title: 2014/53/EU: Komission suositus, annettu 29 päivänä tammikuuta 2014 , puuttumisesta oikeuttaan vapaaseen liikkuvuuteen käyttäneiden unionin kansalaisten äänioikeuden pidättämisestä johtuviin seurauksiin

text:
               1.2.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 32/34

      KOMISSION SUOSITUS,
   annettu 29 päivänä tammikuuta 2014,
   puuttumisesta oikeuttaan vapaaseen liikkuvuuteen käyttäneiden unionin kansalaisten äänioikeuden pidättämisestä johtuviin seurauksiin
   (2014/53/EU)
   EUROOPAN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 292 artiklan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Lissabonin sopimuksella parannetaan unionin kansalaisten asemaa poliittisina toimijoina luomalla tiivis yhteys kansalaisten, heidän poliittisten oikeuksiensa käytön ja unionin tason demokratian toteuttamisen välille. Euroopan unionista tehdyn sopimuksen (SEU) 10 artiklan 1 ja 3 kohdassa määrätään, että unionin toiminta perustuu edustukselliseen demokratiaan ja että kaikilla kansalaisilla on oikeus osallistua demokratian toteuttamiseen unionissa. SEU-sopimuksen 10 artiklan 2 kohdassa täsmennetään näitä periaatteita määräämällä, että Euroopan parlamentti edustaa suoraan kansalaisia unionin tasolla ja että valtion- tai hallituksen päämiehet ja hallitukset, jotka edustavat jäsenvaltioita Eurooppa-neuvostossa ja neuvostossa, ovat puolestaan demokratian mukaisessa vastuussa joko kansallisille parlamenteilleen tai kansalaisilleen.

               (2)

               Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) 20 artiklan mukaan unionin kansalaisuus täydentää mutta ei korvaa jäsenvaltion kansalaisuutta.

               (3)

               SEUT-sopimuksen 21 artiklassa ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 45 artiklassa tunnustetaan unionin kansalaisten perusoikeus vapaasti liikkua ja oleskella Euroopan unionin alueella.

               (4)

               Tämän suosituksen tarkoituksena on lujittaa oikeuttaan vapaaseen liikkuvuuteen unionin alueella käyttävien unionin kansalaisten oikeutta osallistua demokratian toteuttamiseen unionissa ja jäsenvaltioissa.

               (5)

               Kuten vuoden 2010 katsauksessa Euroopan unionin kansalaisuuteen (1) korostetaan, eräs poliittiseen toimintaan unionissa liittyvä unionin kansalaisten ongelma on, että tietyt jäsenvaltiot pidättävät heidän äänioikeutensa kotijäsenvaltion parlamenttivaaleissa, kun he ovat asuneet tietyn ajan toisessa jäsenvaltiossa.

               (6)

               Tällä hetkellä yhdessäkään jäsenvaltiossa ei ole yleistä käytäntöä, jonka mukaan siellä asuville toisten jäsenvaltioiden kansalaisille myönnettäisiin äänioikeus kansallisissa parlamenttivaaleissa. Tämän seurauksena äänioikeutensa menettäneillä unionin kansalaisilla ei yleensä ole äänioikeutta kansallisissa parlamenttivaaleissa missään jäsenvaltiossa.

               (7)

               Vallitsevan tilanteen voidaan katsoa olevan ristiriidassa sen unionin kansalaisuuden perusominaisuuden kanssa, jonka mukaan se täydentää jäsenvaltion kansalaisuutta ja on tarkoitettu antamaan unionin kansalaisille täydentäviä oikeuksia, koska tässä tapauksessa vapaata liikkuvuutta koskevan oikeuden käyttö saattaa johtaa poliittista osallistumista koskevien oikeuksien menettämiseen.

               (8)

               Vaikka äänioikeutensa tällä tavoin menettäneillä unionin kansalaisilla on edelleen oikeus äänestää Euroopan parlamentin vaaleissa, heillä ei ole oikeutta osallistua niihin kansallisiin menettelyihin, joiden avulla muodostetaan kansalliset hallitukset, joiden jäsenet puolestaan muodostavat EU:n toisen lainsäädäntöelimen eli neuvoston.

               (9)

               Unionin kansalaiset katsovat, että äänioikeuden menettäminen kansalaisuusjäsenvaltion parlamenttivaaleissa sen vuoksi, että henkilö on käyttänyt oikeuttaan muuttaa toiseen EU:n jäsenvaltioon, merkitsee kansalaisten poliittisten oikeuksien heikentämistä.

               (10)

               Vuoden 2013 katsauksessa Euroopan unionin kansalaisuuteen (EU:n kansalaiset: sinun oikeutesi, sinun tulevaisuutesi (2)) komissio korosti, että unionin kansalaisuuden keskeisenä periaatteena on EU:n kansalaisten täysipainoinen osallistuminen demokratian toteuttamiseen EU:ssa kaikilla tasoilla. Komissio ilmoitti ehdottavansa rakentavia keinoja, joiden avulla toisessa EU-maassa asuvat EU:n kansalaiset voisivat osallistua täysipainoisesti demokratian toteuttamiseen EU:ssa ja säilyttäisivät äänioikeutensa kotimaansa parlamenttivaaleissa.

               (11)

               Äänioikeus on kansalaisen perusoikeus. Euroopan ihmisoikeustuomioistuin on korostanut, että äänioikeus ei ole etuoikeus. Mikä tahansa yleinen, automaattinen ja sattumanvarainen poikkeaminen yleisen äänioikeuden periaatteesta uhkaa vaarantaa tällaisilla vaaleilla valitun lainsäädäntöelimen ja sen hyväksymien lakien demokraattisen oikeutuksen. (3) Demokraattisessa valtiossa perusoletuksena pitäisi olla osallistamisen edistäminen. Ihmisoikeustuomioistuin on myös katsonut, että on olemassa selkeä suuntaus kohti ulkomailla asuvien kansalaisten äänioikeuden hyväksymistä, vaikka aiheeseen ei olekaan vielä muodostunut yhteistä eurooppalaista lähestymistapaa.

               (12)

               Eräissä jäsenvaltioissa sovellettavat säännöt voivat nykyisellään johtaa siihen, että toisessa jäsenvaltiossa asuvat unionin kansalaiset saattavat menettää äänioikeutensa yksinomaan sillä perusteella, että he ovat asuneet ulkomailla tietyn ajan. Käytäntö perustuu olettamukseen, jonka mukaan tietyn ajan kestävä oleskelu ulkomailla tarkoittaa, että henkilö on menettänyt kosketuksensa kotimaan politiikkaan. Olettamus ei kuitenkaan päde kaikkiin yksittäistapauksiin. Siksi voisi olla parempi antaa kansalaisille, joita äänioikeuden menettäminen uhkaa, mahdollisuus osoittaa, että he ovat edelleen kiinnostuneita kansalaisuusjäsenvaltionsa politiikasta.

               (13)

               Toisessa jäsenvaltiossa asuvat unionin kansalaiset voivat ylläpitää elinikäisiä ja tiiviitä suhteita lähtömaahansa, ja siellä vaaleilla valitun lainsäädäntöelimen hyväksymät säädökset saattavat edelleen vaikuttaa heihin suoraan. Kotijäsenvaltion yhteiskunnallisen ja poliittisen kehityksen seuraaminen ja siihen osallistuminen on helpompaa kuin koskaan nyt, kun televisiolähetysten seuraaminen yli rajojen on yleistynyt ja on mahdollista käyttää internetiä ja muita verkossa toimivia ja matkaviestinteknologioita.

               (14)

               Äänioikeuden pidättämistä koskevien nykyisten käytänteiden perusteluja olisi arvioitava uudelleen sosioekonomisen ja teknologisen kehityksen, aktiivista poliittista osallistumista tukevien nykyisten suuntausten ja Euroopan yhdentymistilanteen pohjalta, ottaen huomioon vapaata liikkuvuutta ja osallistumista demokratian toteuttamiseen unionissa koskevien oikeuksien keskeinen merkitys.

               (15)

               Osallistavampi ja oikeasuhteisempi lähestymistapa olisi varmistaa, että kansalaiset, jotka käyttävät oikeuttaan vapaasti liikkua ja oleskella unionin alueella, voivat säilyttää äänioikeutensa kansallisissa parlamenttivaaleissa, jos he osoittavat olevansa edelleen kiinnostuneita kansalaisuusjäsenvaltionsa poliittisesta elämästä.

               (16)

               Sopiva peruste – ja yksinkertaisin keino – osoittaa kansallista politiikkaa koskevan kiinnostuksen olemassaolo voisi olla, että asianomaisilta edellytettäisiin aktiivista toimintaa, esimerkiksi hakemus nimen säilyttämiseksi kotijäsenvaltion äänioikeusrekisterissä; jäsenvaltiot voisivat pyytää kansalaisiaan uusimaan tällaisen hakemuksen sopivin väliajoin ja vahvistamaan siten kiinnostuksensa pysyvyyden.

               (17)

               Jotta ulkomailla asuville kansalaisille aiheutuisi järjestelmästä mahdollisimman vähän rasitusta, äänioikeusrekisteriin rekisteröitymistä tai rekisteröitymisen jatkamista koskeva hakemus olisi voitava uusia sähköisesti.

               (18)

               Olisi myös tärkeää varmistaa, että toiseen jäsenvaltioon muuttavat tai siellä asuvat kansalaiset saavat hyvissä ajoin asianmukaista tietoa edellytyksistä, joiden täyttyessä he voivat säilyttää äänioikeutensa, ja tähän liittyvistä käytännön järjestelyistä,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN SUOSITUKSEN:

               1.

               Jos jäsenvaltioiden käytänteet rajoittavat niiden kansalaisten äänioikeutta kansallisissa parlamenttivaaleissa yksinomaan asumisperusteen nojalla, jäsenvaltioiden olisi annettava niille kansalaisille, jotka käyttävät oikeuttaan vapaasti liikkua ja oleskella unionin alueella, mahdollisuus osoittaa, että he ovat edelleen kiinnostuneita kansalaisuusjäsenvaltionsa poliittisesta elämästä, esimerkiksi tekemällä hakemuksen nimensä säilyttämiseksi äänioikeusrekisterissä, ja säilyttää siten äänioikeutensa.

               2.

               Jos jäsenvaltiot sallivat toisessa jäsenvaltiossa asuvien kansalaistensa säilyttää äänioikeutensa kansallisissa parlamenttivaaleissa edellyttäen, että he tekevät hakemuksen nimensä säilyttämiseksi äänioikeusrekisterissä, nämä jäsenvaltiot voisivat myös ottaa käyttöön oikeasuhteisia liitännäisjärjestelyjä, kuten vaatimuksen hakemuksen uusimisesta sopivin väliajoin.

               3.

               Jos jäsenvaltiot sallivat toisessa jäsenvaltiossa asuvien kansalaistensa säilyttää äänioikeutensa kansallisissa parlamenttivaaleissa tekemällä hakemuksen äänioikeusrekisteriin rekisteröitymisestä tai rekisteröinnin jatkamisesta, niiden olisi varmistettava, että kyseiset hakemukset voidaan tehdä sähköisesti.

               4.

               Jos jäsenvaltiot säätävät, että toisessa jäsenvaltiossa asuvat kansalaiset menettävät äänioikeuden kansallisissa parlamenttivaaleissa, niiden olisi ilmoitettava asianomaisille hyvissä ajoin ja soveltuvalla tavalla edellytyksistä ja käytännön järjestelyistä, joiden avulla he voivat säilyttää äänioikeutensa kansallisissa parlamenttivaaleissa.
               Tämä suositus on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Brysselissä 29 päivänä tammikuuta 2014.

            Komission puolesta

         Viviane REDING

            Varapuheenjohtaja

      (1)  KOM(2010) 603.

      (2)  COM(2013) 269.

      (3)  Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen asiassa Shindler 7.5.2013 antama tuomio.


Avis juridique important

|

31996H0592

96/592/EY: Suositus N:o 20, annettu 31 päivänä toukokuuta 1996, vastavuoroisten korvausvaatimusten hallinnon ja selvittämisen parantamisesta

Virallinen lehti nro L 259 , 12/10/1996 s. 0019 - 0020

SUOSITUS N:o 20,annettu 31 päivänä toukokuuta 1996,vastavuoroisten korvausvaatimusten hallinnon ja selvittämisen parantamisesta (96/592/EY) EUROOPAN YHTEISÖJEN SIIRTOTYÖLÄISTEN SOSIAALITURVAN HALLINTOTOIMIKUNTA, jokaottaa huomioon neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 1408/71 olevan 36 artiklan 3 kohdan, jonka mukaan kahden tai useamman jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset voivat sopia muista tavoista kuin niistä, joista on säädetty saman artiklan 2 kohdassa ja jotka on mainittu asetuksessa (ETY) N:o 574/72 olevassa 93, 94, 95 ja 102 artiklassa, sellaisten sairaus- ja äitiysvakuutukseen liittyvien luontoisetuuksien korvaamiseksi, jotka jonkin jäsenvaltion laitos on maksanut toisen jäsenvaltion puolesta,ottaa huomioon neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 1408/71 olevan 63 artiklan 3 kohdan, joka liittyy asetuksessa (ETY) N:o 574/72 olevan 96 ja 102 artiklassa mainittuihin korvauksiin ja joka sisältää vastaavia säännöksiä työtapaturmia ja ammattitauteja koskevien luontoisetuuksien osalta,ottaa huomioon neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 1408/71 olevan 81 artiklan a kohdan, jonka mukaan sen tehtävänä on käsitellä kaikkia hallinnollisia kysymyksiä, jotka johtuvat neuvoston asetuksista (ETY) N:o 1408/71 ja (ETY) N:o 574/72,sekä katsoo, ettäolisi nopeutettava vastavuoroisten korvausvaatimusten selvittämistä edellä mainittujen 93, 94, 95 ja 96 artiklan nojalla,mikä tavoite voidaan saavuttaa erityisesti suosittamalla aikataulua korvausvaatimusten selvittämiseksi asetuksessa (ETY) N:o 574/92 olevassa 93 ja 96 artiklassa tarkoitettujen laskelmien perusteella sekä aikataulua asetuksessa (ETY) N:o 574/72 olevassa 94 ja 95 artiklassa tarkoitettujen kertasuoritukseen perustuvien korvausvaatimusten selvittämiseksi, jakäsittelee asiaa asetuksessa (ETY) N:o 1408/71 olevan 80 artiklan 3 kohdassa säädetyin edellytyksin,SUOSITTAA:jäsenvaltioiden laitoksia noudattamaan seuraavaa aikataulua asetuksen (ETY) N:o 574/72 93 ja 96 artiklassa sekä 94 ja 95 artiklassa tarkoitettujen korvausten osaltaA. Asetuksessa (ETY) N:o 574/72 olevassa 93 ja 96 artiklassa tarkoitetut korvaukset 1. Laitosten, jotka ovat antaneet asetuksessa (ETY) N:o 574/72 olevassa 93 ja 96 artiklassa tarkoitettuja luontoisetuuksia, on esitettävä korvausvaatimuksensa vuoden kuluessa sen kalenterivuosipuoliskon päättymisestä, jonka aikana etuudet on annettu.2. Korvausvaatimusten esittämiskuukaudeksi katsotaan se kuukausi, jonka aikana asetuksessa (ETY) N:o 574/72 olevan 102 artiklan 2 kohdassa nimetty laitos on vastaanottanut korvausvaatimusten esittämiskirjeen, joka on lähetettävä kirjattuna ja josta annetaan vastaanottoilmoitus.3. Laskelmat on tarkastettava 18 kuukauden kuluessa sen kalenterivuosipuoliskon päättymisestä, jonka aikana ne on esitetty. Tosiasiallisia menoja koskevien henkilökohtaisten selvitysten (E125) hylkääminen on suoritettava viimeistään ennen tämän 18 kuukauden jakson päätymistä.4. Kiistat on ratkaistava viimeistään 30. kuukauden aikana sen kalenterivuosipuoliskon päättymisestä, jonka aikana vastaavat korvausvaatimukset on esitetty.B. Asetuksessa (ETY) N:o 574/72 olevassa 94 ja 95 artiklassa tarkoitetut korvaukset 5. Niiden laitosten, jotka ovat antaneet asetuksessa (ETY) N:o 574/72 olevassa 94 ja 95 artiklassa tarkoitettuja luontoisetuuksia, on esitettävä kalenterivuotta koskevat kuukausittaiset henkilökohtaiset selvitykset kertasuorituksista (E127) heti kun varainhoitovuoden rekisteri on saatu valmiiksi ja viimeistään ennen sen vuosipuoliskon päättymistä, joka seuraa kyseistä vuotta koskevien keskimääräisten kustannusten julkaisemista Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.6. Rekisterin esittämiskuukaudeksi katsotaan se kuukausi, jonka aikana asetuksessa (ETY) N:o 574/72 olevan 102 artiklan 2 kohdassa nimetty laitos on vastaanottanut rekisterin esittämiskirjeen, joka on lähettettävä kirjattuna ja josta annetaan vastaanottoilmoitus.7. Rekisterit on tarkastettava 18 kuukauden kuluessa niiden esittämisestä. Selvitysten E127 hylkääminen on suoritettava viimeistään 18. kuukauden aikana siitä kuukaudesta, jolloin kyseinen rekisteri on esitetty.8. Kiistat on ratkaistava viimeistään 30. kuukauden aikana sen kalenterivuosipuoliskon päättymisestä, jonka aikana vastaavat korvausvaatimukset on esitetty.Tätä suositusta sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 1997 lukien.G. MICCIOHallintotoimikunnan puheenjohtaja