title: Neuvoston suositus, annettu 8 päivänä heinäkuuta 2014 , Italian vuoden 2014 kansallisesta uudistusohjelmasta ja neuvoston lausunto Italian vuoden 2014 vakausohjelmasta

text:
               29.7.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 247/57

         NEUVOSTON SUOSITUS,
   annettu 8 päivänä heinäkuuta 2014,
   Italian vuoden 2014 kansallisesta uudistusohjelmasta ja neuvoston lausunto Italian vuoden 2014 vakausohjelmasta
   2014/C 247/11
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,
   ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 (1) ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan,
   ottaa huomioon makrotalouden epätasapainon ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta 16 päivänä marraskuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011 (2) ja erityisesti sen 6 artiklan 1 kohdan,
   ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,
   ottaa huomioon Euroopan parlamentin päätöslauselmat,
   ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
   ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,
   ottaa huomioon talous- ja rahoituskomitean lausunnon,
   ottaa huomioon sosiaalisen suojelun komitean lausunnon,
   ottaa huomioon talouspoliittisen komitean lausunnon:
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Eurooppa-neuvosto hyväksyi 26 päivänä maaliskuuta 2010 Euroopan komission ehdotuksen, jolla käynnistetään uusi kasvu- ja työllisyysstrategia, Eurooppa 2020. Strategian lähtökohtana on tehostaa talouspolitiikan koordinointia, ja siinä keskitytään avainalueisiin, joilla tarvitaan toimia, jotta voidaan parantaa Euroopan mahdollisuuksia vauhdittaa kestävää kasvua ja lisätä kilpailukykyä.

               (2)

               Neuvosto antoi 13 päivänä heinäkuuta 2010 komission ehdotusten pohjalta suosituksen jäsenvaltioiden ja unionin talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista (2010–2014) ja hyväksyi 21 päivänä lokakuuta 2010 päätöksen jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista (3). Yhdessä nämä muodostavat ns. yhdennetyt suuntaviivat. Jäsenvaltioita kehotettiin ottamaan yhdennetyt suuntaviivat huomioon kansallisessa talous- ja työllisyyspolitiikassaan.

               (3)

               Jäsenvaltioiden valtion- ja hallitusten päämiehet hyväksyivät 29 päivänä kesäkuuta 2012 kasvu- ja työllisyyssopimuksen, joka toimii johdonmukaisina puitteina kansallisen, EU:n ja euroalueen tason toimille kaikkia mahdollisia keinoja, välineitä ja politiikkoja käyttäen. He päättivät toimista, jotka on toteutettava jäsenvaltioiden tasolla, ja ilmaisivat erityisesti täysimääräisen sitoutumisensa Eurooppa 2020 -strategian tavoitteiden saavuttamiseen ja maakohtaisten suositusten täytäntöönpanoon.

               (4)

               Neuvosto antoi 9 päivänä heinäkuuta 2013 suosituksen (4) Italian vuoden 2013 kansallisesta uudistusohjelmasta ja lausunnon Italian vuosien 2012–2017 vakausohjelmasta. Komissio esitti 15 päivänä marraskuuta 2013 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 473/2013 (5) mukaisesti lausuntonsa Italian alustavasta talousarviosuunnitelmasta vuodeksi 2014.

               (5)

               Komissio hyväksyi 13 päivänä marraskuuta 2013 vuotuisen kasvuselvityksen (6), mikä aloitti vuoden 2014 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson. Komissio hyväksyi myös 13 päivänä marraskuuta 2013 asetuksen (EU) N:o 1176/2011 perusteella varoitusmekanismia koskevan kertomuksen, jossa se katsoi, että Italia kuuluu niihin jäsenvaltioihin, joista laadittaisiin perusteellinen tarkastelu.

               (6)

               Eurooppa-neuvosto hyväksyi 20 päivänä joulukuuta 2013 rahoitusvakauden varmistamisen, julkisen talouden vakauttamisen ja kasvun vauhdittamisen painopisteet. Se korosti, että on tarpeen jatkaa eriytettyä, kasvua edistävää julkisen talouden vakauttamista, palauttaa normaalit luotonannon edellytykset, edistää kasvua ja kilpailukykyä, puuttua työttömyyteen ja kriisin sosiaalisiin seurauksiin sekä nykyaikaistaa julkishallintoa.

               (7)

               Komissio julkaisi 5 päivänä maaliskuuta 2014 asetuksen (EU) N:o 1176/2011 5 artiklan nojalla laaditun Italiaa koskevan perusteellisen tarkastelun tulokset. Komissio päättelee analyysinsa perusteella, että Italian makrotaloudessa on liiallisia epätasapainotiloja, jotka edellyttävät erityistä seurantaa ja määrätietoisia politiikkatoimia. Erityisesti julkisen velan jatkuvasti suurena pysyttelevä määrä ja heikko ulkoinen kilpailukyky, joka johtuu tuottavuuden hitaasta kasvusta ja jota pitkään heikkona pysytellyt talouskasvu vain vahvistaa, vaativat määrätietoisia politiikkatoimia ja huomiota.

               (8)

               Italia toimitti vuoden 2014 kansallisen uudistusohjelmansa ja vuoden 2014 vakausohjelmansa 22 päivänä huhtikuuta 2014. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon.

               (9)

               Vakausohjelmassa esitetyn julkisen talouden strategian tavoitteena on saavuttaa keskipitkän aikavälin tavoite eli rakenteellisesti tasapainoinen julkisen talouden rahoitusasema viimeistään vuonna 2016 ja noudattaa samalla velkasääntöä siirtymäkaudella vuosina 2013–2015. Vakausohjelmassa vahvistetaan keskipitkän aikavälin tavoite, joka on vakaus- ja kasvusopimuksen mukainen rakenteellisesti tasapainoinen julkisen talouden rahoitusasema. Vakausohjelmassa kaavailtu (uudelleenlaskettu) rakenteellinen sopeutus on 0,2 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen vuonna 2014 ja 0,4 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen vuonna 2015. Vakausohjelman mukaan tämä vähäinen sopeutus kohti keskipitkän aikavälin tavoitetta on perusteltu, kun otetaan huomioon ankara taloustilanne ja kunnianhimoisen rakenneuudistusohjelman täytäntöönpanoon tarvittavat toimet. Suunnitteilla on useita rakenneuudistuksia, jotka vaikuttaisivat myönteisesti potentiaaliseen talouskasvuun ja mahdollisesti vähentäisivät julkisen talouden velkaa suhteessa BKT:hen tulevina vuosina. Vakausohjelmassa kaavaillun rakennesopeutuksen avulla Italia voisi noudattaa velan supistamiselle asetettua vertailuarvoa siirtymäkaudella vuosina 2013–2015, osittain sen ansiosta, että vuosina 2014–2017 on tarkoitus toteuttaa kunnianhimoinen yksityistämissuunnitelma (0,7 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen kunakin vuonna). Vakausohjelmassa esitetty julkisen talouden kehitysarvion perustana oleva makrotalouden skenaario, jota mikään riippumaton elin ei ole vahvistanut, on hieman optimistinen erityisesti vakausohjelman myöhempien vuosien osalta.
               Vuonna 2014 on tarkoitus poiketa hieman sopeutusurasta kohti keskipitkän aikavälin tavoitetta. Jos poikkeama toistuu seuraavana vuonna, se voidaan luokitella merkittäväksi muun muassa menojen kasvulle asetetun vertailuarvon perusteella. Julkisen talouden tavoitteiden saavuttamista ei myöskään täysin tueta riittävän yksityiskohtaisesti määritetyin toimenpitein etenkään vuodesta 2015 alkaen. Komission yksiköiden kevään 2014 talousennusteen mukaan Italia ei noudata velan supistamiselle asetettua vertailuarvoa vuonna 2014, koska suunniteltu rakennesopeutus (vain 0,1 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen) jää jälkeen vaaditusta rakennesopeutuksesta, joka on 0,7 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen. Asetuksen (EY) N:o 1466/97 mukaisen vakausohjelman arvioinnin ja komission talousennusteen perusteella neuvosto katsoo, että lisätoimia on tarpeen toteuttaa myös vuonna 2014, jotta vakaus- ja kasvusopimuksessa esitetyt vaatimukset voidaan täyttää.

               (10)

               Viimeaikaiset toimet tuotannontekijöiden verotuksen keventämiseksi ovat olleet jokseenkin vähäisiä. Verotaakkaa olisi siis edelleen varaa siirtää kohti kulutus-, omaisuus- ja ympäristöveroja, julkisen talouden tavoitteita tiukasti noudattaen. Kulutusverojen osalta verojärjestelmän rakenteen parantaminen edellyttää myös alennettujen alv-kantojen ja suorien verotukien tarkistamista; samalla on kiinnitettävä asianmukaista huomiota tulonjakoon kohdistuvien vaikutusten lieventämiseen. Omaisuusverotuksen alalla kiinteistörekisteriin merkittyjen arvojen tarkistaminen nykyisten markkina-arvojen perusteella mahdollistaisi kiinteään omaisuuteen kohdistuvien juoksevien verojen oikeudenmukaisemman soveltamisen. Äskettäin hyväksytty verouudistuksen valtuutuslaki tarjoaa mahdollisuuden toteuttaa nämä tarpeelliset uudistukset. Haasteen suuruuden vuoksi verojärjestelmän rakenteeseen liittyviä toimia on tarpeen täydentää lisätoimenpiteillä, joilla parannetaan verohallintoa ja verosäännösten noudattamista, sekä määrätietoisilla toimilla veronkierron, hämärän talouden ja pimeän työn torjumiseksi, koska ne rasittavat sekä julkista taloutta että lainkuuliaisten veronmaksajien verotaakkaa. Verouudistusta koskevassa valtuuslaissa säädetään tätä varten useista toimenpiteistä, joiden tarkoituksena on verohallinnon parantaminen. Näitä ovat verovajeen kattava arviointi ja seurantajärjestelmä, yksinkertaistamistoimenpiteet, toimet, joilla parannetaan suhteita veronmaksajiin, verovelkojen paikallisen perinnän parantamiseen tähtäävät toimenpiteet sekä verotarkastusten tehostaminen. Päätös ottaa esitäytetyt veroilmoitukset käyttöön vuodesta 2015 alkaen on niin ikään askel oikeaan suuntaan verosäännösten noudattamisen parantamiseksi.

               (11)

               Hyväksyttyjen toimenpiteiden perusteellinen ja nopea täytäntöönpano on Italialle keskeinen haaste, jotta se voi paitsi korjata nykyisen täytäntöönpanovajeen myös välttää lisäviivästykset. Yksi merkittävä keino parantaa sovittujen toimenpiteiden täytäntöönpanoa Italiassa ja yleensäkin varmistaa politiikkatoimien sujuvuus on koordinoinnin parantaminen ja toimivaltuuksien kohdentaminen hallinnon eri tasojen kesken nykyistä tehokkaammin. Tästä voisi olla etua EU-varojen hallinnoinnille, jonka suhteen on tähän mennessä toteutettu vain osittaisia ja epätäydellisiä toimia etenkin maan eteläosissa. EU-varojen hallinnointi kärsii edelleen myös hallinnollisten valmiuksien sekä läpinäkyvyyden, arvioinnin ja laadunvalvonnan puutteesta. Julkisten palvelujen laatua voitaisiin parantaa myös lisäämällä tuloksellisuutta ja palvelulähtöisyyttä ja toteuttamalla vastaavia muutoksia henkilöstöresurssien hallinnoinnissa. Korruptio on edelleen raskas taakka sekä Italian tuotantojärjestelmälle että luottamukselle koko poliittista ja institutionaalista järjestelmää kohtaan. Vanhentumisaikoja koskevia lakisääteisiä rajoituksia on syytä tarkistaa. Tuloksellinen korruptiontorjunta edellyttää myös tarvittavien toimivaltuuksien antamista kansalliselle korruptiontorjuntaviranomaiselle. Siviilioikeusjärjestelmässä on edelleen tehottomuutta, ja tähän asti toteutettujen toimenpiteiden vaikutusta on seurattava huolellisesti.

               (12)

               Viime vuonna toteutettiin Italian keskuspankin johdolla kohdennettu omaisuuserien laadun tarkastelu, jonka perusteella on edelleen tärkeää parantaa arvoltaan alentuneiden omaisuuserien hoitoa ja edistää niiden poistamista taseista, jotta voidaan palauttaa pankkien kyky laajentaa luotonantoa reaalitaloudelle. Rahoituksen saatavuuden helpottamiseksi tähän mennessä toteutetut toimet ovat keskittyneet lähinnä yritysten luotonsaannin helpottamiseen, mutta muun kuin pankkilainarahoituksen kehittäminen erityisesti pienten ja keskisuurten yritysten tarpeisiin on edelleen vähäistä. Pankkien hallinnointi- ja ohjausjärjestelmien kehittämiseksi toteutetut aloitteet, erityisesti Italian keskuspankin äskettäin hyväksymät uudet periaatteet, ovat tervetulleita. Toisaalta niiden vaikutus riippuu siitä, panevatko pankit ne täytäntöön asianmukaisella tavalla, ja siitä, miten niiden noudattamista valvotaan. Erityisesti eräiden suurimpien osuuspankkien (banche popolari) tiivistä valvontaa on tarpeen jatkaa.

               (13)

               Työmarkkinatilanne heikkeni Italiassa edelleen vuonna 2013, kun työttömyys nousi 12,2 prosenttiin ja nuorisotyöttömyys 40 prosenttiin. On olennaisen tärkeää huolehtia siitä, että hyväksytyt työmarkkinoita ja palkanmuodostusjärjestelmää koskevat uudistukset pannaan täytäntöön asianmukaisella tavalla ja että niiden vaikutuksia seurataan huolellisesti, jotta voidaan varmistaa odotettujen tulosten toteutuminen, kuten työmarkkinoilta poistumisen joustavuuden paraneminen, työmarkkinoille pääsyn parempi sääntely, kattavampi työttömyysetuusjärjestelmä ja palkkojen ja tuottavuuden kehityksen tiiviimpi yhteys. Suunnitelmat työnvälityspalvelujen tuloksellisuuden parantamiseksi julkisia työvoimapalveluja kehittämällä ovat viivästyneet, ja niitä olisi nyt nopeutettava. Toimenpiteitä, joiden avulla edistetään työpaikkojen luomista lyhyellä aikavälillä, on täydennettävä toimenpiteillä, joilla puututaan työmarkkinoiden segmentoitumiseen. Kaiken kaikkiaan Italian työmarkkinoille on edelleen tyypillistä segmentoituneisuus ja erityisesti naisten ja nuorten alhainen osallistumisaste. Sen vuoksi tähän asti toteutettuja vähäisiä toimenpiteitä on laajennettava muun muassa nuorisotakuun tavoitteiden mukaisesti. Kotitalouksien käytettävissä olevat tulot ovat Italiassa vähentymässä, minkä lisäksi köyhyys ja sosiaalinen syrjäytyminen lisääntyvät. Tämä vaikuttaa erityisesti lapsiperheisiin. Sosiaalimenot on Italiassa suunnattu pitkälti vanhusväestölle eikä juurikaan aktivointitoimiin, mikä rajoittaa mahdollisuuksia puuttua sosiaalisen syrjäytymisen ja köyhyyden riskiin. Äskettäin käynnistetyn sosiaaliturva-alan pilottihankkeen tarkoituksena on tarjota kansalaisille sosiaalinen turvaverkko. Suunnitelmat hankkeen laajentamisesta koko maahan edellyttävät sosiaalimenojen ja -palvelujen tuloksellisuuden parantamista koko maassa.

               (14)

               Koulutustulosten ja inhimillisen pääoman parantamiseen on pyrittävä niin perus- ja keski- kuin korkea-asteenkin koulutuksessa. Opettajan ammatti tarjoaa vain yhden urapolun, ja se tarjoaa tätä nykyä niukasti mahdollisuuksia ammatilliseen kehittymiseen. Opettajien työurien monipuolistaminen ja heidän urakehityksensä kytkeminen pätevyyteen ja tuloksiin sekä koulujen arviointien yleistyminen saattaisivat parantaa koulutustuloksia. Jotta voitaisiin varmistaa sujuva siirtyminen koulutuksesta työmarkkinoille, on olennaisen tärkeää vahvistaa ja laajentaa käytännön koulutusta lisäämällä työssäoppimista ja ammatillista koulutusta ja harjoittelua keski- ja korkea-asteella. Jotta ammattitutkinnot voitaisiin tunnustaa maanlaajuisesti, on olennaisen tärkeää, että perustetaan kansallinen tutkintorekisteri asiasta vuonna 2013 annettua säädöstä noudattaen. Yliopistojen ja tutkimuslaitosten julkisen rahoituksen kohdentamista tutkimus- ja opetustoiminnan tulosten perusteella olisi vietävä eteenpäin jo toteutettujen alustavien toimien pohjalta, sillä näin voitaisiin paitsi edistää yliopistojen laadun parantamista myös mahdollisesti lisätä tutkimus- ja innovaatiokapasiteettia siltä osin kuin se yhä laahaa kehityksestä jäljessä.

               (15)

               Joitakin toimenpiteitä on toteutettu yritysten ja kansalaisten kannalta suotuisamman toimintaympäristön luomiseksi, mutta niiden vaikutus on jäänyt heikoksi lopullisen hyväksynnän viivästymisen ja täytäntöönpanossa esiintyvien puutteiden vuoksi. Kilpailua haittaavat edelleen monet pullonkaulat (varatut toiminta-alueet, erilaiset toimilupajärjestelmät jne.) asiantuntijapalvelujen, vakuutusten, polttoainejakelun, vähittäiskaupan ja postipalvelujen alalla. Myös julkisten hankintamenettelyjen puutteisiin on tartuttava. Toinen tärkeä tavoite on kilpailun lisääminen paikallisten julkisten palvelujen alalla. Etenkin säädös, jonka mukaan nykyiset sopimukset, jotka eivät täytä sidosyksikköhankinnan kriteereitä koskevan EU:n lainsäädännön vaatimuksia, on korjattava 31 päivään joulukuuta 2014 mennessä, on pantava täytäntöön.

               (16)

               Infrastruktuurin pullonkaulat estävät energiamarkkinoiden asianmukaisen toiminnan. Liikenteen alalla on syytä kiinnittää huomiota erityisesti intermodaalisen infrastruktuurin puuttumiseen ja synergian ja yhteyksien vähäisyyteen Italian satamien ja sisämaan välillä ja toteuttaa toimia tilanteen korjaamiseksi. Laajakaistan kattavuus on kaupunkialueiden ulkopuolella paikoitellen liian vähäinen.

               (17)

               Komissio on eurooppalaisen ohjausjakson osana analysoinut kattavasti Italian talouspolitiikkaa. Se on arvioinut kansallisen uudistusohjelman ja vakausohjelman. Se on ottanut huomioon ei vain niiden merkityksen Italian finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta vaan myös sen, ovatko ne EU:n sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska unionin yleistä talouden ohjausta on tarpeen tehostaa antamalla EU:n tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin. Eurooppalaisen ohjausjakson yhteydessä annetut komission suositukset ilmenevät jäljempänä esitettävistä suosituksista 1–8.

               (18)

               Neuvosto on tutkinut vakausohjelman tämän arvioinnin perusteella, ja sen lausunto (7) ilmenee erityisesti jäljempänä esitettävästä suosituksesta 1.

               (19)

               Neuvosto on tutkinut kansallisen uudistusohjelman ja vakausohjelman komission perusteellisen tarkastelun ja tämän arvioinnin perusteella. Asetuksen (EU) N:o 1176/2011 6 artiklan nojalla annetut neuvoston suositukset ilmenevät jäljempänä esitettävistä suosituksista 1–8.

               (20)

               Komissio on eurooppalaisen ohjausjakson osana analysoinut myös koko euroalueen talouspolitiikkaa. Neuvosto on antanut tämän perusteella erityisiä suosituksia jäsenvaltioille, joiden rahayksikkö on euro (8). Koska Italian rahayksikkö on euro, sen olisi myös varmistettava, että kyseiset suositukset pannaan täytäntöön täysimääräisesti ja oikea-aikaisesti,

         SUOSITTAA, että Italia toteuttaa vuosina 2014 ja 2015 toimia, joilla se

               1.

               lujittaa vuodelle 2014 kaavailtuja julkisen talouden toimenpiteitä, koska komission yksiköiden kevään 2014 talousennusteen perusteella vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksiin nähden on velan vähentämistä koskevan säännön osalta syntymässä ero, ja varmistaa edistymisen kohti keskipitkän aikavälin tavoitetta; lujittaa vuonna 2015 merkittävästi julkisen talouden strategiaa sen varmistamiseksi, että velan supistamiselle asetettua tavoitetta noudatetaan ja näin saavutetaan keskipitkän aikavälin tavoite; sen jälkeen varmistaa, että julkisen talouden velka on riittävällä lasku-uralla; toteuttaa kunnianhimoisen yksityistämissuunnitelman; toteuttaa kasvua edistävän julkisen talouden sopeutuksen, joka perustuu ilmoitettuihin huomattaviin säästöihin; ne luodaan parantamalla julkisten menojen tehokkuutta ja laatua kestävästi kaikilla hallintotasoilla, säilyttäen kuitenkin kasvua edistävät menot, kuten T&K-, innovointi- ja koulutusmenot sekä keskeisiin infrastruktuurihankkeisiin kohdennetut menot; takaa finanssipoliittisen neuvoston riippumattomuuden ja täyden toimintavalmiuden mahdollisimman pian ja viimeistään syyskuussa 2014, jotta se ehtii arvioida vuoden 2015 alustavan talousarviosuunnitelman;

               2.

               jatkaa verotaakan siirtämistä tuotannontekijöistä kulutukseen, kiinteään omaisuuteen ja ympäristöön, julkisen talouden tavoitteita noudattaen; arvioi tätä varten äskettäin toteutetun palkkatulojen verokiilan kaventamisen tuloksellisuutta ja varmistaa sen rahoituksen vuodelle 2015, tarkastelee uudelleen suorien verotukien soveltamisalaa ja laajentaa erityisesti kulutusverojen veropohjaa; varmistaa tehokkaamman ympäristöverotuksen muun muassa valmisteverojen alalla sekä poistaa ympäristön kannalta haitalliset tuet; panee verouudistusta koskevan valtuuslain täytäntöön viimeistään maaliskuussa 2015, muun muassa hyväksymällä kiinteistörekisterijärjestelmän uudistamista koskevat asetukset, jotta voidaan varmistaa kiinteän omaisuuden verotusta koskevan uudistuksen vaikuttavuus; edistää edelleen verosäännösten noudattamista parantamalla verojärjestelmän ennustettavuutta, yksinkertaistamalla menettelyjä, parantamalla verovelkojen perintää ja uudistamalla verohallintoa; jatkaa veronkierron torjuntaa ja toteuttaa lisätoimenpiteitä harmaan talouden ja pimeän työn torjumiseksi;

               3.

               selkeyttää toimivaltuuksia hallinnon eri tasoilla osana laajempia pyrkimyksiä parantaa julkishallinnon tehokkuutta; varmistaa EU-varojen paremman hallinnoinnin toteuttamalla määrätietoisia toimenpiteitä hallinnollisten valmiuksien, läpinäkyvyyden, arviointien ja laadunvalvonnan parantamiseksi sekä kansallisella että aluetasolla erityisesti maan eteläosissa; parantaa edelleen korruptiontorjuntatoimien vaikuttavuutta muun muassa tarkistamalla vanhentumisaikoja koskevia lakisääteisiä rajoituksia vuoden 2014 loppuun mennessä ja lujittaa kansallisen korruptiontorjuntaviranomaisen toimivaltuuksia; seuraa toteutettujen uudistusten vaikutusta hyvissä ajoin lisätäkseen siviilioikeusjärjestelmän tehokkuutta, jotta voidaan varmistaa uudistusten vaikuttavuus, ja toteuttaa tarvittaessa täydentäviä toimia;

               4.

               parantaa pankkisektorin häiriönsietokykyä ja varmistaa, että se kykenee hoitamaan arvoltaan alentuneet omaisuuserät ja poistamaan ne taseistaan, jotta voidaan parantaa luotonantoa reaalitaloudelle; parantaa yritysten, erityisesti pienten ja keskisuurten yritysten mahdollisuuksia saada pankkien ulkopuolista rahoitusta; jatkaa hallinnointi- ja ohjausjärjestelmiin liittyvien tehokkaiden käytäntöjen edistämistä koko pankkisektorilla kiinnittäen erityistä huomiota suuriin osuuspankkeihin (banche popolari) ja säätiöiden rooliin, jotta voidaan parantaa rahoituksen välityspalvelujen tuloksellisuutta;

               5.

               arvioi vuoden 2014 loppuun mennessä työmarkkinoiden ja palkanmuodostusjärjestelmän uudistusten vaikutusta työpaikkojen luomiseen, irtisanomismenettelyihin, työmarkkinoiden kahtiajakautuneisuuteen ja kustannuskilpailukykyyn, ja pohtii, onko tarpeen toteuttaa lisätoimia; pyrkii kehittämään työttömille kattavamman sosiaalisen suojelun järjestelmän ja rajoittaa samalla palkkatäydennysjärjestelmän käyttöä helpottaakseen työn uudelleen kohdentamista; lujittaa aktiivisen ja passiivisen työmarkkinapolitiikan keskinäisiä yhteyksiä, alkaen yksityiskohtaisesta toimenpidesuunnitelmasta, joka olisi esitettävä viimeistään joulukuussa 2014, ja vahvistaa julkisten työvoimapalvelujen koordinointia ja suorituskykyä koko maassa; ottaa käyttöön tuloksellisia toimia erityisesti naisten työllisyyden parantamiseksi hyväksymällä viimeistään maaliskuussa 2015 toimenpiteitä, joilla vähennetään kotitalouksien toisen palkansaajan veropidäkkeitä, ja tarjoamalla asianmukaisia lastenhoitopalveluja; tarjoaa koko maassa asianmukaisia palveluja nuorille, jotka eivät ole rekisteröityneet työvoimapalvelujen piiriin, ja varmistaa yksityisen sektorin sitoutumisen tarjoamaan laadukkaita oppisopimus- ja harjoittelupaikkoja vuoden 2014 loppuun mennessä nuorisotakuun tavoitteiden mukaisesti; pyrkii vähentämään alttiutta köyhyyteen ja sosiaaliseen syrjäytymiseen laajentamalla uutena pilottihankkeena toteutettua sosiaaliturvajärjestelmää julkisen talouden tavoitteita noudattaen, takaamalla tuen asianmukaisen kohdentamisen, tiukan ehdollisuuden ja alueellisen yhdenmukaisuuden sekä lujittamalla sen kytkentää aktivointitoimenpiteisiin; parantaa perheiden tukijärjestelmien ja ensisijaisesti pienituloisille lapsiperheille tarkoitettujen laadukkaiden palvelujen tuloksellisuutta;

               6.

               panee täytäntöön valtakunnallisen koulujen arviointijärjestelmän, jotta voidaan parantaa koulujen tuloksia ja vähentää koulunkäynnin keskeyttämistä; lisää työssäoppimista keskiasteen ammatillisessa koulutuksessa ja lujittaa korkea-asteen ammatillista koulutusta; perustaa valtakunnallisen tutkintorekisterin, jotta voidaan varmistaa, että ammattitutkinnot tunnustetaan laajasti; varmistaa, että korkea-asteen koulutuksen ja tutkimustoiminnan laadukkuudesta palkitaan myöntämällä julkista rahoitusta;

               7.

               hyväksyy vireillä olevan lainsäädännön tai muut vastaavat toimenpiteet, joiden tarkoituksena on yksinkertaistaa sääntely-ympäristöä sekä yritysten että kansalaisten kannalta, ja korjaa voimassa olevan lainsäädännön täytäntöönpanovajeet; edistää markkinoiden avaamista ja poistaa jäljellä olevat kilpailun esteet ja rajoitukset asiantuntijapalvelujen ja paikallisten julkisten palvelujen, vakuutusten, polttoainejakelun, vähittäiskaupan ja postipalvelujen alalla; parantaa julkisten hankintamenettelyjen tehokkuutta erityisesti virtaviivaistamalla menettelyjä muun muassa tehostamalla sähköisten hankintamenettelyjen käyttöä, järkeistämällä yhteishankintaviranomaisten toimintaa ja varmistamalla sääntöjen asianmukaisen noudattamisen sekä hankintasopimuksen tekemistä edeltävissä että sen jälkeisissä vaiheissa; panee paikallisten julkisten palvelujen alalla tiukasti täytäntöön lainsäädännön, jonka mukaan sopimukset, jotka eivät täytä sidosyksikköhankintoja koskevia vaatimuksia, on korjattava 31 päivään joulukuuta 2014 mennessä;

               8.

               varmistaa, että liikenneviranomainen on täysin toimintakykyinen viimeistään syyskuussa 2014; vahvistaa luettelon energiasektorin strategisesta infrastruktuurista ja tehostaa satamahallintoa ja yhteyksiä sisämaahan.

      Tehty Brysselissä 8 päivänä heinäkuuta 2014.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         P. C. PADOAN

      (1)  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  EUVL L 306, 23.11.2011, s. 25.

      (3)  Pidetty voimassa vuodelle 2014 jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista 6 päivänä toukokuuta 2014 annetulla neuvoston päätöksellä 2014/322/EU (EUVL L 165, 4.6.2014, s. 49).

      (4)  EUVL C 217, 30.7.2013, s. 42.

      (5)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 473/2013, annettu 21 päivänä toukokuuta 2013, alustavien talousarviosuunnitelmien seurantaa ja arviointia sekä euroalueen jäsenvaltioiden liiallisen alijäämän tilanteen korjaamisen varmistamista koskevista yhteisistä säännöksistä (EUVL L 140, 27.5.2013, s. 11).

      (6)  COM(2013) 800 final.

      (7)  Asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti.

      (8)  Katso tämän virallisen lehden sivu 141


Tärkeä oikeudellinen huomautus

|

52007SC0958

Komission suositus Neuvostolle komission valtuuttamisesta aloittamaan neuvottelut yhteisön osallistumisesta verotuksesta käytävään kansainväliseen keskusteluun (International Tax Dialogue, ITD)  /* SEK/2007/0958 lopull. */

	[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |Bryssel 11.7.2007SEK(2007) 958 lopullinenKOMISSION SUOSITUS NEUVOSTOLLEkomission valtuuttamisesta aloittamaan neuvottelut yhteisön osallistumisesta verotuksesta käytävään kansainväliseen keskusteluun (International Tax Dialogue, ITD)PERUSTELUTEHDOTUKSEN TAUSTA |110 | Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet Verotuksesta käytävä kansainvälinen keskustelu (International Tax Dialogue, ITD) on OECD:n, kansainvälisen valuuttarahaston ja maailmanpankin yhteinen aloite. Yhteistyöhankkeella ei ole perussääntöjä eikä oikeushenkilön asemaa, ja tällä hetkellä toimintaa säädellään kirjallisella sopimuksella, jonka ovat allekirjoittaneet kolmen osallistuvan organisaation edustajat. Verotuksesta käytävän kansainvälisen keskustelun tavoitteena on - edistää osallistuvien organisaatioiden ja hallitusten välistä todellista vuoropuhelua veroasioista, jotta kaikilla mailla olisi käytettävissään tarvittavat tiedot veropolitiikkaa ja verohallintoa koskevissa pohdinnoissaan, - kartoittaa parhaat verotuskäytännöt ja vaihtaa niistä tietoja, - koordinoida parhaillaan käynnissä olevia veroalan toimia päällekkäisyyksien välttämiseksi, - antaa hyödyllisiä teknisen avun tietoja veroasioissa. Verotuksesta käytävää kansainvälistä keskustelua koskevat tutkimukset on julkaistu ITD-sivustolla (http://www.itdweb.org/Pages/Home.aspx). Lisäksi ITD järjestää säännöllisesti kansainvälisiä konferensseja. Verotuksesta käytävää kansainvälistä keskustelua rahoittavat lähinnä osallistuvat organisaatiot, joiden edustajista koostuva ohjausryhmä päättää vuosittain yksimielisesti rahoitusosuuksien suuruuden. Viime vuosina kunkin osallistuvan organisaation osuus on ollut noin 100.000 euroa. ITD ja toimintaan osallistuvat organisaatiot ovat pyytäneet komissiota neljänneksi osallistujaksi. |120 | Yleinen tausta Komissio pyrkii parantamaan veropolitiikan ja veroalan hallinnollisen yhteistyön maailmanlaajuista koordinointia. Talouden maailmanlaajuistuessa ja kaupan kansainvälistyessä käy yhä ilmeisemmäksi, että on osallistuttava vuoropuheluun kansainvälisten organisaatioiden kanssa, jotta voidaan koordinoida toimet, joilla varmistetaan hyvän hallintotavan ja verojärjestelmien avoimuuden kaltaisten periaatteiden noudattaminen. Komissio haluaa osallistua dialogiin avoimesti suhteessa jäsenvaltioihin. ITD on maailmanlaajuisesti tärkein korkean tason foorumi veropolitiikan ja verohallinnon pohdintaan. Veroviranomaisten tiiviimmältä maailmanlaajuiselta vuoropuhelulta ja kiinteämmältä erityisalojen yhteistyöltä odotetaan eurooppalaisia taloudellisia toimijoita koskevien verosääntöjen ja hallinnollisten menettelyjen selkeyttämistä ja nykyaikaistamista. Kun unioni osallistuu komission välityksellä aktiivisesti verotuksesta käytävään kansainväliseen keskusteluun, voidaan tarkastella mahdollisuuksia maailmanlaajuiseen yhteistyöhön rajatylittävien veropetosten torjunnassa. Lisäksi voidaan tarkastella kolmansien maiden ponnisteluja ja kokemuksia suunniteltaessa ehdotuksia, joiden tarkoituksena on uudistaa Euroopan arvonlisäverojärjestelmää. |139 | Ehdotuksen alalla voimassa olevat säännökset Tällaisia säännöksiä ei ole. |140 | Johdonmukaisuus suhteessa unionin muuhun politiikkaan ja muihin tavoitteisiin Tiedonannossaan neuvostolle, Euroopan parlamentille, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle ”Kehityspolitiikkaa koskeva eurooppalainen konsensus ja hallintotapa: kohti yhdenmukaista lähestymistapaa Euroopan unionissa” komissio pitää välttämättömänä edistää hyvää julkisen talouden hallintoa kehitysmaissa. Verotuksesta käytävän kansainvälisen keskustelun tavoitteet ovat tämän suosituksen mukaisia. ITD toteuttaa tutkimuksia ja järjestää konferensseja moninaisista verotusta koskevista kysymyksistä, joista useimmat liittyvät tiiviisti Euroopan unionin aktiivisen toiminnan aloihin. Osallistuminen ITD:n toimintaan auttaa hyödyntämään yhteisvaikutuksia. Veropolitiikan ja verotuskäytäntöjen kansainvälinen koordinointi on välttämätöntä sisämarkkinoiden moitteettoman toiminnan kannalta. Verotuksesta käytävän kansainvälisen keskustelun yhteydessä toteutetut tutkimukset ovat hyödyllisiä kehitysmaiden kannalta pyrittäessä vahvistamaan hyvää julkisen talouden hallintoa koskevia sääntöjä yhteisön kehityspolitiikan mukaisesti ja noudattamaan komission suosituksia tiedonannossa neuvostolle, Euroopan parlamentille, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle ”Kehityspolitiikkaa koskeva eurooppalainen konsensus ja hallintotapa: kohti yhdenmukaista lähestymistapaa Euroopan unionissa”[1]. |KUULEMISET JA VAIKUTUSTEN ARVIOINTI |Intressitahojen kuuleminen |219 | Jäsenvaltioiden ja ITD:n toimintaan osallistuvien kansainvälisten järjestöjen lisäksi ei ole muita intressitahoja. |Asiantuntijatiedon käyttö |229 | Ulkoista asiantuntija-apua ei tarvittu. |230 | Vaikutusten arviointi ITD:lle on suunniteltu toimintatukea. Tästä vaihtoehdosta on kuitenkin luovuttu, koska Euroopan unioni osallistuisi tällöin aktiivisesti ITD:n tavoitteiden asetteluun ja työohjelman suunnitteluun. Parempana pidetään Euroopan unionin ja osallistuvien organisaatioiden välistä sopimusta. Tässä vaihtoehdossa komissio on mukana ITD-ohjausryhmässä ja osallistuu siinä työohjelman ja painopisteiden määrittämiseen. |EHDOTUKSEEN LIITTYVÄT OIKEUDELLISET NÄKÖKOHDAT |305 | Ehdotetun toimen lyhyt kuvaus Tässä komission suosituksessa kehotetaan neuvostoa valtuuttamaan komissio aloittamaan neuvottelut ITD-kumppanuussopimuksen allekirjoittamiseksi. |310 | Oikeusperusta Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 181 a artikla. |320 | Toissijaisuusperiaate Toissijaisuusperiaatetta sovelletaan, koska asia, jota ehdotus koskee, ei kuulu yhteisön yksinomaiseen toimivaltaan. |Ehdotuksen tavoitteita ei voida saavuttaa riittävällä tavalla pelkästään jäsenvaltioiden toimin seuraavista syistä: |321 | Ainoastaan kansainväliset organisaatiot voivat olla ITD-yhteistyökumppaneita. Valtiot voivat olla jäseniä, mutta ne eivät voi osallistua ohjausryhmän toimintaan. |323 | Valtio ei voi olla ITD-yhteistyökumppani. |Ehdotuksen tavoitteet voidaan saavuttaa paremmin yhteisön toimilla seuraavista syistä: |324 | Euroopan unionin osallistuminen ITD:n toimintaan mahdollistaa koordinoinnin ja ITD:n työohjelmaan vaikuttamisen. |327 | Jäsenvaltiot voivat olla ITD:n jäseniä ja hyödyntää ITD:n tutkimuksista saatuja tuloksia, mutta ne eivät voi vaikuttaa työohjelman muotoutumiseen. |Ehdotus on siten toissijaisuusperiaatteen mukainen. |Suhteellisuusperiaate Ehdotus on suhteellisuusperiaatteen mukainen seuraavista syistä: |331 | ITD-kumppanuussopimuksen allekirjoittaminen Euroopan unionin nimissä on täysin avointa suhteessa jäsenvaltioihin. |332 | Komission osallistuminen ITD:n toimintaan Euroopan unionin edustajana merkitsee rahoitusvaikutusten jäämistä mahdollisimman vähäisiksi. |Sääntelytavan valinta |341 | Ehdotettu sääntelytapa: suositus. |342 | Muut säädöslajit eivät soveltuisi seuraavista syistä: Komission ja muiden osallistuvien organisaatioiden välinen sopimus olisi voitu tehdä ilman jäsenvaltioita, mutta tällöin Euroopan unioni ei olisi ollut mukana ITD:n työssä tarvittavan tasoisesti. |TALOUSARVIOVAIKUTUKSET |401 | Tässä vaiheessa suosituksella ei ole budjettivaikutuksia; jos neuvosto jatkossa valtuuttaa komission osallistumaan ITD:n toimintaan, tämä merkitsee 130 000 euron vuotuista rahoitusosuutta viiden seuraavan vuoden aikana. |LISÄTIEDOT |Uudelleentarkastelu-, tarkistus- tai raukeamislauseke |531 | Ehdotus sisältää uudelleentarkastelulausekkeen. |1.  KOMISSION SUOSITUS NEUVOSTOLLEkomission valtuuttamisesta aloittamaan neuvottelut yhteisön osallistumisesta verotuksesta käytävään kansainväliseen keskusteluun (International Tax Dialogue, ITD)EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO,SUOSITTELEE SEURAAVAA:Neuvosto valtuuttaa komission aloittamaan neuvottelut yhteisön osallistumisesta verotusta koskevaan kansainväliseen keskusteluyhteistyöhön.Koska komissio neuvottelee perustamissopimuksen mukaisesti yhteisön nimissä, neuvosto perustaa tilapäisen komitean avustamaan komissiota tässä tehtävässä.LIITEMaailmanpankin varapuheenjohtajan Danny Leipzigerin komissaari László Kovácsille 19 päivänä huhtikuuta 2007 osoittama kirje, jossa Euroopan unioni kutsutaan osallistumaan verotuksesta käytävään kansainväliseen keskusteluun.[pic][pic][1] KOM(2006) 421 lopullinen.


title: Euroopan parlamentin ja neuvoston suositus, annettu 18 päivänä kesäkuuta 2009 , ammatillisen koulutuksen opintosuoritusten eurooppalaisen siirtojärjestelmän (ECVET) perustamisesta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

text:
               8.7.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 155/11

      EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON SUOSITUS,
   annettu 18 päivänä kesäkuuta 2009,
   ammatillisen koulutuksen opintosuoritusten eurooppalaisen siirtojärjestelmän (ECVET) perustamisesta
   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
   2009/C 155/02
   EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
   ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 149 artiklan 4 kohdan ja 150 artiklan 4 kohdan,
   ottavat huomioon komission ehdotuksen,
   ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),
   ottaa huomioon alueiden komitean lausunnon (2),
   noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä (3)

   sekä katsovat seuraavaa:

               (1)

               Kansalaisten tietojen, taitojen ja pätevyyksien kehittäminen ja niiden tunnustaminen on ehdottoman tärkeää heidän henkilökohtaisen ja ammatillisen kehityksensä ja yhteisön kilpailukyvyn ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden kannalta. Niiden avulla olisi edistettävä työntekijöiden ja opiskelijoiden liikkumista rajojen yli sekä pyrittävä vastaamaan kysynnän ja tarjonnan vaatimuksiin Euroopan työmarkkinoilla. Näin ollen yhteisön tasolla olisi edistettävä kaikkien henkilöiden osallistumista rajattomaan elinikäiseen oppimiseen ja tuettava henkilöiden virallisen, epävirallisen ja arkioppimisen yhteydessä saavuttamien oppimistulosten siirtoa, tunnustamista ja keräämistä.

               (2)

               Lissabonissa vuonna 2000 kokoontunut Eurooppa-neuvosto totesi päätelmissään tutkintojen selkeyttämisen yhdeksi päätekijöistä pyrittäessä mukauttamaan koulutusjärjestelmiä osaamisyhteiskunnan vaatimuksiin yhteisössä. Lisäksi Barcelonassa vuonna 2002 kokoontunut Eurooppa-neuvosto painotti selkeyden ja tunnustamismenettelyjen parantamisen tärkeyttä ammatillisessa koulutuksessa.

               (3)

               Ammatilliset koulutusjärjestelmät, jotka ovat yksi elinikäisen oppimisen tärkeimmistä aloista, liittyvät suoraan sekä kunkin jäsenvaltion yleissivistävään ja korkea-asteen koulutukseen että niiden työllisyys- ja sosiaalipolitiikkaan. Vaikutuksensa monialaisuudesta johtuen ne edistävät Euroopan talouden kilpailukyvyn lisäksi myös työmarkkinoiden tarpeiden täyttämistä sekä sosiaalista yhteenkuuluvuutta ja tasa-arvoa ja kansalaisten osallisuutta ja aktivoitumista.

               (4)

               Ammatillisen koulutuksen tehostetun yhteistyön edistämisestä Euroopassa (Kööpenhaminan prosessi) 19 päivänä joulukuuta 2002 annetussa neuvoston päätöslauselmassa (4) ja vuonna 2004 annetussa Koulutus 2010 -työohjelman täytäntöönpanon edistymistä koskevassa neuvoston ja komission yhteisessä väliraportissa (5) painotettiin ammatillisen koulutuksen opintosuoritusten siirtojärjestelmän tärkeyttä, ja täytäntöönpanon edistymistä koskevassa neuvoston ja komission yhteisessä raportissa vuodelta 2008 (6) korostettiin tarvetta ponnistella enemmän ammatillisen koulutuksen laadun ja houkuttelevuuden parantamiseksi.

               (5)

               Ammatillista koulutusta koskevan tehostetun eurooppalaisen yhteistyön tulevista painopisteistä 15 päivänä marraskuuta 2004 annetuissa neuvoston ja neuvostossa kokoontuneiden jäsenvaltioiden hallitusten edustajien päätelmissä painotettiin ammatillisen koulutuksen opintosuoritusten eurooppalaisen siirtojärjestelmän kehittämistä ja toteuttamista, jotta opiskelijat voisivat hyödyntää oppimispoluillaan suorittamiaan opintoja siirtyessään yhdestä ammatillisesta koulutusjärjestelmästä toiseen.

               (6)

               Tämän suosituksen tarkoituksena on luoda ammatillisen koulutuksen opintosuoritusten eurooppalainen siirtojärjestelmä, jäljempänä ”ECVET-järjestelmä”, jolla edistetään tutkintoa suorittavien opiskelijoiden arvioitujen oppimistulosten siirtoa, tunnustamista ja keräämistä. Tämä parantaa kansalaisten oppimistulosten yleistä ymmärrettävyyttä ja avoimuutta ja kansainvälistä liikkuvuutta sekä oppimistulosten siirrettävyyttä jäsenvaltioiden välillä ja tarvittaessa jäsenvaltioiden sisällä rajat ylittävällä elinikäisen oppimisen alueella, ja se myös edistää liikkuvuutta ja tutkintojen siirrettävyyttä kansallisella tasolla talouden eri alojen välillä ja työmarkkinoilla; lisäksi se edistää eurooppalaisen yhteistyön kehittämistä ja laajentamista koulutuksen alalla.

               (7)

               ECVET-järjestelmän pitäisi perustua liitteessä II oleviin periaatteisiin ja teknisiin määritelmiin. Lisäksi sen olisi perustuttava yleisiin laadunvarmistuksen periaatteisiin, jotka sisältyvät ammatillisen koulutuksen laadunvarmistuksesta 28 päivänä toukokuuta 2004 annettuihin neuvoston päätelmiin ja [ammatillisen koulutuksen laadunvarmistuksen eurooppalaisen viitekehyksen perustamisesta] 18. päivänä kesäkuuta 2009 annettuun Euroopan parlamentin ja neuvoston suositukseen (7).

               (8)

               ECVET-järjestelmää voidaan soveltaa kaikkiin oppimistuloksiin, joiden pitäisi lähtökohtaisesti olla suoritettavissa erilaisten koulutusten ja oppimispolkujen kautta elinikäisen oppimisen edistämiseksi luodun eurooppalaisen tutkintojen viitekehyksen kaikilla tasoilla ja sen jälkeen siirrettävissä ja tunnustettavissa. Näin ollen tällä suosituksella edistetään laajempia elinikäisen oppimisen tavoitteita ja parannetaan työntekijöiden ja opiskelijoiden työllistymistä, valmiutta liikkua ja sosiaalista osallisuutta. Tämä suositus edistää erityisesti joustavien ja yksilöllisten oppimispolkujen luomista sekä epävirallisen ja arkioppimisen kautta hankittujen oppimistulosten tunnustamista.

               (9)

               Avoimet laadunvarmistusperiaatteet, tietojenvaihto ja tutkinnoista vastaavien organisaatioiden, ammatillisen koulutuksen järjestäjien ja muiden asianomaisten sidosryhmien välisten kumppanuuksien luominen edistävät keskinäisen luottamuksen rakentamista ja helpottavat tämän suosituksen täytäntöönpanoa.

               (10)

               Tämän suosituksen tarkoituksena on parantaa ammatillisen koulutuksen opintosuoritusjärjestelmien ja korkea-asteen koulutukseen liittyvän eurooppalaisen opintosuoritusten siirtojärjestelmän (ECTS) yhteensopivuutta, vertailtavuutta ja täydentävyyttä ja edistää näin liikkuvuutta koulutustasojen välillä kansallisen lainsäädännön ja käytäntöjen mukaisesti.

               (11)

               Epäviralliseen ja arkioppimiseen perustuvien arvioitujen oppimistulosten tunnistamista ja tunnustamista olisi edistettävä epävirallisen oppimisen ja arkioppimisen yhteisistä eurooppalaisista tunnistamis- ja tunnustamisperiaatteista 28 päivänä toukokuuta 2004 annettujen neuvoston päätelmien mukaisesti.

               (12)

               Tämä suositus täydentää eurooppalaisen tutkintojen viitekehyksen perustamisesta elinikäisen oppimisen edistämiseksi 23 päivänä huhtikuuta 2008 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston suositusta (8), jossa jäsenvaltioita kehotetaan edistämään tiiviitä yhteyksiä EQF:n sekä korkea-asteen koulutuksen ja ammatillisen koulutuksen opintosuoritusten nykyisten tai tulevien eurooppalaisten siirtojärjestelmien välillä. EQF:n päätavoitteena on lisätä suoritettujen tutkintojen avoimuutta, vertailtavuutta ja siirrettävyyttä, kun taas ECVET-järjestelmällä pyritään helpottamaan tutkintoa suorittavien henkilöiden oppimistulosten siirtoa, tunnustamista ja keräämistä.

               (13)

               Tässä suosituksessa otetaan huomioon yhteisön yhteisistä puitteista tutkintojen ja pätevyyksien selkeyttämiseksi (Europass) 15 päivänä joulukuuta 2004 tehty Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös 2241/2004/EY (9) sekä koulutukseen liittyvästä valtioiden rajat ylittävästä liikkuvuudesta yhteisössä: Liikkuvuutta koskeva eurooppalainen laatuperuskirja, 18 päivänä joulukuuta 2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston suositus (10).

               (14)

               Tämän suosituksen tarkoituksena on parantaa toimivaltaisten paikallis- ja alueviranomaisten osallistumista tarvittaessa kansallisten tai muiden tutkintojen viitekehysten tai tutkintojärjestelmien liittämiseen ECVET-järjestelmään.

               (15)

               Tämä suositus ei saisi rajoittaa ammattipätevyyden tunnustamisesta 7 päivänä syyskuuta 2005 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/36/EY (11) soveltamista. Kyseisessä direktiivissä vahvistetaan sekä asianomaisten kansallisten viranomaisten että muuttajien oikeudet ja velvollisuudet. ECVET-järjestelmän käyttö ei myöskään saisi vaikuttaa työmarkkinoille pääsyyn, kun ammattipätevyysvaatimukset on tunnustettu direktiivin 2005/36/EY mukaisesti. ECVET-järjestelmä ei myöskään anna kansalaisille uutta oikeutta saada oppimistulokset tai opintopisteet automaattisesti tunnustetuiksi.

               (16)

               ECVET-järjestelmän käyttöön ottaminen ja toteuttaminen on perustamissopimuksen 149 ja 150 artiklan nojalla vapaaehtoista, ja siksi se voidaan järjestää ainoastaan voimassa olevien kansallisten lakien ja säännösten mukaisesti.

               (17)

               Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän suosituksen tavoitteita eli jäsenvaltioiden toiminnan tukemista ja täydentämistä, niiden välisen yhteistyön helpottamista sekä avoimuuden lisäämistä ja liikkuvuuden ja elinikäisen oppimisen edistämistä, vaan ne voidaan toiminnan laajuuden vuoksi saavuttaa paremmin yhteisön tasolla, joten yhteisö voi toteuttaa toimenpiteitä perustamissopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti suosituksessa ei ylitetä sitä, mikä on näiden tavoitteiden saavuttamiseksi tarpeen, sillä suosituksessa ei korvata tai määritellä kansallisia tutkintojärjestelmiä ja/tai tutkintoja ja/tai kansallisia opintosuoritusjärjestelmiä, siinä ei määrätä täsmällisistä oppimistuloksista tai yksilöllisistä pätevyyksistä eikä sen tavoitteena tai edellytyksenä ole tutkintojärjestelmien pilkkominen tai yhtenäistäminen,

         SUOSITTAVAT, ETTÄ JÄSENVALTIOT

               1.

               tukevat ammatillisen koulutuksen opintosuoritusten ja arvosanojen eurooppalaista siirtojärjestelmää, jäljempänä ’ECVET-järjestelmä’, EQF:n kaikilla tasoilla liitteissä I ja II esitetyllä tavalla ammatillisen koulutuksen tutkintojen yhteydessä edistääkseen liikkuvuutta valtioiden rajojen yli sekä oppimistulosten tunnustamista ammatillisessa koulutuksessa ja rajat ylittävää elinikäistä oppimista,

               2.

               luovat tarvittavat edellytykset ja ryhtyvät tarvittaessa toimiin, jotta ECVET-järjestelmä on mahdollista ottaa kokeiden ja testien perusteella asteittain käyttöön vuodesta 2012 alkaen kansallisen lainsäädännön ja kansallisten käytäntöjen mukaisesti ammatillisessa koulutuksessa eurooppalaisen tutkintojen viitekehyksen kaikilla tasoilla ja jotta sitä voidaan käyttää henkilöiden epävirallisen tai arkioppimisen yhteydessä saavuttamien oppimistulosten siirtoon, tunnustamiseen ja keräämiseen,

               3.

               tukevat ja kehittävät kansallisia ja Euroopan laajuisia kumppanuuksia ja verkostoja, joihin kuuluu tutkinto- ja koulutustodistuksista vastaavia organisaatioita ja viranomaisia, ammatillisen koulutuksen järjestäjiä, työmarkkinaosapuolia ja muita asianosaisia toimijoita, jotka ovat valmiita kokeilemaan, toteuttamaan ja edistämään ECVET-järjestelmää,

               4.

               varmistavat, että ammatillisen koulutuksen alan sidosryhmät ja yksityishenkilöt saavat tietoa ja opastusta ECVET-järjestelmän käytöstä ja helpottavat samalla tietojenvaihtoa jäsenvaltioiden välillä. Lisäksi on varmistettava, että toimivaltaiset viranomaiset tiedottavat riittävästi ECVET-järjestelmän soveltamisesta tutkintoihin ja että toimivaltaisten viranomaisten antamissa Europass-asiakirjoissa on esitetty selkeästi tarpeelliset tiedot,

               5.

               soveltavat ECVET-järjestelmää käyttäessään kansallisen lainsäädännön ja käytäntöjen mukaisesti yhteisiä ammatillisen koulutuksen laadunvarmistusperiaatteita, jotka sisältyvät ammatillisen koulutuksen laadunvarmistuksesta 28 päivänä toukokuuta 2004 annettuihin neuvoston päätelmiin, erityisesti oppimistulosten arviointiin, tunnistamiseen ja tunnustamiseen liittyen,

               6.

               varmistavat, että asianmukaisilla tasoilla on kunkin jäsenvaltion lainsäädännön, koulutusrakenteiden ja -vaatimusten mukaiset toimivat koordinointi- ja seurantamekanismit, jotta ECVET-järjestelmän toteuttamiseksi tehtyjen aloitteiden laatu, avoimuus ja yhdenmukaisuus voidaan taata.

         KANNATTAVAT KOMISSION AIKOMUSTA

               1.

               tukea jäsenvaltioita 1–6 kohdassa tarkoitettujen tehtävien suorittamisessa ja liitteessä II esitettyjen ECVET-järjestelmän periaatteiden ja teknisten määritelmien käytössä erityisesti helpottamalla testausta, yhteistyötä, vastavuoroista oppimista, kampanjointia sekä tiedotustoimien ja kuulemisten käynnistämistä niin, että samalla taataan ohjeiden saanti kaikille asiasta kiinnostuneille kansalaisille,

               2.

               kehittää käyttöoppaita ja välineitä ja mukauttaa asianomaiset Europass-asiakirjat yhteistyössä jäsenvaltioiden, kansallisten ja eurooppalaisten asiantuntijoiden ja käyttäjien kanssa; kehittää asiantuntemusta ECVET-järjestelmän ja korkea-asteen koulutuksessa käytetyn ECTS:n välisen yhteensopivuuden ja täydentävyyden lujittamiseksi yhteistyössä ammatillisen koulutuksen ja korkeakoulutuksen unionin ja kansallisen tason asiantuntijoiden ja käyttäjien kanssa ja tiedottaa säännöllisesti ECVET-järjestelmän kehityksestä,

               3.

               edistää asiaankuuluvista eurooppalaisista ammatillisen koulutuksen sidosryhmistä ja kansallisista toimivaltaisista organisaatioista koostuvan ECVET-verkoston toimintaa ja osallistua siihen yhdessä jäsenvaltioiden kanssa tarkoituksena levittää ja tukea ECVET-järjestelmän käyttöä jäsenvaltioissa ja luoda kestävä foorumi tietojen ja kokemusten vaihdolle jäsenvaltioiden välillä; perustaa tämän verkoston puitteissa ECVET-käyttäjien ryhmä myötävaikuttaakseen käyttöoppaan päivittämiseen ja edistääkseen laadukasta ja johdonmukaista yhteistyötä ECVET-järjestelmän toteuttamisessa,

               4.

               seurata toteutettuja toimenpiteitä, kokeilujen ja testien tulokset mukaan lukien, ja ryhtyä jatkotoimiin sekä arvioituaan toteutetut toimenpiteet yhdessä jäsenvaltioiden kanssa raportoida 18 päivänä kesäkuuta 2014 mennessä Euroopan parlamentille ja neuvostolle saaduista kokemuksista ja vaikutuksista tulevaisuuteen sekä tarvittaessa tarkistaa ja muuttaa suositusta ja saattaa ajan tasalle liitteitä ja ohjeita yhdessä jäsenvaltioiden kanssa.

      Annettu Brysselissä 18 päivänä kesäkuuta 2009.

            Euroopan parlamentin puolesta

            Puhemies

         H.-G. PÖTTERING

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         Štefan FÜLE

      (1)  EUVL C 100, 30.4.2009, s. 140.

      (2)  EUVL C 325, 19.12.2008, s. 48.

      (3)  Euroopan parlamentin lausunto, annettu 18. joulukuuta 2008 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä), ja neuvoston päätös, tehty 11. toukokuuta 2009.

      (4)  EYVL C 13, 18.1.2003, s. 2.

      (5)  EUVL C 104, 30.4.2004, s. 1.

      (6)  EUVL C 86, 5.4.2008, s. 1.

      (7)  Katso tämän virallisen lehden sivu 1.

      (8)  EUVL C 111, 6.5.2008, s. 1.

      (9)  EUVL L 390, 31.12.2004, s. 6.

      (10)  EUVL L 394, 30.12.2006, s. 5.

      (11)  EUVL L 255, 30.9.2005, s. 22.

      LIITE I

         MÄÄRITELMÄT

      Tässä suosituksessa sovelletaan seuraavia määritelmiä:

                  a)

                  tutkinnolla tarkoitetaan arviointi-, tunnistamis- ja tunnistamisprosessin virallista tulosta, joka saadaan, kun toimivaltainen organisaatio vahvistaa, että henkilö on suorittanut tietyt vaatimukset täyttävät oppimistulokset;

                  b)

                  oppimistuloksilla tarkoitetaan toteamusta siitä, mitä opiskelija tietää, ymmärtää ja pystyy tekemään oppimisprosessin päätteeksi; oppimistulokset määritellään tietoina, taitoina ja pätevyyksinä;

                  c)

                  oppimistulosyksiköllä (yksiköllä) tarkoitetaan tutkinnon osaa, joka koostuu johdonmukaisesta tietojen, taitojen ja pätevyyden kokonaisuudesta ja joka voidaan arvioida ja tunnistaa;

                  d)

                  oppimistuloksista myönnettävällä opintosuorituksella (opintosuorituksella) tarkoitetaan henkilön sellaisten oppimistulosten joukkoa, jotka on arvioitu ja joita voidaan kerätä tutkintoa varten tai siirtää toiseen opinto-ohjelmaan tai tutkintoon;

                  e)

                  toimivaltaisella organisaatiolla tarkoitetaan organisaatiota, joka on vastuussa tutkintojen suunnittelusta ja myöntämisestä tai yksiköiden tunnustamisesta tai muista ECVET-järjestelmään liittyvistä toimista, kuten ECVET-pisteiden myöntämisestä tutkinnoille ja yksiköille sekä oppimistulosten arvioinnista, tunnistamisesta ja tunnustamisesta järjestelmään osallistuvien maiden sääntöjen ja käytäntöjen mukaisesti;

                  f)

                  oppimistulosten arvioinnilla tarkoitetaan menetelmiä ja menettelyjä, joilla määritetään oppijan tosiasiallisesti saavuttamien tietojen, taitojen ja pätevyyden taso;

                  g)

                  oppimistulosten tunnistamisella tarkoitetaan menettelyä, jossa varmistetaan, että oppijan saavuttamat arvioidut oppimistulokset vastaavat tiettyjä jonkin tutkinnon osaan tai tutkintoon vaadittavia tuloksia;

                  h)

                  oppimistulosten tunnustamisella tarkoitetaan menettelyä, jolla saavutetut oppimistulokset vahvistetaan virallisesti myöntämällä tutkinnon osia tai tutkintoja;

                  i)

                  ECVET-pisteillä tarkoitetaan tutkintoon kuuluvien oppimistulosten numeerisesti esitettyä kokonaispainoarvoa ja tutkinnon osien suhteellista painoarvoa tutkinnosta.

      LIITE II

         ECVET-JÄRJESTELMÄ – PERIAATTEET JA TEKNISET MÄÄRITELMÄT

      ECVET-järjestelmä on tekninen kehys tutkintoa suorittavien oppimistulosten siirtoa, tunnustamista ja tarvittaessa keräämistä varten. ECVET-välineet ja -metodologia käsittää tutkintojen kuvauksen tutkinnon osina niistä saatavine pisteineen, siirto- ja keräämisprosessin sekä täydentävät asiakirjat kuten opiskelusopimukset, opintosuoritusotteet ja ECVET-käyttöoppaat.
      ECVET-järjestelmä on tarkoitettu edistämään oppimistulosten tunnustamista liikkuvuuden yhteydessä kansallisen lainsäädännön mukaisesti tutkinnon suorittamista varten. On huomattava, että ECVET-järjestelmä ei anna kansalaisille uutta oikeutta saada oppimistulokset tai opintopisteet automaattisesti tunnustetuiksi. Sitä sovelletaan tiettyyn tutkintoon jäsenvaltioissa sovellettavan lainsäädännön ja niissä sovellettavien sääntöjen ja määräysten mukaisesti ja seuraavia periaatteita ja teknisiä määritelmiä noudattaen.
      1.   Oppimistulosyksiköt

      Oppimistulosyksikkö on tutkinnon rakenneosa, joka koostuu johdonmukaisesta yhdistelmästä tietoja, taitoja ja pätevyyksiä, jotka voidaan arvioida ja tunnistaa, ja jolle voidaan antaa tietty ECVET-pistemäärä. Tutkinto on lähtökohtaisesti useiden yksiköiden muodostama kokonaisuus. Opiskelija voi siis saada tutkinnon keräämällä vaaditut yksiköt, jotka on suoritettu eri maissa ja eri ympäristöissä (virallisen ja tarvittaessa epävirallisen ja arkioppimisen yhteydessä) noudattaen osien keräämistä ja oppimistulosten tunnustamista koskevaa kansallista lainsäädäntöä.
      Tutkinnon muodostavien yksiköiden olisi oltava

                  —

                  esitetty ymmärrettävästi kuvaamalla niihin sisältyvät tiedot, taidot ja pätevyydet;

                  —

                  muodostettu ja jäsennelty johdonmukaisesti suhteessa koko tutkintoon;

                  —

                  muodostettu siten, että yksikköön sisältyvät oppimistulokset voidaan arvioida ja tunnistaa erikseen.

            Oppimistulosyksikkö voi liittyä vain tiettyyn yksittäiseen tutkintoon tai olla yhteinen useille tutkinnoille. Yksikön muodostavien vaadittujen oppimistulosten suorittaminen ei ole sidottu tiettyyn suoritustapaan tai -paikkaan. Näin ollen oppimistulosyksikön käsitettä ei saa sekoittaa virallisen opetusohjelman tai koulutuksen osioon.
      Toimivaltaiset organisaatiot ja koulutusprosessiin osallistuvat kumppanit laativat kansallisten tai alueellisten sääntöjen mukaiset säännöt ja menettelyt, jotka koskevat oppimistulosyksiköiden ominaisuuksien määrittämistä ja kyseisten yksiköiden yhdistämistä ja keräämistä tiettyä tutkintoa varten.
      Oppimistulosyksikön määritelmiin olisi sisällytettävä:

                  —

                  yksikön yleinen nimi;

                  —

                  tarvittaessa sen tutkinnon (tai tutkintojen) yleinen nimi, johon yksikkö kuuluu;

                  —

                  tutkinnon eurooppalaisen tutkintojen viitekehyksen mukainen viitetaso ja tutkintoon liittyvät ECVET-pisteet sekä tarvittaessa tutkinnon kansallisen tutkintojen viitekehyksen mukainen taso;

                  —

                  yksikköön sisältyvät oppimistulokset;

                  —

                  näiden oppimistulosten arviointimenettelyt ja -kriteerit;

                  —

                  yksikköön liittyvät ECVET-pisteet;

                  —

                  tarvittaessa yksikön voimassaoloaika.

            2.   Oppimistulosten siirto ja kerääminen, ECVET-kumppanuudet

      ECVET-järjestelmässä yhdessä ympäristössä suoritetut oppimistulokset arvioidaan ja siirretään myönteisen arvioinnin jälkeen toiseen ympäristöön. Tässä toisessa ympäristössä toimivaltainen organisaatio tunnistaa ja tunnustaa oppimistulokset osaksi kyseisen henkilön tavoitteleman tutkinnon vaatimuksia. Tämän jälkeen tutkinnon osia voidaan kerätä kyseistä tutkintoa varten kansallisten tai alueellisten sääntöjen mukaisesti. Koulutusprosessiin osallistuvat toimivaltaiset organisaatiot ja kumppanit laativat oppimistulosyksiköiden arvioinnissa, tunnistamisessa ja keräämisessä sovellettavat menettelyt ja ohjeet.
      ECVET-järjestelmään perustuvaa opintosuoritusten siirtoa, jota sovelletaan virallisen oppimisen yhteydessä suoritettuihin oppimistuloksiin, olisi edistettävä luomalla toimivaltaisten organisaatioiden kumppanuuksia ja verkostoja, joissa jokaisella organisaatiolla on omassa toimintaympäristössään oikeus myöntää tutkintoja ja yksiköitä tai suoritettuja oppimistuloksia vastaavia opintosuorituksia siirtoa ja tunnistamista varten.
      Kumppanuuksien tarkoituksena on:

                  —

                  tarjota kumppaneiden yhteistyölle ja verkostoitumiselle yleinen kehys, jonka avulla luodaan keskinäisen luottamuksen ilmapiiri, kuten on esitetty yhteisymmärryspöytäkirjassa;

                  —

                  auttaa kumppaneita suunnittelemaan erityisjärjestelyjä opiskelijoiden opintosuoritusten siirtoa varten.

            Yhteisymmärryspöytäkirjassa olisi vahvistettava, että kumppanit:

                  —

                  hyväksyvät toistensa aseman toimivaltaisina organisaatioina;

                  —

                  hyväksyvät toistensa laadunvarmistus-, arviointi-, tunnistamis- ja tunnustamiskriteerit ja -menettelyt riittävinä opintosuoritusten siirtoa varten;

                  —

                  sopivat kumppanuuden toimintaehdoista, kuten tavoitteista, kestosta ja yhteisymmärryspöytäkirjan tarkistamisjärjestelyistä;

                  —

                  sopivat tutkintojen vertailukelpoisuudesta opintosuoritusten siirtoa varten ja käyttävät eurooppalaisessa tutkintojen viitekehyksessä määritettyjä viitetasoja;

                  —

                  määrittelevät kyseiseen menettelyyn mahdollisesti liittyvät muut toimijat ja toimivaltaiset organisaatiot sekä näiden tehtävät.

            Jotta ECVET-järjestelmää voitaisiin soveltaa epävirallisen ja arkioppimisen yhteydessä tai yhteisymmärryspöytäkirjan puitteiden ulkopuolella suoritettuihin oppimistuloksiin, toimivaltaisen organisaation, jolla on oikeus tutkintojen, yksiköiden tai opintosuoritusten myöntämiseen, olisi laadittava menettelyt ja luotava mekanismit oppimistulosten määrittämiseen, tunnistamiseen ja tunnustamiseen myöntämällä niitä vastaavat yksiköt ja niihin liittyvät ECVET-pisteet.
      3.   Opiskelusopimus ja opintosuoritusote

      Jotta opintosuorituksia voitaisiin siirtää, kun kyseessä on kaksi kumppania ja liikkuvuutta hyödyntävä opiskelija, molemmat koulutus- ja tunnistamisprosessiin osallistuvat toimivaltaiset organisaatiot ja opiskelija tekevät opiskelusopimuksen yhteisymmärryspöytäkirjan puitteissa. Opiskelusopimuksessa pitäisi

                  —

                  erottaa toisistaan toimivaltainen ”lähettävä oppilaitos” ja ”vastaanottava oppilaitos” (1);

                  —

                  määritellä tietyt ehdot liikkuvuusjaksolle, kuten opiskelijan henkilöllisyys, liikkuvuusjakson kesto, suoritettavat oppimistulokset ja niihin liittyvät ECVET-pisteet.

            Opiskelusopimuksessa olisi vahvistettava, että jos opiskelija on suorittanut edellytetyt oppimistulokset ja ”vastaanottava oppilaitos” on arvioinut ne hyväksytyiksi, ”lähettävän oppilaitoksen” olisi tunnistettava ja tunnustettava tulokset osaksi tutkintovaatimuksia toimivaltaisen organisaation antamien sääntöjen ja menettelyjen mukaisesti.
      Siirtoa voidaan soveltaa kumppaneiden välillä virallisessa ja tarvittaessa epävirallisessa ja arki-oppimisen yhteydessä saavutettuihin oppimistuloksiin. Näin ollen saavutetuista oppimistuloksista myönnettyjen opintosuoritusten siirrossa on kolme vaihetta:

                  —

                  ”Vastaanottava oppilaitos” arvioi saavutetut oppimistulokset ja myöntää opiskelijalle opintosuorituksen. Suoritetut oppimistulokset ja vastaavat ECVET-pisteet merkitään opiskelijan ”opintosuoritusotteeseen” (2);

                  —

                  ”Lähettävä oppilaitos” tunnistaa opintosuorituksen asianmukaisena merkintänä opiskelijan saavutuksista;

                  —

                  ”Lähettävä oppilaitos” tunnustaa suoritetut oppimistulokset. Tämän tunnustamisen perusteella myönnetään yksiköitä ja niitä vastaavia ECVET-pisteitä ”lähettävän oppilaitoksen järjestelmän” sääntöjen mukaisesti.

            Se, tunnistaako ja tunnustaako toimivaltainen ”lähettävä oppilaitos” oppimistulokset, riippuu siitä, onko toimivaltainen ”vastaanottava oppilaitos” arvioinut oppimistulokset hyväksyttäviksi sovittujen menettelyjen ja laadunvarmistuskriteereiden mukaisesti.
      4.   ECVET-pisteet

      ECVET-pisteet tarjoavat täydentävää numeerista tietoa tutkinnoista ja yksiköistä. Niillä ei ole itsenäistä arvoa ilman kytköstä sen tutkinnon saavutettuihin oppimistuloksiin, johon ne viittaavat, ja ne kuvaavat yksiköiden suorittamista ja keräämistä. Jotta ECVET-pisteitä käytettäisiin yhdenmukaisesti, sovelletaan käytäntöä, jonka mukaan virallisessa täysipäiväisessä ammatillisessa koulutuksessa vuoden aikana todennäköisesti suoritettavat oppimistulokset vastaavat 60:tä pistettä.
      ECVET-järjestelmässä pisteiden myöntämiseen kuuluu yleensä kaksi vaihetta: ensin ECVET-pisteet määritetään koko tutkinnolle ja sen jälkeen sen yksiköille. Tietyn tutkinnon yhteydessä vertailukohtana käytetään yhtä virallista oppimisympäristöä. Käytäntönä on, että kyseisestä tutkinnosta saa täydet ECVET-pisteet. Pisteiden kokonaismäärästä annetaan sitten ECVET-pisteitä kullekin yksikölle sen mukaan, mikä on niiden suhteellinen painoarvo tutkinnosta.
      Tutkinnoille, joille ei ole viitteeksi virallista oppimispolkua, voidaan antaa ECVET-pisteitä vertaamalla tutkintoa toiseen tutkintoon, jolle on virallinen viiteympäristö. Jotta tutkintoja voitaisiin vertailla, toimivaltaisen organisaation olisi viitattava vastaavaan eurooppalaisen tutkintojen viitekehyksen tasoon tai mahdollisesti kansallisen tutkintojen viitekehyksen tasoon tai oppimistulosten samankaltaisuuteen jollakin hyvin samankaltaisella ammattialalla.
      Oppimistulosyksiköiden suhteellinen painoarvo tutkinnosta olisi määritettävä seuraavin kriteerein tai niiden yhdistelmin:

                  —

                  yksikön muodostavien oppimistulosten suhteellinen merkittävyys työmarkkinoille osallistumisen, toiselle tutkintotasolle etenemisen tai sosiaalisen integraation kannalta;

                  —

                  yksikköön sisältyvien oppimistulosten vaikeusaste, laajuus ja kattavuus;

                  —

                  opiskelijalta edellytettävä työpanos yksikköön vaadittavien tietojen, taitojen ja pätevyyksien saavuttamiseksi.

            Useille tutkinnoille yhteisen yksikön ECVET-pisteinä ilmoitettu painoarvo voi vaihdella tutkinnosta toiseen.
      ECVET-pisteiden myöntäminen on normaalisti osa tutkintojen ja yksiköiden suunnittelua. ECVET-pisteet määrittelee toimivaltainen organisaatio, joka on vastuussa tutkintojen suunnittelusta ja ylläpidosta tai jolle on erityisesti annettu tämä tehtävä. Niissä maissa, joissa on jo käytössä kansallinen pistejärjestelmä, asianomaiset toimivaltaiset organisaatiot toteuttavat järjestelyt kansallisten opintosuorituspisteiden muuttamiseksi ECVET-pisteiksi.
      ECVET-pisteitä myönnetään, kun tutkinto tai yksikkö on suoritettu loppuun riippumatta niiden suorittamiseen vaadittavasta ajasta.
      Yleensä tutkinnon osan siirtoon liittyy vastaavien ECVET-pisteiden siirto ottamalla pisteet huomioon siirrettyjä oppimistuloksia tunnustettaessa kansallisten tai alueellisten sääntöjen mukaisesti. Toimivaltainen laitos voi tarvittaessa harkita uudelleen ECVET-pisteiden huomioon ottamista, kunhan tätä varten laaditut säännöt ja menettelyt ovat avoimia ja perustuvat laadunvarmistusperiaatteisiin.
      Epävirallisen tai arkioppimisen yhteydessä suoritetusta tutkinnosta, jolle voidaan määrittää viitteeksi virallinen oppimispolku, ja sen yksiköistä myönnetään samat ECVET-pisteet kuin viitteenä käytetystä tutkinnosta, koska suoritetut oppimistulokset ovat samat.

         (1)  ”Lähettävä oppilaitos” on laitos, joka tunnistaa ja tunnustaa opiskelijan saavuttamat oppimistulokset. ”Vastaanottava oppilaitos” on laitos, joka antaa kyseisiin oppimistuloksiin liittyvää koulutusta ja arvioi saavutetut oppimistulokset.

         (2)  Opintosuoritusote on asiakirja, jossa opiskelijan arvioidut oppimistulokset, yksiköt ja myönnetyt ECVET-pisteet esitetään yksityiskohtaisesti.


Avis juridique important

|

32001H0207

Neuvoston suositus, annettu 12 päivänä maaliskuuta 2001, Euroopan kehitysrahaston (1995) (kahdeksas EKR) toimenpiteiden toteuttamisesta komissiolle myönnettäväksi vastuuvapaudeksi varainhoitovuodelta 1999

Virallinen lehti nro L 073 , 15/03/2001 s. 0037 - 0037

Neuvoston suositus,annettu 12 päivänä maaliskuuta 2001,Euroopan kehitysrahaston (1995) (kahdeksas EKR) toimenpiteiden toteuttamisesta komissiolle myönnettäväksi vastuuvapaudeksi varainhoitovuodelta 1999(2001/207/EY)EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon Loméssa 15 päivänä joulukuuta 1989 allekirjoitetun neljännen AKT-ETY-yleissopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna Mauritiuksella 4 päivänä marraskuuta 1995 allekirjoitetulla sopimuksella,ottaa huomioon 25 päivänä heinäkuuta 1991 tehdyn neuvoston päätöksen 91/482/ETY merentakaisten maiden ja alueiden assosioinnista Euroopan talousyhteisöön(1), sellaisena kuin se on puolivälissä tarkistettuna päätöksellä 97/803/EY(2),ottaa huomioon Brysselissä 20 päivänä joulukuuta 1995 allekirjoitetun sisäisen sopimuksen yhteisön tuen rahoituksesta ja hallinnasta(3) ja erityisesti sen 33 artiklan 3 kohdan,ottaa huomioon 16 päivänä kesäkuuta 1998 annetun kahdeksanteen Euroopan kehitysrahastoon(4) sovellettavan varainhoitoasetuksen ja erityisesti sen 69-74 artiklan,on tutkinut Euroopan kehitysrahaston (1995) (kahdeksas EKR) toimenpiteisiin liittyvät tulostilin ja taseen, jotka on päätetty 31 päivänä joulukuuta 1999, sekä tilintarkastustuomioistuimen kertomuksen varainhoitovuodelta 1999(5) komission vastauksineen,katsoo, että sisäisen sopimuksen 33 artiklan 3 kohdan nojalla Euroopan parlamentti antaa neuvoston suosituksesta komissiolle vastuuvapauden Euroopan kehitysrahaston (1995) (kahdeksas EKR) hallinnasta, jakatsoo, että komissio on toteuttanut Euroopan kehitysrahaston (1995) (kahdeksas EKR) toimenpiteet varainhoitovuoden 1999 aikana kokonaisuudessaan tyydyttävällä tavalla,SUOSITTELEE Euroopan parlamentille, että tämä myöntää komissiolle vastuuvapauden Euroopan kehitysrahaston (1995) (kahdeksas EKR) toimenpiteiden toteuttamisesta varainhoitovuodelta 1999.Tehty Brysselissä 12 päivänä maaliskuuta 2001.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaB. Ringholm(1) EYVL L 263, 19.9.1991, s. 1.(2) EYVL L 329, 29.11.1997, s. 50.(3) EYVL L 156, 29.5.1998, s. 108 ja oikaisu EYVL L 173, 18.6.1998, s. 54.(4) EYVL L 191, 7.7.1998, s. 53.(5) EYVL C 342, 1.12.2000, s. 205.


Suositus: neuvoston lausunto 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 3 kohdan mukainen Ranskan tarkistetusta vakausohjelmasta vuosiksi 2005-2009


title: Neuvoston suositus, annettu 12 päivänä heinäkuuta 2011 , Ruotsin vuoden 2011 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä vuosia 2011–2014 koskevaa Ruotsin tarkistettua lähentymisohjelmaa koskevan neuvoston lausunnon antamisesta

text:
               23.7.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 217/9

         NEUVOSTON SUOSITUS,
   annettu 12 päivänä heinäkuuta 2011,
   Ruotsin vuoden 2011 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä vuosia 2011–2014 koskevaa Ruotsin tarkistettua lähentymisohjelmaa koskevan neuvoston lausunnon antamisesta
   2011/C 217/03
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,
   ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 (1) ja erityisesti sen 9 artiklan 3 kohdan,
   ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,
   ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
   ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,
   on kuullut talous- ja rahoituskomiteaa,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Eurooppa-neuvosto hyväksyi 26 päivänä maaliskuuta 2010 komission ehdotuksen, jolla käynnistetään uusi työllisyys- ja kasvustrategia, Eurooppa 2020. Strategian lähtökohtana on tehostaa talouspolitiikan koordinointia. Strategia keskitetään avainalueisiin, joilla tarvitaan toimia Euroopan kestävän kasvun vauhdittamiseksi ja kilpailukyvyn lisäämiseksi.

               (2)

               Neuvosto antoi 13 päivänä heinäkuuta 2010 suosituksen jäsenvaltioiden ja unionin talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista (2010–2014) ja hyväksyi 21 päivänä lokakuuta 2010 päätöksen jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista (2). Yhdessä nämä muodostavat ns. yhdennetyt suuntaviivat. Jäsenvaltioita kehotettiin ottamaan yhdennetyt suuntaviivat huomioon kansallisessa talous- ja työllisyyspolitiikassaan.

               (3)

               Komissio hyväksyi 12 päivänä tammikuuta 2011 ensimmäisen vuotuisen kasvuselvityksen. Tästä alkoi uusi talouden ohjauksen ja hallinnan jakso EU:ssa ja ensimmäinen politiikan yhdennetyn etukäteiskoordinoinnin EU-ohjausjakso, jonka perusta on Eurooppa 2020-strategiassa.

               (4)

               Eurooppa-neuvosto hyväksyi 25 päivänä maaliskuuta 2011 julkisen talouden vakauttamisen ja rakenneuudistuksen painopisteet (jotka ovat 15 päivänä helmikuuta ja 7 päivänä maaliskuuta 2011 annettujen neuvoston päätelmien ja komission vuotuisen kasvuselvityksen mukaisia). Se korosti, että etusijalle on asetettava talousarvioiden tervehdyttäminen ja julkisen talouden kestävyyden palauttaminen, työttömyyden vähentäminen työmarkkinauudistusten avulla sekä uudet kasvua edistävät toimet. Se kehotti kaikkia jäsenvaltioita toteuttamaan näihin painopisteisiin perustuvia konkreettisia toimenpiteitä, jotka sisällytetään niiden vakaus- tai lähentymisohjelmiin ja kansallisiin uudistusohjelmiin.

               (5)

               Ruotsi toimitti vuosia 2011–2014 koskevan lähentymisohjelmansa vuoden 2011 tarkistuksen ja vuoden 2011 kansallisen uudistusohjelmansa 29 päivänä huhtikuuta 2011. Näitä kahta ohjelmaa on arvioitu yhtä aikaa.

               (6)

               Ennen vuosien 2008–2009 talouskriisiä Ruotsin talous kasvoi yli vuosikymmenen ajan voimakkaasti kotimaisen kysynnän ja nettoviennin ansiosta. Koska Ruotsin talous on suuntautunut vientiin ja sillä on suuri rahoitussektori, ulkoisen kysynnän äkillinen lasku ja rahoitusmarkkinoiden jähmettyminen vuonna 2008 vaikuttivat siihen voimakkaasti. BKT supistui 5,1 prosenttia vuonna 2009 ja työttömyys kasvoi noin 6 prosentista yli 9 prosenttiin. Taantuma jäi kuitenkin lyhyeksi ja vaikutti pääasiassa vientiteollisuuteen, sillä lähtötilanne oli hyvä, kotitalouksilla, pankkisektorilla ja julkisella sektorilla ei ollut suurempia muutospaineita ja tilanteeseen reagoitiin oikeilla finanssi- ja rahapoliittisilla toimilla. Kun maailmankauppa elpyi, Ruotsin talous elpyi voimakkaasti ja laaja-alaisesti, jolloin kokonaistuotanto kasvoi 5,7 prosenttia vuonna 2010. Automaattisten vakauttajien ja harkinnanvaraisten toimenpiteiden yhteisvaikutuksen ansiosta julkisen talouden rahoitusasema, joka oli 3,7 prosenttia ylijäämäinen suhteessa BKT:hen vuonna 2007, laski 0,9 prosenttia alijäämäiseksi vuonna 2009 ja palautui sitten tasapainoon vuonna 2010.

               (7)

               Neuvosto on asetuksen (EY) N:o 1466/97 mukaisen tarkistetun lähentymisohjelman arvioinnin perusteella sitä mieltä, että julkisen talouden ennusteiden perustana oleva makrotalouden skenaario on realistinen, lukuun ottamatta vuotta 2012, jonka osalta se on optimistisempi kuin komission kevään ennuste. Tarkistetussa lähentymisohjelmassa esitelty julkisen talouden strategia on asianmukainen, sillä se auttaa Ruotsia saavuttamaan keskipitkän aikavälin tavoitteen, joka on 1 prosentin ylijäämä suhteessa BKT:hen suhdannekierron aikana. Tämä antaisi hiukan liikkumavaraa 3 prosentin viitearvon ylityksiä vastaan mahdollisissa tulevissa laskusuhdanteissa. Ohjelmassa ennakoidaan julkisen talouden ylijäämän kasvavan vuoden 2011 0,6 prosentista suhteessa BKT:hen 3,7 prosenttiin vuonna 2014, joka on ohjelman viimeinen vuosi. Tämä parannus johtuisi voimakkaaksi ennakoidusta talouskasvusta, sillä ohjelmassa ei kaavailla kyseisiksi vuosiksi mitään vakauttamistoimia. Julkisen talouden tavoitteisiin liittyvät riskit ovat pääosin tasapainossa. Koska ohjelmassa esitetty vuoden 2011 tuloennuste on varovainen, julkisen talouden toteutumat saattavat osoittautua tänä vuonna hiukan paremmiksi kun taas vuodesta 2012 alkaen tietyt julkisen talouden ennusteiden heikkenemisriskit liittyvät suotuisiin makrotalouden odotuksiin. Koska hallitus on ilmoittanut, että muita vuoden 2011 talousarvioesityksessä kaavailtuja elvyttäviä finanssipoliittisia toimenpiteitä (kuten työssäkäyvien verohyvitysjärjestelmän viides vaihe, valtionveron tulorajan uusi korotus, ravintolapalveluiden alv-alennus ja eläkkeiden verotuksen madaltaminen) saatetaan toteuttaa vuodesta 2012 alkaen, jos julkisessa taloudessa on riittävästi liikkumavaraa, myötäsyklisen finanssipolitiikan riski on olemassa. Tulevasta väestönkehityksestä johtuen on tärkeää, että finanssipolitiikka pidetään uralla, joka mahdollistaa keskipitkän aikavälin tavoitteiden saavuttamisen. Komission tuoreimman arvion mukaan julkisen talouden pitkäaikaista kestävyyttä koskevat riskit ovat vähäiset.

               (8)

               Asunto- ja asuntolainamarkkinoiden tämänhetkinen tilanne saattaa olla epävakauttava tekijä. Finanssikriisin huippua seuranneen lyhytaikaisen ja lievän korjausliikkeen jälkeen asuntojen hinnat kääntyivät Ruotsissa (toisin kuin muissa maissa) uudestaan 1990-luvun jälkipuoliskolla alkaneeseen voimakkaaseen kasvuun, ja ovat nyt ennätyskorkealla. Asuntojen hintojen nousuun yhdistyy kotitalouksien velkaantumisen kasvu: velkaantumisaste oli vuoden 2010 puolivälissä historiallisen korkea, 170 prosenttia käytettävissä olevista tuloista. Lisäksi suuri osa asuntoveloista on vaihtuvakorkoisia pienillä lyhennyksillä. Tämä tekee ruotsalaiset kotitaloudet erityisen suojattomiksi korkojen nousua tai työttömyyttä vastaan. Selvä korjausliike asuntomarkkinoilla saattaisi vaikuttaa negatiivisesti makrotalouden vakauteen, kun kotitaloudet hillitsisivät kulutustaan pitääkseen taloutensa tasapainossa ja kun ruotsalaisten pankkien rahoituskulut kasvaisivat.

               (9)

               Ruotsin työmarkkinoilla nuorilla ja EU:n ulkopuolisten maiden kansalaisilla on suhteellisen heikko asema verrattuna EU:n keskiarvoon. Heidän työmarkkina-asemansa kohentaminen edelleen on olennaista, jotta kokonaistyöllisyyttä saadaan nostettua ja työvoiman saatavuutta pitkällä aikavälillä parannettua väestön ikääntymisen aiheuttamien haasteiden mukaisesti. Ruotsin hallitus on toteuttamassa useita uudistuksia, joilla parannettaan molempien mainittujen ryhmien työllisyyttä. Näitä ovat muun muassa neuvonnan lisärahoitus, työharjoittelumahdollisuudet, ammatillinen aikuiskoulutus, oppisopimuskoulutus, kohdennetut palkkatuet ja räätälöidyt ruotsin kielen kurssit. Viimeisimpien tilastojen mukaan Ruotsin työmarkkinat ovat selvästi kohenemassa kaikkien muiden ryhmien paitsi ulkomailla syntyneiden naisten osalta.

               (10)

               Komissio on arvioinut lähentymisohjelman ja kansallisen uudistusohjelman. Se on ottanut huomioon niiden merkityksen Ruotsin finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta. Lisäksi se on arvioinut, ovatko ne EU:n sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska EU:n talouden ohjausta ja hallintaa on tarpeen tehostaa kokonaisuudessaan antamalla EU:n tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin. Se katsoo, että ohjelmat ovat asianmukaisia Ruotsin suurimpiin haasteisiin nähden. Hallituksen finanssipoliittinen strategia keskipitkän aikavälin tavoitteessa pysymiseksi on järkevä, mutta vuodesta 2012 alkaen on kuitenkin varottava finanssipolitiikan liiallista löystymistä suotuisan kasvun aikana. Makrotalouden tasapainoon kohdistuvat riskit olisi arvioitava, etenkin asuntojen hintojen nousuun ja kotitalouksien velkaantumiseen liittyvät riskit. Myös heikoimpien väestöryhmien, etenkin nuorten ja ulkomaalaissyntyisten naisten, osallistumista työmarkkinoihin on seurattava ja parannettava.

               (11)

               Neuvosto on tutkinut Ruotsin vuoden 2011 tarkistetun lähentymisohjelman. Neuvoston lausunto (3) on esitetty erityisesti alla olevassa suosituksessa 1. Neuvosto on tutkinut Ruotsin kansallisen uudistusohjelman ottaen huomioon 25 päivänä maaliskuuta 2011 hyväksytyt Eurooppa-neuvoston päätelmät,

         SUOSITTAA, että Ruotsi toteuttaa vuosina 2011–2012 toimia, joilla se

               1.

               pitää finanssipolitiikan sellaisella uralla, jolla varmistetaan keskipitkän aikavälin tavoitteessa pysyminen;

               2.

               ehkäisee makrotaloudellisia riskejä, jotka liittyvät asuntojen hintojen nousuun ja kotitalouksien velkaantumiseen; harkittavaksi voitaisiin ottaa laaja joukko toimenpiteitä, kuten asuntolainajärjestelmään, pankkien pääomavaatimukset mukaan lukien, vuokrien sääntelyyn, kiinteistöverotukseen ja rakennuslupiin liittyvät uudistukset;

               3.

               seuraa ja parantaa nuorten ja muiden heikossa asemassa olevien väestöryhmien osallistumista työmarkkinoille.

      Tehty Brysselissä 12 päivänä heinäkuuta 2011.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         J. VINCENT-ROSTOWSKI

      (1)  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Pidetään voimassa vuonna 2011 jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista 19 päivänä toukokuuta 2011 annetulla neuvoston päätöksellä 2011/308/EU (EUVL L 138, 26.5.2011, s. 56).

      (3)  Lausunto, jota tarkoitetaan asetuksen (EY) N:o 1466/97 9 artiklan 3 kohdassa.


title: Euroopan keskuspankin suositus, annettu 25 päivänä elokuuta 2011 , Euroopan unionin neuvostolle Banco de Portugalin ulkopuolisista tilintarkastajista (EKP/2011/11)

text:
               2.9.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 258/1

         EUROOPAN KESKUSPANKIN SUOSITUS,
   annettu 25 päivänä elokuuta 2011,
   Euroopan unionin neuvostolle Banco de Portugalin ulkopuolisista tilintarkastajista
   (EKP/2011/11)
   2011/C 258/01
   EUROOPAN KESKUSPANKIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännön ja erityisesti sen 27.1 artiklan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Euroopan keskuspankin (EKP) neuvoston suosittelemat ja Euroopan unionin neuvoston hyväksymät riippumattomat ulkopuoliset tilintarkastajat tarkastavat Euroopan keskuspankin ja kansallisten keskuspankkien tilit.

               (2)

               Banco de Portugalin nykyisten ulkopuolisten tilintarkastajien toimikausi päättyi tilikauden 2010 tilintarkastuksen jälkeen. Tämän vuoksi on tarpeen nimittää uudet ulkopuoliset tilintarkastajat tilikaudesta 2011 alkaen.

               (3)

               Banco de Portugal on valinnut PricewaterhouseCoopers & Associados — Sociedade de Revisores Oficiais de Contas, Lda.:n ulkopuolisiksi tilintarkastajikseen tilikausille 2011–2016,

         ON ANTANUT TÄMÄN SUOSITUKSEN:
   Suosittellaan PricewaterhouseCoopers & Associados — Sociedade de Revisores Oficiais de Contas, Lda. nimittämistä Banco de Portugalin ulkopuolisiksi tilintarkastajiksi tilikausiksi 2011–2016.

      Tehty Frankfurt am Mainissa 25 päivänä elokuuta 2011.

            EKP:n puheenjohtaja

         Jean-Claude TRICHET


title: Neuvoston suositus, annettu 10 päivänä heinäkuuta 2012 , euroa rahayksikkönään käyttävien jäsenvaltioiden talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen täytäntöönpanosta

text:
               24.7.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 219/95

         NEUVOSTON SUOSITUS,
   annettu 10 päivänä heinäkuuta 2012,
   euroa rahayksikkönään käyttävien jäsenvaltioiden talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen täytäntöönpanosta
   2012/C 219/28
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 136 artiklan yhdessä sen 121 artiklan 2 kohdan kanssa,
   ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,
   ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
   on kuullut talous- ja rahoituskomiteaa,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Euroryhmällä on perustamisestaan lähtien ollut keskeinen rooli ja erityinen vastuu euroalueen talouden ohjausjärjestelmässä. Talouskriisi on tuonut euroalueen läheiset yhteydet selvästi esiin ja korostanut tarvetta johdonmukaiseen politiikan kokonaisviritykseen, jossa otetaan huomioon euroa rahayksikkönään käyttävien maiden väliset voimakkaat heijastusvaikutukset, jotta tehokkailla politiikan yhteensovittamisjärjestelyillä voidaan vastata nopeasti taloudellisen ympäristön muutoksiin.

               (2)

               Neuvosto on antanut maakohtaisia suosituksia kullekin jäsenvaltiolle, jonka rahayksikkö on euro, jäljempänä ’euroalueen jäsenvaltiot’. Nämä suositukset koskevat kansallisen tason taloudellisia haasteita, ja ne ovat samalla keskeinen tekijä, jolla koko euroalueen vakautta ja kasvua määritetään. Euroalueen jäsenvaltiot ovat myös Euro Plus -sopimuksen nojalla sitoutuneet pitkälle meneviin politiikan lisäuudistuksiin, joilla pyritään lisäämään kilpailukykyä, edistämään työllisyyttä, lisäämään julkisen talouden kestävyyttä ja vahvistamaan rahoitusvakautta. Euroalueen jäsenvaltiot ja kahdeksan muuta jäsenvaltiota, jäljempänä ’euroalueen ulkopuoliset jäsenvaltiot’, allekirjoittivat 2 päivänä maaliskuuta 2012 talous- ja rahaliiton vakaudesta, yhteensovittamisesta sekä ohjauksesta ja hallinnasta sopimuksen, jossa ne sopivat, että kaikista merkittävistä talouspolitiikan uudistuksista, joita ne suunnittelevat toteuttavansa, keskustellaan etukäteen ja että ne tarvittaessa sovittavat keskenään kyseisiä uudistuksia yhteen. Etukäteen tapahtuvalla yhteensovittamisella, jota euroalueella toteutetaan sekä toimittamalla alustavat talousarviosuunnitelmat että keskustelemalla merkittävistä talouspolitiikan uudistussuunnitelmista, pystytään osaltaan ottamaan huomioon kansallisten toimien heijastusvaikutukset koko euroalueeseen.

               (3)

               Kansallisia julkisen talouden ohjausjärjestelmiä vahvistavat, hyvin suunnitellut julkisen talouden kehykset ovat keskeinen osatekijä julkisen talouden moitteettomassa hoidossa, ja ne vaikuttavat osaltaan julkisen talouden kestävyyteen koko euroalueella. Euroalueen valtioiden tai hallitusten päämiehet sitoutuivat vuoden 2011 heinäkuussa ja lokakuussa ottamaan käyttöön jäsenvaltioiden julkisen talouden kehyksiä koskevista vaatimuksista 8 päivänä marraskuuta 2011 annetussa neuvoston direktiivissä 2011/85/EU (1) säädetyt kansalliset julkisen talouden kehykset jo vuoden 2012 loppuun mennessä, direktiivissä säädetystä aikataulusta edellä, ja menemään direktiivin vaatimuksia pidemmälle. Lisäksi allekirjoittamalla 2 päivänä maaliskuuta 2012 sopimuksen talous- ja rahaliiton vakaudesta, yhteensovittamisesta sekä ohjauksesta ja hallinnasta euroalueen jäsenvaltiot yhdessä kahdeksan euroalueen ulkopuolisen jäsenvaltion kanssa sitoutuivat edelleen vahvistamaan kansallista julkisen talouden ohjausjärjestelmäänsä erityisesti ottamalla käyttöön valtion julkisen talouden rahoitusasemaa koskevia sitovia sääntöjä julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteen saavuttamiseksi.

               (4)

               Julkisen talouden vakauttaminen on keskeinen osatekijä strategiassa, jolla euroalueen kriisi voitetaan. EU:n julkisen talouden kehys antaa jäsenvaltioille mahdollisuuden eritahtiseen vakauttamiseen niiden julkisen talouden liikkumavaran ja makrotalouden olosuhteiden mukaan. Vakaus- ja kasvusopimuksessa ja talous- ja rahaliiton vakaudesta, yhteensovittamisesta sekä ohjauksesta ja hallinnasta tehdyssä sopimuksessa keskitytään rakenteellisiin rahoitusasemiin, ja siksi on mahdollista ottaa huomioon suhdannekierron ja kertaluonteisten toimenpiteiden vaikutukset julkisen talouden kokonaisrahoitusasemiin. Sitä, onko liiallisen alijäämän korjaamista koskeviin neuvoston suosituksiin vastattu tuloksellisin toimin, arvioidaan rakenteellisesti. Vakauttamistoimien asianmukaisella koostumuksella on ratkaiseva merkitys, jotta voidaan lisätä luottamusta vakauttamisen pysyvään luonteeseen euroalueella ja rajoittaa vakauttamisen kasvua hidastavaa lyhytaikaista vaikutusta. Kasvua tukevat menot, erityisesti investointimenot, on asetettava etusijalle; useissa euroalueen jäsenvaltioissa voitaisiin määrittää tuottavia investointihankkeita, joissa sekä yksityiset että yhteiskunnalliset hyödyt ylittäisivät nykyisen matalan korkotason. Erityisesti terveydenhuoltoon ja eläkkeisiin liittyvien pitkäaikaisten etuuksien uudistuksia tarvitaan kiireellisesti tukemaan julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyttä. Asianmukaisella veropolitiikalla, kuten siirtämällä verorasitusta pois työstä, laajentamalla veropohjia ja tehostamalla veropetosten torjuntaa, voitaisiin myötävaikuttaa vakauttamiseen ja samalla lisätä kilpailukykyä ja parantaa kasvun edellytyksiä.

               (5)

               Vakaus ja rahoitusjärjestelmän hyvä toimivuus ovat ennakkoehtoja, kun euroalueella pyritään välttämään hitaasta kasvusta johtuva ns. menetetyn vuosikymmenen skenaario ja lisäämään sijoittajien luottamusta. Koska pankkien taseiden velkavivun purkaminen on välttämätöntä, on tärkeää varmistaa, että se tapahtuu hyvässä järjestyksessä ja pitäen yllä riittävää reaalitalouden luototusta. Finanssimarkkinoiden nousevan pirstoutumistrendin vastustamiseksi on edistyttävä valvontarakenteiden ja -käytäntöjen yhdentämisessä sekä valtioiden rajat ylittävässä kriisinhallinnassa.

               (6)

               Euroalueen sisäisten makrotalouden epätasapainotilojen purkaminen on euroalueen kestävän kasvun ja vakauden kannalta ratkaisevaa. Epätasapainotilojen korjaaminen on alkanut, mutta sitä on jatkettava määrätietoisesti. Epätasapainotiloja korjaavien toimien toteuttaminen on kiireellisempää alijäämämaissa, joissa uudistukset ovat välttämättömiä, jotta voidaan parantaa kilpailukykyä ja helpottaa resurssien uudelleenkohdentamista avoimille sektoreille. Samaan aikaan ylijäämämaat voivat osaltaan vaikuttaa tasapainottamiseen poistamalla kotimaiseen kysyntään, suljettuihin toimintoihin ja investointimahdollisuuksiin liittyviä tarpeettomia lainsäädännöllisiä ja muita rajoituksia.

               (7)

               Jotta talousliittoa voidaan kehittää edelleen, on tunnustettava euroalueen jäsenvaltioiden talouksien keskinäisriippuvuus ja hyödyt, joita rahaliiton vakaus voi tuoda rahaliiton jäsenille ja unionille laajemminkin. Euroalueen jäsenvaltioiden on jatkossa tarpeen syventää yhdentymistä voidakseen edetä täydelliseen talous- ja rahaliittoon.

               (8)

               Euroopan parlamentti on neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 (2) mukaisesti osallistunut asianmukaisesti eurooppalaiseen ohjausjaksoon, ja se on 15 päivänä helmikuuta 2012 hyväksynyt päätöslauselman vuotuisen kasvuselvityksen 2012 työllisyys- ja sosiaalinäkökohdista sekä päätöslauselman osallistumisesta vuotuiseen kasvuselvitykseen 2012,

         SUOSITTAA, että euroalueen jäsenvaltiot toteuttavat vuosina 2012–2013 jäsenvaltiokohtaisesti ja yhdessä, erityisesti euroryhmän toteuttaman talouspolitiikan yhteensovittamisen yhteydessä ja rajoittamatta neuvoston toimivaltaa sovittaa yhteen jäsenvaltioiden talouspolitiikkaa, toimia, joilla ne:

               1.

               vahvistavat euroryhmän työskentelymenetelmiä niin, että sen on mahdollista ottaa vastuu euroalueen politiikan kokonaisvirityksestä vastaten tehokkaasti talouden ympäristössä tapahtuviin muutoksiin ja johtaa euroalueen jäsenvaltioihin sovellettavan lujitetun valvontakehyksen puitteissa talouspolitiikan yhteensovittamista;

               2.

               tehostavat euroryhmässä politiikkayhteistyötä jakamalla tietoa ja keskustelemalla talousarviota ja mittavia uudistuksia koskevista suunnitelmista, joilla on mahdollisia heijastusvaikutuksia euroalueella; varmistavat, että toteutetaan vakaan ja vankan euroalueen kannalta välttämättömiä uudistuksia, myös panemalla täytäntöön suositukset, joita neuvosto on antanut yksittäisille euroalueen jäsenvaltioille ja joilla sen lisäksi, että niillä vastataan kansallisen tason haasteisiin, on vaikutusta euroalueeseen kokonaisuudessaan;

               3.

               vahvistavat julkisen talouden kurinalaisuutta ja finanssipolitiikan instituutioita sekä kansallisella että sitä alemmilla tasoilla markkinoiden luottamuksen lisäämiseksi julkisen talouden keskipitkän ja pitkän aikavälin kestävyyteen euroalueella; euroalueen valtioiden tai hallitusten päämiesten vuoden 2011 heinäkuussa ja lokakuussa sekä 2 päivänä maaliskuuta 2012 tekemän sopimuksen mukaisesti aikaistavat vuoden 2012 loppuun direktiivin 2011/85/EU saattamista osaksi kansallista lainsäädäntöä ja vahvistavat edelleen julkisen talouden ohjausjärjestelmää erityisesti sisällyttämällä kaikissa euroalueen jäsenvaltioissa kansalliseen lainsäädäntöön sääntöjä, jotka koskevat rakenteellisesti tasapainoista talousarviota ja automaattisia korjausmekanismeja;

               4.

               varmistavat Eurooppa-neuvoston 1 ja 2 päivänä maaliskuuta 2012 antamien päätelmien pohjalta finanssipolitiikan yhdenmukaisen kokonaisvirityksen euroalueella toteuttamalla julkisen talouden vakauttamista vakaus- ja kasvusopimuksen sääntöjen mukaisten ja maakohtaiset makrotalouden tilanteet huomioon ottavien neuvoston suositusten ja päätösten mukaisesti; jäsenvaltioiden, joilla on merkittävät ja mahdollisesti vielä nousevat riskipreemiot, olisi rajoitettava poikkeamista nimellistä rahoitusasemaa koskevista tavoitteista, myös odotettua huonommissa makrotalouden olosuhteissa; muiden jäsenvaltioiden olisi annettava automaattisten vakauttajien vaikuttaa rakenteellisen sopeutusuran mukaisesti ja oltava valmiina tarkastelemaan uudelleen vakauttamisvauhtia, jos makrotalouden olosuhteet heikkenevät edelleen; valtioiden tulojen ja menojen koostumuksessa tulisi näkyä menoerien ja tulonlähteiden kasvuvaikutus; olisi erityisesti suunnattava kaikki käytettävissä oleva julkisen talouden liikkumavara julkisten investointien edistämiseen euroalueella ottaen huomioon myös maiden väliset erot rahoituksen hinnassa;

               5.

               toteuttavat toimia parantaakseen rahoitusjärjestelmän toimivuutta ja vakautta euroalueella; nopeuttavat etenemistä kohti yhdennetympää finanssiarkkitehtuuria, joka kattaa pankkivalvonnan ja valtioiden rajat ylittävän kriisinratkaisun;

               6.

               toteuttavat rakenneuudistuksia, jotka edistävät myös joustavia palkkamukautuksia ja jotka yhdessä eriytetyn finanssipolitiikan virityksen kanssa edistävät euroalueen sisäisten makrotalouden epätasapainotilojen purkamista hyvässä järjestyksessä ja näin myös kasvua ja työllisyyttä. Tähän sisältyisivät kansallisen tason toimet, joissa otetaan huomioon maakohtainen tilanne ja neuvoston suositukset yksittäisille euroalueen jäsenvaltioille.

      Tehty Brysselissä 10 päivänä heinäkuuta 2012.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         V. SHIARLY

      (1)  EUVL L 306, 23.11.2011, s. 41.

      (2)  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.


Avis juridique important

|

32002H0236

Komission suositus, annettu 11 päivänä maaliskuuta 2002, ansioluettelon yhteisestä eurooppalaisesta mallista (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (tiedoksiannettu numerolla K(2002) 516)

Virallinen lehti nro L 079 , 22/03/2002 s. 0066 - 0072

Komission suositus,annettu 11 päivänä maaliskuuta 2002,ansioluettelon yhteisestä eurooppalaisesta mallista(tiedoksiannettu numerolla K(2002) 516)(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)(2002/236/EY)EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 149, 150 ja 211 artiklan,sekä katsoo seuraavaa:(1) Ammatillisten tutkintojen selkeydestä 3 päivänä joulukuuta 1992 annetussa neuvoston päätöslauselmassa(1) kehotetaan jäsenvaltioita toteuttamaan toimenpiteitä tutkintojen ja ammattitaitojen näkyvyyden lisäämiseksi ottamalla käyttöön henkilöiden ammattitaitojen esittämistä varten yhteinen malli (portfolio), jonka osana olisi ansioluettelon yhteinen malli.(2) Lissabonissa 23 ja 24 päivänä maaliskuuta 2000 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston puheenjohtajan päätelmissä todetaan, että ansioluetteloille olisi laadittava yhteinen eurooppalainen malli, jonka käyttö olisi vapaaehtoista ja joka helpottaisi liikkuvuutta auttamalla sekä koulutuslaitoksia että työnantajia arvioimaan hankittuja tietoja ja taitoja(2).(3) Opiskelijoiden, koulutuksessa olevien, vapaaehtoisten, opettajien ja kouluttajien liikkuvuudesta Euroopan yhteisössä 10 päivänä heinäkuuta 2001 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston suosituksessa(3) korostetaan tarvetta yhteisen eurooppalaisen ansioluettelon mallille, jotta yksittäiset kansalaiset voivat ilmoittaa tutkinnoistaan ja ammattitaidoistaan tehokkaalla ja avoimella tavalla.(4) Tiedonannossa eurooppalaisen elinikäisen oppimisen alueen toteuttamisesta(4) korostetaan ansioluettelon yhteisen eurooppalaisen mallin merkitystä pätevyyksien ja ammattitaitojen avoimuuden edistämisessä.(5) Komission tiedonannossa neuvostolle kaikille avoimista uusista eurooppalaisista työmarkkinoista(5) vaaditaan Eures-verkoston (Euroopan työnvälitysverkosto) ylläpitämän sähköisen ansioluettelojärjestelmän ja ansioluettelon yhteisen eurooppalaisen mallin kehittämistä.(6) Ammatillisen ohjauksen kansallisten keskusten olisi osana kansallisen tason ja Euroopan tason ammatillisen ohjauksen ja neuvonnan edistämistä avustettava ansioluettelon mallin levittämisessä.(7) Eures-verkosto ylläpitää osana työnhakijoille tarjoamiaan palveluita sähköistä ansioluettelojärjestelmää (Eures CV-search), jossa sovelletaan samoja periaatteita kuin ansioluetteloiden yhteisessä eurooppalaisessa mallissa,SUOSITTELEE:1. Liitteessä esitetyn ansioluettelon yhteisen eurooppalaisen mallin olisi vapaaehtoisuuden pohjalta oltava kansalaisten käytettävissä heidän ilmoittaessaan tutkintoja ja ammattitaitoja koskevia tietojaan työnantajille ja yleissivistävän ja ammatillisen koulutuksen tarjoajille asuinmaassaan ja/tai ulkomailla.2. Jäsenvaltioiden olisi edistettävä ja levitettävä ansioluettelon yhteistä eurooppalaista mallia, jotta malli olisi laajasti tunnettu ja kansalaisten saatavilla.Julkisia työnvälityspalveluita, työmarkkinaosapuolia ja hallituksista riippumattomia järjestöjä kehotetaan saattamaan yhteinen malli kaikkien jäsentensä saataville, olivatpa nämä sitten yksityishenkilöitä, yrityksiä tai muita järjestöjä, sekä edistämään sen hyväksymistä hyödyllisenä välineenä.3. Komissio suorittaa vuoden 2004 loppuun mennessä arvioinnin ansioluettelon yhteisestä mallista ja siitä, kuinka järjestelmä on pantu täytäntöön.Komissio suosittelee malliin muutoksia, jos arvioinnin tulokset osoittavat sen tarpeelliseksi.Tehty Brysselissä 11 päivänä maaliskuuta 2002.Komission puolestaViviane RedingKomission jäsen(1) EYVL C 49, 19.2.1993, s. 1.(2) EYVL C 73, 23.3.2002.(3) EYVL L 215, 9.8.2001, s. 30.(4) KOM(2001) 678 lopullinen.(5) KOM(2001) 116 lopullinen.LIITEAnsioluettelon yhteinen eurooppalainen malliSELITTÄVÄT HUOMAUTUKSET1. Ansioluettelon yhteinen eurooppalainen malli on väline henkilöiden tutkintojen ja ammattitaitojen järjestelmällistä, kronologista ja joustavaa esittämistä varten.2. Ansioluettelon malli on saatavilla helposti käytettävässä sähköisessä muodossa sekä paperimuotoisena. Siihen sisältyvät kohdat seuraavien tietojen esittämistä varten:a) henkilötiedot, kielitaito, työkokemus ja koulutus;b) henkilön muut taidot korostaen teknisiä, organisatorisia, taiteellisia ja sosiaalisia taitoja;c) lisätiedot, jotka voidaan lisätä ansioluetteloon liitteinä, ja ohjeet lisätietojen esittämisestä yksinkertaisella ja selkeällä tavalla.3. Ansioluettelon yhteistä eurooppalaista mallia tukee ansioluettelonäytteiden sähköinen kirjasto, jossa olevat ansioluettelot ovat esimerkkejä siitä, miten erilaisen työ- ja koulutustaustan omaavat ihmiset eri maissa ovat käyttäneet ansioluettelon mallia eri tarkoituksiin.4. Malli tarjoaa sähköiset yhteydet muihin tutkintojen ja ammattitaitojen esittelyvälineisiin ja -resursseihin Euroopan ja valtioiden tasolla (esimerkiksi tutkintotodistusten liitteet ja lisäosat, Europass-todistukset, eurooppalainen opintosuoritusten ja arvosanojen siirtojärjestelmä ja eurooppalainen tietokoneajokortti). Ansioluettelon malli on osa laajempaa strategiaa tutkintojen ja ammattitaitojen avoimuuden lisäämiseksi.5. Euroopan työnvälitysverkoston (Eures-verkoston) kehittämä ja ylläpitämä työnhakijoiden tietokanta (Eures CV-search) perustuu mainittuihin periaatteisiin ja vaatimuksiin.>PIC FILE= "L_2002079FI.006901.TIF">>PIC FILE= "L_2002079FI.007001.TIF">>PIC FILE= "L_2002079FI.007101.TIF">>PIC FILE= "L_2002079FI.007201.TIF">