myös vammaisten, etnisten vähemmistöjen ja maahanmuuttajien osallistumista työelämään olisi edistettävä.  Muut tarpeelliset toimet, ml. eläkeuudistukset, on mainittu julkisen talouden kohdalla;ii. aikaisempien katsausten perusteella uudistettava vero- ja etuusjärjestelmiä niin, että työnteosta tulee kannattavaa.  Uudistuksilla on alennettavamatalapalkkaisten työntekijöiden työhön kohdistuvia veroja, alennettava korkeitaefektiivisiä marginaaliveroasteita ja puututtava etuusjärjestelmien kannustinvaikutuksiin, kestoon, kelpoisuusehtoihin ja toimeenpanoon;iii. kannustettava palkanmuodostusprosesseja, joissa otetaan paremmin huomioon tuottavuus ja paikalliset työmarkkinaolot;iv. vähennettävä työvoiman liikkumisen esteitä jäsenvaltioissa ja jäsenvaltioiden välillä, mm. tutkintojen vastavuoroisella tunnustamisella, parantamalla eläkeoikeuksien siirtämistä antamalla mahdollisimman nopeasti työeläkerahastoja koskeva direktiivi ja panemalla se täytäntöön, parantamalla Euroopan laajuista tiedonsaantia vapaista työpaikoista ja opiskelumahdollisuuksista jäsenvaltioissa uusien eurooppalaisten työmarkkinoiden kehittämisen yhteydessä;v. helpotettava ammatillista liikkuvuutta parantamalla yhdessä työmarkkinaosapuolten kanssa yleissivistävää ja ammatillista koulutusta ja elinikäistä oppimista varhaisen koulunkäynnin lopettamisen vähentämiseksi ja valmistautumalla siirtymään osaamistalouteen;vi. varmistettava aktiivisen työmarkkinapolitiikan tehokkuus ja kohdistettava se niihin, joilla on suurin riski jäädä pitkäaikaistyöttömiksi; varmistettava, että etuusjärjestelmiä täydennetään työnhakijoille annettavalla tehokkaalla avulla työllistettävyyden ja työmahdollisuuksien parantamiseksi;vii. edistettävä yhdessä työmarkkinaosapuolten kanssa työjärjestelyjen muuttamista joustavammiksi esimerkiksi työaikajärjestelyillä ja uudistettava voimassa olevia työhönottamista ja erottamista koskevien rajoitusten ja osa-aikatyön sääntely-, sopimus- ja oikeudellisia puitteita, jotta suurempaan joustavuuteen liittyisi turvallisuus;   huolehdittava siitä, että kokonaistyöajan lyhentäminen ei aiheuta yksikkötyökustannusten nousua ja että tuleva työvoiman tarjonnan tarve otetaan täysin huomioon; javiii. harjoitettava politiikkaa, jonka tavoitteena on vähentää sellaisia sukupuolten välisiä palkkaeroja, jotka tosiasiassa johtuvat syrjinnästä.>VIITTAUS KAAVIOON>Neuvosto hyväksyi 19. tammikuuta 2001 perustamissopimuksen 128 artiklan mukaisesti vuodeksi 2001 yksityiskohtaiset työllisyyspolitiikan suuntaviivat, jotka noudattavat edellä mainittuja päätavoitteita, sekä jäsenvaltiokohtaiset suositukset.  Työmarkkinauudistusten toteuttamisessa jäsenvaltioiden on pantava työllisyyssuuntaviivat ja niille suunnatut suositukset määrätietoisesti täytäntöön.3.4. Hyödyke- (tavara- ja palvelu-) markkinoiden tehokkaan toiminnan varmistaminenSisämarkkinoiden luominen ja euron käyttöönotto ovat edistäneet kilpailua EU:n hyödykemarkkinoilla.  Tällä on ollut inflaatiota vaimentava vaikutus ja se on vaikuttanut hintojen lähentymiseen jäsenvaltioiden välillä, mistä on ollut selkeää etua kuluttajille.  Kilpailu on johtanut myös tuotannon rationalisointiin, joka on osaltaan parantanut eurooppalaisten yritysten kilpailukykyä.  Palveluiden sisämarkkinoiden muodostumisen tiellä on kuitenkin vielä esteitä, jotka haittaavat rajatylittävää toimintaa.  Tietoliikenteen vapauttaminen ja energiasektorin osittainen  vapauttaminen on alkanut tuottaa myönteisiä tuloksia.  Komissio on ehdottanut sähkö- ja kaasumarkkinoiden täydellistä vapauttamista kaikille kuluttajille 1. tammikuuta 2005 mennessä. Samoin Euroopan talouden avaaminen maailmankaupalle on saattanut eurooppalaiset yritykset mukaan kansainväliseen kilpailuun, mikä on osaltaan vaikuttanut Euroopan hyödykemarkkinoiden tehostumiseen.   Euroopan unioni on edelleen sitoutunut kaupan vapauttamiseen ja avaamaan uuden kauppaneuvottelukierroksen WTO:n piirissä. Vaikka Euroopan hyödykemarkkinoiden toiminnan tehostamisessa onkin saavutettu huomattavaa edistystä, on vielä alueita, joilla on tehtävä lisätyötä.  Jäsenvaltioiden on>VIITTAUS KAAVIOON>i. pantava sisämarkkinat täydellisesti toimeen:- pienennettävä sisämarkkinalainsäädännön täytäntöönpanovaje alle 1,5 prosenttiin ennen kevään 2002 Eurooppa-neuvostoa;- poistettava tekniset kaupan esteet;- luotava tehokkaasti toimivat sisämarkkinat palveluille poistamalla sääntelystä johtuvat ja muut rajoitteet jäsenvaltioiden välisiltä rajatylittäviltä toimilta ja markkinoille pääsyltä; ja- avattava julkisten hankintojen markkinoita entisestään ja julkistettava tiedot niistä sähköisessä muodossa vuoteen 2003 mennessä.ii. vahvistettava kilpailua ja samalla varmistettava, että siitä on todellisia etuja kuluttajille:- nopeutettava yhteysverkkoja tarvitsevien toimialojen (energia, rautatiet, lentoliikenne ja postipalvelut) vapauttamista ottaen huomioon yleispalveluvelvoitteet ja huoltovarmuusvaatimukset;- huolehdittava kilpailu- ja sääntelyviranomaisten riittävästä kapasiteetista ja tehokkuudesta; ja- vähennettävä valtiontukien yleistasoa suhteessa BKT:hen vuoteen 2003 mennessä ja suunnattava tuki uudelleen muuhun kuin tapauskohtaiseen ja alakohtaiseen tukeen; lisättävä valtiontukipolitiikan läpinäkyvyyttä.3.5. EU:n rahoituspalvelumarkkinoiden tehokkuuden ja yhdentymisen edistäminenEU:n rahoitusjärjestelmä yhdentyy vähitellen globaalistumisen, sääntelyn vähentämisen, teknologian kehityksen ja euron käyttöönoton vaikutuksesta.  Rahoitusmarkkinoiden yhdentymisestä saatavat tehokkuusedut ilmenevät pääoman parempana kohdentumisena ja pääomakustannusten alenemisena. Yhdentyminen vaikuttaa edullisesti myös EU:n talouden kasvuun ja työpaikkojen perustamiseen.  Esteet, joita rahoitusmarkkinoiden yhdentymisen tiellä edelleen on, estävät kuitenkin korjaamasta täyttä hyötyä mahdollisista eduista.  Yksi merkittävimmistä esteistä on, että unionilla ei ole yhdenmukaisia sääntelypuitteita, mikä estää tehokkaan rajatylittävän kilpailun.  EU:n rahoitusmarkkinoiden sääntelyn yhdenmukaistaminen on edistynyt monien rahoituspalveluiden toimintasuunnitelmaan sisältyvien toimien avulla.  Riskipääomaa koskevan toimintasuunnitelman täytäntöönpanolla lisätään innovatiivisille pk-yrityksille sopivia rahoitusmahdollisuuksia. Joustavuutensa ja kasvupotentiaalinsa ansiosta pk-yritykset ovat merkittäviä talouskasvun ja työpaikkojen luojia.  Rahoituspalveluiden todellisten yhtenäismarkkinoiden eteneminen on kuitenkin tällä hetkellä liian hidasta.  Tämän vuoksi on tarpeen:i. huolehtia siitä, että Euroopan arvopaperimarkkinoiden sääntelyä tarkastelevan viisaiden ryhmän ehdottama arvopaperimarkkinoita koskeva strategia, joka vahvistettiin Tukholman Eurooppa-neuvoston päätöslauselmassa, on käytössä vuoden 2002 alusta;ii. vahvistaa kaikkien osapuolien - neuvoston, parlamentin ja komission - pyrkimyksiä varmistaa, että rahoituspalveluiden toimintasuunnitelma pannaan kokonaisuudessaan täytäntöön vuoteen 2005 mennessä ja että tärkeimmät toimenpiteet, joihin kuuluvat mm. Euroopan arvopaperimarkkinoiden sääntelyä tarkastelevan viisaiden ryhmän  raportissa asetetut prioriteetit, toteutetaan yhdentyneiden arvopaperimarkkinoiden aikaansaamiseksi vuoden 2003 loppuun mennessä;iii. sen lisäksi, että rahoituspalveluiden toimintasuunnitelma pannaan täytäntöön varsinkin riskipääomamarkkinoita koskevin osin, lisätä pyrkimyksiä saada aikaan toimivat riskipääomamarkkinat vuoteen 2003 mennessä panemalla riskipääomaa koskeva toimintasuunnitelma täytäntöön etenkin helpottamalla pääomasijoituksiin kohdistuvan yhteisösijoittamisen määrällisiä rajoituksia sekä konkurssilainsäädäntöä ja luomalla sijoittamista ja yrittäjyyttä paremmin edistävä verojärjestelmä; jaiv. käsitellä tehokkaasti toiminnan vakauden valvonnalle aiheutuvia haasteita, kun maiden ja toimialojen rajat ylittävät yhteydet rahoitusmarkkinoiden ja välittäjien välillä lisääntyvät; tämän vuoksi jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet, joilla parannetaan edelleen eri toimialoilla ja eri maissa toimivien valvontaviranomaisten ja muiden viranomaisten välistä yhteistyötä.3.6. Yrittäjyyden kannustaminenYrittäjyys on perusedellytys EU:n kasvumahdollisuuksien, kilpailukyvyn ja työpaikkojen luomisen lisäämiseksi.  Eurooppaan on luotava yrityksille suotuisampi ympäristö.  Yritykset ja kansalaiset tarvitsevat sääntely- javerotusympäristön, joka on selkeä, yksinkertainen, tehokas ja toimiva nopeasti muuttuvilla maailmanlaajuisilla markkinoilla.  Julkisen sektorin tehokkuutta parantavia ja byrokratiaa vähentäviä toimenpiteitä on toteutettu yritysten hallintokuormituksen keventämiseksi.  Lisätoimenpiteille on kuitenkin vielä huomattavasti tilaa.  Eurooppalaiset pk-yritykset pitävät rahoituksen puutteellista saatavuutta edelleen esteenä uusien yritysten perustamiselle sekä yritysten kasvupotentiaalia rajoittavana ongelmana.  Jäsenvaltioiden on:i. luotava yritysystävällinen ympäristö:- vähennettävä edelleen yritysten hallintorasitusta ja hallinnollisia esteitä ottamalla käyttöön yksinkertaisempia ja läpinäkyvämpiä menettelyjä, luomalla yhden luukun palveluja käynnistyville yrityksille ja yksinkertaistamalla yritysverojärjestelmiä;- tehostettava julkisia palveluja mm. esikuva-analyysein ja lisäämällä julkisten tarjouskilpailujen käyttöä huolehtien tässä yhteydessä siitä, että julkisen ja yksityisen sektorin kilpailuedellytykset ovat tasapuoliset, kun julkisen sektorin elimet tai julkisen ja yksityisen sektorin yhteishankkeet tarjoavat tavaroita ja palveluita; ja- yksinkertaistettava ja varmistettava alv-järjestelmien yhdenmukainen soveltaminen.ii. rohkaistava riskinottoon parantamalla erityisesti pk-yritysten rahoituksenhankintamahdollisuuksia (ks. myös kappale 3.5.).3.7. Osaamistalouden edistäminenEuroopan unionin siirtyminen kohti osaamistaloutta on edistynyt, mutta sitä on nopeutettava Lissabonin strategisen tavoitteen saavuttamiseksi.  Yrityksiä ja kansalaisia on kannustettava hyödyntämään osaamistalouden tarjoamia mahdollisuuksia.  Huolimatta siitä, että tieto- ja viestintätekniikan levittämisessä on viime aikoina edistytty, EU on Yhdysvalloista jäljessä tutkimus- ja kehittämistyössä, investoinneissa uuteen teknologiaan sekä Internetin levinneisyydessä.  On erittäin tärkeää, että Tukholman Eurooppa-neuvoston ohjeistus talousuudistusten>VIITTAUS KAAVIOON>nopeuttamiseksi toteutetaan sovitussa ajassa.  Euroopan kilpailukyvyn vahvistamiseksi on lisättävä investointeja inhimilliseen pääomaan, tutkimukseen ja kehitykseen sekä tieto- ja viestintätekniikkaan.  Kilpailukykyisten hyödykemarkkinoiden (ks. kappale 3.4.) ja toimivien pääomamarkkinoiden (ks. kappale 3.5.) luominen edistää innovointia ja riskinottoa tukevaa yritysilmastoa, joka rohkaisee investoimaan.  Tutkimus- ja kehitystyössä suurin haaste on lisätä yksityisen sektorin osallistumista, jotta tutkimus- ja kehitystyön tuloksia voidaan paremmin kaupallistaa ja edistää eurooppalaista tutkimusaluetta.  Osaamistalouteen siirtymisen helpottamiseksi on tarpeen:i. edistää tutkimus- ja kehitystyötä sekä innovointia:- tarjota yrityksille riittävät kannustimet tutkimus- ja kehitystyöhön mm. vahvistamalla teollis- ja tekijänoikeuksia sekä luomalla yhteisön patentille oikeusperusta ennen vuoden 2001 loppua;- parantaa korkeakoulujen ja yritysten välisiä yhteyksiä, mikä johtaa tiedon leviämiseen ja tutkimus- ja kehitystyön tulosten parempaan kaupallistamiseen;- lisätä tutkimus- ja innovointiyhteistyötä kaikkialla Euroopassa mm. tukemalla yritysten ja tiedeyhteisön yhteisten osaamiskeskusten verkostoja, edistämällä tutkijoiden liikkuvuutta sekä tehostamalla jäsenvaltioiden tutkimus- ja innovointipolitiikan ja -ohjelmien koordinointia; ja- huolehtia tutkimus- ja kehitystyön riittävästä julkisesta rahoituksesta ja asetettava selvät ja johdonmukaiset prioriteetit julkiselle tutkimukselle.ii. edistää tieto- ja viestintätekniikan saatavuutta ja käyttöä:- eriyttää tilaajayhteyksien tarjonta, jotta Internetin käyttökustannuksia voidaan huomattavasti alentaa;- huolehtia Internetin käytön parantamisesta ja laajentamisesta kouluissa ja annettava tarvittava koulutus kaikille opettajille vuoden 2002 loppuun mennessä;- vahvistaa sähköisen kaupan sääntelyjärjestelmää (panemalla täytäntöön direktiivi sähköisestä allekirjoituksesta ja vahvistamalla vuonna 2001 tekijänoikeuksia, etämyyntiä, arvonlisäveroa ja sähköistä laskutusta koskevat ehdotukset); ja- edistää Internetin käyttöä julkishallinnossa.iii. tehostaa sekä yksityistä että julkista koulutusta koulutettujen tutkijoiden tarjonnan lisäämiseksi, osaavan henkilöstön lisäämiseksi tieto- javiestintätekniikan alalla ja väestön tieto- ja viestintätekniikan perustaitojen parantamiseksi.>VIITTAUS KAAVIOON>3.8. Ympäristön kestävyyden vahvistaminenTukholma Eurooppa-neuvosto on pyytänyt, että kestävän kehityksen edistäminen otetaan mukaan talouspolitiikan laajoihin suuntaviivoihin.  Kestävä kehitys on käsitteenä laajempi kuin puhtaasti taloudellinen arviointi. Kestävällä kehityksellä pyritään elämänlaadun parantamiseen edistämällä johdonmukaisia toimia, joiden taloudellinen, sosiaalinen ja ympäristöulottuvuus arvioidaan kattavasti.  Näkökulma ulottuu pitkälle, sekä nykyisen että tulevien sukupolvien hyvinvointiin.  Tässä kappaleessa käsitellään ympäristönäkökohtien, ja etenkin markkinapohjaisten välineiden käytön, integroimista talouspolitiikkaan eräänä keinona edistää kestävää kehitystä.Jäsenvaltioiden olisi lisättävä markkinapohjaisten välineiden käyttöä ympäristötavoitteisiin pyrkiessään. Ne ovat usein tehokkain keino vähentää saastumista, koska ne johtavat siihen, että ulkoiset kustannukset sisällytetään hintaan.  Näin ollen niillä voidaan toteuttaa saastuttaja maksaa -periaatetta.  Lisäksi ne tarjoavat yrityksille joustavan mahdollisuuden vähentää saastumistakustannustehokkaasti ja kannustavat teknisiin innovaatioihin.  Rakenteiden mukautusongelmat voitaisiin minimoida ja yritysten sopeutumista ja innovatiivisia ratkaisuja voitaisiin tukea muuttamalla verojen määrää ja rakenteita asteittain, mutta tasaisesti ja uskottavasti, kunnes ulkoiset kustannukset on siirretty kokonaan hintoihin.  Näin toimimalla voitaisiin minimoida myös tarve myöntää poikkeuksia niille yrityksille ja aloille, joihin muutos eniten vaikuttaa.  Poikkeukset usein vähentävät toimenpiteen tehokkuutta, vääristävät verorakennetta ja ovat vaikeita poistaa myöhemmin.  Yhteisön tason järjestelmän luominen markkinapohjaisten välineiden käytölle voi osaltaan auttaa välttämään tällaista vääristymistä ja vahvistaa sisämarkkinoita.Näin ollen on tarpeen:i. ottaa käyttöön ja vahvistaa markkinapohjaisia toimintatapoja, kuten verotusta, käyttäjä- ja saastuttajamaksuja, vakuutus-/vastuujärjestelmiä ja markkinaehtoisesti kaupattavia päästölupia;ii. vähentää alakohtaisia tukia ja verovapautuksia sekä muita toimenpiteitä, joilla on kielteisiä ympäristövaikutuksia;iii. tehostaa taloudellisten välineiden käyttöä kasvihuonekaasupäästöjen vähentämiseksi ja täyttää Kioton pöytäkirjan vaatimukset; jaiv. sopia asianmukaisesta energiaverotusjärjestelmästä Euroopan tasolla.II. Maakohtaiset talouspolitiikan suuntaviivat1. BelgiaTalouskasvu oli noin 4 prosenttia vuonna 2000, ja BKT:n määrän odotetaan kasvavan noin 3 prosenttia vuosina 2001 ja 2002. Yksityinen kulutus, joka kasvoi nopeasti vuonna 2000, pysyy vahvana kumpanakin vuonna, sillä sitä tukee kotitalouksien käytettävissä olevien tulojen lisääntyminen ja työllisyyden kasvu. Melko voimakas investointitoiminta lisännee myös edelleen kotimaista kysyntää. Ulkoisten tekijöiden odotetaan kuitenkin vuosina 2001 ja 2002 tukevan  toimeliaisuutta edellisiä vuosia vähemmän. Yhdenmukaistetulla indeksillä mitatun kuluttajahintainflaation ennustetaan hidastuvan 2,7 prosentista vuonna 2000 hieman alle 2 prosenttiin vuonna 2001 ja vielä sitä hitaammaksi vuonna 2002. Työllisyys lisääntynee kumpanakin vuotena, sillä sitä tukevat edelleen vahva toimeliaisuus ja viime vuosina toteutetut aktiiviset työmarkkinatoimenpiteet.Koska julkisen talouden velka on edelleen suuri suhteessa BKT:hen ja on varauduttava haasteisiin, joita tulevaisuudessa väestön ikääntymisestä aiheutuu, julkisen talouden vakauttaminen on edelleen ensisijaisen tärkeää. Työmarkkinoille on edelleen luonteenomaista erityisesti ikääntyvien työntekijöiden alhainen työllisyysaste, ja työmarkkinoiden alueelliset erot ovat edelleen liian jyrkkiä. Kilpailun puute erityisaloilla, yrityksiin kohdistuva liiallinen sääntely ja tarve parantaa julkisen sektorin tehokkuutta ovat myös tärkeitä poliittisia haasteita.FinanssipolitiikkaToimeliaisuuden kasvu vuonna 2000 johti odotettua parempaan julkisen talouden kehitykseen: julkisen talouden alijäämän oli ennustettu olevan 1 prosentti suhteessa BKT:hen, mutta julkisen talouden rahoitusasema olikin tasapainoinen. Vuonna 2000 tarkistetussa vakausohjelmassa ennustetaan julkisen talouden ylijäämän vuonna 2001 olevan 0,2 prosenttia ja kasvavan 0,3 prosenttiin vuonna 2002. Vuonna 2000 tarkistetussa vakausohjelmassa vuonna 2005 päättyvälle jaksolle suunniteltu julkisen talouden strategia perustuu suurten julkisen talouden perusylijäämien saavuttamiseen, jotka olisivat yli 6 prosenttia vuodessa suhteessa BKT:hen. Reaalisten menojen (ilman korkomenoja) hillinnän odotetaan olevan sopeuttamisen keskeinen tekijä, ja tässä noudatettaisiin julkilausumatonta normia, jonka mukaan reaalikasvu olisi 1,5 prosenttia I alalla (liittovaltion hallinto ja sosiaaliturva). Julkisen velan ennustetaan laskevan vuoden 2000 110,6 prosentista 101,4 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2002. Edellä esitetyn perusteella ja ottaen huomioon, että Belgia kuuluu euroalueeseen, finanssipolitiikassa on pyrittävä seuraaviin tavoitteisiin:i. On saavutettava vuonna 2000 tarkistetussa vakausohjelmassa ennustettu julkisen talouden 0,2 prosentin ylijäämä suhteessa BKT:hen vuonna 2001, vaikka BKT:n määrä kasvaisikin ennustettua hitaammin.ii. Vuoden 2002 talousarviossa on pidettävä muiden kuin korkomenojen reaalikasvu tiukasti 1,5 prosentin rajoissa I alueella, mikä mahdollistaa julkisen talouden tasapainotavoitteen saavuttamisen ja erityisesti perusylijäämän pitämisen yli 6 prosenttina suhteessa BKT:hen.iii. Vuodesta 2002 alkaen julkisen talouden liikkumavara, joka määriteltiin vuonna 2000 tarkistetussa vakausohjelmassa, onkohdistettava tavalla, joka on johdonmukainen reaalimenojen 1,5 prosentin enimmäiskasvun kanssa, ja suunnattava velan vähentämiseen kaikki tämän ylittävät julkisen talouden tulot, joita odotettua parempi BKT:n määrän kasvu voi tuoda.iv. Väestön ikääntymisestä aiheutuviin julkistaloudellisiin seuraamuksiin on valmistauduttava uudistamalla eläkejärjestelmä hyvissä ajoin ja määrittämällä seuraavassa vakausohjelman tarkistuksessa ne julkisen talouden varat, jotka voidaan vuosittain sijoittaa "ikääntymisrahastoon".TyömarkkinatBelgian työmarkkinatilanne parantui edelleen vuonna 2000, jolloin työttömyys aleni 8,7 prosenttiin. Hallitus aikoo ryhtyä toteuttamaan "aktiivista hyvinvointivaltiota", jolle on ominaista muun muassa vähittäinen siirtyminen passiivisista toimenpiteistä ennalta ehkäisevään ja aktiivisempaan tapaan hoitaa työmarkkinakysymyksiä. Työttömyysloukkujen purkamiseksi on tehty aloitteita. Joillakin työmarkkinoiden osa-alueilla riippuvuus etuuksista on kuitenkin edelleen suhteellisen suuri . Väestön ikääntyminen ja työvoiman saamisessa ilmenevät pullonkaulat viittaavat siihen, että tarvitaan lisätoimia käyttämättömän työvoimapotentiaalin hyödyntämiseksi, mikä nostaisi työllisyys- ja osallistumisastetta. Tämä on yksi Belgian työmarkkinoiden suurimmista haasteista. Kokonaistyöllisyysaste on suhteellisen alhainen (60,9 %), ja erityisen alhainen on ikääntyvien työntekijöiden työllisyysaste (55-64-vuotiaista on työssä vain 24 %). Työttömyyslukujen sitkeät ja huomattavat maantieteelliset erot viittaavat siihen, että työvoima ei liiku kylliksi eivätkä palkat jousta tarpeeksi. Vaikka työn verotus on Belgiassa edelleen yksi EU:n raskaimmista, uudessa verouudistusohjelmassa kaavailtujen veronalennusten odotetaan vähitellen keventävän työn verotusta tulevina vuosina. Näistä syistä Belgian on kiinnitettävä erityishuomiota seuraaviin seikkoihin, ja samalla pantava työllisyyssuositukset määrätietoisesti täytäntöön:i. Vero- ja etuusjärjestelmien uudistamista on jatkettava aiempien tarkastelujen pohjalta, jotta työssäkäynti kannattaisi. Uudistuksilla on erityisesti luotava riittävät kannustimet ikääntyville, jotta he jatkavat työntekoa tai palaavat työmarkkinoille. Ikääntyvien (yli 50-vuotiaiden) työttömien muita suurempia etuuksia ja heidät aktiivisesta työnhausta vapauttavaa erikoisasemaa on myös tarkistettava.ii. Työvoiman liikkuvuuden suurimmat esteet on poistettava ja työmarkkinaosapuolia rohkaistava hyväksymään palkanmääräytymisjärjestelmät, joissa otetaan entistä paremmin huomioon tuottavuus ja paikalliset työmarkkinat mutta pidetään silti palkkakehitys maltillisena.iii. Yhdessä työmarkkinaosapuolten kanssa on edelleen vahvistettava työmarkkinoiden joustavuutta helpottamalla määräaikaisten ja tilapäisten työsopimusten tekemistä ja lisäämällä työaikajoustoa samalla kun varmistetaan, että työajan lyhentäminen ei vaikuta kielteisesti yksikkötyökustannuksiin eikä työvoiman tarjontaan.Hyödykemarkkinat ja osaamistalousBelgia on pieni, avoin talous, jonka hyödykemarkkinoilla kilpailu on kovaa. Tämä on osaltaan johtanut suhteellisen korkeaan työn tuottavuuteen tehdasteollisuudessa ja maan elintasoon nähden suhteellisen alhaiseen hintatasoon. Televiestintäalan vapauttaminen edistyy hyvin ja osaamistalouden voimistamiseksi ontoteutettu useita toimenpiteitä. Kilpailuongelmia on edelleen joillakin palvelualoilla. Energia-alan vapauttaminen on edistynyt heikommin. Pyrkimyksistä yritysten sääntelyrasituksen vähentämiseen ja julkisen hallinnon uudistamiseen on ilmoitettu, mutta vain muutama toimenpide on toteutettu. Näistä syistä Belgian on kiinnitettävä erityishuomiota seuraaviin seikkoihin:i. Kilpailua on lisättävä liikenteessä ja kaasun ja sähkön jakelussa. Näille aloille on perustettava riippumattomat siirtoverkkojen johtajat, jotta varmistetaan syrjimätön pääsy alalle. On myös varmistettava, että suunniteltu rautateiden uudistus lisää tehokkuutta ja parantaa palvelun laatua sekä vähentää toimintatukien tarvetta.ii. Julkisen ja yksityisen sektorin yhteyksien läpinäkyvyyttä on lisättävä paikallisella ja provinssitasolla. Tämä koskee erityisesti kuntien ja niiden yhteenliittymien ("intercommunale/intercommunaal") roolia eri aloilla (esim. energia ja pankkitoiminta), jotta vältetään kilpailun vääristyminen ja eturistiriidat.iii. Hallinnosta yrityksille aiheutuvia rasitteita on vähennettevä ja menettelyjä yksinkertaistettava.PääomamarkkinatBelgian pääomamarkkinat kehittyvät edelleen. Osakemarkkinat ovat yhdentyneet kansainvälisesti entistä enemmän, kun Brysselin, Pariisin ja Amsterdamin pörssit sulautuivat vuonna 2000. Myös pankkijärjestelmää ovat viime vuosina muuttaneet monet kansainväliset ja kotimaiset fuusiot ja yrityskaupat. Riskipääomamarkkinat ovat kasvaneet voimakkaasti, ja niille on luonteenomaista pääomasijoittamisen suuri määrä suhteessa BKT:hen, mutta myös tuntuva julkisen sektorin mukanaolo. Riskipääomamarkkinoiden - ja erityisesti yksityisen pääomasijoittamisen vastakohtana julkiselle pääomasijoittamiselle - kehittyminen edelleen on kuitenkin toivottavaa. Rahoitusjärjestelmä tehostuu, jos omistajaohjauksen parantamiseen tähtäävät lainsäädäntöehdotukset toteutetaan. Näistä syistä Belgian on kiinnitettävä erityishuomiota seuraaviin seikkoihin:i. Riskipääomamarkkinoita on kehitettävä edelleen helpottamalla osaikkeisiin kohdistuvan yhteisösijoittamisen määrällisiä rajoituksia sekä sijoittamista ja yrittäjyyttä paremmin edistävä verojärjestelmä. Yrittäjyyttä voidaan rohkaista myös konkurssilainsäädäntöä muuttamalla.ii. On varmistettava, että eri aloille ja useaan valtioon ulottuvat valvontajärjestelyt pysyvät rahoitusjärjestelmän kehityksen vauhdissa.2. TanskaTalouskasvu oli vuonna 2000 Tanskassa lähes 3 prosenttia, ja sitä edistivät pääasiassa dynaaminen investoiminen ja voimakas ulkomainen kysyntä. Vuonna 2001 talouskasvun odotetaan hidastuvan jonkin verran, hieman yli 2 prosenttiin. Sekä yksityisen että julkisen kulutuksen odotetaan elpyvän viime vuoden heikon kehityksen jälkeen, mutta tämän kasvun vastapainona on todennäköisesti investointien paljon hitaampi kasvu. Vaikka kasvun odotetaan vientimarkkinoilla hidastuvan vuonna 2001, tuonnin epätavallisen suuri lisäys vuonna 2000 - joka liittyi osittain laiteinvestointien ja viennin suureen tuontiosuuteen - todennäköisesti hiipuu. Näin ollen nettoviennin vaikutuksen kasvuun odotetaan vahvistuvan vuonna 2001. Vuonna 2002 talouden toimeliaisuuden ennustetaan kasvavan lähes 2½ prosenttiin ensisijaisesti yksityisen kulutuksen kestävän elpymisen seurauksena.Tanskan talouden kasvupotentiaalia voitaisiin parantaa ratkaisemalla kunnolla eräät keskeiset haasteet. Työvoiman tarjontarajoitteiden poistaminen estäisi myös joidenkin alojen pullonkaulojen aiheuttaman palkankorotuspaineen uuden kasvun. Kilpailu on useilla tärkeillä aloilla riittämätöntä, ja koska julkinen sektori on suuri, on tärkeää saada se hyvin tehokkaaksi. Myös julkisen kulutuksen reaalikasvun tehokas rajoittaminen on tarpeen erityisesti väestön ikääntymisestä julkiselle taloudelle aiheutuvien seuraamusten vuoksi.FinanssipolitiikkaVuonna 2000 julkisen talouden ylijäämä oli 2,4 prosenttia suhteessa BKT:hen eli suurempi kuin talousarviota hyväksyttäessä oli odotettu. Hallituksen arvioiden mukaan ylijäämä kasvaa 2,9 prosenttiin vuonna 2001 ja supistuu vuonna 2002 hieman, 2,6 prosenttiin suhteessa BKT:hen. Tanskan lähentymisohjelman vuonna 2000 tehdyssä tarkistuksessa säilytetään pääpiirteissään strategia, jossa veroja ja muita kuin korkomenoja vähennetään maltillisesti suhteessa BKT:hen. Vuonna 2001 kummankin suhdeluvun odotetaan kasvavan hieman, sillä julkinen kulutus kasvaa tuntuvasti enemmän kuin tavoitteena olevan 1 prosentin vuotuisen reaalikasvun verran ja paikallis- ja aluehallinto korottavat veroja selvästi enemmän kuin keskushallinnon kanssa tehdyt sopimukset sallisivat. Pitemmällä aikavälillä ennusteet osoittavat Tanskan julkisen talouden pystyvän sopeutumaan väestön ikääntymisestä aiheutuvaan taloudelliseen rasitteeseen. Edellä esitetyn perusteella finanssipolitiikassa on pyrittävä seuraaviin tavoitteisiin:i. Julkisen kulutuksen reaalikasvu vuonna 2001 on rajoitettava tiukasti budjetin mukaiseen 1,9 prosenttiin.ii. Vuoden 2002 talousarviossa varmistetaan, että menot ilman korkomenoja vähenevät tasolle, joka on enintään 49,5 prosenttia suhteessa BKT:hen, kuten lähentymisohjelman vuoden 2000 tarkistuksessa todettiin. Tämä mahdollistaa verorasituksen keventämisen samalla kun julkinen talous pidetään noin 2,5 prosenttia ylijäämäisenä suhteessa BKT:hen.iii. Julkisen kulutuksen reaalikasvua hillitään myös keskipitkällä aikavälillä niin, että verorasitus voi vuoteen 2005 asti alentua tarkistetussa lähentymisohjelmassa esitettyjen hallituksen ennusteiden mukaisesti vaarantamatta Tanskanjulkisen talouden kykyä huolehtia  ikääntyvästä väestöstä riittävästi. Tämän saavuttamiseksi olisi erityisesti hallinnon alemmilta tasoilta saatava tiukemmat sitoumukset, kuitenkin paikallishallinnon autonomiaa kunnioittaen.TyömarkkinatTanskan työmarkkinoiden kehitys on unionin parhaita. Työllisyysaste on unionin korkein, yli 76 prosenttia, työttömyysaste suhteellisen alhainen 4,7 prosenttia ja aktiivisen työmarkkinapolitiikan tulokset hyviä. Lisäksi etuuksien myöntämisperusteita on kiristetty työvoiman tarjonnan tehostamiseksi muun muassa uudistamalla varhaiseläkejärjestelmiä vuosina 1996 ja 1999 sekä vuonna 2003 voimaan tulevalla työkyvyttömyyseläkejärjestelmän uudistuksella. Työvoiman tarjonta on kuitenkin viime vuosina vähentynyt, ja sitä vähentävät vielä jotkin äskettäin hyväksytyt toimenpiteet, kuten vuosilomien pidentäminen viikolla yksityisellä sektorilla, mistä sovittiin vuonna  2000. Työvoiman tarjontarajoitteiden odotetaan säilyvän niin lyhyellä kuin pitemmälläkin aikavälillä, vaikka maahanmuuttajien työvoiman tarjontaa pyritään lisäämään. Työvoiman tarjontaa voitaisiin lisätä myös verotusta ja etuuksia uudistamalla, jotta vero- ja etuusrakenne saataisiin työllisyyden kannalta edullisemmaksi. Näistä syistä Tanskan on kiinnitettävä erityishuomiota seuraavaan seikkaan, ja samalla pantava työllisyyssuositukset määrätietoisesti täytäntöön:i. Työhön kohdistuvaa kokonaisverorasitusta on kevennettävä edelleen lähivuosina erityisesti alentamalla matala- ja keskipalkkaisten korkeaa efektiivistä marginaaliveroastetta ja uudistamalla etuusjärjestelmiä siten, että työnteko kannattaa.Hyödykemarkkinat ja osaamistalousKansainvälinen kilpailu kohdistuu Tanskan talouteen vähemmän kuin muiden pienten jäsenvaltioiden. Tämä voi olla yhtenä syynä siihen, että kilpailu on riittämätöntä useiden hyödykkeiden markkinoilla ja kuluttajahinnat ovat suhteellisen korkeat. Viime aikoina julkisten hankintojen avaamisessa ja julkisten palvelujen tarjonnan tehostamisessa on Tanskassa tapahtunut huomattavia parannuksia. Kilpailupolitiikkaakin on voimistettu: sulautumien valvonta ja perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklan täytäntöönpano on aloitettu. Vaikka tutkimus- ja kehitysmenot ovat EU:n keskiarvoa korkeammat, Tanska jää niissä jälkeen muista pohjoismaisista jäsenvaltioista, mikä johtuu osittain yritysten alhaisemmista tutkimus- ja kehitysmenoista ja heikommasta tulosten kaupallistamisesta. Tutkimus- ja kehitystulosten parantamiseksi on laadittu uusi yrityspolitiikkastrategia. Näistä syistä Tanskan on kiinnitettävä erityishuomiota seuraaviin seikkoihin:i. Kilpailusääntöjen täytäntöönpanoa on tehostettava aloilla, joilla kilpailun on todettu olevan riittämätöntä.ii. Kilpailuedellytyksiä on parannettava julkisissa hankinnoissa ja kilpailun painetta lisättävä julkisten palvelujen tarjonnassa paikallistasolla käyttämällä esikuvavertailua ja lisäämällä julkisia tarjouskilpailuja.PääomamarkkinatTanskan pääomamarkkinoiden kehitykseen on vaikuttanut hallituksen politiikka, jossa huomio on kohdistettu rahoituksen valvonnan tehostamiseen, rahoitusyhtiöiden kilpailuedellytysten parantamiseen ja markkinoiden avoimuuden lisäämiseen. Osakemarkkinoiden kehityksen edistämiseksi Tanskassa on lievennetty eläkerahastojen osakeomistuksen määrällisiä rajoituksia ja mahdollistettu jopa 70 prosentin osakesijoitukset varovaisuusperiaatetta noudattaen. Tanskassa on parannettu työntekijäomistusjärjestelmien verotuskohtelua ja uudistettu sijoitusrahastosäännöksiä ottamalla käyttöön "small cap" -sijoitusrahastot (erityiset innovaatiorahastot, jotka erikoistuvat pieniin ja innovatiivisiin yrityksiin). Riskipääomasijoittaminen on kaksinkertaistunut vuodesta 1998 mutta on muihin markkinoihinverrattuna edelleen vähäistä. Sen vuoksi on suotavaa jatkaa riskipääomamarkkinoiden kehittämistä. Rahoitusalan säännökset on tarkoitus koota yhtenäiseksi säännöstöksi ja valvontaa aiotaan virtaviivaistaa. Pohjoismaissa monet suuret rahoituslaitokset ovat sulautuneet keskenään, ja Tanskan valvontaviranomaiset ovat allekirjoittaneet yhteistyösopimuksen Suomen ja Ruotsin (sekä Norjan) vastaavien viranomaisten kanssa varmistaakseen kansainvälisten rahoituslaitosten tehokkaan valvonnan. Näistä syistä Tanskan on kiinnitettävä erityishuomiota seuraavaan seikkaan:i. Riskipääomamarkkinoita on kehitettävä edelleen luomalla verojärjestelmä, joka suosii sijoittamista ja yrittäjyyttä; yrittäjyyteen on rohkaistava myös konkurssilakeja muuttamalla.3.  SaksaVuonna 2000 vienti veti poikkeuksellisen hyvin, mutta Saksan talouskasvu näyttää hidastuvan jonkin verran lähiaikoina pääosin siksi, että maailman talouskasvun hidastuminen vähentää myös viennin kasvua. Kotimaisen kysynnän voimistumisen ennustetaan korvaavan osittain viennin heikkenevän kasvuvaikutuksen, ja siitä tuleekin talouden tärkein käyttövoima. Yksityistä kulutusta hillitsivät viime vuonna tuontihintojen nousu ja öljyn kallistuminen, mutta nyt nämä kehityssuunnat kääntyvät. Työllisyyden kasvu ja tuloverouudistuksen kolmannen vaiheen toteuttaminen 1. tammikuuta 2001 antavat taloudelle lisävauhtia. Myös laiteinvestointien odotetaan jatkuvan suurina, koska kapasiteetin käyttöaste on korkea. Komission ennusteiden mukaan BKT:n kasvu hidastuu todennäköisesti noin 2¼ prosenttiin vuonna 2001, mutta piristynee vuonna 2002 hieman yli 2½ prosenttiin. Näiden kasvulukujen pitäisi parantaa työllisyyttä edelleen.Vaikka Saksan talouden tila onkin kohentunut huomattavasti 1990-lukuun verrattuna, vahvaa endogeenistä kasvua ei ole vielä saatu aikaan, ja näin ollen talous on edelleen herkkä ulkoisille häiriöille. Tulo- ja yritysverotuksen viimeaikaiset uudistukset ovat vaikuttaneet myönteisesti, mutta talouden dynaamisuutta rajoittavat ilmeisesti edelleen erityisesti työmarkkinoiden jäykkyystekijät. Yleinen palkkamaltti onkin viime vuosina parantanut Saksan kilpailukykyä, yksikkötyökustannukset ovat suhteellisen korkeat uusissa osavaltioissa, joissa työttömyysaste on kaksinkertainen koko maan keskiarvoon nähden ja joissa riippuvuus läntisistä osavaltioista tulevista tulonsiirroista on tämän seurauksena suuri. Vero- ja etuusjärjestelmät vaikuttavat osaltaan yleiseen työttömyysongelmaan, sillä suhteellisen korkeatmarginaaliverot ja samanaikainen sosiaaliavustusten menettäminen voivat johtaa matalapalkkaiset työttömyysloukkuun. Jos työmarkkinoita ja tulonsiirtomekanismeja ei uudisteta, Saksan kasvuluvut ovat vaarassa pysyä jatkossakin pieninä.FinanssipolitiikkaViime vuonna Saksa saavutti vakauttamistavoitteensa, kun julkisen talouden alijäämä ilman UMTS-toimilupatuloja supistui 1,0 prosenttiin suhteessa BKT:hen (1,5 %:n ylijäämä, jos UMTS-tulot otetaan mukaan). Lisäksi UMTS-tuloilla nopeutettiin huomattavasti velan vähentämistä. Saksan vuonna 2000 tarkistetun vakausohjelman mukaan julkisen talouden alijäämän pitäisi vähitellen poistua vuoteen 2004 mennessä. Noin puolet sopeutuksesta perustuu osavaltioiden ja kuntien talouden kohentumiseen. Alijäämää alennettaneen pääasiassa vähentämällä menoja, ja verorasitus kevenee. Tarkistetussa vakausohjelmassa ennustetaan kuitenkin alijäämän kasvavan verouudistuksen vaikutuksesta tilapäisesti 1½ prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2001. Julkisen talouden kestävyys pitkällä aikavälillä paranee, kun käynnissä oleva eläkeuudistus saadaan päätökseen.  Julkiseen talouteen sisältyy kuitenkin yhä pitkän aikavälin riskejä, koska terveydenhuollon ja hoitovakuutuksen maksujärjestelmät eivät vielä riittävästi ratkaise väestön ikääntymisen tuomia ongelmia. Edellä esitetyn perusteella ja ottaen huomioon, että Saksa kuuluu euroalueeseen, finanssipolitiikassa on pyrittävä seuraaviin tavoitteisiin:i. Julkisen talouden ylijäämä vuonna 2001 on supistettava 1½ prosenttiin suhteessa BKT:hen. Tämän tavoitteensaavuttamiseksi julkisten menojen kasvun olisi vuonna 2001 pysyttävä Finanzplanungsratin marraskuussa 2000 asettamissa puitteissa.ii. Vuoden 2002 talousarvion valmistelussa on pidettävä kiinni julkisen talouden alijäämän suunnitellusta supistamisesta 1 prosenttiin suhteessa BKT:hen, vaikka talouskasvu olisikin vuosina 2001-2002 pienempi kuin lokakuussa 2000 esitetyssä tarkistetussa vakausohjelmassa ennustettiin. Näin varmistetaan, että keskipitkän aikavälin tavoitteena oleva julkisen talouden tasapaino vuoteen 2004 mennessä voidaan saavuttaa. Jos verotulot ovat ennustettua suuremmat, ne voidaan käyttää alijäämän supistamiseen tavoitetasoa pienemmäksi.iii. Finanssipolitiikan koordinointia hallinnon eri tasojen kesken on vahvistettava vuodesta 2001 lähtien lujittamalla Finanzplanungsratin roolia ja pysymällä kansallisen vakaussopimuksen rajoissa.iv. Julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyden turvaamiseksi on jatkettava eläkeuudistuksen toteuttamista ja aloitettava vuonna 2001 terveydenhuollon ja hoitovakuutuksen uudistaminen erityisesti vanhusten pitkäaikaishoidon osalta.TyömarkkinatSaksan työmarkkinatilanne parani edelleen vuonna 2000. Työllisyyden kasvu nopeutui ja työpaikkoja syntyi vauhdilla, jota ei viime vuosikymmenellä nähty. Työttömyys aleni 8,1 prosenttiin. Yleinen paraneminen ei kuitenkaanulottunut maan itäosaan, jossa työllisyys väheni edelleen ja työttömyys pysyi melko vakaasti 16,7 prosentissa. Huomattavia toimenpiteitä toteutettiin työn verotuksen keventämiseksi tuoreessa verouudistuksessa. Eläkeuudistuspaketti ei vielä ole ollut Bundesratin käsittelyssä, mutta eläkemaksuja alennettiin hieman vuonna 2000. Verotuksen ja etuuksien yhteisvaikutus voi edelleen johtaa siihen, ettei työntekoon ole kannustimia. Saksan työmarkkinoille on ominaista suhteellisen laaja sääntely. Aktiiviset työmarkkinaohjelmat (ATMO) eivät näytä tehoavan varsinkaan maan itäosissa niin että työntekijöitä palaisi työmarkkinoille, ja niitä käytetään virheellisesti sosiaalipolitiikan välineinä. Työttömyyden vahva alueellisuus osoittaa, että lisätoimia tarvitaan liikkuvuuden ja palkkasopeutuksen voimistamiseksi. Näistä syistä Saksan on kiinnitettävä erityishuomiota seuraaviin seikkoihin, ja samalla pantava työllisyyssuuositukset määrätietoisesti täytäntöön:i. ATMOt on kohdistettava paremmin niihin ryhmiin, jotka ovat suurimmassa vaarassa joutua pitkäaikaistyöttömiksi. On myös varmistettava, että ammattikoulutus vastaa hyvin työmarkkinoiden tarpeita. ATMOjen tehokkuutta on parannettava varsinkin uusissa osavaltioissa. Palkkojenmuodostusta on kehitettävä edelleen ottamaan paremmin huomioon tuottavuus ja paikalliset työmarkkinaolot.ii. Tuloverouudistusta on täydennettävä vero- ja etuusjärjestelmän muilla uudistuksilla niin että työnteko saadaan kannattamaan. Edelleen korkeina pysyneiden työn sivukustannusten alentamiseksi on toteutettava lisätoimenpiteitä erityisesti matalapalkkaisten työntekijöiden osalta.iii.  Toimenpiteitä on toteutettava tarvittaessa  Bündnis für Arbeit -kampanjan yhteydessä, jotta työsopimukset ja työjärjestelyt saadaan joustavammaksi ja elinikäisen oppimisen edellytyksiä parannetaan.Hyödykemarkkinat ja osaamistalousSaksan hyödykemarkkinat ovat avoimet kansainväliselle kilpailulle. Tuottavuus on suunnilleen EU:n keskitasoa, mutta suhteelliset hinnat ovat jonkin verran korkeammat kuin maan elintason perusteella odottaisi. Saksa on toteuttanut useita toimia parantaakseen hyödykemarkkinoiden toimivuutta, mikä on johtanut yritysten kannalta paremman toimintaympäristön syntymiseen. Edistystä on tapahtunut erityisesti asiantuntijapalveluiden ja käsiteollisuusalojen kilpailuympäristön parantamisessa. Lisäksi verouudistus, yritysten tukijärjestelmien virtaviivaistaminen ja televiestinnän vapauttaminen ovat alkaneet vaikuttaa myönteisesti. Sähkömarkkinatkin on vapautettu ja neuvotteluihin perustuva kolmannen osapuolen pääsy sähköverkkoon on käytössä. Käyttömaksuissa on kuitenkin edelleen suuria alueellisia eroja. Kaasudirektiiviä ei ole vielä kokonaisuudessaan siirretty osaksi Saksan lainsäädäntöä, mikä estää kilpailun toteutumista. Valtiontuet vähenevät asteittain, mutta niiden taso on edelleen EU:n keskiarvoa korkeampi. Eräät julkiset viranomaiset eivät edelleenkään noudata julkisia hankintoja koskevia sääntöjä. Uusissa osavaltioissa talouskasvua ovat hidastaneet muun muassa kehittymättömät yrityspalvelut ja innovaation puute. Tieto- ja viestintätekniikka leviää nopeasti ja "digitaalikuilun" syntymistä on pyritty ehkäisemään. Tietotekniikan henkilöstöstä onsyntynyt vakavaa puutetta. Näistä syistäSaksan on kiinnitettävä erityishuomiota seuraaviin seikkoihin:i. Korkeakoulutusjärjestelmää on uudistettava ja IT-henkilöstön puutetta vähennettävä koulutuksella.ii. Kilpailua hyödykemarkkinoilla on vahvistettava avaamalla julkisia hankintoja entistä enemmän kilpailulle, jatkamalla valtiontukien asteittaista vähentämistä ja lieventämällä edelleen asiantuntija- ja käsiteollisuusalojen sääntelyä.iii. Paikallisten sähkönjakeluverkkojen käyttömaksujen suuria alueellisia eroja on vähennettävä sekä perustettava toimialakohtainen sääntelyviranomainen energia-alalle.PääomamarkkinatSaksassa on toteutettu useita toimia pääomamarkkinoiden sääntelyn toimivuuden parantamiseksi. Esitys neljänneksi rahoitusmarkkinoiden edistämistä koskevaksi laiksi (Finanzmarktförderungsgesetz) annetaan kesäkuussa 2001 ja laki tulee voimaan vuonna 2002. Siinä ehdotetaan toimenpiteitä, joilla vähennetään osakemarkkinoiden sääntelyä, parannetaan osakemarkkinoiden manipuloinnista annettuja sääntöjä ja luodaan suurempi oikeusvarmuus futuurikaupalle. Lisäksi Saksa on ilmoittanut rahoituspalvelulainsäädäntönsä uudistamisesta: yksi liittovaltiotason virasto perustetaan valvomaan pankki-, vakuutus-, ja arvopaperialaa, jotta pystytään vastaamaan rahoitusmarkkinoiden käynnissä olevan yhdentymisen synnyttämiin haasteisiin. Toimia on toteutettu myös sellaisten ohjelmien järkeistämiseksi ja yksinkertaistamiseksi, joilla pyritään lisäämään riskipääoman saatavuutta pk- ja aloittaville yrityksille. Yleisemmin yhtiöverojärjestelmänuudistamisella ja ehdotetulla eläkejärjestelmän uudistuksella pyritään edelleen edistämään pääomamarkkinoita, ja yrityskauppatarjouksista on annettu lakiesitys. Asiantuntijatyöryhmä on perustettu luonnostelemaan käytännesääntöjä omistajaohjauksesta, ja rekisteröityjen osakkeiden (Namensaktien) käyttöönoton helpottamiseksi on säädetty laki. Näistä syistä Saksan on kiinnitettävä erityishuomiota seuraavaan seikkaan:i.  Riskipääomamarkkinoita on edelleen jatkuvasti kehitettävä sijoittamista ja yrittäjyyttä edistävän verotus- ja sääntelyjärjestelmän luomiseksi.4.  KreikkaTalouden toimeliaisuus oli huomattavaa Kreikassa vuonna 2000, ja sen odotetaan vielä vilkastuvan vuosina 2001 ja 2002, jolloin BKT:n määrä kasvaisi vuonna 2002 noin 4,8 prosenttia. Vahvaa kotimaista kysyntää tukevat pääasiassa investoinnit, ja erityisesti rakennusinvestointien odotetaan kiihtyvän vuoden 2004 olympialaisiin valmistauduttaessa. Euroalueeseen liittyminen johti korkojen alenemiseen, mikä myös lisää toimeliaisuutta. Ulkomaankaupan maksutaseen odotetaan heikkenevän edelleen, koska vahva kotimainen kysyntä lisää nopeasti tuontia ja tavaraviennin markkinat vetävät heikommin. Kuluttajahintojen nousu kiihtyi vuonna 2000 ja oli joulukuussa 4,2 prosenttia. Tuontihintojen nousun rauhoittuessa inflaation odotetaan hidastuvan vuosina 2001 ja 2002, mutta rahapoliittisten olosuhteiden keventyessä ja toimeliaisuuden pysyessä vahvana syntyy vakava ylikuumenemisen vaara. Talouden toimeliaisuuden vilkastuminen parantaa vähitellen työmarkkinatilannetta, mutta työttömyyden odotetaan edelleen säilyvän suurena.Inflaatiovaara jatkunee vuonna 2001, ja se vaatii asianmukaisia vakautustoimia. Tällaisessa tilanteessa finanssipolitiikka on tärkeä käytettävissä oleva taloudellinen keino inflaatiopaineiden hillitsemiseksi. Myös palkkakehitys on tässä suhteessa hyvin tärkeä. Julkisen talouden vakauttamispyrkimysten jatkaminen on myös tarpeen, jotta korkeaa julkisen talouden velkasuhdetta voidaan alentaa ja valmistautua väestön ikääntymisen luomiin pitkän aikavälin haasteisiin. Työvoima-, hyödyke- ja pääomamarkkinoiden rakenneuudistus on edelleen painopistealue, jotta tuottavuutta voidaan lisätä, työpaikkojen syntymistä edistää ja talouden ulkoista kilpailukykyä parantaa.FinanssipolitiikkaJulkisen talouden alijäämä pieneni 0,9 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2000, kun se vuonna 1999 oli 1,8 prosenttia. Vuoden 2000 vakausohjelmassa ennustetaan julkisen talouden muuttuvan 0,5 prosenttia ylijäämäiseksi suhteessa BKT:hen vuonna 2001 ja ylijäämän kasvavan 1,5 prosenttiin suhteessa BKT:hen seuraavana vuonna. Vakausohjelmaan sisältyvät julkisen talouden ennusteet perustuvat oletukseen, että BKT:n määrä kasvaa noin 5 prosenttia kumpanakin vuotena. Julkisen talouden strategia keskittyy suurten julkisen talouden perusylijäämien saavuttamiseen: tavoitteena on 7 prosenttia suhteessa BKT:hen vuosina 2001 ja 2002. Tällöin käytetään hyväksi korkomenojen aleneminen, joka johtuu korkotason ja velkasuhteen alenemisesta. Tarkistetussa vakausohjelmassa ennustetaan kuitenkin julkisen talouden juoksevien menojen ilman korkomenoja supistuvan huomattavasti vain vuonna 2002. Edellä esitetyn perusteella ja ottaen huomioon, että Kreikka kuuluu euroalueeseen, finanssipolitiikassa on pyrittävä seuraaviin tavoitteisiin:i. Varmistetaan, että julkisen talouden vuoden 2001 ylijäämätavoitteeksi asetettu 0,5 prosenttia saavutetaan, ja valmistaudutaan kiristämään talousarvion täytäntöönpanoa vuonna 2001, jos inflaatiopaineet jatkuvat.ii. Säilytetään vuoden 2002 talousarviossa finanssipolitiikan viritys, jolla pyritään selkeästi hintavakauteen. Tätä silmälläpitäen noudatetaan hallituksen perusylijäämätavoitetta, joka on 7 prosenttia suhteessa BKT:hen, pääasiassa vähentämällä selkeiden ja sitovien normien mukaisesti julkisia menoja ilman korkomenoja.iii. Jatketaan julkisen sektorin uudistamista sen pienentämiseksi keskipitkällä aikavälillä, millä parannetaan taloudenkilpailukykyä ja kevennetään julkiselle taloudelle aiheutuvaa kuormitusta.iv. Nopeutetaan sosiaaliturva-alan uudistuksen täytäntöönpanoa järjestelmän elinkelpoisuuden turvaamiseksi; erityisesti aloitetaan vuonna 2001 eläkejärjestelmän uudistus, jotta pystytään kohtaamaan väestön ikääntymisestä johtuvat haasteet.TyömarkkinatTyöllisyys heikkeni talouden vilkkaasta toimeliaisuudesta huolimatta  vuonna 1999, mutta vuonna 2000 se kasvoi 1,2 prosenttia, mikä mahdollisti työttömyysasteen alenemisen. Tästä myönteisestä kehityksestä huolimatta Kreikan työmarkkinoille on edelleen ominaista alhainen työllisyysaste (55,4 % vuonna 2000), korkea työttömyysaste ja työmarkkinoiden vahva jakautuneisuus, jota osoittaa naisten ja nuorten suuri työttömyys. Työmarkkinatilannetta on pyritty parantamaan eräillä viime aikoina toteutetuilla toimilla. Näitä ovat olleet joidenkin verojen ja etuuksien muutokset ja toisen laajan työmarkkinatoimenpidepaketin hyväksyminen. Lisäksi jatketaan aktiivisten työmarkkinaohjelmien toteutusta ja julkisen työvoimahallinnon nykyaikaistamista. Viime aikoina toteutetuista toimista huolimatta työmarkkinoilla on yhä jäykkyyksiä, kuten mutkikas ja raskas sääntely, palkkaneuvottelujen riittämätön hajautus sekä vero- ja etuusjärjestelmän aiheuttamat työmarkkinakannustimien huomattavat vääristymät. Koulutusjärjestelmä ei myöskään anna ihmisille oikeita eväitä työmarkkinoita varten. Näistä syistä Kreikan on kiinnitettävä erityishuomiota seuraaviin seikkoihin, ja samalla pantava työllisyyssuositukset määrätietoisesti täytäntöön:i.  Varmistetaan työmarkkinoiden viimeaikaisten uudistuspakettien täydellinen täytäntöönpano ja jatketaan näitä pyrkimyksiä erityisesti väljentämällä työvoiman suojelua koskevaa rajoittavaa lainsäädäntöä.ii. Poistetaan suuret vääristymät, joita työn verotus ja eläkeoikeudet aiheuttavat ja parannetaan siten työnteon kannustimia erityisesti julkisella sektorilla.iii. Varmistetaan, että palkoissa otetaan paremmin huomioon tuottavuuserot ja paikalliset työmarkkinaolot erityisesti soveltamalla käytäntöön alueellisiin työllisyyssopimuksiin sisällytettyjä poikkeusmahdollisuuksia.iv. Lisätään koulutusinvestointeja ja parannetaan koulutusjärjestelmää työvoiman taitojen vahvistamiseksi.Hyödykemarkkinat ja osaamistalousKreikka ei ole integroitunut erityisen tiiviisti EU:n hyödykemarkkinoihin, mikä johtuu pitkälti sen maantieteellisestä sijainnista. Työn tuottavuus paranee mutta on edelleen EU:n keskiarvon alapuolella. Hintataso on EU:n keskiarvon alapuolella, mutta jonkin verran korkeampi kuin Kreikan elintason perusteella odottaisi. Hyödykemarkkinoiden uudistukset jatkuvat, mutta ovat suhteellisen hitaita. Edistystä on tapahtunut sääntelyn- ja instituutioiden kehittämisessä yhteysverkkoja tarvitsevilla toimialoilla, mutta vapauttaminen on edelleen hidasta erityisesti kaasualalla ja meriliikenteessä. Vuoden 2000 aikana valtion yritysten yksityistäminen jatkui, mutta hieman edellisiä vuosia hitaammin, ja aloittavien yritysten tukemiseksi toteutettiin joitakintoimenpiteitä.  Sisämarkkinalainsäädännön siirtäminen kansalliseen lainsäädäntöön on EU:n heikointa ja yritysten toimintaympäristön parantamisessa tapahtui vain vaatimatonta edistystä. Vaikka tieto- ja viestintätekniikan menot ja käyttö ovat viime vuosina kasvaneet nopeasti, Kreikka on edelleenkin suhteellisesti myöhässä osaamisyhteiskunnan kehittämisessä. Näistä syistä Kreikan on kiinnitettävä erityishuomiota seuraaviin seikkoihin:i. Vähennetään edelleen hallinnon- ja sääntelyn yrityksille aiheuttamaa rasitusta, vahvistetaan julkisen hallinnon toimivuutta ja parannetaan yritysverojärjestelmän yhdenmukaisuutta.ii. Tutkimus- ja kehitysmenojen lisäämiseksi toteutetaan lisätoimenpiteitä.iii. Tieto- ja viestintätekniikan laajempaa levitystä ja sähköistä kauppaa edistetään.iv. Parannetaan sisämarkkinalainsäädännön saattamista osaksi kansallista lainsäädäntöä erityisesti julkisten hankintojen alalla.v. Nopeutetaan kaasualan ja meriliikenteen ilmoitettua vapauttamista ja vahvistetaan kilpailua jo vapautettujen yleishyödyllisten palvelujen osalta.PääomamarkkinatKreikan pääomamarkkinat kehittyvät edelleen nopeasti, mitä edistää sääntelypuitteiden ja markkinoiden infrastruktuurin paraneminen. Erityisesti riskipääomamarkkinoiden kehitystä on edistänyt pienyritysten uusien osakemarkkinoiden kehittyminen, kun pk-yrityksiin tehtäviä alkuvaiheen investointeja varten on perustettu rahasto ja pääomatulojen verotusta on edelleen kevennetty. Riskipääomamarkkinoiden jatkokehittäminen on kuitenkin suotavaa. Yksityistäminen voimistaa kilpailua kotimaan pankkitoiminnassa. Pankkijärjestelmän rakenteen muutokset ja rahoituksen yhdentyminen muuhun EU:hun merkitsee, että valvontaviranomaisten yhteistyö eri alojen välillä ja rajojen yli on yhä tärkeämpää. Näistä syistä Kreikan on kiinnitettävä erityishuomiota seuraaviin seikkoihin:i. Riskipääomamarkkinoita on kehitettävä edelleen vähentämällä osakepääomaan tehtävien yhteisösijoitusten määrällisiä rajoituksia sekä luomalla sijoittamista ja yrittäjyyttä edistävä verojärjestelmä; yrittäjyyttä voidaan rohkaista myös konkurssilakeja muuttamalla.ii. Varmistetaan, että eri alojen ja valtioiden rajojen yli ulottuvat valvontajärjestelmät pysyvät rahoitusjärjestelmän kehityksen vauhdissa.5.  EspanjaBKT kasvoi edelleen vauhdikkaasti vuonna 2000, mutta vuoden toisella puoliskolla kasvu hidastui selvästi kotimaisen kysynnän vähentyessä, mitä ulkoimaisen sektorin myönteinen kehitys kuitenkin osittain tasoitti. Vuosien 2001 ja 2002 näkymät viittaavat pienempään mutta tasapainoisempaan kasvuun. Vuonna 2001 kotimaisen kysynnän odotetaan hidastuvan edelleen, jolloin vaihtotaseen alijäämä kaventuu jonkin verran ja inflaatio hidastuu. Vuonna 2002 BKT:n kasvun ennustetaan elpyvän hieman, mikä johtuu pääasiassa siitä, että yksityinen kysyntä hyötyy käytettävissä olevien reaalitulojen kasvusta, jonka aiheuttavat entistä edullisempi hintakehitys ja tasainen työpaikkojen lisääntyminen.Vaikka työttömyys väheni edelleen vuonna 2000, työmarkkinaongelmia riittää. Määräaikaisten työsopimusten osuus kokonaistyöllisyydestä on melkein kolmannes. Työttömyydessä on edelleen suuria alueellisia eroja. Lisäksi hintakehitys oli vuonna 2000 odotettua epäsuotuisampi. Tämä johtui hinnaltaan vaihtelevien hyödykkeiden (energia ja jalostamattomat elintarvikkeet) hintakehityksestä ja pohjainflaation nopeutumisesta. Julkisen talouden vakauttamisen odotetaan jatkuvan keskipitkällä aikavälillä vuonna 2001 tarkistetun vakausohjelman mukaisella tavalla, mutta päättäväisempiä toimia tarvitaan, jotta pystytään sopeutumaan ikääntymisestä julkiseen talouteen aiheutuviin vaikutuksiin. Talouspolitiikassa on myös otettava huomioon tarve kehittää osaamisyhteiskuntaa, mikä parantaa Espanjan talouden keskipitkän aikavälin näkymiäFinanssipolitiikkaVuonna 2000 julkisen talouden alijäämä oli 0,3 prosenttia suhteessa BKT:hen, 0,9 prosenttiyksikköä pienempi kuin vuonna 1999. Vuonna 2001 tarkistetun vakausohjelman mukaan julkisen taloudenodotetaan olevan tasapainossa vuonna 2001 ja 0,3 prosenttia ylijäämäinen suhteessa BKT:hen vuonna 2004. Tarkistetussa vakausohjelmassa luonnosteltu julkisen talouden strategia on samankaltainen kuin kahdessa edellisessä tarkistuksessa. Se perustuu muiden kuin korkomenojen kasvun rajoittamiseen, joka mahdollistaa suuremmat julkiset investoinnit ja vuoden 2002 jälkeen myös verorasituksen keventämisen. Koska Espanjan väestökehitys on erityisen huolestuttava ja ikääntyminen aiheuttaa vakavia julkistaloudellisia seuraamuksia, julkisen talouden kestävyys herättää huolta. Edellä esitetyn perusteella ja ottaen huomioon, että Espanja kuuluu euroalueeseen, finanssipolitiikassa on pyrittävä seuraaviin tavoitteisiin:i. Kuten vuonna 2001 tarkistetussa vakausohjelmassa todettiin, on vuonna 2001 päästävä julkisen talouden tasapainoon erityisesti rajoittamalla muita kuin korkomenoja. Lisäksi on oltava valmis kiristämään finanssipolitiikkaa inflaatiopaineiden kasvun tasoittamiseksi.ii. Vuoden 2002 talousarvion valmistelussa on otettava vähimmäisvaatimukseksi vuonna 2001 tarkistetun vakausohjelman tavoite, jatkettava vuonna 2001 mahdollisesti saavutettavaa odotettua parempaa kehitystä ja otettava huomioon tarve torjua inflaatiopaineita. Lisäksi on varmistettava, että vuodeksi 2002 suunniteltu julkisen talouden uudistus suuntautuu tarjontapuoleen eikä vaaranna vakausohjelmaan sisältyviä julkista taloutta koskevia tavoitteita.iii. Vuoden 2000 talousarviolailla perustettua julkista eläkerahastovarausta on lisättävä ainakin 1 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuoteen 2004 mennessä, kuten tuoreimmassa vakausohjelman tarkistuksessa esitetään. Lisäksi on jo vuonna 2001 säädettävä julkisen eläkejärjestelmän laajasta uudistuksesta sen elinkelpoisuuden turvaamiseksi tulevaisuudessa.TyömarkkinatTyömarkkinat ovat parantuneet Espanjassa huomattavasti viime vuosina. Työllisyyden kasvu on ollut vahvaa ja työttömyys on vähentynyt jyrkästi, 24 prosentista vuonna 1994 14 prosenttiin vuonna 2000. Maa kärsii kuitenkin edelleen hyvin suuresta rakennetyöttömyydestä, jonka alueelliset erot ovat suuria, ja alhaisesta työllisyysasteesta erityisesti naisten kohdalla (40,3 % vuonna 2000). Nämä ovat keskeisiä rakenteellisia ongelmia: työvoimakustannuksia ei ole pystytty sopeuttamaan tuottavuuten ja paikallisiin työmarkkinaoloihin ja työvoiman liikkuvuus on vähäistä, mikä johtuu osittain asuntomarkkinoiden jäykkyydestä ja eräiden alueellisten etuusjärjestelmien toiminnasta. Viimeaikaiset työsopimusuudistuksia koskevat ehdotukset ovat sen suuntaisia, että niillä voitaisiin ratkaista alan jäykkyyksiä, vaikkakin aiemmista uudistuksista saatu kokemus viittaa siihen, että täytäntöönpanosta riippuu paljon. Aktiivisten työmarkkinatoimenpiteiden menot ovat kasvaneet viime vuosina tuntuvasti, mutta vähemmän huomiota on kiinnitetty näiden toimenpiteiden tehokkuuden turvaamiseen, millä voi olla paljon merkitystä pitkäaikaistyöttömyyden vähentämiselle entisestään. Näistä syistä Espanjan on kiinnitettävä erityishuomiota seuraaviin seikkoihin, ja samalla pantava työllisyyssuuositukset määrätietoisesti täytäntöön:i. Palkanmuodostusta on uudistettava ottamaan entistä paremmin huomioon tuottavuus ja paikalliset työmarkkinaolot ja vähentämään työvoiman liikkuvuuden esteitä muun muassa parantamalla asuntomarkkinoiden ja alueellisten etuusjärjestelmien toimivuutta.ii. Koulutusinvestointeja on lisättävä ja koulutuksen laatua parannettava sekä varmistettava, että aktiiviset työmarkkinatoimenpiteet ovattehokkaita ja vastaavat sekä työmarkkinoiden kysyntää että niiden tarpeita, joita pitkäaikaistyöttömyys pahimmin uhkaa.iii. Varmistetaan työmarkkinaosapuolten kanssa asianmukainen joustavuuden ja turvallisuuden tasapaino panemalla tehokkaasti täytäntöön äskettäin hyväksytyt työsopimusuudistukset, jotta edistytään nopeasti määräaikaisten työsopimusten osuuden vähentämisessä, osa-aikaisten työsopimusten käytön lisäämisessä sekä naisten työllisyysosuuden vahvistamisessa.Hyödykemarkkinat ja osaamistalousVaikka Espanjan integroituminen Euroopan hyödykemarkkinoihin vahvistui 1990-luvulla jatkuvasti, Espanjan talous ei vieläkään ole yhtä avoin kuin muiden suurten jäsenvaltioiden. Myös työn tuottavuus on suhteellisen alhainen. Espanja toteutti vuonna 2000 monia toimenpiteitä parantaakseen hyödykemarkkinoidensa toimintaa. Sisämarkkinalainsäädännön siirtäminen osaksi kansallista lainsäädäntöä ja televiestintä- ja energiamarkkinoiden vapauttaminen ovat nopeutuneet. Julkisia hankintoja koskevia yhteisön sääntöjä on pantu täytäntöön entistä tehokkaammin ja valtiontukien määrä on vähentynyt. Yrityksiin ja varsinkin pk-yrityksiin kohdistuvan suhteellisen suuren hallintotaakan vähentämiseksi on myös toteutettu toimenpiteitä. Tutkimus- ja kehitysmenojen alhaisen tason nostamiseksi on käynnistetty kolmivuotinen kansallinen tutkimus- ja kehitys- ja innovaatiosuunnitelma. Yleissivistävään koulutukseen suunnatut julkiset menot ovat myös melko alhaiset verrattuna muihin EU:n jäsenvaltioihin ja Internetin levinneisyys on EU:n toiseksi alhaisin. Näistä syistä Espanjan on kiinnitettävä erityishuomiota seuraaviin seikkoihin:i. Väestön tieto- ja viestintätekniikan perustaitoja on kohennettava ja pätevän tutkimus- ja atk-henkilöstön tarjontaa lisättävä.ii. Pk-yritysten sääntely-ympäristön yksinkertaistamissuunnitelman täytäntöönpanoa on jatkettava.PääomamarkkinatEspanjan pääomamarkkinoille on ollut ominaista merkittävä yksityistämisohjelma ja sääntelytoimet, joilla lisätään avoimuutta. Markkinoita tehostetaan yhdistämällä useita kansallisia arvopapereiden selvitysjärjestelmiä.Myös pankkialalla on käynnissä yhdentyminen, joka on parantanut kannattavuutta ja vahvistanut edistyneemmän tekniikan käyttöä. Riskipääomamarkkinat laajenevat niitä edistävien verotoimien vuoksi ja siksi, että on perustettu Nuevo Mercado -pörssi, joka on kuitenkin  varsinkin alkuvaiheen investointien kannalta edelleen melko kehittymätön. Sen vuoksi tämän pörssin edelleenkehittäminen on toivottavaa. Näistä syistä Espanjan on kiinnitettävä erityishuomiota seuraavaan seikkaan:i. Riskipääomamarkkinoita on kehitettävä edelleen  lievittämällä yhteisösijoittajille asetettuja rajoituksia, jotka voivat rajoittaa niiden osakesijoituksia, ja luomalla verotusjärjestelmä, joka suosii enemmän sijoittamista ja yrittäjyyttä. Yrittäjyyttä voidaan kannustaa myös konkurssilakeja muuttamalla.6.  RanskaHuolimatta ulkoisen kysynnän heikkenemisen aiheuttamasta hidastumisesta talouden toimeliaisuuden Ranskassa odotetaan jatkuvan vakaana: BKT:n määrän kasvun ennustetaan olevan hiukan alle 3 prosenttia sekä vuonna 2001 että vuonna 2002. Kolme vuotta sitten alkaneen vahvan kasvun oletetaan näinä vuosina edelleen perustuvan vahvaan kotimaiseen kysyntään. Öljyn hinnan nousun aiheuttamat negatiiviset vaikutukset kotitalouksien ostovoimaan heikkenevät vähitellen, ja samaan aikaan vuosille 2001 ja 2002 suunnittelut veronalennukset lisäävät yksityistä kulutusta. Hyvien kysyntänäkymien ansiosta tuottavien investointien odotetaan jatkuvan dynaamisina. Talouden toimeliaisuuden lisääntyminen merkitsee runsaasti uusia työpaikkoja, mikä mahdollistaa työttömyyden nopean alenemisen jatkossakin.Vaikka työttömyys laski jyrkästi vuonna 2000, se on edelleen korkea ja hintojen ja palkkojen kehitys on ollut tähän asti maltillista. Työmarkkinoilla alkaa kuitenkin vähitellen olla pulaa työvoimasta. Lisäksi kapasiteetin käyttöaste valmistusteollisuudessa on historiallisesti katsoen korkea. Vaikka kyseinen kehitys ei toistaiseksi näytäkään rajoittavan tuotantoa, se on mahdollinen riskitekijä ja edellyttää asianmukaisia toimenpiteitä.  Nykyisen talouskasvun jatkuminen edellyttää tarjontapuolen edellytysten paranemista, mukaan lukien työmarkkinoille osallistumisen lisäämistä, investointien kannalta suotuisampaa ympäristöä ja enemmän kilpailua. Talouden nykyinen tila mahdollistaa lisäksi julkisen talouden alijäämän poistamisen nopeampaan tahtiin: tämä olisi erittäin hyödyllistä, jotta voidaan valmistautua väestön ikääntymisen julkiselle taloudelle aiheuttamiin haasteisiin.FinanssipolitiikkaVuonna 2000 julkisen talouden alijäämä supistui 0,3 prosenttiyksikköä 1,3 prosenttiin suhteessa BKT:hen, mikä oli alle kyseisen vuoden tavoitteen. Vuonna 2000 tarkistetun vakausohjelman mukaan alijäämäsuhdetta pyritään edelleen alentamaan vuonna 2001 ja sen jälkeen. Julkisen talouden odotetaan olevan tasapainossa tai ylijäämäinen viimeistään vuonna 2004. Ranskan julkisen talouden strategia perustuu reaalimääräisten julkisten menojen tiukkaan hillintään; noin puolet näin saavutetuista liikkumavaroista on tarkoitus käyttää julkisen talouden alijäämän supistamiseen ja loput verohelpotuksiin. Pitemmällä aikavälillä julkiseen talouteen kohdistuva rasite kasvaa väestön ikääntymisen vuoksi. Vuonna 1999 perustettiin eläkkeitä varten julkinen vararahasto, jolla pyritään  osittain vaimentamaan väestön vanhenemisen vaikutuksia julkiseen talouteen. Näistä syistä ja koska Ranska kuuluu euroalueeseen, finanssipolitiikalla olisi pyrittävä seuraaviin tavoitteisiin:i. Julkisen talouden alijäämä on supistettava 1 prosenttiin suhteessa BKT:hen (ilman UMTS-toimiluvista saatavia tuloja) vuonna 2001, kuten vuonna 2000 tarkistetussa vakausohjelmassa ilmoitetaan; tätä varten on varmistettava, että julkisten menojen reaalimääräinen kasvu ei ylitä  ennustettua 1,8 prosenttia vuonna 2001.ii. Julkisten menojen reaalimääräinen kasvu on pidettävä vuoden 2002 talousarviossa 1,6 prosentin rajoissa, jotta varmistettaisiin vuonna 2000 tarkistetussa vakausohjelmassa asetetun julkisen talouden alijäämätavoitteen (0,6 %) saavuttaminen.iii.  Kaikki käytettävissä olevat  finanssipolitiikan liikkumavarat on kohdennettava vuodelle 2002 ja sen jälkeiselle ajalle julkisen talouden rahoitusaseman vahvistamiseksi ja valmistautumiseksi pitkän aikavälin haasteisiin, varsinkin väestön ikääntymisestä julkiselle taloudelle aiheutuvaan rasitukseen; julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyden varmistamiseksi on pikaisesti aloitettava eläkejärjestelmän kattava uudistaminen.TyömarkkinatViimeaikainen kehitys Ranskan työmarkkinoilla on ollut vaikuttavaa: vuonna 2000 työllisyys parani selvästi, 1,9 prosenttia, mikä alensi työttömyysastetta merkittävästi eli 9,5 prosenttiin. Palkkakehitys on ollut maltillista huolimatta joillain aloilla ja joissain ammateissa ilmenneestä työvoimapulasta, jota työajan lyhentäminen todennäköisesti pahentaa. Viimeaikaisesta suotuisasta kehityksestä huolimatta, työttömyysaste on edelleen korkea ja työllisyysaste suhteellisen alhainen varsinkin vanhempien työntekijöiden kohdalla (29 % vuonna 2000). Työvoiman ja erityisesti kouluttamattomien ja vanhempien työntekijöiden tarjontaa on myös lisättävä . Suuri rakenteellinen työttömyys johtuu osittain vero- ja etuusjärjestelmistä aiheutuvista työmotivaatiota alentavista tekijöistä, vaikkakin viime aikoina on ryhdytty toimenpiteisiin kyseisenlaisten kannustinloukkujen vähentämiseksi, sekä suhteellisen tiukasta työmarkkinasääntelystä. Näistä syistä Ranskan on kiinnitettävä erityishuomiota seuraaviin seikkoihin, ja samalla pantava työllisyyssuositukset määrätietoisesti täytäntöön:i. Vero- ja etuusjärjestelmien viimeaikaisia uudistuksia on lujitettava parantamalla ikääntyvien työntekijöiden kannustimiapysyä työelämässä ja poistamalla vielä jäljellä olevat seikat, jotka vähentävät halukkuutta ottaa vastaan sekä osa-aika- että kokopäivätyötä. Erityistä huomiota olisi kiinnitettävä varhaiseläkejärjestelmiin ja toimeentulon takaaviin ohjelmiin varsinkin kouluttamattomien ja matalapalkka-alojen työntekijöiden osalta.ii. Seurattava tarkkaan 35 tunnin työviikkoa koskevan lainsäädännön myönteisiä ja kielteisiä vaikutuksia ja varmistettava, että se ei aiheuta keskipitkällä aikavälillä kielteisiä vaikutuksia palkkakuluihin, työvoiman tarjontaan eikä työn organisointiin.iii. Työllisyyttä suojaavaa lainsäädäntöä on uudistettava, jotta edistettäisiin työpaikkojen luomista.Hyödykemarkkinat ja osaamistalousRanskan talous on avoin kansainväliselle kilpailulle. Työvoiman tuottavuus on suhteellisen korkea. Suhteellinen hintataso on hiukan korkeampi kuin Ranskan elintason omaavalta maalta odottaisi. Yrittäjyyden tukemisessa on edistytty ja valtiontukia vähennetty. Toisaalta sisämarkkinadirektiivien saattamisessa osaksi kansallista lainsäädäntöä Ranska on EU:n jäsenvaltioista toiseksi viimeinen ja yhteysverkkoja tarvitsevien toimialojen vapauttaminen on hidasta. Viimeaikaisesta edistymisestä huolimatta yritysten hallinnollinen rasite on edelleen suhteellisen suuri. Jokin aika sitten Ranska antoi asetuksen, joka lisää julkisten hankintojen avoimuutta ja seurattavuutta. Tieto- ja viestintätekniikka yleistyy nopeasti ja tietotekniikkakuilun estämiseksi on ryhdytty toimenpiteisiin. Ranskan on kuitenkin kiinnitettävä erityishuomiota seuraaviin seikkoihin:i.  Yhteysverkkoja tarvitsevien toimialojen vapauttamista on nopeutettava erityisesti kaasu- ja sähköaloilla.ii. Sisämarkkinadirektiivien saattamista osaksi kansallista lainsäädäntöä ja niiden täytäntöönpanoa on nopeutettava.iii. Tapauskohtaisia valtiontukia on vähennettävä.iv. Toimenpiteitä yritysten hallinnollisten rasitteiden keventämiseksi on jatkettava yksinkertaistamalla menettelyitä. Uusia, sähköisen viestinnän viranomaisten kanssa mahdollistavia menetelmiä on kehitettävä.PääomamarkkinatRanskan pääomamarkkinat kehittyivät yhdessä osakemarkkinoiden kanssa, ja sekä listautuneiden yritysten määrä että markkina-arvo kasvoivat. Osakemarkkinat hyötyvät pitkäaikaisten säästöohjelmien luomisesta, ja markkinoiden tehokkuutta vahvistetaan lisäämällä avoimuutta ja parantamalla sijoittajien suojaa. Pariisin, Amsterdamin ja Brysselin pörssien sulautuminen on tiivistänytosakemarkkinoiden kansainvälistä integraatiota. Riskipääomasijoitukset ovat hyötyneet eräistä viime vuosina toteutetuista toimenpiteistä, mutta pääomasijoittaminen oli vuonna 1999 edelleen hiukan alle EU:n keskiarvon. Riskipääomamarkkinoiden kehittämistä on kuitenkin syytä jatkaa. Pankkialan yksityistäminen jatkuu, ja valtio on luopumassa osakkuudestaan viimeisessä julkisessa omistuksessa olevassa pankissa, Hervet'ssä. Muutoksia tapahtuu myös valvontarakenteissa, mistä on osoituksena piakkoin toteutettava arvopaperialan valvontaviranomaisten yhdistyminen sekä pankki- ja vakuutusalan valvontaviranomaisen lisääntyvä yhteistyö. Ranskan on kuitenkin kiinnitettävä erityishuomiota seuraaviin seikkoihin:i. Riskipääomamarkkinoiden kehittämistä on jatkettava helpottamalla määrällisiä rajoituksia, joita osakepääomaan tehtävillä yhteisöjen sijoituksilla on ollut. Tämä voidaan toteuttaa tekemällä verotuksesta sijoittamista ja yrittäjyyttä enemmän suosiva. Yrittäjyyttä voidaan edistää myös tarkistamalla konkurssilainsäädäntöä.ii. Valvontajärjestelyitä on kevennettävä kaikilla aloilla ja yli rajojen, jotta varmistettaisiin, että ne pysyvät rahoitusjärjestelmän kehityksen mukana.7.  IrlantiVuonna 2000 talous kasvoi erittäin voimakkaasti ja tuotanto ylitti huomattavasti potentiaalin mukaisen kasvun. Kasvun odotetaan kuitenkin hidastuvan vuosina 2001-2002, kun pula työvoimasta ja muusta kapasiteetista käy ilmeisemmäksi. Yhdysvaltain talouden hidastuminen sekä suu- ja sorkkataudin vaikutukset hidastavat myös osaltaan kasvua. Vientimarkkinoiden kasvun hidastumisen ja reaalisen valuuttakurssin nousun yhdessä kasvua suosivan vuoden 2001 talousarvion kanssa odotetaan lisäävän kotimaisen kysynnän suhteellista merkitystä kasvulle. Inflaatio kiihtyi jyrkästi vuoden 2000 kuluessa, mutta sen ennustetaan hidastuvan hiukan vuosina 2001-2002: eräät inflaatioon vuonna 2000 huomattavasti vaikuttaneet tekijät poistunevat, mutta kotoperäinen inflaatio säilynee suhteellisen nopeana.Aina 1990-luvun puolivälistä suurena jatkunut kasvu on merkinnyt lähes täystyöllisyyttä. Nyt on tärkeää turvata hyvä, kestävä kasvu hillitsemällä inflaatiopaineita ja puuttumalla työvoima- ja infrastruktuurirajoitteisiin. Näiden tavoitteiden saavuttaminen finanssipolitiikan avulla uhkaamatta talouden vakautta on suuri haaste. Koska jokin aika sitten uudelleen neuvotellussa kansallisessa sopimuksessa peruspalkankorotuksia vuonna 2001-2002 tarkistettiin ylöspäin odotettua nopeamman inflaation vuoksi ja koska korotusten ylittäminen on kiristyneillä työmarkkinoilla todennäköistä, on toisena haasteena estää hinta- ja palkkainflaation vuorovaikutuksen kehittyminen kierteeksi. Keskeisiä poliittisia kysymyksiä ovat myös kilpailun lisääminen joillain aloilla ja yritysten tutkimus- ja kehitysmenojen kasvattaminen tarjontapuolen vahvistamiseksi.FinanssipolitiikkaVahvan talouskasvun ansiosta ylijäämän vuonna 2000 arvioidaan olleen 4,5 prosenttia suhteessa BKT:hen eli 1,2 prosenttiyksikköä odotettua suurempi. Vakausohjelman vuoden 2000 tarkistuksessa vuosille 2001-20003 ennustetaan suuria keskimäärin 4,2 prosentin ylijäämiä suhteessa BKT:hen ja velkasuhteen odotetaan supistuvan alle neljännekseen suhteessa BKT:hen vuonna 2003. Julkinen talous on terve, ja jokin aika sitten tehty päätös sijoittaa vuoteen 2005 asti joka vuosi 1 prosentti BKLT:stä kansalliseen eläkevararahastoon vuoteen 2005 asti lisää julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyttä. Kokouksessaan 12. helmikuuta ECOFIN-neuvosto kuitenkin piti vuoden 2001 talousarviosuunnitelmia liian paljon kasvua suosivina ja näin ollen vuoden 2000 talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen vastaisena ja suositteli lausunnossaan Irlannille tämän epäjohdonmukaisuuden lopettamista. Näistä syistä ja koska Irlanti kuuluu euroalueeseen, finanssipolitiikalla olisi pyrittävä seuraaviin tavoitteisiin:i. Vuoden 2001 talousarviosuunnitelmista johtuva epäjohdonmukaisuus vuoden 2000 talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen kanssa on poistettava. Tätä tavoitetta on täydennettävä tasapainottavilla toimenpiteillä kuluvana varainhoitovuotena.ii. Vuodelle 2002 on laadittava talousarvio, joka selvästi rauhoittaa kysyntää.iii. Menojen hillintää on parannettava ottamalla kokonaismenoja koskevat normit uudelleen käyttöön vuodesta 2002 alkaen.iv. Jatkossakin on kiinnitettävä erityistä huomiota kansalliseen kehityssuunnitelmaan infrastruktuuria ja tietopääomaa koskevien investointien lisäämiseksi unohtamatta kuitenkaan finanssipolitiikan vakaustavoitteiden saavuttamista ja niissä pysymistä.TyömarkkinatKehitys Irlannin työmarkkinoilla on edelleen vahvaa ja työllisyys ylittää työvoiman kasvun, minkä ansiosta työttömyysaste on jatkuvasti laskenut ja on nyt alle 4,2 prosenttia. Vuoden 2000 työllisyysaste 64 prosenttia ylittää EU:n keskiarvon. Vaikka naisten työllisyysaste, 53 prosenttia vuonna 2000, on noussut lähelle EU:n keskiarvoa, se on edelleen unionin kuudenneksi alhaisin. Koska työmarkkinat ovat kiristyneet entisestään, työvoimapula leviää laajemmalle ja palkkainflaatio kiihtyy, mikä merkitsee huomattavaa palkkojen liukumavaaraa. Työvoiman viimeaikainen kasvu, joka nyt osoittaa hiljenemisen merkkejä, johtui pääasiassa työikäisen väestön jatkuvasta kasvusta. Työvoimaan osallistumisaste oli aikaisemmin korkea mutta on nyt laskussa, ja parannuksiin on runsaasti varaa. Näistä syistä Irlannin on kiinnitettävä erityishuomiota seuraaviin seikkoihin, ja samalla pantava työllisyyssuositukset määrätietoisesti täytäntöön:i. Hintojen vakautta edistävää palkkakehitystä on tuettava.ii. Toimenpiteitä, joilla pyritään lisäämään naisten osallistumista työmarkkinoille, on jatkettava.Hyödykemarkkinat ja osaamistalousIrlannin talous on hyvin avoin kansainväliselle kilpailulle. Työvoiman tuottavuus ylittää selvästi EU:n keskiarvon ja kuluttajahinnat ovat suunnilleen EU:n keskitasoa. Sääntelystä aiheutuu yrityksille suhteellisen vähän rasitteita, ja vapauttaminenetenee etenkin sähkö- ja kaasualalla. Joillain hyödykemarkkinoiden sektoreilla kilpailu on edelleen liian vähäistä. Suurten valtionyhtiöiden yksityistämistä on lisättävä samoin kuin sisämarkkinalainsäädännön saattamista osaksi kansallista lainsäädäntöä. Vaikka tieto- ja viestintätekniikan tuotanto ja Internetin käyttö on Irlannissa hyvin kehittynyttä,  julkiset tutkimus- ja kehitysmenot ovat suhteellisen vähäiset ja yritysten tutkimus- ja kehitysmenot ovat keskittyneet suuriin ulkomaalaisiin yrityksiin. Näistä syistä Irlannin on kiinnitettävä erityishuomiota seuraaviin seikkoihin:i. On toteutettava toimenpiteitä kilpailun lisäämiseksi tietyillä markkinasegmenteillä. Kilpailupolitiikan soveltamista on vahvistettava kaikilla talouden aloilla.ii. Liikenteen sekä sähkö- ja kaasualan vapauttamista on jatkettava ja suurten valtionyhtiöiden markkinavoimaa yhteysverkkoja tarvitsevilla toimialoilla on vähennettävä.iii. Hallituksen suunnitelmat lisätä tutkimus- ja kehitysmenoja huomattavasti on pantava täytäntöön ohjelmilla, joilla lisätään pk-yritysten tutkimus- ja kehitystoimintaa, edistetään yritysten yhteistyöverkkoja ja kehitetään kansallista ja alueellista tutkimusinfrastruktuuria.PääomamarkkinatIrlannin pääomamarkkinoilla on käynnissä rakennemuutos, mistä on osoituksena Irlannin pörssin päätös ostaa sähköiseenkaupankäyntiin liittyvää tekniikkaa Deutsche Börseltä ja huipputeknologian osakkeiden osakemarkkinoiden luominen (ITEQ). Pankkialan yksityistäminen edistyy. Hallitus on toteuttanut erilaisia toimenpiteitä riskipääomamarkkinoiden tukemiseksi hyödyntäen erityisesti EU:n teollisuuden toimintaohjelman siemen-/ riskipääomatoimenpidettä.  Siemenpääoman ja alkuvaiheen rahoituksen saamisessa on kuitenkin edelleen puutteita. Rahoitusmarkkinoiden sääntely- ja valvontapuitteisiin on tehty merkittäviä muutoksia. Tarkoituksena on perustaa rahoituspalvelujen sääntelyviranomainen (Irish Financial Services Regulatory Authority, IFSRA), joka vastaa sekä pankki- että vakuutusalan toiminnan vakauden valvontaa koskevasta sääntelystä jakuluttajansuojasta. Pankkijärjestelmästä laaditussa strategisessa selonteossa on todettu, että vaikka pankkialan keskittyminen ei ole ongelma, ehdotettujen fuusioiden arviointitapaa olisi syytä tarkistaa, jotta varmistettaisiin niiden olevan kuluttajien ja yleisten taloudellisten etujen mukaisia. Maahan on myös perustettu yhtiöoikeuden täytäntöönpanosta vastaava virasto (Office of the Director of Corporate Enforcement), jonka tarkoituksena on parantaa yhtiöoikeuden noudattamista koskevia standardeja aktiivisen täytäntöönpanon avulla. Irlannin on kiinnitettävä erityishuomiota seuraavaan seikkaan:i. Riskipääomamarkkinoita on kehitettävä edelleen erityisesti perustamis- ja alkuvaiheen  rahoituksen saatavuuden osalta.8.  ItaliaVuonna 2000 koettiin huomattava talouden elpyminen ja BKT:n määrän kasvu lähes kaksinkertaistui vuoden aikana. Kasvun odotetaan hidastuvan vuonna 2001, mutta se lienee edelleen selvästi nopeampaa kuin 1990-luvulla. Kasvun hidastuminen johtuu ensikädessä ulkoisten edellytysten heikkenemisestä erityisesti EU:n ulkopuolisilla markkinoilla, joilla Italian talous on suhteellisen avoin kilpailulle. Kotimaisen kysynnän ja erityisesti yksityisen kulutuksen kasvun odotetaan myös heikkenevän huolimatta veronalennusten kannustavasta vaikutuksesta, jonka työmarkkinoiden kehitys on vähemmän rohkaisevaa ja kestokulutushyödykkeisiin käytetyt menot vähenivät. Työpaikkojen syntymisen odotetaan jatkuvan mutta hiukan hitaampana. Työttömyysasteen odotetaan edelleen laskevan. Alhaisemmat öljynhinnat ja valuutan odotettu revalvoituminen vähentävät vähitellen inflaatiopaineita vuoden 2001 aikana. Talouskasvun odotetaan vauhdittuvan uudelleen vuonna 2002, jolloin maailmantalouden on ennustettu elpyvän.Työllisyyden voimakas kasvu viime aikoina kätkee merkittävän alueellisen epäsuhdan. Pohjoisessa on alkanut esiintyä merkkejä työvoimapulasta, mutta etelässä työttömyysaste laski vuoden 1999 22 prosentista vain 21 prosenttiin vuonna 2000 huolimatta jatkuneesta talouskasvusta. Lisäksi työmarkkinasääntely suosii jonkin verran keskisuurten ja suurten yritysten palveluksessa olevia vakituisia työntekijöitä, työttömyysetuudet ovat EU:n alhaisimmat ja -etuusjärjestelmä EU:n hajanaisimpia.  Osaamisyhteiskunta on kehittynyt myöhään, ja tähän liittyen yritysten tutkimus- ja kehitystoiminta on ollut suhteellisen vähäistä, mikä voi heikentää tai hidastaa talouden kasvupotentiaalia keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä.  Yleishyödyllisten laitosten yksityistäminen on jatkunut mutta kilpailun puuttuminen paikallisten yleishyödyllisen laitosten osalta voi vaarantaa yleisen talouden tehokkuuden. Julkisen velan suhde BKT:hen on edelleen korkea, mikä rajoittaa kasvuavahvistavien, esimerkiksi koulutukseen, tutkimus- ja kehitystoimintaan tai infrastruktuuri-investointeihin suunnattujen julkisten menojen osuutta.FinanssipolitiikkaJulkisen talouden alijäämä vuonna 2000 oli 0,3 prosenttia suhteessa BKT:hen ja velan suhde BKT:hen laski 110,2 prosenttiin, selvästi ennustetun 112,1 prosentin alapuolelle. Ilman UMTS-toimiluvista saatuja tuloja julkisen talouden alijäämä oli 1,5 prosenttia suhteessa BKT:hen eli pienempi kuin edellisenä vuonna mutta hiukan suurempi kuin tarkistettu tavoite 1,3 prosenttia. Vakausohjelman joulukuun 2000 tarkistuksen mukaan julkisen talouden rahoitusaseman suhteessa BKT:hen ennustetaan edelleen paranevan vuosina 2001 ja 2002 ja saavuttavan tasapainon vuonna 2003. Velan odotetaan supistuvan alle 100 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuoteen 2003 mennessä. Näissä puitteissa ja koska julkisen talouden strategia perustuu verotuksen asteittaiseen keventämiseen, muiden kuin korkomenojen hallinta on jatkossakin keskeistä. Väestön ikääntymisestä julkiselle taloudelle aiheutuvien vaikutusten osalta Italia on viime vuosina toteuttanut toimenpiteitä eläkejärjestelmän uudistamiseksi ja järjestelmän ehtoja on tarkoitus tarkistaa vuonna 2001. Näistä syistä ja koska Italia kuuluu euroalueeseen, finanssipolitiikalla olisi pyrittävä seuraaviin tavoitteisiin:i. Saavutettava vuonna 2001 vuoden 2000 tarkistetussa vakausohjelmassa asetettu julkisen talouden alijäämätavoite, 0,8 prosenttia suhteessa BKT:hen. Vuoden 2002 talousarvion valmistelun yhteydessä on varmistettava, että tavoitetta julkisen talouden alijäämän jatkuvasta supistamisesta noudatetaan, jotta keskipitkän aikavälin tavoite, julkisen talouden tasapainoi vuonna 2003, voidaan saavuttaa. Tämä edellyttää sen varmistamista, että perusylijäämät pysyvät ohjelmassa ilmoitetulla korkealla tasolla.ii.  Verojen ja sosiaaliturvamaksujen lisäalennuksista aiheutuvat tulonmenetykset on painotettava vastaavilla menoleikkauksilla; vuoden 2002 talousarvion laatimisen yhteydessä on varmistettava julkisten menojen kattavampi järkiperäistäminen, jotta parannettaisiin talouden tarjontapuolen toimintaedellytyksiä.iii. Kotimaista vakaussopimusta on vahvistettava tulkitsemalla tiukemmin siihen sisältyvät säännökset hallinnon hajauttamisesta, jotta varmistetaan jo vuonna 2001 muiden kuin korkomenojen, erityisesti terveydenhuoltomenojen, tehokkaampi hillintä.iv. Kaikki mahdollisuudet parantaa julkisen talouden tavoitteita ja nopeuttaa julkisen talouden velkasuhteen alentamista on hyödynnettävä, jotta väestön ikääntymisestä julkiselle taloudelle pitkällä aikavälillä aiheutuviin haasteisiin voitaisiin valmistautua. Julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyden parantamiseksi eläkejärjestelmän ehtojen tarkistaminen vuonna 2001 on toteutettava suunnitelmien mukaisesti mukaan lukien lisätoimenpiteet yksityisesti rahoitettujen lisäeläkejärjestelmien laajentamiseksi.TyömarkkinatItalian työmarkkinatilanne parani huomattavasti vuonna 2000. Työllisyys kasvoi lähes 2 prosenttia (lähde: Italian työvoimakatsaus) ja työttömyys laski 11,3 prosentista 10,5 prosenttiin, joka on edelleen korkea. Tämä johtuu suuremmasta talouskasvusta ja työhönoton joustavuuden paranemisesta, joka puolestaan johtuu siitä, että useita epätyypillisten työsopimusten (määräaikaiset, tilapäiset ja osa-aikaiset sopimukset) tekemiselle asetettuja rajoituksia on poistettu. Italian työmarkkinoille ovat kuitenkin edelleen tunnusomaisia alhainen työllisyysaste varsinkin naisten ja vanhempien työntekijöiden kohdalla sekä suuret alueelliset erot työttömyydessä ja tuottavuudessa. Pohjoisessa työttömyysaste on vain 4,6 prosenttia, maan keskiosassa 8,2 prosenttia ja etelässä 21,0 prosenttia. Palkkojen suuremmalla eriyttämisellä voidaan kompensoida tuottavuuskuiluja eri maantieteellisten alueiden välillä. Tämän vuoksi palkkojen suurempaa eriyttämistä olisi tuettava. Viimeaikaisista toimenpiteistä huolimatta työttömyysetuusjärjestelmä on edelleen hajanainen ja suppea; ohjelmat ovat erilaisia ja korvausehdot poikkeavat toisistaan (tasoltaan ja kestoltaan). Työelämän ulkopuolella ja epätyypillisessa työsuhteessa olevien henkilöiden työpaikkaturva on heikompi kuin keskisuurten ja suurten yritysten vakinaisen henkilöstön, mikä ylläpitää työmarkkinoiden kaksijakoisuutta. Työvoimakustannusten verokiilaa on pienennetty erityisesti matalapalkka-aloilla, mutta kokonaisverorasitus on edelleen suuri. Näistä syistä Italian on kiinnitettävä erityishuomiota seuraaviin seikkoihin, ja samalla pantava työllisyyssuositukset määrätietoisesti täytäntöön:i. On lisättävä toimenpiteitä sen edistämiseksi, että palkkakehitys vastaa paremmin tuottavuutta ja paikallisia työmarkkinaoloja.ii.  Työmarkkinoiden joustavuutta on lisättävä yhdistämällä työttömien sosiaaliturvan parantamiseen tähtäävät toimenpiteet vakinaisessa työsuhteessa olevien henkilöiden työpaikkaturvan keventämiseen.iii. Työn verotuksen vähittäistä keventämistä on jatkettava alentamalla veroja ja sosiaaliturvamaksuja. Työvoimakustannusten verokiilan vähentäminen on kohdistettava palkka-asteikon alapäähän. Näin parannetaan kouluttamattomien työntekijöiden työllistymismahdollisuuksia ja pienennetään samalla veroleikkausten vaikutuksia julkiseen talouteen ja vastataan julkisen velan jatkuvaa vähentämistä koskevaan tarpeeseen.Hyödykemarkkinat ja osaamistalousItalia on yhdentynyt Euroopan ja kansainvälisiin hyödykemarkkinoihin vähemmän kuin muut suuret jäsenvaltiot. Energiatuotteita lukuun ottamatta hintataso on alle EU:n keskiarvon. Italia on edistynyt hyvin sisämarkkinalainsäädännön saattamisessa osaksi kansallista lainsäädäntöä, yritysten toimintaympäristön parantamisessa, sääntelyn keventämisessä ja valtiontukien vähentämisessä. Yleishyödyllisten laitosten vapauttamista on jatkettu, mutta yleishyödyllisten palveluiden paikallisessa tarjonnassa kilpailu on edelleen vähäistä. Kilpailu on riittämätöntä myös joillain palvelualoilla. Vaikka työn tuottavuus ylittää Italiassa EU:n keskiarvon ja tieto- ja viestintätekniikka on yleistynyt nopeasti, erityisesti yrityssektorin vähäiset tutkimus- ja kehitysmenot voivat osittain selittää innovaatiotoiminnan suhteellisen vähäisyyden, josta on osoituksenaperusteollisuuden alojen suuri osuus teollisuustuotannossa ja viennin erikoistuminen. Viimeksi mainituilla ongelmilla on myös suuri alueellinen ulottuvuus. Näistä syistä Italian on kiinnitettävä erityishuomiota seuraaviin seikkoihin:i. Yritysten osallistumista tutkimukseen ja kehitykseen on edistettävä ja tieto- ja viestintätekniikan leviämistä ja sähköistä kaupankäyntiä kannustettava.ii. On varmistettava, että energia-alan vapauttaminen alentaa kotitalouksien ja pienten yritysten maksamia hintoja, koska nämä eivät vielä voi valita energiatoimittajaansa. Paikallisten julkisten palveluiden uudistamisen yhteydessä on varmistettava, että niiden tarjoaminen paikallisella tasolla perustuu kilpailuun.iii. Yritysten hallinnollisia rasitteita on edelleen helpotettava ja toimenpiteitä sääntelyn ja hallinnollisten menettelyiden keventämiseksi jatkettava.iv. Asiantuntijapalveluiden osalta on lisättävä kilpailua ja poistettava ammatinharjoittamiseen liittyviä rajoituksia.PääomamarkkinatItalian pääomamarkkinat hyötyvät lainsäädännön ja sääntelyn uudistamisesta, yksityistämisen jatkumisesta sekä pankkialan uudelleenjärjestelyistä ja yhdentymisestä. Sijoitusrahastoja koskevat uudet säännöt mahdollistavat uusien tuotteiden tarjoamisen ja luovat uusia sijoitusmahdollisuuksia. Riskipääomamarkkinat ovat kasvaneet ja hyötynevät konkurssia jamaksukyvyttömyyttä koskevasta lakiehdotuksesta, jolla on tarkoitus kannustaa yrittäjyyteen. Osakeoptioiden verotuksen uudistamista koskevat suunnitelmat ja verojärjestelmän johdonmukaisempi soveltaminen erilaisiin arvopapereihin ja eri maiden yhteissijoitusjärjestelmiin edistävät osaltaan riskipääomamarkkinoiden toimintaa. Sellaisten yritysten määritelmää, jotka voivat hyötyä yritysten pääomarahoittamista suosivista säännöksistä, on laajennettu. Italian riskipääomamarkkinat kuuluvat kuitenkin edelleen EU:n vähiten kehittyneisiin. Näistä syistä Italian on kiinnitettävä erityishuomiota seuraavaan seikkaan:i.  Riskipääomamarkkinoita on kehitettävä helpottamalla osakepääomaan tehtäviä yhteisöjen sijoituksia koskevia määrällisiä rajoituksia ja edistämällä sijoittamista ja yrittäjyyttä suosivaa verotusta. Yrittäjyyttä on tuettava myös mukauttamalla konkurssilainsäädäntöä.9.  LuxemburgTalouden toimeliaisuus oli erityisen vilkasta Luxemburgissa vuosina 1999 ja 2000. Vuosina 2001 ja 2002 BKT:n määrän kasvun odotetaan hidastuvan hiukan, noin 5 prosenttiin vuodessa. Toimeliaisuuden säilymistä edelleen varsin dynaamisena tukee vahva kotimainen kysyntä, erityisesti yksityinen ja julkinen kulutus. Koska työllisyyden ennustetaan kasvavan noin 4 prosenttia vuodessa, talous houkuttelee runsaasti naapurimaissa asuvia työntekijöitä. Palkkojen nousu kiihtyi 5 prosenttiin vuonna 2000, mikä johtui työmarkkinoiden kiristymisestä, automaattisesta indeksiehdosta seuranneen palkkainflaation kiihtymisen suorasta vaikutuksesta sekä julkisen sektorin suhteellisen suurista palkankorotuksista. Inflaation odotetaan hidastuvan vuoden 2000 huipusta 3,8 prosentista öljyn hinnan alentuessa. Pohjainflaatio, joka kiihtyi vuonna 2000, pysyy todennäköisesti suhteellisen korkeana.Talouskasvu on ollut viime aikoina vahvaa ja julkinen talous terve. Palkkojen ja hintojen nousu muodostaa kuitenkin merkittävän haasteen talouspolitiikalle. Työmarkkinoilla viime aikoina ilmenneet jännitteet edellyttävät nekin asianmukaista politiikkaa, jolla pyritään nostamaan nykyisellään suhteellisen alhaista osallistumista työvoimaan ja työllisyysastetta.FinanssipolitiikkaToimeliaisuuden ja työllisyyden nopean kasvun  seurauksena julkisen talouden ylijäämä nousi 5,3 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2000; ylijäämän odotetaan supistuvan noin 3-4 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuosina 2001 ja 2002, koskakyseisinä vuosina toteutetaan huomattava tuloveron alennus. Julkisen talouden menojen odotetaan edelleen kasvavan nopeasti, mutta laskevan hiukan suhteessa BKT:hen. Menot kohdistetaan pääasiassa infrastruktuuri-investointeihin ja tiettyjen poliittisten tavoitteiden tukemiseen, kuten tietoyhteiskunnan ja tutkimuksen kehittämiseen. Näistä syistä ja koska Luxemburg kuuluu euroalueeseen, finanssipolitiikalla olisi pyrittävä seuraaviin tavoitteisiin:i. Julkista taloutta on tiukennettava toteutettaessa vuoden 2001 ja laadittaessa vuoden 2002 talousarviota, jotta mahdollisesti jatkuvat inflaatiopaineet voitaisiin torjua.ii. Julkisen talouden menojen kasvua on seurattava tarkkaan, jotta turvataan julkisen talouden tasapaino siinäkin tapauksessa, että kokonaistuotannon kasvu hidastuu, sekä varmistetaan julkisen talouden pitkän ajan kestävyys ottaen huomioon väestön ikääntyminen.TyömarkkinatLuxemburgin työmarkkinoiden kehitys oli vuonna 2000 yleisesti ottaen hyvä, mikä johtuu suurelta osin rajatyöntekijöiden saatavuudesta. Työttömyysaste oli hyvin alhainen, 2,2 prosenttia. Työmarkkinat ovat kuitenkin kiristyneet, mikä näkyy palkkojen nousun kiihtymisenä ja inflaatiopaineina. Tämä korostaa tarvetta hyödyntää paremmin maan omaa työvoimapotentiaalia. Alhainen työllisyysaste erityisesti naisten (48 %) ja ikääntyvien työntekijöiden (26 %) kohdalla osoittaa, että maan omat työvoimareservit ovat huomattavat. Aikaista poistumistatyömarkkinoilta on tuettu varhaiseläke-, ennakkoeläke- ja työkyvyttömyyseläkejärjestelmillä. Näistä syistä Luxemburgin on kiinnitettävä erityishuomiota seuraaviin seikkoihin, ja samalla pantava työllisyyssuositukset määrätietoisesti täytäntöön:i. Ponnisteluita kansallisen työllisyysasteen nostamiseksi on jatkettava. Ikääntyvien työntekijöiden osalta on lisättävä varhaiseläke-, ennakkoeläke- ja työkyvyttömyyseläkejärjestelmien kannustimia työssä pysymiseen, ja on poistettava esteet, jotka vaikeuttavat naisten pysymistä työelämässä tai palaamista työmarkkinoille.Hyödykemarkkinat ja osaamistalousLuxemburg on pieni, avoin talous, joka on hyvin avoin kansainväliselle kilpailulle. Tuottavuus on korkea, ja huolimatta viimeaikaisesta noususta hinnat eivät ole kohtuuttoman korkeat sähkön hintaa lukuun ottamatta. Huomattavaa edistystä on tapahtunut sisämarkkinalainsäädännön saattamisessa osaksi kansallista lainsäädäntöä, aluetukien vähentämisessä, yhteysverkkoja tarvitsevien toimialojen nopeammassa vapauttamisessa ja tieto- ja viestintätekniikan uusimman kehityksen seuraamisessa. Eri tekijät, kuten hintasääntely, rajoittavat kuitenkin kilpailua hyödykemarkkinoilla. Näistä syistä Luxemburgin on kiinnitettävä erityishuomiota seuraavaan seikkaan:i. Ilmoitettu kiinteiden ja säänneltyjen hintojen poistaminen on toteutettava.10.  AlankomaatAlankomaiden talouskasvu on viime vuosina ollut vahvaa, mutta vuosi 2000 oli erityisen hyvä. Talouden toimeliaisuuden odotetaan hidastuvan jonkin verran vuosina 2001 ja 2002 pääasiassa ulkoisten seikkojen vuoksi, mutta BKT:n määrän ennustetaan silti kasvavan yli 3 prosenttia kumpanakin vuonna. Vahva kotimainen kasvu on edelleen pääasiallinen kasvutekijä, ja erityisesti yksityisen kulutuksen odotetaan kiihtyvän. Tätä tukee palkkojen huomattava nousu ja työllisyyden kasvu sekä verotuksen keventyminen vuonna 2001 toteutettavan verouudistuksen ansiosta.  Työllisyyden odotetaan edelleen kasvavan ensi sijassa toimeliaisuuden kasvun vuoksi. Inflaatio kiihtyi huomattavasti vuonna 2000 tuontihintojen nousun vuoksi. Inflaation odotetaan kiihtyvän yli 4 prosenttiin vuonna 2001 ja pysyvän noin 3 prosentissa vuonna 2002, mikä johtuu vuoden alusta toteutettavan välillisten verojen korotuksen mekaanisesta vaikutuksesta mutta myös sisäisistä paineista .Palkkojen huomattava nousu vuodesta 1997 alkaen on merkinnyt 15 vuotta jatkuneen maltillisen palkkakehityksen loppua. Tämä on johtanut ulkoisen kilpailukyvyn heikkenemiseen yli vuosikymmenen ajan jatkuneen hyvän kehityksen jälkeen. Ottaen huomioon suuret veronalennukset, jotka ovat lisänneet kotitalouksien käytössä olevia tuloja erityisesti vuonna 2001, maltillisen palkkakehityksen varmistaminen on keskeinen haaste.  Työmarkkinoiden kiristyminen on nostanut esiin kysymyksen uusista poliittisista toimenpiteistä työvoiman tarjonnan parantamiseksi. Tämä merkitsisi passiivisten etuusjärjestelmien perusteellisempaa uudistamista osallistumisasteen nostamiseksi. Myöstyövoiman tuottavuutta on parannettava, jotta talouden kilpailukyky saataisiin palautetuksi ja valmistauduttaisiin väestön ikääntymiseen.FinanssipolitiikkaJulkisen talouden rahoitusasema muuttui 1 prosentin ylijäämäiseksi suhteessa BKT:hen vuonna 1999, ja vuonna 2000 ylijäämä oli 2 prosenttia suhteessa BKT:hen. Tämä sisältää UMTS-toimiluvista saadut tulot, jotka olivat 0,7 prosenttia suhteessa BKT:hen.  Kattava verouudistus, joka tuli voimaan 1. tammikuuta 2001, merkitsee tuloverosta ja sosiaaliturvamaksuista saatavien tulojen huomattavaa vähenemistä, jota useiden välillisten verojen korotukset eivät kokonaan korvaa. Korotuksiin sisältyy yleisen alv-kannan korottaminen 17,5 prosentista 19 prosenttiin. Vuonna 2000 tarkistetussa vakausohjelmassa ylijäämän odotetaan supistuvan 1 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2001. Siirtymisellä välittömästä verotuksesta välilliseen verotukseen on tarkoitus pienentää palkkatulojen verokiilaa ja näin kannustaa työntekoon. Vakauttamisen kannalta Alankomaiden finanssipolitiikan nykyinen viritys on kuitenkin huolen aihe, sillä inflaatiopaineet ovat kasvamassa. Näistä syistä ja koska Alankomaat kuuluu euroalueeseen, finanssipolitiikalla olisi pyrittävä seuraaviin tavoitteisiin:i. Julkisen talouden menot on pidettävä kurissa odotettua pienemmästä talouskasvusta huolimatta, jotta rajoitettaisiin julkisen talouden ylijäämän supistumista vuonna 2001 (vakausohjelman vuoden 2000 tarkistuksessa ylijäämäksi ennustetaan 0,7 prosenttia suhteessa BKT:hen) ja hillittäisiin inflaatiopaineita.ii.  Vuodelle 2002 on laadittava talousarvio, jonka viritys on suunnattu lujasti inflaatiopaineiden rajoittamiseen, mikä parantaa julkisen talouden rahoitusasemaa verrattuna vuoteen 2001. Tätä varten vakausohjelman vuoden 2000 tarkistuksessa esitetyt finanssipolitiikan liikkumavarat on jaettava kiinnittäen erityistä huomiota suhdanteisiin, ja julkisen talouden rahoitusasemaa on parannettava selkeästi.iii. Väestön ikääntymisen vuoksi julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyys on turvattava kohdentamalla vuodesta 2002 käytettävissä olevia finanssipolitiikan liikkumavaroja ensisijaisesti velan nopeampaan vähentämiseen.TyömarkkinatAlankomaiden työmarkkinat kuuluivat edelleen EU:n vahvimpiin. Työllisyyden kasvuksi kirjattiin 2,5 prosenttia vuonna 2000. Työttömyys laski 2,8 prosenttiin, mutta korkea osallistumisaste auttoi rajoittamaan työmarkkinoiden kireyden aiheuttamia rasitteita. Työhön osallistumista on kannustettu erilaisin toimenpitein, joita ovat vuoden 2001 verouudistus ja toimenpiteet naisten ja ikääntyvien työntekijöiden osuuden lisäämiseksi työvoimassa. Vaikka virallinen työttömyys on erittäin pieni, työmarkkinoiden ulkopuolella olevien passiivisista eduista  - kuten työkyvyttömyys-, sairaseläke- ja työttömyyskorvausjärjestelmät - nauttivien osuus on edelleen korkea. Kokopäiväisiksi työpaikoiksi muutettuna työllisyysaste on lisäksi suhteellisen alhainen. Tämä viittaa siihen, että potentiaalia työvoiman tarjonnan lisäämiseksi on käyttämättä.  Näistä syistä Alankomaiden on kiinnitettävä erityishuomiota seuraaviin seikkoihin, ja samalla pantava työllisyyssuositukset määrätietoisesti täytäntöön:i.  Vero- ja etuusjärjestelmien uudistuksia on jatkettava, jotta työnteko kannattaisi. Uudistukset on kohdistettava edelleen korkeisiin efektiivisiin marginaaliveroasteisiin etenkin asteikon alapäässä ja etuuksien saamista koskeviin suhteellisen väljiin sääntöihin, jotta edistettäisiin ikääntyvien työntekijöiden pysymistä työmarkkinoilla ja helpotettaisiin passiivisia etuuksia saavien paluuta työmarkkinoille, työkyvyttömyyskorvauksia saavat henkilöt mukaan luettuina.Hyödykemarkkinat ja osaamistalousAlankomaiden talouden avoimuus kilpailulle ja nyt jo vakiintuneet rakenne- ja sääntelyuudistukset ovat luoneet hyvin toimivat hyödykemarkkinat, mikä näkyy suhteellisen alhaisena hintatasona. Kilpailupolitiikkaa on vahvistettu ja yrittäjyyteen kannustettu erilaisin toimenpitein. Teleala on vapautettu täysin, mikä on edistänyt hintojen alenemista ja tieto- ja viestintätekniikan yleistymistä. Uudistusprosessi jatkuu, mutta tiettyä "väsymistä" on havaittavissa, ja tämä voi viivästyttää energian, julkisen liikenteen ja terveydenhuollon vapauttamista. Vaarana on, että entisten monopolien määräävä asema säilyy vapautetuillakin markkinoilla. Tämän lisäksi virallisessa lehdessä julkaistujen tarjouspyyntöjen arvo suhteessa BKT:hen on EU:n toiseksi alhaisin.  Tieto- ja viestintätekniikkaa tuottavan sektorin ja osaamistalouden kehittymistä hidastaa pätevän työvoiman puute ja tähän liittyvä paikallisen tieto- ja viestintätekniikan tutkimuksen vähäisyys, mistä voi olla osoituksena myös työvoiman tuottavuuden suhteellisen hidas kasvu. Näistä syistä Alankomaiden on kiinnitettäväerityishuomiota seuraaviin seikkoihin:i. On ryhdyttävä toimenpiteisiin innovaatioilmapiirin parantamiseksi ja tieto- ja viestintätekniikan yleistymisen edistämiseksi ja erityisesti lisättävä tieto- ja viestintätekniikan osaajien ja koulutettujen tukijoiden tarjontaa.ii. Kilpailua on vahvistettava avaamalla julkisia hankintoja kilpailulle ja helpottamalla markkinoille pääsyä sähkö-, kaasu- ja kaapeliverkkojen sekä julkisen liikenteen aloilla.PääomamarkkinatAlankomaiden pääomamarkkinoiden kehitys jatkuu. Pariisin, Amsterdamin ja Brysselin pörssien sulautuminen on sulautuminen on tiivistänyt osakemarkkinoiden kansainvälistä integraatiota. Riskipääomamarkkinat ovatkehittyneet nopeasti, mihin liittyy merkittävä pääomasijoittaminen yritystoiminnan kaikissa vaiheissa, myös alkuvaiheessa. Vaikka pankkiala on suhteellisen keskittynyt, alalla on riittävästi kilpailua. Rahoitusalan valvojien neuvoston perustaminen vahvistaa kolmen valvontaviranomaisen nykyistä yhteistyötä toimialojen rajat ylittävien kysymysten valvonnassa. Alankomaiden on kiinnitettävä erityishuomiota seuraaviin seikkoihin:i. Riskipääomamarkkinoiden kehittämistä on jatkettava tekemällä verotuksesta sijoittamista ja yrittäjyyttä suosivampaa.ii. On varmistettava, että valvontajärjestelmät pysyvät rahoitusjärjestelmän kehityksen vauhdissa mukana sekä eri aloilla että kansainvälisesti.11. ItävaltaTiukan talousarvion ja ulkomaisen kysynnän vähenemisen odotetaan heikentävän talouden toimeliaisuutta vuonna 2001 tuotannon kasvun oltua yli 3 prosenttia vuonna 2000. Julkisen talouden vakauttaminen vaikuttaa kotitalouksiin ja yrityksiin pääasiassa verotuksellisin toimenpitein, ja lisäksi se hillitsee julkista kulutusta. Tämän seurauksena kotimaisen kysynnän odotetaan vähenevän vuonna 2001. Lisäksi vienti todennäköisesti vähenee erityisesti vuonna 2001 samaa tahtia kuin Itävallan tärkeimpien kauppakumppaneiden talouden kehitys heikkenee. Tämän seurauksena tuotannon kasvun arvioidaan hidastuvan 2½ prosenttiin vuonna 2001. Vuonna 2002 kotimaisen kysynnän odotetaan jonkin verran elpyvän, koska verojen korotusten kielteiset vaikutukset kotitalouksien ostovoimaan vaimenevat ja suunniteltu uusi lapsenhoitovähennys toimii verokannustimena. Lisäksi jatkuva työllisyyden kasvu ja työttömyyden väheneminen entisestään tukee yksityistä kulutusta, mikä on vastapainona sille, että viennin kasvun on ennustettu edelleen hieman hidastuvan. BKT:n kasvun ennustetaan näin ollen pysyvän vakaana vuonna 2002.Itävallan talouden suotuisat keskipitkän ja pitkän aikavälin kasvunäkymät tukeutuvat kohentuneisiin tarjontapuolen olosuhteisiin: kilpailun lisääntymiseen ja sääntelyn vähentämiseen yrittäjyyden vahvistamiseksi; yleishyödyllisten palveluiden, vähittäiskaupan ja kuljetusalan vapauttamiseen; ja erityisesti vanhempien työntekijöiden työelämään osallistumisen lisäämiseen. Jotta osaamistalouteen voidaan siirtyä nopeasti, on puututtava moniin kysymyksiin, erityisesti tutkimus- ja kehittämismenoihin, korkea-asteen koulutusjärjestelmän puutteisiin ja teknologian leviämisen ongelmiin. Lisäksi on todennäköistä, että korkea verotus vaikuttaahaitallisesti talouden kasvupotentiaaliin.FinanssipolitiikkaVuonna 2000 julkisen talouden alijäämä aleni huomattavasti, ja se oli 1,1 prosenttia suhteessa BKT:hen, kun se vuonna 1999 oli ollut 2,1 prosenttia. Kun otetaan huomioon odotettua suurempi tuotannon kasvu ja kertaluonteiset tulot (UMTS-toimiluvat, kiinteistöjen myynti), julkisen talouden perusrahoitusasema muuttui vain vähän. Sen sijaan vuoden 2001 budjettisuunnitelma ja hallituksen budjettiehdotus vuodeksi 2002 edellyttävät huomattavan kireää finanssipolitiikkaa. Julkisen talouden rahoitusaseman on suunniteltu olevan tasapainossa vuoteen 2002 mennessä, vaikkakin se merkitsee jo ennestään raskaan verotuksen kiristämistä. Vuonna 2001 verojen korotusten on arvioitu lisäävän tuloja 0,9 prosenttia suhteessa BKT:hen. Vuonna 2002 on suunniteltu lisättävän joitakin menoja, joista mainittakoon anteliaat lapsenhoitolisät. Nettomääräisesti resurssien uudelleenkohdentaminen kumuloituu yhteensä 3,6 miljardiin euroon eli 1,6 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuosina 2001-2002. Vuoteen 2002 mennessä yli puolet vakautuksesta toteutetaan tulopuolella. Käynnissä olevasta vakautusohjelmasta huolimatta julkinen talous ei pidemmällä aikavälillä tarkasteltuna ole vielä kestävällä pohjalla. Julkisesta eläkejärjestelmästä johtuvat menopaineet lisääntyvät väistämättä järjestelmän äskeisestä uudistuksesta huolimatta. Lisäksi terveydenhuoltojärjestelmä kaipaa uudistamista terveysmenojen nopean kasvun hillitsemiseksi. Näistä syistä ja koska Itävalta kuuluu euroalueeseen finanssipolitiikassa on pyrittävä seuraaviin tavoitteisiin:i. Talousarvion tiukasta täytäntöönpanosta on huolehdittava kaikilla hallinnon tasoilla sekä vuonna 2001 että 2002,jotta voidaan saavuttaa joulukuussa 2000 tarkistetussa vakausohjelmassa asetetut tavoitteet, vuoden 2001 osalta 0,75 ja vuoden 2002 osalta 0 prosenttia suhteessa BKT:hen. Säästöjä on toteutettava menopuolella vakausohjelman mukaisesti erityisesti hallinnon uudistuksen ja sosiaaliturvan alalla.ii. Tulevina vuosina on kevennettävä korkeaa verotusta, erityisesti työn verotusta, vaarantamatta kuitenkaan julkisen talouden vakauttamistavoitteita. Tämä edellyttää pysyviä lisäsäästöjä menopuolella.iii. Varsinkin väestön ikääntymisestä johtuvien pitkän aikavälin haasteiden vuoksi eläkejärjestelmän uudistamista on jatkettava: etuuksien tasoa on tarkistettava jo vuonna 2001 ja työkyvyttömyyseläkkeelle pääsyn edellytyksiä mietittävä uudelleen keskimääräisen eläkkeellejäämisiän nostamiseksi. Terveydenhuoltoalalla on toteutettava toimenpiteitä kasvavien menopaineiden torjumiseksi.TyömarkkinatSuotuisa kehitys jatkui Itävallan työmarkkinoilla vuonna 2000. Työllisyys kasvoi edelleen, vaikkakin jonkin verran hitaammin kuin vuonna 1999, ja työttömyysaste laski edelleen 3,7 prosenttiin. Ikääntyvien työntekijöiden työllisyysaste on kuitenkin hyvin matala, 29 prosenttia. Tämä on erityisen ongelmallista, koska työmarkkinat kiristyvät ja etenkin koska väestö vanhenee. Vuonna 2000 aloitettiin varhaiseläkeiän asteittainen nostaminen (18 kuukaudella vuoteen 2002 mennessä) ja toteutettiin muita toimenpiteitä, joilla varhaiseläkkeelle jäämisestä tehdään vähemmän houkuttelevaa. Tuloverouudistus kevensi työn verotusta. Näistä syistä Itävallan on kiinnitettävä erityishuomiota seuraavaan seikkaan ja samalla pantava työllisyyssuositukset määrätietoisesti täytäntöön:i. Vero- ja etuusjärjestelmien uudistamista on jatkettava ja lisättävä kannustimia, joilla ikääntyvät työntekijät saadaan pysymään aktiivisina työmarkkinoilla, sekä toimenpiteitä, joilla helpotetaan työkyvyttömyyseläkettä saavien paluuta työmarkkinoille.Hyödykemarkkinat ja osaamistalousItävaltaan kohdistuu vähemmän kansainvälistä kilpailua kuin muihin pieniin jäsenvaltioihin. Työn tuottavuus on hieman EU:n keskiarvoa alhaisempi. Sisämarkkinalainsäädännön siirtämisessä kansalliseen lainsäädäntöön on tapahtunut edistystä, ja yrittäjyyttä edistäviä toimenpiteitä on valmisteilla. Kilpailulle avoimien julkisten hankintojen osuus on kuitenkin pieni, ja televiestintä-, kaasu- ja sähköalalle ovat edelleen ominaisia suhteellisen korkeat hinnat ja jäykät rakenteet huolimatta rohkaisevista suunnitelmista, joilla niiden vapauttamista nopeutetaan. Uusimmassa lainsäädännössä kuitenkin säädetään sähköalan täydellisestä vapauttamisesta lokakuuhun 2001 mennessä ja kaasualan lokakuuhun 2002 mennessä. Kaikkia osaamistalouden nopean kehityksen edellytyksiä ei ole vielä olemassa, ja Itävallan tutkimus- ja kehitysmenot sekä tieto- ja viestintätekniikan menot ovat edelleen matalalla tasolla ja maassa on huomattavaa pulaa tieto- ja viestintätekniikan osaamisesta. Itävalta on kuitenkin ilmoittanut näiden alojen uudistuksista. Näistä syistä Itävallan on kiinnitettävä erityishuomiota seuraaviin seikkoihin:i. Julkisia hankintoja koskevat yhteisön direktiivit on siirrettävä osaksi kansallista lainsäädäntöä ja julkiset hankinnat on avattava kilpailulle etenkin osavaltiotasolla.ii. Osaamistaloutta edistävät uudistukset, joista on ilmoitettu, on pantava kokonaisuudessaan täytäntöön ja toteutettava toimenpiteitä tieto- javiestintätekniikkaa hallitsevien työntekijöiden tarjonnan lisäämiseksi.PääomamarkkinatItävallan pääomamarkkinoiden kehitys käy selvästi ilmi pankkialan yhdistymisestä, johon kuuluu lisääntynyt keskittyminen ja valtion omistuksen huomattava vähentäminen. Pörssi on liittynyt yhteen Saksan pörssin kanssa, ja ne ovat perustaneet Keski- ja Itä-Euroopan maiden arvopapereilla kauppaa käyvän NEWEXin yhteistyössä näiden maiden pörssien kanssa.  Sääntelyjärjestelmän parantamiseksi on toteutettu useita uudistuksia, joihin kuuluu myös EU:n direktiivien täytäntöönpano sekä toimet rahanpesun torjumiseksi. Näihin liittyviä toimenpiteitä ovat englanninkielisten esitteiden salliminen laskettaessa liikkeeseen arvopapereita, esitteiden julkaiseminen Internetissä ja euroarvopaperiesitteitä koskevan julkaisemisvelvollisuudesta vapauttamisen soveltamisalan laajentaminen.Useita verotuksellisia toimia on toteutettu tai suunnitteilla, mm. pörssiliikevaihtoveron poistaminen, osakkeista kannettavan perintöveron muuttaminen, veroetuuksien myöntäminen osakeoptioille tietyin edellytyksin ja työntekijöille suunnattuja osakeanteja koskevan verovähennyksen kaksinkertaistaminen. Vaikka riskipääomamarkkinat ovat hyötyneet osasta uudistuksia, ne ovat edelleen suhteellisen kehittymättömät etenkin alkuvaiheen rahoituksen osalta.  Huhtikuun 2001 puolivälissä annettiin lakiesitys rahoitusmarkkinoiden valvontaviranomaisen perustamisesta. Tarkoituksena on parantaa valvontaa ja pysyä markkinoiden kehityksen tasalla. Näistä syistä Itävallan on kiinnitettävä erityishuomiota seuraavaan seikkaan:i. Riskipääomamarkkinoita on kehitettävä edelleen helpottamalla osakkeisiin kohdistuvan yhteisösijoittamisen määrällisiä rajoituksia ja luomalla sijoittamista ja yrittäjyyttä paremmin edistävä verojärjestelmä.12.  PortugaliVuonna 2000 talouskasvun arvioidaan olleen lähellä vuotta aiemmin kirjattua 3,3 prosenttia. Kasvun rakenne kuitenkin muuttui selvästi, ja alhaisempi kotimainen kysyntä yleisesti ottaen korvautui viennin kasvun kiihtymisellä. Taloudellinen toimeliaisuus todennäköisesti hidastuu vuosina 2001-2002 hieman yli 2½ prosentin kasvuvauhtiin. Hidastumisen taustalla on monia tekijöitä, mm. yksityisen sektorin toimijoiden pyrkimykset korjata tasettaan velkaantumisen kasvettua voimakkaasti viime aikoina, tarjontapuolen rajoitteet monilla palvelualoilla ja rakentamisessa sekä alhaisempi ulkomainen kysyntä. Työllisyys kasvoi 1,7 prosenttia vuonna 2000, ja työttömyysaste laski 4,2 prosenttiin. Kuluttajahintainflaatio kiihtyi huomattavasti vuonna 2000 ja vuoden 2001 alussa. Siihen vaikutti tuontihintojen huomattava nousu, suuret palkankorotukset kireillä työmarkkinoilla ja jotkin tilapäiset maakohtaiset tekijät, kuten jalostamattomien elintarvikkeiden hintojen nousu. Vaikka hintapaineiden odotetaankin helpottavan tämän vuoden aikana, keskimääräisen inflaation odotetaan nopeutuvan yli 3 prosenttiin vuonna 2000 mutta hidastuvan jälleen alle tuon tason vuonna 2002.Vahva kotimainen kysyntä on Portugalissa johtanut viime vuosina huomattavaan maksutaseen epätasapainoon. Sen korjaaminen on ehdoton edellytys sille, että Portugalissa voidaan palata suurempaan kasvuun vakaalta pohjalta. Tasapainoisemman kasvun edellyttämää sopeutusta on tuettava budjettipolitiikalla rajoittamalla menoja tiukasti. Ulkoinen kilpailukyky on lisäksi kärsinyt siitä, että palkat ovat nousseet voimakkaasti tuotannon kasvun jäätyä suhteellisen vähäiseksi. Talouskehityksen parantaminen keskipitkälläaikavälillä edellyttää näin ollen palkkamalttia ja tuottavuuden kasvua parantavia toimia.FinanssipolitiikkaVuonna 2000 julkisen talouden alijäämä aleni huomattavasti, ja se oli 1,4 prosenttia suhteessa BKT:hen (1,7 %, jos UMTS-tuloja ei oteta huomioon). Vuonna 2001 tarkistetun vakausohjelman mukaan alijäämä on määrä pienentää 1,1 prosenttiin vuonna 2001 ja 0,7 prosenttiin vuonna 2002. Julkisen talouden odotetaan olevan tasapainossa vuonna 2004. Finanssipolitiikan virityksen kiristäminen vuonna 2001 on paikallaan, kun otetaan huomioon taloudessa tällä hetkellä vallitseva liiallinen kysyntä. Se on tarpeen myös siksi, että Portugalin julkinen talous ei ole vielä saavuttanut lähes tasapainoista keskipitkän aikavälin rahoitusasemaa. Julkisen talouden alijäämän pienentyminen vuonna 2001 johtuu ennustetusta menojen (korkomenoja lukuun ottamatta) kasvun jyrkästä laskusta, jota suunniteltu julkisten investointien lisääminen vain osittain loiventaa. Verotulojen ennustetaan kasvavan veronkannon tehostamisen, veropohjan laajentamisen ja alempien tuloluokkien veroasteen alentamisen seurauksena. Jotta menosuunnitelmat voidaan toteuttaa, tarkistetun vakausohjelman mukaan talousarviomenettelyjä, mm. mekanismeja menojen hillitsemiseksi, vahvistetaan suunnitellun julkisen talouden vakauttamisohjelman yhteydessä. Näistä syistä ja koska Portugali kuuluu euroalueeseen finanssipolitiikassa on pyrittävä seuraaviin tavoitteisiin:i. Vuoden 2001 alijäämätavoite, 1,1 prosenttia suhteessa BKT:hen, on saavutettava, mikä edellyttää, että menosuunnitelmissa pitäydytään tiukasti.Vaikka tarvetta olisikin, vuoden 2001 talousarviossa jäädytettyjä menoja ei pidä käyttää, ettei julkisia investointeja koskevia suunnitelmia tarvitse leikata.ii. Koska Portugalin julkinen talous ei ole vielä saavuttanut lähes tasapainoista keskipitkän aikavälin rahoitusasemaa, vuoden 2002 talousarviota laadittaessa on pyrittävä pienentämään alijäämää nopeammin kuin vuoden 2001 tarkistetussa vakausohjelmassa suunniteltiin. Julkisen talouden vakauttamista on nopeutettava ennemminkin menoja hillitsemällä kuin veroja korottamalla.iii. Julkisen talouden vakauttamista on tuettava toteuttamalla jo vuonna 2001 lisätoimenpiteitä terveydenhuollon alalla menojen hillitsemiseksi ja tehokkuuden parantamiseksi ja panemalla nopeasti täytäntöön äskettäin hyväksytyn sosiaaliturvalain edellyttämä soveltamislainsäädäntö, jotta sosiaaliturva-alan rahoitusasema vahvistuu väestön ikääntymisestä julkiselle taloudelle aiheutuvia haasteita silmällä pitäen.TyömarkkinatPortugalin työmarkkinatilanne on pysynyt suotuisana. Työttömyys laski noin 4 prosenttiin työvoimasta vuonna 2000. Työllisyysaste nousi hieman, 68 prosenttiin, ja sekä naisten että ikääntyvien työntekijöiden työllisyysaste oli selvästi EU:n keskiarvon yläpuolella. Joillakin alueilla ja aloilla on nyt selviä merkkejä työvoimapulasta, ja kiristyvä työmarkkinatilanne on lisäksi kiihdyttänyt nimellispalkat nousuun, joka oli noin 5½ prosenttia vuonna 2000. Tuottavuuden kasvu korvasi palkkojen nousun vain osittain. Lisäksi työn tuottavuuden taso on Portugalissa hyvin alhainen, mikä osittain johtuu alhaisesta yleisestä koulutustasosta jaammattikoulutuksen alhaisesta tasosta. Kaksi kolmannesta 25-64-vuotiaista on saanut vain perusasteen koulutuksen. Portugali on kuitenkin lisännyt koulutusmenojaan huomattavasti viime vuosina, ja alhainen koulutustaso johtuu osittain koulutuksen puutteesta menneillä vuosikymmenillä. Vakituisia työsuhteita koskeva työsuhdeturvalainsäädäntö on Portugalissa edelleen suhteellisen tiukka. Tämä on luultavasti tärkeimpiä syitä siihen, että määräaikaisten sopimusten määrä on kasvanut nopeasti viime vuosina. Näistä syistä Portugalin on kiinnitettävä erityishuomiota seuraaviin seikkoihin ja pantava samalla työllisyyssuositukset määrätietoisesti täytäntöön:i. Koulutusjärjestelmiä on parannettava ja niihin suuntautuvia investointeja on lisättävä työvoiman työllistyvyyden, sopeutuvuuden ja tuottavuuden lisäämiseksi.ii. Työmarkkinoiden joustavuutta on lisättävä yhdessä työmarkkinaosapuolien kanssa, jotta voidaan vähentää vaaraa, että työmarkkinat jakautuvat tavanomaisten ja epätyypillisten työsuhteiden kesken.Hyödykemarkkinat ja osaamistalousPortugaliin kohdistuu vähemmän kansainvälistä kilpailua kuin muihin pieniin jäsenvaltioihin. Suhteellisen alhainen työn tuottavuus rajoittaa Portugalin talouden yleistä kilpailukykyä. Hintataso on selvästi EU:n keskitason alapuolella. On toteutettu useita toimenpiteitä, joilla parannetaan mahdollisuuksia osallistua julkisten hankintojen tarjouskilpailuihin, kevennetään yritysten hallinnollista taakkaa ja uudistetaan julkishallintoa.  Lukuisia hankkeita on myös käynnistetty tieto- ja viestintätekniikan leviämisen edistämiseksi. Portugalinsiirtymistä osaamistalouteen haittaa kuitenkin edelleen sen heikko tutkimus- ja innovaatiokapasiteetti, joka osittain liittyy työvoiman puutteelliseen koulutuksen. Energiapalveluiden vapauttaminen edistyy suhteellisen hitaasti ja valtiontukea myönnetään edelleen runsaasti. Lopuksi todettakoon, että Portugali kuuluu edelleen niihin maihin, joissa sisämarkkinalainsäädännön saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä on edistynyt hitaimmin. Näistä syistä Portugalin on kiinnitettävä erityishuomiota seuraaviin seikkoihin:i. Pyrkimyksiä tutkimus- ja kehitysinvestointien lisäämiseksi etenkin yrityksissä on lisättävä.ii. Tieto- ja viestintätekniikan leviämistä on edelleen edistettävä erityisesti toteuttamalla toimenpiteitä ammattitaitoisten työntekijöiden tarjonnan lisäämiseksi tieto- ja viestintätekniikan alalla.iii. Valtiontukien (erityisesti alakohtaisten tukien) hillitsemistä on jatkettava.iv. Energia-alan vapauttamista on nopeutettava ja laajennettava, etenkin pieniä yrityksiä ja kotitalouksia hyödyttäen.v. Sisämarkkinadirektiivien saattamista osaksi kansallista lainsäädäntöä on nopeutettava.PääomamarkkinatPortugalin pääomamarkkinat ovat muuttumassa nopeasti rahoituslaitosten liittyessä yhteen ja uusien rahoitustuotteiden kehittyessä. Riskipääomamarkkinat ovat kasvaneet, vaikka ne ovatkin edelleen EU:n heikoimmin kehittyneiden joukossa. Lähinnä julkiseen rahoitukseen perustuvia hankkeita on toteutettu, jotta pk-yritysten olisi helpompi hankkia rahoitusta, mutta lisätoimenpiteet riskipääomamarkkinoiden kehittämiseksi ovat toivottavia.  Sääntelyä on vahvistettu tiukentamalla yleisiä varauksia, vakavaraisuutta ja suuria riskikeskittymiä koskevia sääntöjä. Myös Portugalin keskuspankki toteuttaa toimenpiteitä pankkien riskinhallintaprosessien ja -käytäntöjen seurannan vahvistamiseksi ja markkinakurin lisäämiseksi laajentamalla tietojen julkistamisvaatimuksia. Kansallisen rahoitusvalvontaneuvoston perustaminen vahvistaa edelleen valvontaa. Näistä syistä Portugalin on kiinnitettävä erityishuomiota seuraaviin seikkoihin:i. Riskipääomamarkkinoita on kehitettävä edelleen helpottamalla osakkeisiin kohdistuvan yhteisösijoittamisen määrällisiä rajoituksia ja luomalla sijoittamista ja yrittäjyyttä paremmin edistävä verojärjestelmä. Yrittäjyyteen on kannustettava myös konkurssilainsäädäntöä mukauttamalla.ii. On huolehdittava siitä, että eri aloille ja rajojen yli ulottuvat valvontajärjestelyt pysyvät rahoitusjärjestelmän kehityksen vauhdissa.13.  SuomiNopeasti kasvaneen viennin vaikutuksesta tuotannon kasvu oli 5,7 prosenttia vuonna 2000. Kun ulkoinen vaikutus kasvuun normalisoituu vuosina 2001-2002, taloudellinen toimeliaisuus todennäköisesti hidastuu kestävämpään, noin 4 prosentin kasvuun. Kotimaisen kysynnän odotetaan pysyvän vakaana, ja sitä tukee mittavista tuloveroleikkauksista johtuva yksityisen kulutuksen vilkastuminen.  Myös laiteinvestointeja tehdään runsaasti, koska kapasiteetin käyttöaste on yhä hyvin korkea. Kasvukeskuksiin suuntautuva voimakas muuttoliike taas kannustaa rakennusinvestointeihin. Vaikka jatkuva uusien työpaikkojen syntyminen takaa, että työttömyys edelleen alenee, työttömien määrä on yhä melko suuri, mikä viittaa työmarkkinoiden pysyviin rakenneongelmiin. Kuluttajahinnat nousivat voimakkaasti viime vuonna, ja öljyn hintojen nousu korosti lähes ylikuumentunutta taloudellista tilannetta. Kuluttajahintojen nousun odotetaan kuitenkin hidastuvan hieman yli 2 prosenttiin vuonna 2001 ja hidastuvan edelleen vuonna 2002.Kukoistava telelaiteteollisuus on tärkein Suomen talouden vahvaan kehitykseen viime vuosina vaikuttanut tekijä. Erittäin vahva tukeutuminen tähän alaan ei ole kuitenkaan talouden yleisen kehityksen kannalta riskitöntä. On selvää, että lyhyellä aikavälillä televiestintäalan taantuminen vaikuttaisi välittömästi yleiseen talouskasvuun. Alan voimakkaaseen palkkakehitykseen, jota voidaan perustella nopealla tuottavuuden kasvulla, sisältyy keskipitkällä aikavälillä se vaara, että palkkoja korotetaan liikaa muilla talouden osa-alueilla, joilla tuottavuus kasvaa paljon vähemmän. Tämä voi johtaa kilpailukykyongelmiin näillä aloilla ja viime kädessä vähentää työllisyyttä. Kun työvoiman kysyntä ja tarjonta ovat jo nyt selvästi epätasapainossa sekä maantieteellisesti ettäammattitaidon kannalta, työttömyyden väheneminen voi edelleen hidastua. Äskettäin tehdyt maltilliset palkkasopimukset vuosiksi 2001 ja 2002 ovat näin ollen myönteinen asia, mutta erot tuottavuuden kehityksessä eivät vieläkään näy riittävästi palkoissa.FinanssipolitiikkaVoimakkaaseen tuotannon kasvuun sekä joihinkin erityistekijöihin (esim. poikkeuksellisen korkeaan pääomatuloveroon) liittyvän, paljon odotettua suuremman verokertymän sekä tiukan menojen hillinnän seurauksena julkisen talouden ylijäämä suhteessa BKT:hen oli arviolta 6,7 prosenttia vuonna 2000. Tarkistetussa vakausohjelmassa ennustetaan huomattavaa, joskin hieman pienempää, ylijäämää myös vuodet 2001-2004 kattavalle ohjelmakaudelle. Julkisen talouden strategia perustuu pääasiassa siihen, että julkisia menoja supistetaan suhteessa BKT:hen ja samalla kevennetään verorasitusta jonkin verran. Käynnissä oleva tuloverojen alentaminen on omiaan parantamaan työnteon kannustimia. Sitä on kuitenkin tarkasteltava etuusjärjestelmien yhteydessä. Koska talouden olosuhteet ovat suotuisat, yli 4 prosentin julkisen talouden ylijäämä suhteessa BKT:hen näyttää keskipitkällä aikavälillä mahdolliselta, ja myös perustellulta, koska väestön huomattava ikääntyminen aiheuttaa julkisen talouden kestävyydelle ongelmia pitkällä aikavälillä. Kasvavien menopaineiden vuoksi menoja on käsiteltävä tiukalla otteella, jotta suunniteltuun ylijäämään päästään. Näistä syistä ja koska Suomi kuuluu euroalueeseen finanssipolitiikassa on pyrittävä seuraaviin tavoitteisiin:i. Vuoden 2001 talousarviossa asetetuista menotavoitteista on pidettävä kiinni.ii.  Julkisen talouden ylijäämä on pidettävä suurena vuonna 2001 ja sitä seuraavina vuosina vähentämällä julkisia menoja suhteessa BKT:hen.iii. Julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyydestä on huolehdittava, koska väestön ikääntyminen vaikuttaa tulevaisuudessa eläke- ja terveydenhoitokustannuksiin erityisen voimakkaasti juuri Suomessa. Tämä edellyttää, että velkaa vähennetään edelleen. Sen lisäksi ohjelmakauden aikana on vahvistettava toimenpiteet, joilla alhaista eläkkeellejäämisikää nostetaan.TyömarkkinatSuomen työmarkkinoiden kehitys oli vuonna 2000 vaihtelevaa. Vaikka BKT ja työllisyys kasvoivat reippaasti, työttömyysaste aleni hitaasti, ja se on edelleen 9,8 prosenttia, mikä on pettymys. Työmarkkinoiden rakenneongelmat näkyvät suhteettoman suurena työttömyytenä vähän koulutettujen ja ikääntyvien työntekijöiden keskuudessa sekä joillakin alueilla. Toisaalta joillakin alueilla ja aloilla työvoiman saatavuus on muodostunut pullonkaulaksi, vaikka työvoiman liikkuvuus on runsasta. Hallitus on keskittynyt työmarkkinaongelmien hoitamisessa työn kokonaisverorasituksen keventämiseen, mm. alentamalla veroja edelleen vuonna 2001 ja 2002, kuten on ilmoitettu, sekä aktiivisten työmarkkinaohjelmien lisäämiseen. Eläkkeellejäämisiän nostamisessa ja kannustimien kohdistamisessa matalapalkkaisiin on kuitenkin tähän mennessä edistytty hitaasti. Vaikka ohjelmat työttömien aktivoimiseksi varhaisessa vaiheessa ovat mittavia, niillä on vain vähäisessä määrin onnistuttu vähentämään pitkäaikaistyöttömiksi päätyvien määrää. Näistä syistä Suomen on kiinnitettävä erityishuomiota seuraaviin seikkoihin jasamalla pantava työllisyyssuositukset määrätietoisesti täytäntöön:i. On tehostettava pyrkimyksiä, joilla alennetaan matalapalkkaisten korkeaa efektiivistä marginaaliveroastetta, ja parannettava etuusjärjestelmiä, etenkin eläkejärjestelmää, niin että ne kannustavat ottamaan työtä vastaan ja pysymään työelämässä.ii. Aktiivisten työmarkkinaohjelmien tehoa on parannettava ja ne on kohdistettava uudelleen niiden tarpeisiin, jotka ovat kaikkein suurimmassa vaarassa joutua pitkäaikaistyöttömiksi.Hyödykemarkkinat ja osaamistalousSuomen syrjäinen sijainti EU:ssa ja sen harva asutus ovat luonnollisia kilpailun esteitä, mutta Suomen talous on viime vuosina avautunut yhä enemmän. Kuluttajahinnat ylittävät tason, jota maan elintason perusteella voisi odottaa. Teleliikenteen ja sähkön hinnat ovat kuitenkin alhaiset, mikä voi johtua siitä, että Suomi on saavuttanut huomattavaa edistystä näiden alojen vapauttamisessa ja sääntelyn poistamisessa. Vähittäiskaupassa, rakentamisessa ja viestimisssä kilpailu on kuitenkin riittämätöntä. Lisäksi Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä julkaistujen julkisten hankintojen osuus suhteessa BKT:hen on melko pieni huolimatta vaadittua tiukemmista säännöksistä. Osaamistalouteen siirtyminen on edistynyt Suomessa hyvin, kuten suhteellisen suuret tutkimus- ja kehitysmenot ja runsas tieto- ja viestintätekniikan käyttö osoittavat. Näistä syistä Suomen on kiinnitettävä erityishuomiota seuraaviin seikkoihin:i. Julkisia hankintoja koskevien säännösten noudattamista on tehostettava, etenkin paikallistasolla, ja lisättävä läpinäkyvyyttäjulkisten palvelujen tarjoamisessa, jotta yksityisten yritysten osallistumista voidaan lisätä.ii. Kilpailua on lisättävä vähittäiskaupan, rakentamisen ja viestinten alalla.PääomamarkkinatSuomen pääomamarkkinat kehittyvät nopeasti, ja sijoitusmahdollisuudet lisääntyvät edelleen, kun uudessa lainsäädännössä sallitaan kiinnitysluottopankkien perustaminen ja kiinteistövakuudellisten joukkovelkakirjojen liikkeeseenlasku. Markkinoiden kehittymiselle on hyötyä johdonmukaisemmasta sijoitustulojen verokohtelusta ja markkinoiden infrastruktuurin parannuksista. Riskipääomamarkkinat ovat myös kehittymässä, ja uusia kasvu-, teknologia- japk-yritysrahastoja syntyy. Lisätyö markkinoiden kehittämiseksi on kuitenkin toivottavaa. Pankkisektorin rakenneuudistukset jatkuvat. Ruotsalais-suomalaisen Nordean ja tanskalaisen Unibankin fuusiossa syntyi Pohjoismaiden suurin rahoituslaitos. Tällaisen kansainvälisen rahoituslaitoksen tehokkaan valvonnan takaamiseksi Suomen rahoitusvalvontaviranomaiset ovat allekirjoittaneet yhteistyösopimuksen Tanskan ja Ruotsin rahoitusvalvontaviranomaisten kanssa. Näistä syistä Suomen on kiinnitettävä erityishuomiota seuraavaan seikkaan:i. Riskipääomamarkkinoita on kehitettävä edelleen luomalla verojärjestelmä, joka paremmin edistää sijoittamista ja yrittäjyyttä.14.  RuotsiRuotsissa on ollut pitkä vahvan kasvun kausi vuodesta 1998, ja BKT on kasvanut yli 3,5 prosenttia joka vuosi. Maailmantalouden kasvun hidastuminen vuonna 2001 johtaa kuitenkin ulkomaisen kysynnän heikkenemiseen. Tämä osuu samaan aikaan kuin kotimaisen kysynnän, etenkin yksityisen kulutuksen, odotettu laskusuhdanne. Pörssin hidas kehitys vaikuttaa osaltaan kasvun hidastumiseen. Toisaalta kotitalouksien käytettävissä olevan tulon odotetaan kasvavan, kun työllisyys edelleen hieman kasvaa ja veroja alennetaan vuonna 2001. Lisäksi kolmannen sukupolven matkaviestintäverkko piristää investointeja tänä ja ensi vuonna. Kaiken kaikkiaan tämän odotetaan johtavan siihen, että talouskasvu hidastuu 2,7 prosenttiin vuonna 2001 ja 3,0 prosenttiin vuonna 2002.Työllisyyden kasvu on ollut viime vuosina voimakasta, mikä on merkittävästi alentanut työttömyysastetta. Palkkojen ja hintojen kehitys on pysynyt maltillisena, ja uudet palkkasopimukset viittaavat siihen, että palkkamaltti jatkuu. Tämä vaimentaa kotoperäisiä inflaatiopaineita vuosina 2001 ja 2002. Ruotsin tavoittelema 80 prosentin työllisyysaste vuoteen 2004 mennessä on hyvin tervetullut. Tavoitteen saavuttamiseksi vaikuttaa tarkoituksenmukaiselta jatkaa verojen alentamiseen ja ansiosidonnaisista etuuksista johtuvien vääristävien marginaalivaikutusten vähentämiseen perustuvaa strategiaa, koska se tarjoaa paremmat taloudelliset kannustimet työntekoon. Lisäksi olisi hyödyllistä tarkistaa aktiivisten työmarkkinaohjelmien laajuutta ja rakennetta riittävän työvoiman tarjonnan takaamiseksi.FinanssipolitiikkaJulkisen talouden ylijäämä kasvoi vuonna 2000 huomattavasti, 2,2 prosenttiyksikköä, ja se oli 4 prosenttia suhteessa BKT:hen eli selvästi yli Ruotsin ennusteen, joka oli 3,4 prosenttia suhteessa BKT:hen. Vuoden 2000 tarkistetussa lähentymisohjelmassa odotetaan nykyistä politiikkaa jatkamalla mittavaa ylijäämää tulevina vuosina, 3,5 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2001 ja 3,3 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2002. Ruotsin keskipitkän aikavälin finanssipolitiikka on kaksitahoista, ja se koostuu: i) vuosittain kolmeksi seuraavaksi vuodeksi asetettavasta nimelliskatosta valtionhallinnon menoille ja ii) julkisyhteisöjen keskimäärin 2 prosentin ylijäämätavoitteesta suhteessa BKT:hen koko suhdannekierron ajan. Tavoiteltua suuremman ylijäämän aikaansaama liikkumavara on käytetty osittain verohelpotuksiin ja osittain velan vähentämiseen. Viimeksi mainitut ovat tärkeä osa sitä strategiaa, jolla Ruotsi aikoo selviytyä väestön ikääntymisestä. Edellä esitetyn perusteella finanssipolitiikan tavoitteiden on oltava seuraavat:i. Vuonna 2001 on saavutettava vuoden 2000 tarkistetussa vakausohjelmassa ennustettu julkisen talouden ylijäämä, 3,5 prosenttia suhteessa BKT:hen.ii. Matala- ja keskipalkkaisten verojen alentamista on jatkettava vuonna 2002 ottaen huomioon suhdannekierron vaihe, kuitenkin niin että keskipitkän aikavälin ylijäämätavoite, 2 prosenttia suhteessa BKT:hen, saavutetaan, ja samalla on huolehdittava siitä, että valtionhallinnon menokatosta pidetään kiinni.iii.  Vuoden 2000 tarkistetussa vakausohjelmassa kuvattua strategiaa, jolla julkista velkaa vähennetään keskipitkällä aikavälillä, on jatkettava pitämällä julkisen talouden ylijäämätavoite 2 prosenttina suhteessa BKT:hen koko suhdannekierron ajan. Samalla veroja on alennettava edelleen ja menoja hillittävä tiukasti. Tällä tavoin Ruotsilla on paremmat mahdollisuudet selvitä rasituksesta, joka väestön ikääntymisestä julkiselle taloudelle aiheutuu.TyömarkkinatRuotsin työmarkkinatilanne kohentui edelleen voimakkaasti vuonna 2000, ja työttömyys laski 5,9 prosenttiin työvoimasta. Työllisyysaste, ja erityisesti naisten ja ikääntyvien työntekijöiden työllisyysaste, on unionin korkeimpia. Yleistä työvoimapulaa ei toistaiseksi ole, vaikka joillakin aloilla ja alueilla työntekijöiden palkkaamisesta on tullut yhä vaikeampaa.  Työnvälityksen kohentuminen, työttömyysvakuutuksen tiukennetut kelpoisuusehdot (ammatillisen ja maantieteellisen liikkuvuuden osalta) ja elinikäisen oppimisen korostaminen on helpottanut työvoiman kysynnän ja tarjonnan kohtaamista äskeisen noususuhdanteen aikana. Useat arvioinnit kuitenkin kertovat joidenkin aktiivisten työmarkkinaohjelmien tehottomuudesta, kuten merkittävistä siirtovaikutuksista. Viimeaikaisista toimenpiteistä huolimatta työn verotus on edelleen raskas ja etuusjärjestelmät vaikuttavat osaltaan korkeaan nettokorvausasteeseen. Itse asiassa matalapalkkaisten verorasitus on Ruotsissa unionin raskain. Näistä syistä Ruotsin on kiinnitettävä erityishuomiota seuraaviin seikkoihin ja samalla pantava työllisyyssuositukset määrätietoisesti täytäntöön:i. On toteutettava vero- ja etuusjärjestelmien uudistuksia, joillatyönteosta tehdään kannattavaa, ja kevennettävä etenkin matalapalkkaisten raskasta verotusta.ii. Aktiivisten työmarkkinaohjelmien tehokkuudesta on huolehdittava ja ne on kohdistettava niihin, jotka ovat kaikkein suurimmassa vaarassa joutua pitkäaikaistyöttömiksi.Hyödykemarkkinat ja osaamistalousVaikka Ruotsi sijaitsee EU:n reuna-alueella ja on harvaan asuttu, mikä luo luonnollisia kilpailun esteitä, Ruotsin talouden avoimuus on viime vuosina kasvanut. Kuluttajahinnat ovat edelleen suhteellisen korkealla tasolla. Televiestintä- ja sähköalan vapauttamisessa on kuitenkin edistytty huomattavasti, mikä on alentanut hintatasoa näillä aloilla. Ruotsi on myös siirtänyt sisämarkkinadirektiivit osaksi kansallista lainsäädäntöään kiitettävällä tavalla, ja valtiontukea on hyvin vähän. Toimenpiteitä on toteutettu kilpailun tuomiseksi julkisten palvelujen tarjontaan ja julkisiin hankintoihin, mutta kilpailua on varaa lisätä. Kilpailu on riittämätöntä myös vähittäiskaupassa, lääkealalla, rakentamisessa ja kuljetusalalla, ja valtion omistusten suuri osuus on todettu ongelmaksi. Ruotsin tutkimus- ja kehitysmenot ovat EU:n suurimmat, mutta muutamilla aloilla toimivat suuryritykset tekevät suuren osan tästä tutkimus- ja kehitystyöstä. Näistä syistä Ruotsin on kiinnitettävä erityishuomiota seuraaviin seikkoihin:i. Julkisia hankintoja koskevia säännöksiä on noudatettava paremmin ja lisättävä kilpailua julkisten palveluiden tarjoamisessa paikallistasolla.ii. Kilpailua on lisättävä lentoliikenteessä ja lääkealalla.PääomamarkkinatRuotsin pääomamarkkinoiden kehitykselle on ollut ominaista yhdentyminen, sääntelyn uudistaminen ja riskipääomasijoittamisen kasvu. Etenkin rahastoelementin sisällyttäminen eläkejärjestelmään, niin että vakuutetut voivat itse valita rahaston, on lisännyt sijoituspalveluiden kysyntää ja ulkomaisten sijoitusrahastoyritysten toimintaa Ruotsin markkinoilla. Riskipääomamarkkinat ovat kasvaneet viime vuosina, ja sijoituksia on laajennettu myös muille aloille kuin huipputekniikkaan. Toimenpiteitä on toteutettu riskipääoman tarjoajien toimintaympäristön parantamiseksi, mutta lisätyö markkinoiden kehittämiseksi on toivottavaa. Rahoitusvalvontaviranomainen on järjestänyt toimintansa uudelleen voidakseen vastata finanssiryhmittymienkasvuun ja saadakseen kokonaisnäkemyksen rahoitusalan riskeistä. Rahoitusvalvontaviranomainen on allekirjoittanut yhteistyösopimuksen Tanskan, Suomen ja Norjan rahoitusvalvontaviranomaisten kanssa kansainvälisten rahoituslaitosten tehokkaan valvonnan takaamiseksi. Näistä syistä Ruotsin on kiinnitettävä erityishuomiota seuraavaan seikkaan:i. Riskipääomamarkkinoita on kehitettävä edelleen luomalla verojärjestelmä, joka paremmin edistää sijoittamista ja yrittäjyyttä. Yrittäjyyteen on kannustettava myös konkurssilainsäädäntöä mukauttamalla.15.  Yhdistynyt kuningaskuntaYhdistyneen kuningaskunnan BKT kasvoi 3 prosenttia vuonna 2000. Talouden kehityksen odotetaan jatkuvan suotuisana vuosina 2001 ja 2002, niin että kasvu on 2,7 prosenttia vuonna 2001 ja palaa 3 prosenttiin vuonna 2002. Kotimaisen kysynnän odotetaan jatkuvan voimakkaana, ja sitä kiihdyttävät äskettäin toteutetut verotoimenpiteet sekä suunnitelmat lisätä voimakkaasti julkista kulutusta ja kiinteitä investointeja. Tämän odotetaan korvaavan Yhdysvaltojen talouskasvun hidastumisesta johtuvan nettoviennin heikkenemisen. Nykyinen ja odotettavissa oleva inflaatiokehitys on suotuisa, ja yhdenmukaisella kuluttajahintaindeksillä (YKHI) mitattu inflaatio on EU:n alhaisimpia. Vaikka työmarkkinat ovat kireät ja työttömyysaste on alhaisempi kuin kertaakaan 25 vuoteen, palkankorotuspaineet pysyvät maltillisina. Työttömyys voi laskea edelleen hieman, kun työn houkuttelevuutta lisäämään tarkoitetut toimenpiteet tulevat voimaan.Työttömyyttä on vähän, mutta tiettyjen ryhmien ja yhteisöjen työttömyysaste on keskimääräistä korkeampi. Ydinkysymys on, onko toteutettu aktiivinen työmarkkinapolitiikka riittävä keino torjua sosiaalisen syrjäytymisen ongelmia, joihin liittyy pysyvä työttömyys ja toimettomuus. Toinen rakenneongelma on suhteellisen tuottavuuden alhainen taso Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Vaikka tuottavuus on kasvanut viimeisillä vuosineljänneksillä, on liian aikaista todeta sen nousseen pysyvästi. Hallitus on toteuttanut toimenpiteitä, joilla tätä heikkoutta korjataan. Kysymys kuuluu, lisääntyykö tuottavuus todella näillä toimenpiteillä.FinanssipolitiikkaVuonna 2000 julkisen talouden ylijäämä oli 4,3 prosenttia suhteessa BKT:hen (1,9 %  ilman UMTS-tuloja). Budjettivuodeksi 2000-2001 ennusteet näyttävät 1,7 prosentin ylijäämää suhteessa BKT:hen (ilman UMTS-tuloja), mikä on suurempi kuin tarkistetussa vakausohjelmassa ennakoitu 1,1 prosentin ylijäämä. Budjettivuodeksi 2001-2002 ennustetaan 0,5 prosentin ylijäämää, minkä jälkeen ylijäämä supistuu 0,1 prosentin hienoiseksi alijäämäksi budjettivuonna 2002-2003 ja noin 1 prosentin alijäämäksi suhteessa BKT:hen budjettivuonna 2003-2004 ja sitä seuraavina vuosina. Luvut ovat suurin piirtein samoja kuin tarkistetussa vakausohjelmassa. Ennusteiden perustana on varovainen arvio, jonka mukaan BKT:n trendikasvu olisi 2¼ prosenttia. Nykyistä politiikkaa jatkamalla budjettivuosiksi 2003-2004 ja 2005-2006 ennustettu alijäämä, noin 1 prosentti suhteessa BKT:hen, ei ole kuitenkaan lähellä tasapainoa. Tarkistettuun vakausohjelmaan nähden ylimääräinen keventäminen vuosina 2000-2001 ja 2001-2002 ei todennäköisesti vaaranna talouden vakautta, koska inflaatio on alhainen ja talousnäkymien perustekijät, joihin budjettitoimenpiteet kuuluvat, eivät viittaa huolestuttaviin kysyntäpaineisiin. Menosuunnitelmissa on myönnetty enemmän varoja julkisen sektorin investointeihin, jotka ovat olleet viime vuosina vähäisiä. Niitä on suunniteltu lisättävän budjettivuoden 2000-2001 0,8 prosentista suhteessa BKT:hen 1,7 prosenttiin budjettivuoteen 2003-2004 mennessä. Luvuista on vähennetty omaisuuden myynti ja arvon alentuminen. Tarkistetussa vakausohjelmassa esitetyt julkisen talouden pitkän aikavälin ennusteet osoittavat niiden olevan mahdollisia nykyistä politiikkaa jatkamalla. Näistä syistä finanssipolitiikassa on pyrittävä seuraaviin tavoitteisiin:i. Vähintään 0,5 prosentin julkisen talouden ylijäämä suhteessa BKT:hen on saavutettava budjettivuonna 2001-2002, kuten vuoden 2001 budjetissa suunnitellaan.ii. Budjettia valmisteltaessa on huolehdittava, että tulos on budjettivuonna 2002-2003 lähellä tasapainoa, kuten on suunniteltu.Julkisen talouden menot suhteessa BKT:hen eivät saa budjettivuonna 2002-2003 ylittää vuoden 2001 budjettiennusteen 37,3 prosenttia.iii. Julkisten investointien osuus BKT:stä voidaan (arvonalennukset huomioiden) kaksinkertaistaa budjettivuodesta 2000-2001 vuoteen 2003-2004, kuten on suunniteltu, kunhan vakaus- ja kasvusopimusta edelleen noudatetaan.TyömarkkinatYhdistyneen kuningaskunnan työmarkkinat kuuluvat edelleen EU:n vahvimmin toimiviin. Työllisyyden kasvu on ollut viime vuosina voimakasta, ja työttömyys on alimmalla tasolla 20 vuoteen (5,5 % vuonna 2000).  Pitkäaikaistyöttömyyden osuus kokonaistyöttömyydestä on EU:n alhaisimpia.  Yhdistynyt kuningaskunta on jatkanut vero- ja etuusjärjestelmän hienosäätöä, jotta työnteko olisi kannattavaa.  Uuteen tulonjakomalliin (New Deal) perustuvaa aktiivista työmarkkinapolitiikkaa on laajennettu etenkin tehostetuin toimenpitein, joilla pyritään torjumaan sosiaalisen syrjäytymisen ongelmia, joihin liittyy työn puutteen keskittyminen syrjäisillä alueilla ja työttömien kotitalouksien suuri osuus.  Vaikka kokonaistyöttömyys on laskenut, taloudellinen toimettomuus on laskenut vain vähän, ja sairaus- ja työkyvyttömyysetuuksia saavien määrä on noussut huomattavasti viime vuosina. Näistä syistä Yhdistyneen kuningaskunnan on kiinnitettävä erityishuomiota seuraavaan seikkaan ja samalla pantava työllisyyssuositukset määrätietoisesti täytäntöön:i.  Keskittyneelle tai pitkäaikaistyöttömyydelle ja toimettomuudelle kaikkein pahiten alttiina  oleviin yhteisöihin ja yksilöihin kohdistettavia aktiivisia toimenpiteitä on vahvistettava ja passiivisia etuusjärjestelmiä on uudistettava niin, että ne tarjoavat työkykyisille ihmisille mahdollisuuksia ja kannustimia työntekoon.Hyödykemarkkinat ja osaamistalousYhdistynyt kuningaskunta on edistynyt hyvin yhteysverkkoja tarvitsevien toimialojen sääntelyn uudistamisessa ja alan vapauttamisessa. Talouden toimintaympäristö, jossa sääntelyä on vähän, on yrityksiä ja yrittäjyyttä suosiva. Yhdistyneen kuningaskunnan suhteellisen alhainen työn tuottavuus on kuitenkin edelleen ongelma huolimatta joistakin voimakkaamman kasvun merkeistä vuonna 2000. Tämä saattaa näkyä joidenkin taloudenalojen heikkona kilpailukykynä, yritysten tutkimus- ja kehitystoiminnan BKT-osuuden vähenemisenä (vuoteen 1999) ja siinä, että investoinnit, etenkin julkiset investoinnit, ovat olleet riittämättömiä. Useita toimenpiteitä on toteutettu tutkimus- ja kehitystoiminnan ja innovaatioiden edistämiseksi. Näistä syistä Yhdistyneen kuningaskunnan on kiinnitettävä erityishuomiota seuraaviin seikkoihin:i. Suhteellisen alhaisen tuottavuuden kohentamiseksi on toteutettava toimenpiteitä erityisesti lisäämälläkilpailua mm. vähittäispankkipalveluiden, autojen vähittäiskaupan ja postipalveluiden aloilla sekä lisäämällä ammattitaitoisten työntekijöiden tarjontaa tieto- ja viestintätekniikan alalla.ii. On huolehdittava, että liikenneinfrastruktuuria ja julkisen liikenteen laatua parantavat investoinnit, joista on ilmoitettu, toteutetaan käytännössä, ja varmistettava, että julkisten elinten, sääntelyviranomaisten ja yksityisten yritysten välillä on riittävästi koordinointia.PääomamarkkinatYhdistyneen kuningaskunnan rahoitusmarkkinat ovat edelleen EU:n kehittyneimmät. Riskipääomamarkkinoiden kehitystä tuetaan silti pyrkimyksillä lisätä alkuvaiheen investointien pääomansaantia ja useilla verotukseen ja rahoituksen sääntelyyn liittyvillä uudistuksilla. Vähimmäisrahoitusvaatimuksen korvaaminenpitkän aikavälin ohjelmakohtaisella rahoitusstandardilla poistaa riskipääomasijoittamisen yhden mahdollisen esteen. Lisäksi hallitus edistää julkisen ja yksityisen sektorin yhteishankkeita pienimuotoisen ja alkuvaiheen riskipääoman tarjonnan parantamiseksi kaikkialla maassa. Rahoituspalveluviranomaisen (Financial Services Authority) perustaminen edistää osaltaan edelleen rahoituslaitosten tasapuolisia toimintaedellytyksiä, ja kuluttajia hyödyttäviä toimia on tulossa. Myös pankkialalla suunnitellaan tai jo toteutetaan kilpailua parantavia ja kuluttajia hyödyttäviä toimenpiteitä, joita ovat mm. säädökset, joilla avataan pääsy maksujärjestelmämarkkinoille ja valvotaan järjestelmään pääsystä perittäviä maksuja, itsesääntelysäännöstöjen tarkistaminen ja rahoituspalvelualan kilpailun edistämistä koskevien valtiovarainministeriön tavoitteiden uudistaminen. Näistä syistä Yhdistyneen kuningaskunnan on kiinnitettävä erityishuomiota seuraavaan seikkaan:i. On helpotettava edelleen eläkerahastoja koskevia rajoituksia, jotka voivat rajoittaa niiden sijoittamista riskipääomaan.