               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 2.6.2021
            COM(2021) 502 final
            Suositus
            NEUVOSTON SUOSITUS
            jolla annetaan neuvoston lausunto Bulgarian vuoden 2021 lähentymisohjelmasta
            {SWD(2021) 501 final}

               Suositus

               NEUVOSTON SUOSITUS

               jolla annetaan neuvoston lausunto Bulgarian vuoden 2021 lähentymisohjelmasta

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

               ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97
                  1
                ja erityisesti sen 9 artiklan 2 kohdan,

               ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,

               ottaa huomioon Euroopan parlamentin päätöslauselmat,

               on kuullut talous- ja rahoituskomiteaa,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Komissio antoi 20 päivänä maaliskuuta 2020 tiedonannon vakaus- ja kasvusopimuksen yleisen poikkeuslausekkeen
                  2
                aktivoimisesta.
                  3
                Tiedonannossaan komissio katsoi, että edellytykset yleisen poikkeuslausekkeen aktivoimiseksi olivat täyttyneet, sillä covid-19-pandemian seurauksena oli odotettavissa vakava talouden taantuma. Jäsenvaltioiden valtiovarainministerit yhtyivät 23 päivänä maaliskuuta 2020 komission arvioon. Yleinen poikkeuslauseke on antanut jäsenvaltioille finanssipoliittista joustovaraa kriisin hoitamiseen. Se on helpottanut finanssipolitiikan koordinointia vakavassa talouden taantumassa. Yleisen poikkeuslausekkeen aktivoiminen mahdollistaa tilapäisen poikkeamisen kunkin jäsenvaltion julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävältä sopeuttamisuralta edellyttäen, että tämä ei vaaranna julkisen talouden kestävyyttä keskipitkällä aikavälillä. Komissio ilmoitti 17 päivänä syyskuuta 2020 vuotuisessa kestävän kasvun strategiassaan, että yleinen poikkeuslauseke pysyy aktivoituna vuonna 2021.
                  4

               (2)Neuvosto suositti 20 päivänä heinäkuuta 2020, että Bulgaria
                  5
                toteuttaisi yleisen poikkeuslausekkeen huomioon ottaen kaikki tarvittavat toimenpiteet pandemian torjumiseksi, talouden ylläpitämiseksi ja alkavan elpymisen tukemiseksi. Se suositti myös, että Bulgaria harjoittaisi taloustilanteen salliessa finanssipolitiikkaa, jonka tavoitteena on saavuttaa maltillisella tasolla oleva julkisen talouden rahoitusasema keskipitkällä aikavälillä ja varmistaa velkakestävyys samalla kun lisätään investointeja.

               (3)Elpymisen kestävyys, osallistavuus ja oikeudenmukaisuus varmistetaan Next Generation EU -välineellä ja siihen kuuluvalla elpymis- ja palautumistukivälineellä. Elpymis- ja palautumistukivälineen perustamisesta annettu asetus (EU) 2021/241
                  6
                tuli voimaan 19 päivänä helmikuuta 2021. Tästä tukivälineestä tarjotaan rahoitustukea uudistusten ja investointien toteuttamiseen eli kyse on EU:n rahoittamasta finanssipoliittisesta elvytyksestä. Sillä edistetään talouden elpymistä ja erityisesti vihreää siirtymää ja digitaalista muutosta tukevien kestävien ja kasvua lisäävien uudistusten ja investointien toteuttamista sekä vahvistetaan talouksien häiriönsietokykyä ja potentiaalista kasvua. Tämä puolestaan auttaa lyhyellä aikavälillä palauttamaan julkisen talouden rahoitusaseman suotuisammaksi ja keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä vahvistamaan kestävää julkista taloutta, kasvua ja työpaikkojen luomista.

               (4)Komissio antoi 3 päivänä maaliskuuta 2021 tiedonannon
                  7
               , jossa esitetään jatkolinjauksia finanssipolitiikan koordinoinnin ja jäsenvaltioiden vakaus- ja lähentymisohjelmien valmistelun helpottamiseksi. Jäsenvaltioiden talousarviot ja elpymis- ja palautumistukiväline huomioon ottaen finanssipolitiikan kokonaisvirityksen olisi vuosina 2021 ja 2022 pysyttävä elvyttävänä. Samaan aikaan, kun talouden toimeliaisuuden odotetaan vähitellen normalisoituvan vuoden 2021 jälkipuoliskolla, jäsenvaltioiden finanssipolitiikkaa olisi eriytettävä enemmän vuonna 2022. Jäsenvaltioiden olisi otettava finanssipolitiikassaan huomioon elpymistilanne, julkisen talouden kestävyys ja tarve vähentää taloudellisia, sosiaalisia ja alueellisia eroja. Koska on tarpeen tukea EU:n kestävää elpymistä, niiden jäsenvaltioiden, joiden kestävyysriskit ovat pieniä, olisi vuonna 2022 pyrittävä talousarvioillaan elvyttävän finanssipolitiikan ylläpitämiseen ottaen huomioon elpymis- ja palautumistukivälineen vaikutukset. Voimakkaasti velkaantuneiden jäsenvaltioiden olisi harjoitettava maltillista finanssipolitiikkaa, mutta jatkettava samalla kansallisesti rahoitettuja investointeja ja käytettävä elpymis- ja palautumistukivälineen avustuksia laadukkaiden lisäinvestointihankkeiden ja -rakenneuudistusten rahoittamiseen. Vuoden 2022 jälkeen finanssipolitiikassa olisi otettava edelleen huomioon elpymisen voimakkuus, taloudellisen epävarmuuden aste ja julkisen talouden kestävyyteen liittyvät näkökohdat. Julkisen talouden kestävyyden varmistamista keskipitkällä aikavälillä voidaan edistää suuntaamalla finanssipolitiikkaa uudelleen kohti maltillisen keskipitkän aikavälin rahoitusaseman saavuttamista, ja myös lakkauttamalla tukitoimenpiteet aikanaan vähitellen.

               (5)Komissio katsoi 3 päivänä maaliskuuta 2021 antamassaan tiedonannossa myös, että päätös yleisen poikkeuslausekkeen soveltamisen lopettamisesta tai sen jatkamisesta olisi tehtävä laatimalla talouden tilasta kokonaisarvio, jossa keskeisenä määrällisenä kriteerinä on talouden toimeliaisuuden taso EU:ssa tai euroalueella verrattuna kriisiä edeltäneeseen (vuoden 2019 lopun) tasoon. Komissio katsoi 2 päivänä kesäkuuta kevään 2021 talousennusteensa perusteella, että edellytykset yleisen poikkeuslausekkeen soveltamisen jatkamiselle vuonna 2022 ja sen soveltamisen lopettamiselle vuodesta 2023 täyttyvät. Kun yleisen poikkeuslausekkeen soveltaminen on lopetettu, maakohtaiset tilanteet otetaan edelleen huomioon.
                  8

               (6)Bulgaria toimitti 5 päivänä toukokuuta 2021 vuoden 2021 lähentymisohjelmansa asetuksen (EY) N:o 1466/97 8 artiklassa asetetun määräajan päätyttyä.

               (7)Vuonna 2020 Bulgarian julkisen talouden alijäämä oli Eurostatin vahvistamien tietojen perusteella 3,4 prosenttia suhteessa BKT:hen ja julkinen velka kasvoi 25 prosenttiin suhteessa BKT:hen. Perusjäämän vuosimuutos oli –5,5 prosenttia suhteessa BKT:hen. Perusjäämän muutoksessa näkyvät taloutta tukevat päätösperäiset julkisen talouden toimenpiteet, joiden vaikutus on 3,2 prosenttia suhteessa BKT:hen, ja automaattisten vakauttajien toiminta.

               Komissio antoi 2 päivänä kesäkuuta 2021 SEUT-sopimuksen 126 artiklan 3 kohdan nojalla laaditun kertomuksen. Kertomuksessa käsitellään Bulgarian julkisen talouden tilannetta, sillä vuonna 2020 sen julkisen talouden alijäämä ylitti perussopimuksessa asetetun 3 prosentin viitearvon suhteessa BKT:hen. Kertomuksessa todettiin, että alijäämäkriteeriä on noudatettu.

               (8)Julkisen talouden kehitysarvioiden perustana oleva makrotalouden skenaario on vuosina 2021 ja 2022 varovainen, sillä siinä ei oteta huomioon elpymis- ja palautumistukivälineestä saatavaa rahoitusta. Näin ollen esitetty perusskenaario ei ole suoraan verrattavissa komission ennusteeseen. Lisäksi komission ennusteessa viennin kasvu on voimakkaampaa, perustuen ulkomaista kysyntää koskeviin suotuisampiin olettamuksiin.

               (9)Vuoden 2021 lähentymisohjelman mukaan vuonna 2021 julkisen talouden alijäämä, joka vuonna 2020 oli 3,4 prosenttia suhteessa BKT:hen, kasvaa 5,6 prosenttiin suhteessa BKT:hen ja julkinen velka kasvaa 27,4 prosenttiin suhteessa BKT:hen. Ohjelman mukaan perusjäämän muutos vuonna 2021 on kriisiä edeltävään (vuoden 2019) tasoon verrattuna –7,8 prosenttia suhteessa BKT:hen. Julkisen talouden nimellisen ja perusalijäämän ennustetun kasvun ja siitä johtuvan velan kasvun syitä ei selitetä tarkemmin lähentymisohjelmassa. Alijäämä ja velka kasvavat siitä huolimatta, että jotkin päätösperäiset julkisen talouden toimenpiteet päättyvät. Nämä kehitysarviot ovat parempia kuin komission kevään 2021 talousennusteessa. Komission kevään 2021 talousennusteen mukaan vuonna 2021 julkisen talouden alijäämä supistuu 3,2 prosenttiin suhteessa BKT:hen ja julkinen velka supistuu 24,5 prosenttiin suhteessa BKT:hen. Ero johtuu pääasiassa muita tuloja koskevasta ennusteesta, sillä lähentymisohjelman mukaan muut tulot pienenevät 2,5 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen vuonna 2021 eli jäävät selvästi alle aikaisemman tason. Pienenemisen syitä ei kuitenkaan selitetä lähentymisohjelmassa.

               (10)Bulgaria on covid-19-pandemian ja siihen liittyvän talouden taantuman seurauksena toteuttanut julkisen talouden toimenpiteitä terveydenhuoltojärjestelmänsä kapasiteetin vahvistamiseksi, pandemian hillitsemiseksi ja avun tarjoamiseksi niille ihmisille ja aloille, joihin kriisi on erityisesti vaikuttanut. Nämä määrätietoiset toimenpiteet ovat lieventäneet BKT:n supistumista, mikä puolestaan on hillinnyt julkisen talouden alijäämän ja julkisen velan kasvua. Finanssipoliittisilla toimenpiteillä olisi maksimoitava elpymisen tukeminen ilman että estetään tulevia finanssipoliittisia kehityskulkuja. Sen vuoksi toimenpiteitä toteutettaessa olisi vältettävä aiheuttamasta julkiselle taloudelle pysyvää rasitusta. Kun jäsenvaltiot ottavat käyttöön pysyviä toimenpiteitä, niiden olisi rahoitettava ne asianmukaisesti, jotta varmistetaan keskipitkän aikavälin budjettineutraalius. Bulgarian vuosina 2020 ja 2021 toteuttamat toimenpiteet ovat 20 päivänä heinäkuuta 2020 annetun neuvoston suosituksen mukaisia. Hallituksen vuosina 2020 ja 2021 hyväksymät päätösperäiset toimenpiteet ovat väliaikaisia tai niiden vaikutus kompensoidaan tasapainottavilla toimenpiteillä.

               (11)Vuoden 2021 lähentymisohjelmassa oletetaan, että elpymis- ja palautumistukivälineen avustukset, jotka käytetään investointien ja uudistusten rahoittamiseen, ovat BKT:hen suhteutettuna 0,02 prosenttia vuonna 2020, 0,3 prosenttia vuonna 2021, 0,8 prosenttia vuonna 2022, 1,4 prosenttia vuonna 2023, 1,7 prosenttia vuonna 2024, 2,6 prosenttia vuonna 2025 ja 1,8 prosenttia vuonna 2026. Komission kevään talousennusteessa esitetyt julkisen talouden kehitysarviot sisältävät nämä avustukset.

               (12)Asetuksessa (EY) N:o 1466/97 vahvistettuja julkisen talouden sopeuttamisen indikaattoreita on tarpeen tarkastella tämänhetkiset olosuhteet huomioon ottaen. Ensinnäkin tuotantokuilua koskeviin arvioihin liittyy huomattavaa epävarmuutta. Toiseksi finanssipolitiikalta edellytetään valmiutta mukautua nopeasti pandemian kehitykseen niin, että hätäavusta siirrytään kohdennetumpiin toimenpiteisiin, kun terveysriskit pienenevät. Kolmanneksi nykytilannetta leimaa merkittävien politiikkatoimien toteuttaminen talouden toimeliaisuuden tukemiseksi. Kun EU:n talousarviosta tehdään huomattavia varainsiirtoja (esim. elpymis- ja palautumistukivälineen kautta), vakiintuneilla indikaattoreilla ei pystytä täysin mittaamaan sysäystä, joka finanssipolitiikalla annetaan taloudelle. Tätä taustaa vasten rakenteellinen rahoitusasema ei nykytilanteessa vaikuta riittävältä indikaattorilta. Menojen kasvulle asetettua vertailuarvoa on puolestaan mukautettava
                  9
                ja täydennettävä lisätiedoilla, jotta finanssipolitiikan suuntausta voidaan arvioida perusteellisesti.

               Ensinnäkin samoin kuin vuoden 2021 alustavia talousarviosuunnitelmia arvioitaessa kokonaismenoissa ei ole otettu huomioon väliaikaisia hätätoimenpiteitä. Kriisiin liittyvillä väliaikaisilla hätätoimenpiteillä tuetaan terveydenhuoltojärjestelmiä ja korvataan työntekijöille ja yrityksille sulkutoimista ja toimitusketjujen häiriöistä johtuvia tulonmenetyksiä. Toimenpiteiden purkamisen ehtona on, että kansanterveys- ja taloustilanne normalisoituu.

               Toiseksi, jotta finanssipolitiikan kokonaisviritystä voitaisiin nykytilanteessa arvioida, EU:n talousarviosta (kuten elpymis- ja palautumistukivälineestä) tehtävät huomattavat varainsiirrot olisi sisällytettävä kokonaismenoihin.

               Siksi finanssipolitiikan viritystä mitataan muutoksella perusmenoissa (ilman päätösperäisiä tulopuolen toimenpiteitä ja kriisiin liittyviä väliaikaisia hätätoimenpiteitä), joissa ovat mukana elpymis- ja palautumistukivälineen avustuksilla ja muilla EU:n varoilla rahoitettavat menot.

               Finanssipolitiikan kokonaisviritystä pidemmälle ulottuvalla analyysillä pyritään arvioimaan myös, onko kansallinen finanssipolitiikka maltillista ja voidaanko sen koostumuksella edistää kestävää elpymistä, joka on sopusoinnussa vihreän siirtymän ja digitaalisen muutoksen kanssa. Tästä syystä erityistä huomiota kiinnitetään kansallisesti rahoitettujen juoksevien perusmenojen ja investointien kehitykseen.

               (13)Vuoden 2021 lähentymisohjelman mukaan Bulgarian julkisen talouden alijäämä suhteessa BKT:hen supistuu 2,7 prosenttiin vuonna 2022, mikä johtuu lähinnä siitä, että vuosina 2020 ja 2021 hyväksyttyjä väliaikaisia tukitoimenpiteitä ei jatketa. Julkisen talouden velan ennakoidaan kasvavan 28,6 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2022. Nämä kehitysarviot ovat parempia kuin komission kevään 2021 talousennusteessa.

               Edellä määritellyn finanssipolitiikan kokonaisvirityksen, jossa otetaan huomioon myös sekä kansallisesta että EU:n talousarviosta – erityisesti elpymis- ja palautumistukivälineen avulla – rahoitettavien investointien vaikutus kokonaiskysyntään vuonna 2022, arvioidaan komission ennusteen perusteella olevan –1,4 prosenttia suhteessa BKT:hen
                  10
               . Elpymis- ja palautumistukivälineen avustuksilla ja muilla EU:n varoilla rahoitettavien menojen positiivisen vaikutuksen arvioidaan kasvavan 0,8 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen. Kansallisesti rahoitetuilla investoinneilla ennakoidaan olevan kiristävä vaikutus, joka on 0,4 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen.
                  11
                Kansallisesti rahoitetuilla juoksevilla perusmenoilla (ilman päätösperäisiä tulopuolen toimenpiteitä) ennakoidaan olevan elvyttävä vaikutus, joka on 1 prosenttiyksikkö suhteessa BKT:hen.

               (14)Jäsenvaltioiden julkisen talouden toimenpiteiden laadukkuus on erityisen tärkeää. Julkisen talouden rakenneuudistuksilla, joilla pyritään parantamaan kansallisten talousarvioiden koostumusta, voidaan tukea potentiaalista kasvua, luoda erittäin tarpeellista julkisen talouden liikkumavaraa ja auttaa varmistamaan julkisen talouden kestävyys pitkällä aikavälillä, myös ilmastonmuutos ja terveyshaasteet huomioon ottaen. Tulopuolella covid-19-kriisi on vahvistanut verojärjestelmien tehokkuuden ja oikeudenmukaisuuden lisäämiseen tähtäävien uudistusten merkitystä. Menopuolella on entistäkin tärkeämpää, että lisätään kestävien ja kasvua tukevien investointien määrää ja parannetaan niiden laatua sopusoinnussa kasvupotentiaalin lisäämistä, taloudellisen ja sosiaalisen palautumiskyvyn parantamista sekä vihreää siirtymää ja digitaalista muutosta koskevien tavoitteiden kanssa. Elpymis- ja palautumissuunnitelmien avulla voidaan parantaa kansallisten talousarvioiden koostumusta.

               (15)Ohjelmassa esitettyjen keskipitkän aikavälin talousarviosuunnitelmien mukaan julkisen talouden alijäämä kasvaa 3,1 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2023. Lähentymisohjelmassa ei esitetä tietoja vuoden 2024 osalta.

               Edellä määritellyn finanssipolitiikan kokonaisvirityksen, jossa otetaan huomioon myös sekä kansallisesta että EU:n talousarviosta – erityisesti elpymis- ja palautumistukivälineen avulla – rahoitettavien investointien vaikutus kokonaiskysyntään, arvioidaan ohjelman perusteella olevan –0,6 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2023. Elpymis- ja palautumistukivälineen avustuksilla ja muilla EU:n varoilla rahoitettavien menojen positiivisen vaikutuksen arvioidaan kasvavan 0,6 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen vuonna 2023. Kansallisesti rahoitetuilla investoinneilla ennakoidaan olevan elvyttävä vaikutus, joka on 0,4 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen vuonna 2023.
                  12
                Kansallisesti rahoitetuilla juoksevilla perusmenoilla (ilman päätösperäisiä tulopuolen toimenpiteitä) ennakoidaan olevan kiristävä vaikutus, joka on 0,4 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen.

               Tämänhetkinen arvio 10 vuoden keskimääräisestä nimellisestä potentiaalisesta kasvusta on 5 prosenttia
                  13
               . Arviossa ei kuitenkaan ole otettu huomioon elpymis- ja palautumissuunnitelmaan sisältyviä uudistuksia, jotka voivat vauhdittaa Bulgarian talouden potentiaalista kasvua.

               (16)Julkisen talouden velan ennakoidaan kasvavan 29,3 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2023. Bulgarian lähentymisohjelmassa ei esitetä tietoja vuoden 2024 osalta. Bulgarian julkisen talouden kestävyyteen kohdistuvien riskien katsotaan viimeisimmän velkakestävyysanalyysin perusteella olevan keskipitkällä aikavälillä pieniä.
                  14

               (17)Koska epävarmuus on tällä hetkellä edelleen poikkeuksellisen suurta, finanssipoliittisen ohjauksen olisi jatkuttava pääasiassa laadullisena. Tulevia vuosia varten olisi annettava tarkempaa määrällistä ohjausta vuonna 2022, jos epävarmuus on vähentynyt riittävästi.

               Neuvosto on arvioinut Bulgarian vuoden 2021 lähentymisohjelman ja toimenpiteet, joita Bulgaria on toteuttanut 20 päivänä heinäkuuta 2020 annetun neuvoston suosituksen noudattamiseksi.

               SUOSITTAA, ETTÄ BULGARIA

               1.varmistaa, että finanssipolitiikan viritys on vuonna 2022 edelleen kasvua tukeva, elpymis- ja palautumistukivälineen tarjoama sysäys mukaan lukien, ja jatkaa kansallisesti rahoitettuja investointeja; pitää kansallisesti rahoitettujen juoksevien menojen kasvun hallinnassa;

               2.harjoittaa taloustilanteen salliessa finanssipolitiikkaa, jonka tavoitteena on saavuttaa maltillisella tasolla oleva julkisen talouden keskipitkän aikavälin rahoitusasema ja varmistaa julkisen talouden kestävyys keskipitkällä aikavälillä; samalla lisää investointeja kasvupotentiaalin parantamiseksi;

               3.kiinnittää erityistä huomiota julkisen talouden koostumukseen sekä talousarvion tulo- että menopuolella ja julkisen talouden toimenpiteiden laatuun, jotta voidaan varmistaa kestävä ja osallistava elpyminen; asettaa etusijalle kestävät ja kasvua lisäävät investoinnit, joilla erityisesti tuetaan vihreää siirtymää ja digitaalista muutosta; asettaa etusijalle julkisen talouden rakenneuudistukset, joilla helpotetaan politiikan painopisteiden rahoittamista ja edistetään julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyttä, muun muassa vahvistamalla terveydenhuolto- ja sosiaaliturvajärjestelmien kattavuutta, riittävyyttä ja kestävyyttä kaikkia varten.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)

                        EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        Lausekkeella helpotetaan finanssipolitiikan koordinointia talouden vakavan taantuman yhteydessä. Siitä säädetään asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 1 kohdassa, 6 artiklan 3 kohdassa, 9 artiklan 1 kohdassa ja 10 artiklan 3 kohdassa sekä asetuksen (EY) N:o 1467/97 3 artiklan 5 kohdassa ja 5 artiklan 2 kohdassa.

                     (3)

                        Komission tiedonanto neuvostolle vakaus- ja kasvusopimuksen yleisen poikkeuslausekkeen aktivoimisesta, 20.3.2020, COM(2020) 123 final.

                     (4)

                        Komission tiedonanto Vuotuinen kestävän kasvun strategia 2021, 17.9.2020, COM(2020) 575 final.

                     (5)

                        Neuvoston suositus, annettu 20 päivänä heinäkuuta 2020, Bulgarian vuoden 2020 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Bulgarian vuoden 2020 lähentymisohjelmaa koskeva neuvoston lausunto, EUVL C 282, 26.8.2020, s. 8.

                     (6)

                  EUVL
                   L 57, 18.2.2021, s. 17.

                     (7)

                        Komission tiedonanto neuvostolle Vuosi covid-19-pandemian alkamisesta – finanssipoliittiset toimet, 3.3.2021, COM(2021) 105 final.

                     (8)

                        Komission tiedonanto Talouspolitiikan koordinointi vuonna 2021: voitetaan covid-19, tuetaan elpymistä ja ajanmukaistetaan taloutemme, 2.6.2021, COM(2021) 500 final.

                     (9)

                        Menojen kasvulle asetetussa vertailuarvossa käytetty investointien tasoittaminen neljälle vuodelle ei anna mahdollisuutta arvioida kunnolla kansallisesti rahoitettujen investointien elpymiselle tarjoamaa finanssipoliittista tukea.

                     (10)

                        Negatiivinen indikaattorin arvo tarkoittaa, että perusmenojen kasvu on suurempi kuin keskipitkän aikavälin talouskasvu, mikä osoittaa finanssipolitiikan olevan elvyttävää.

                     (11)

                        Muilla kansallisesti rahoitetuilla pääomamenoilla ennakoidaan olevan kiristävä vaikutus, joka on 0,1 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen.

                     (12)

                        Muilla kansallisesti rahoitetuilla pääomamenoilla ennakoidaan olevan elvyttävä vaikutus, joka on 0,1 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen.

                     (13)

                        Arvio, jonka komissio on tehnyt yhteisesti sovittuja menetelmiä noudattaen.

                     (14)

                        Ks. komission yksiköiden valmisteluasiakirja – Tilastoliite, jossa esitetään taustatietoja vuoden 2021 vakaus- ja lähentymisohjelmien arviointia varten.


               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 8.7.2021
            COM(2021) 374 final
            Suositus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            luvan antamisesta aloittaa neuvottelut vuoden 2007 kansainvälisen kahvisopimuksen muuttamiseksi

               PERUSTELUT

               Tämä suositus koskee päätöstä, jolla komissiolle annetaan lupa osallistua unionin puolesta kansainvälisen kahvineuvoston käynnistämiin vuoden 2007 kansainvälisen kahvisopimuksen osittaista uudelleentarkastelua koskeviin neuvotteluihin.

               1.SUOSITUKSEN TAUSTA

               •Vuoden 2007 kansainvälinen kahvisopimus

                  Euroopan unioni on kansainvälisen kahvisopimuksen sopimuspuoli.

                  Vuonna 2007 tehdyn kansainvälisen kahvisopimuksen, jäljempänä ’sopimus’, tarkoituksena on varmistaa tiiviimpi kansainvälinen yhteistyö kahviin suoraan tai välillisesti liittyvissä asioissa ja toimia kahvista ja maailman kahvitalouden parantamisesta käytävien hallitustenvälisten neuvottelujen foorumina. Sillä pyritään myös helpottamaan kauppaa keräämällä ja jakamalla tietoa maailman kahvimarkkinoista ja lisäämään kahvin kysyntää maailmanlaajuisesti. Sopimuksen keskeisenä tavoitteena on kannustaa sopimuspuolia kehittämään kahvisektoria siten, että se on taloudellisesta, sosiaalisesta ja ympäristönäkökulmasta kestävä.

                  Sopimus allekirjoitettiin vuonna 2007, ja se tuli voimaan 2. helmikuuta 2011 kymmeneksi vuodeksi. Sopimuksen voimassaoloa on sittemmin jatkettu yhdellä vuodella (1. helmikuuta 2022 saakka). Tarvittaessa sopimuksen voimassaoloa voidaan jatkaa enintään kahdeksalla vuodella.

               •Kansainvälinen kahvijärjestö ja kansainvälinen kahvineuvosto

                  Sopimuksen 6 artiklassa määrätään, että vuoden 1962 kansainvälisellä kahvisopimuksella perustettu Kansainvälinen kahvijärjestö, jäljempänä ’järjestö’, toteuttaa sopimuksen määräyksiä ja valvoo sen toimintaa.

                  Sopimuksen 9 artiklan mukaan kansainvälinen kahvineuvosto, jäljempänä ’kahvineuvosto’, suorittaa järjestön ylimpänä toimielimenä kaikki sopimuksen määräysten toteuttamiseksi tarvittavat tehtävät. Kahvineuvostoon kuuluvat kaikki järjestön jäsenet (sopimuksen 8 artikla).

                  Sopimuksen 49 artiklan nojalla kahvineuvosto voi ehdottaa muutoksia sopimukseen, ja sen on toimitettava ehdotuksensa kaikille sopimuspuolille. Sopimuksen 14 artiklassa määrätään, että järjestö tekee päätöksensä, myös sopimuksen muuttamista koskevat päätökset, periaatteessa yksimielisesti. Jos yksimielisyyteen ei päästä, kahvineuvosto tekee päätökset ja antaa suositukset läsnä olevien äänestykseen osallistuvien viejä- ja tuojajäsenten osalta erikseen lasketulla jaetulla vähintään 70 prosentin ääntenenemmistöllä.

                  Sopimuksen 12 artiklan mukaan kahvineuvoston jäsenillä on yhteensä 2 000 ääntä. Kullakin jäsenellä on tietty äänimäärä, jota kahvineuvosto tarkistaa vuosittain sopimuksessa määrättyjen perusteiden mukaisesti. Jokaisen jäsenen maksuosuus määräytyy sen äänimäärän perusteella (sopimuksen 20 artiklan 2 kohta). Tällä hetkellä unioni on järjestön suurin rahoittaja.

               •Kansainvälisen kahvisopimuksen uudelleentarkastelu

               Sopimuksen osittainen uudelleentarkastelu on tarpeen ja selkeästi unionin edun mukaista sopimuksen muuttamiseksi siten, että se vastaa aiempaa paremmin niitä käytäntöjä, joita unioni noudattaa muissa kansainvälisissä perushyödyketoimielimissä, ja jotta otetaan huomioon maailman kahvimarkkinoilla vuoden 2007 jälkeen tapahtunut kehitys. Tätä on hahmoteltu säännöllisesti kahvineuvoston viimeisimmissä kokouksissa vuosina 2019 ja 2020.

               Järjestö perusti vuonna 2019 kahvineuvoston pyynnöstä työryhmän pohtimaan sopimuksen tarkistamista.

               Merkittävimmät sopimuksen tarkistuksessa ehdotettavat muutokset koskevat järjestön hallintoa, äänestys- ja maksuosuusjärjestelmän mahdollista uudistamista sekä yksityisen sektorin ja kansalaisyhteiskunnan osallistumista järjestön toimintaan.

               Sopimuksen 1 artiklassa esitettyjä yleistavoitteita ei ole tarkoitus muuttaa.

                  Komission ohjeet muutosten suosittamisesta esitetään liitteessä.

               2.OIKEUSPERUSTA, TOISSIJAISUUSPERIAATE JA SUHTEELLISUUSPERIAATE

               •Oikeusperusta

               Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) 218 artiklan 3 kohdassa määrätään luvan antamisesta neuvottelujen aloittamiseksi ja – suunnitellun sopimuksen alasta riippuen – unionin neuvottelijan tai neuvotteluryhmän johtajan nimeämisestä.

               SEUT-sopimuksen 218 artiklan 4 kohdassa määrätään, että neuvosto voi antaa neuvottelijalle ohjeita ja nimetä erityiskomitean, jota on kuultava neuvottelujen aikana.

               Suunnitelluilla neuvotteluohjeilla pyritään antamaan neuvottelijalle unionin puolesta keinot saavuttaa 1 kohdassa vahvistetut tavoitteet. Ne esitetään liitteessä.

                  Ehdotetun suosituksen menettelyllinen oikeusperusta on näin ollen SEUT-sopimuksen 218 artiklan 3 ja 4 kohta.

               •Toissijaisuusperiaate (jaetun toimivallan osalta)

               Unioni on sopimuksen sopimuspuoli, ja sitä edustaa kahvineuvostossa komissio. Jäsenvaltiot eivät ole sopimuksen erillisiä sopimuspuolia. Unionin neuvottelut sopimuksen osittaisesta uudelleentarkastelusta kuuluvat unionin yksinomaiseen toimivaltaan.

               •Suhteellisuusperiaate

               Sopimuksen uudelleentarkastelu sen nykyaikaistamiseksi on unionin edun mukaista. EU:n osallistuminen järjestöön hyödyttää tällä hetkellä sekä unionia että järjestön muita jäseniä. Sopimuksen nykyaikaistamisen odotetaan herättävän enemmän kiinnostusta järjestöä kohtaan, mikä voi houkutella uusia jäseniä ja lisätä sen työn merkitystä.

               3.JÄLKIARVIOINTIEN, SIDOSRYHMIEN KUULEMISTEN JA VAIKUTUSTENARVIOINTIEN TULOKSET

               •Sidosryhmien kuuleminen

                  Unioni on sopimuksen sopimuspuoli, ja EU:n kahviala ja useimmat EU:n jäsenvaltiot ovat yleisesti kannattaneet sen jäsenyyttä vuodesta 2007. Sidosryhmien kuulemista ei pidetä välttämättömänä, koska kyseessä on yksinomaan unionin jäsenyyden jatkaminen järjestössä, vaikkakin säännöin, jotka on saatettu muiden sellaisten kansainvälisten perushyödyketoimielinten sääntöjen mukaisiksi, joissa EU on jäsenenä.

               •Vaikutustenarviointi

                  Täysimittainen vaikutustenarviointi ei ole tarpeen, koska toimenpiteellä ei todennäköisesti ole merkittäviä taloudellisia, sosiaalisia tai ympäristöön liittyviä vaikutuksia. Sopimuksen onnistunut muuttaminen johtaisi hallinnon uudistamiseen, jota pidetään tärkeimpänä lähtökohtana sopimuksen nykyaikaistamiselle. Tämän odotetaan myös lisäävän jäsenten aktiivisuutta järjestön toiminnassa.

               4.TALOUSARVIOVAIKUTUKSET

                  Neuvottelujen aloittamisen ei katsota vaikuttavan talousarvioon.

               Suositus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               luvan antamisesta aloittaa neuvottelut vuoden 2007 kansainvälisen kahvisopimuksen muuttamiseksi

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 218 artiklan 3 ja 4 kohdan,

               ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Unioni on vuoden 2007 kansainvälisen kahvisopimuksen, jäljempänä ’sopimus’, sopimuspuoli ja kansainvälisen kahvijärjestön, jäljempänä ’järjestö’, jäsen. Unioni teki sopimuksen neuvoston päätöksellä 2008/579/EY
                  1
               , ja se tuli voimaan 2 päivänä helmikuuta 2011.

               (2)Sopimuksen 9 artiklan mukaan kansainvälinen kahvineuvosto, jäljempänä ’kahvineuvosto’, suorittaa järjestön ylimpänä toimielimenä kaikki sopimuksen määräysten toteuttamiseksi tarvittavat tehtävät.

               (3)Sopimuksen 49 artiklan nojalla kahvineuvosto voi ehdottaa sopimukseen muutosta, josta jäsenet päättävät. Sopimuksen 14 artiklassa määrätään, että kahvineuvosto tekee päätöksensä periaatteessa yksimielisesti. Jos yksimielisyyteen ei päästä, kahvineuvosto tekee päätökset ja antaa suositukset läsnä olevien äänestykseen osallistuvien viejä- ja tuojajäsenten osalta erikseen lasketulla jaetulla vähintään 70 prosentin ääntenenemmistöllä.

               (4)Kahvineuvoston pyynnöstä on perustettu sopimuksen tarkistamista käsittelevä työryhmä. Työryhmä määritteli sopimuksen osittaista uudelleentarkastelua varten kolme pääaihetta, jotka ovat järjestön hallinto, äänestys- ja maksuosuusjärjestelmä sekä yksityisen sektorin ja kansalaisyhteiskunnan osallistuminen järjestön työhön. Työryhmä laatii tältä osin ehdotuksia sopimukseen tehtäviksi muutoksiksi, joille tarvitaan kahvineuvoston hyväksyntä.

               (5)On unionin etujen mukaista uudistaa sopimus vastaamaan paremmin niitä käytäntöjä, joita unioni noudattaa muissa kansainvälisissä perushyödyketoimielimissä, sekä maailman kahvimarkkinoilla vuoden 2007 jälkeen tapahtunutta kehitystä.

               (6)Sen vuoksi on aiheellista, että komissio valtuutetaan osallistumaan neuvotteluihin sopimuksen osittaisesta uudelleentarkastelusta,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Valtuutetaan komissio neuvottelemaan unionin puolesta vuoden 2007 kansainvälisen kahvisopimuksen muuttamisesta.

               2 artikla

               Neuvotteluohjeet ovat tämän päätöksen liitteenä.

               3 artikla

               Neuvottelut käydään perushyödyketyöryhmää kuullen.

               4 artikla

               Tämä päätös on osoitettu komissiolle.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)

                        Neuvoston päätös 2008/579/EY, tehty 16 päivänä kesäkuuta 2008, vuoden 2007 kansainvälisen kahvisopimuksen allekirjoittamisesta ja tekemisestä Euroopan yhteisön puolesta (EUVL L 186, 15.7.2008, s. 12).

    ---documentbreak---

               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 8.7.2021
            COM(2021) 374 final
            LIITE
            asiakirjaan
            Suositus neuvoston päätökseksi
            luvan antamisesta aloittaa neuvottelut vuoden 2007 kansainvälisen kahvisopimuksen muuttamiseksi

               LIITE

               Vuoden 2007 kansainvälistä kahvisopimusta koskevat neuvotteluohjeet

               Komissio voi aloittaa neuvottelut vuoden 2007 kansainvälisen kahvisopimuksen, jäljempänä ’sopimus’, muiden sopimuspuolten kanssa kansainvälisessä kahvijärjestössä, jäljempänä ’järjestö’, sopimuksen nykyaikaistamiseksi ja kahvialan kehityksen huomioon ottamiseksi.

               Sopimuksen uudelleentarkastelulla olisi parannettava järjestön hallintoa, arvioitava äänestys- ja maksuosuusjärjestelmien tasapainoa ja käsiteltävä yksityisen sektorin ja kansalaisyhteiskunnan osallistumista järjestön työhön.

               Unioni on sopimuksen tulevaisuutta käsittelevän työryhmän jäsen. Työryhmä laatii parhaillaan suosituksia vuoden 2007 sopimukseen tehtäviksi muutoksiksi noudattaen kansainvälisissä perushyödyketoimielimissä unionin jäsenvaltioiden asettamia tavoitteita.

               Neuvotteluohjeilla olisi pyrittävä sopimuksen yksinkertaistamiseen ja säilytettävä järjestön hallitustenvälinen rooli, johon sen jäsenet ovat sitoutuneet.

               1.Hallinto

               Kansainvälinen kahvineuvosto

               Kansainvälisen kahvineuvoston kokouksia olisi järjestettävä jatkossakin kaksi kertaa vuodessa. Yksi kokouksista voidaan järjestää virtuaalisena kokouksena.

               Kansainvälisen kahvineuvoston puheenjohtajan ja varapuheenjohtajan toimikauden olisi oltava yksivuotinen, jotta helpotetaan kaikkien järjestön jäsenten osallistumista päätöksentekoprosessiin. Varapuheenjohtajalla voisi olla vahvempi rooli kansainvälisessä kahvineuvostossa. Saatujen kokemusten hyödyntämiseksi varapuheenjohtaja voi ensimmäisen toimivuotensa jälkeen ilmaista kansainväliselle kahvineuvostolle kiinnostuksensa tulla puheenjohtajaksi. Kansainvälinen kahvineuvosto voi ilmaista hyväksyntänsä, jos varapuheenjohtaja on osoittautunut tehtävään soveltuvaksi.

               Järjestön komiteat

               Järjestön komiteoiden yhdistämistä olisi edistettävä osana järjestön yksinkertaistamista, jos se on niiden työn kannalta merkityksellistä. Jäseniä olisi kannustettava osallistumaan laajemmin komiteoiden työhön.

               Maailman kahvikonferenssi

               Korkean tason maailman kahvikonferenssi olisi järjestettävä jatkossakin neljän tai viiden vuoden välein. Konferenssin järjestämisen tulisi kuitenkin olla joustavaa, jotta voidaan mukautua erityisiin olosuhteisiin tai tilanteisiin (esim. kahvin markkinatilanteen muuttumiseen tai kahvialaan vaikuttaviin ulkoisiin tapahtumiin).

               2.Äänet ja maksuosuudet

               Viejä- ja tuojajäsenet

               Jaottelu viejä- ja tuojajäseniin olisi säilytettävä, koska se on yksi useiden kansainvälisten perushyödyketoimielinten päätöksentekoprosessin perusperiaatteista.

               Äänten ja maksuosuuksien laskentamenetelmä

               Nykyinen vietyihin tai tuotuihin kahvimääriin perustuva järjestely vaikuttaa helpoimmalta ja luotettavimmalta järjestelmältä kunkin jäsenen äänten ja järjestön hallinnolliseen talousarvioon liittyvien maksuosuuksien laskemiseksi. Muissa kansainvälisissä perushyödyketoimielimissä käytettäviä järjestelmiä (viennin/tuonnin arvo, sekajärjestelmät jne.) voitaisiin kuitenkin tarkastella sen selvittämiseksi, ovatko ne merkityksellisiä järjestölle ja miten niiden käyttö vaikuttaisi järjestöön.

               3.Yksityisen sektorin ja kansalaisyhteiskunnan osallistuminen

               Yksityinen sektori ja kansalaisyhteiskunta olisi otettava paremmin mukaan järjestön toimintaan. Erilaisia keinoja olisi tarkasteltava, jotta löydetään paras tapa niiden tiiviimmälle osallistumiselle uudistetun sopimuksen puitteissa.

               Yksityisen sektorin osallistumiskelpoisuuden osalta sopimuksessa olisi tunnustettava sen toimijoiden monimuotoisuus pienistä tuottajista suuriin monikansallisiin yrityksiin sekä niiden mahdolliset roolit järjestössä.

               Olisi suotavaa edistää kauppa- ja ammattijärjestöjen osallistumista järjestön toimintaan. Jos kuitenkin ehdotetaan yksittäisten yritysten osallistumista, järjestön riippumattomuuden varmistamiseksi olisi selvitettävä erityiset oikeudelliset takeet.

               Kansallisten yritysten tai organisaatioiden osallistumista koskeva hyväksyntäprosessi olisi toteutettava järjestön asianomaisen jäsenen kautta.

               Järjestön hallitustenvälinen luonne olisi joka tapauksessa säilytettävä kaikissa toimissa, joilla yksityisen sektorin osallistumista pyritään lisäämään.


               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 1.12.2021
            COM(2021) 766 final

            Suositus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            luvan antamisesta aloittaa Euroopan unionin puolesta neuvottelut pandemiavalmiutta ja -torjuntaa koskevan kansainvälisen sopimuksen tekemiseksi sekä neuvottelut kansainväliseen terveyssäännöstöön (2005) tehtävistä täydentävistä muutoksista

               PERUSTELUT

               1.SUOSITUKSEN TAUSTA

               •Suosituksen perustelut ja tavoitteet

                  Monenvälinen yhteistyö on olennaisen tärkeää pandemioiden torjumiseksi, koska ne eivät lähtökohtaisesti tunne rajoja ja edellyttävät yhteisiä toimia. Covid-19-pandemia on kuitenkin tuonut esiin kansainvälisen terveydenhuoltojärjestelmän ja maailmanlaajuisen yhteistyön jatkuvat heikkoudet.

                  Vakavan akuutin hengitystieoireyhtymän (SARS-CoV), H1N1-influenssapandemian ja Länsi-Afrikan ebolaepidemian jälkeen laadituissa tarkasteluissa ja arvioinneissa oli jo ennen covid-19-pandemiaa nostettu esiin puutteita globaalissa valmiudessa varautua epidemioihin ja reagoida niihin ja annettu lukuisia yksityiskohtaisia suosituksia näiden puutteiden korjaamiseksi. Suosituksilla on jossain määrin saatu aikaan merkittäviä parannuksia, joita ovat olleet kansainvälisen terveyssäännöstön (IHR) tarkistaminen vuonna 2005, Maailman terveysjärjestön (WHO) terveysuhkia koskevan ohjelman perustaminen vuonna 2016 ebolaepidemian jälkeen sekä WHO:n terveysuhkia koskevan ohjelman riippumattoman valvovan ja neuvoa-antavan komitean (IOAC) perustaminen.

                  Covid-19-pandemian aiheuttamien valtavien haasteiden vuoksi on kuitenkin käynyt selväksi, että pandemioiden ennustamiseen, ehkäisemiseen, havaitsemiseen, arviointiin ja tehokkaaseen torjuntaan on varauduttava maailmanlaajuisesti paremmin. WHO:lla on mandaattinsa perusteella keskeinen rooli tässä prosessissa johtavana ja koordinoivana viranomaisena maailmanlaajuisiin terveyshaasteisiin vastaamisessa. Tähän kuuluu epidemioihin varautuminen, niiden ehkäiseminen ja havaitseminen sekä niihin reagoiminen.

                  Viime kuukausien aikana useat riippumattomat arviointikomiteat ja -paneelit
                     1
                   ovat korostaneet tarvetta vahvistaa pikaisesti kansainvälistä järjestelmää pandemioiden torjumiseksi sekä lisätä WHO:n riippumattomuutta, toimivaltaa ja rahoitusta. Tämä antaa ainutlaatuisen sysäyksen vahvistaa maailmanlaajuista terveysturvaa covid-19-pandemiasta saatujen kokemusten valossa.

                  Euroopan unioni on covid-19-pandemian puhkeamisen jälkeen edistänyt merkittävästi maailmanlaajuisia pandemiantorjuntatoimia. Unioni on ollut liikkeellepaneva voima WHO:n johtoaseman lujittamisessa ja WHO:n uudistusprosessin edistämisessä. Unionin rooli WHO:n tukemisessa näkyy useissa asiakirjoissa, mm. marraskuussa 2020 annetuissa neuvoston  päätelmissä
                     2
                   ja Eurooppa-neuvoston jäsenten helmikuussa 2021 antamassa julkilausumassa
                     3
                  .

                  Tähän liittyen unioni ja sen jäsenvaltiot johtivat toisena peräkkäisenä vuonna Maailman terveyskokouksen 74. istunnossa toukokuussa 2021 päätöslauselman antamista siitä, miten vahvistaa WHO:n valmiuksia varautua terveysuhkiin ja torjua niitä. Tämän tuloksena perustettiin WHO:n valmiuksien ja reagoinnin vahvistamista käsittelevä WHO:n jäsenvaltioiden työryhmä, jäljempänä ’WHO:n jäsenvaltioiden työryhmä’, joka pohtii riippumattomien arviointikomiteoiden ja -paneelien havaintoja ja suosituksia ja raportoi niistä Maailman terveyskokoukselle toukokuussa 2022.

                  Valmistauduttaessa Maailman terveyskokouksen 74. istuntoon unioni ja laaja joukko sitä tukevia maita kaikilta WHO:n alueilta ovat myös pyrkineet luomaan prosessin pandemiavalmiutta ja -torjuntaa koskevan kansainvälisen sopimuksen laatimiseksi. Maaliskuussa 2021 25 valtion- ja hallitusten johtajaa ympäri maailmaa yhtyivät Eurooppa-neuvoston puheenjohtajan Charles Michelin ja WHO:n pääjohtajan Tedros Adhanom Ghebreyesusin kirjoitukseen
                     4
                  , jossa peräänkuulutettiin kansainvälistä pandemiayleissopimusta covid-19-pandemian aikana saatujen kokemusten pohjalta.

                  Neuvosto vahvisti 20. toukokuuta 2021 unionin puolesta Maailman terveyskokouksen 74. istunnossa otettavan kannan
                     5
                  . Tässä päätöksessä vahvistetaan selkeästi unionin tuki WHO:n prosessille uuden pandemiavalmiutta ja -torjuntaa koskevan puitesopimuksen laatimiseksi. Siinä todetaan myös, että unionin on voitava osallistua neuvotteluprosessiin, sillä unioni saattaa liittyä tällaiseen sopimukseen. Unionin sitoumus työskennellä kansainvälisen pandemiayleissopimuksen aikaansaamiseksi WHO:n puitteissa näkyy myös Eurooppa-neuvoston jäsenten helmikuussa 2021 antamassa julkilausumassa ja kesäkuussa 2021 annetuissa Eurooppa-neuvoston päätelmissä
                     6
                  .

                  Euroopan komissio ja G20-ryhmän puheenjohtaja Italia järjestivät yhdessä 21. toukokuuta 2021 maailmanlaajuisen terveyshuippukokouksen, jossa G20-maiden ja muiden valtioiden johtajat hyväksyivät kansainvälisten ja alueellisten järjestöjen johtajien läsnä ollessa ”Rooman julistuksen”
                     7
                  . Tässä julistuksessa esitetyt periaatteet toimivat yhteisinä ohjeina tulevien pandemioiden ennaltaehkäisyä ja niihin varautumista varten, ja ne ovat erityisen tärkeitä kansainvälisestä pandemiayleissopimuksesta käytävien keskustelujen kannalta.

                  Toukokuussa 2021 pidetyssä maailman terveyskokouksessa unioni pyrki yhdessä tukiryhmän (kirjoituksen allekirjoittajat) kanssa saamaan aikaan neuvotteluvaltuutuksen kansainvälistä pandemiayleissopimusta varten. Tähän ei kuitenkaan päästy yhteisymmärryksen puuttumisen vuoksi. Jotta asiassa päästäisiin eteenpäin, Maailman terveyskokous hyväksyi päätöksen, jossa se pyysi WHO:n jäsenvaltioiden työryhmää pohtimaan pandemiavalmiutta ja -torjuntaa koskevan WHO:n puitesopimuksen, sopimuksen tai muun kansainvälisen välineen kehittämisen mahdollisia hyötyjä. Lisäksi päätettiin kutsua koolle Maailman terveyskokouksen erityisistunto, joka kokoontui käsittelemään tätä asiaa 29. marraskuuta – 1. joulukuuta 2021, jotta virallinen neuvotteluprosessi voitaisiin aloittaa välittömästi sen jälkeen.

                  WHO:n jäsenvaltioiden työryhmä piti heinäkuun ja marraskuun 2021 välisenä aikana viisi kokousta sekä useita istuntojen välisiä kokouksia.

                  Keskustelujen aikana kansainvälisen sopimuksen puolesta puhuvien maiden määrä on kasvanut. WHO:n jäsenvaltioiden työryhmässä käytyjen keskustelujen perusteella ja kuten työryhmän 15. marraskuuta annetussa raportissa
                     8
                   todetaan, on määritetty useita pandemiavalmiuden ja -torjunnan tehostamiseen tarkoitetun uuden välineen potentiaalisia hyötyjä, eli se:

               (a)edistää korkean tason poliittista sitoutumista ja koko hallinnon ja yhteiskunnan kattavaa lähestymistapaa, mikä voisi lisätä eri alojen yhteensopivuutta ja mobilisointia;

               (b)tarjoaa mahdollisuuden tehostaa, päivittää ja vahvistaa WHO:n johtavaa ja koordinoivaa roolia ja sen tehtävää kansainvälisen terveystyön ohjaajana ja koordinoijana;

               (c)kasvattaa sidosryhmien kannatusta uudelle välineelle ja sen pandemiavalmiuteen ja -toimiin liittyville tavoitteille;

               (d)lisää osapuolina olevien valtioiden luottamusta pandemiavalmiutta ja -toimia koskeviin korkean tason vastavuoroisiin sitoumuksiin;

               (e)vakiinnuttaa WHO:n peruskirjaan (johdanto) sisältyvät periaatteet, mukaan lukien syrjimättömyyden periaate ja oikeus nauttia parhaasta mahdollisesta terveydentilasta;

               (f)käsitellä rokotteiden, hoitojen ja diagnostiikan kaltaisten vastatoimien tasapuolista saatavuutta; uuden sopimuksen laatiminen olisi tarkoituksenmukaisin maailmanlaajuinen prosessi sen pohtimiseen ja siitä sopimiseen, miten tasapuolisuutta voidaan parantaa tulevaisuudessa, mikä voitaisiin toteuttaa sisällyttämällä sopimukseen kehys konkreettisille toimenpiteille ja pitkän aikavälin mekanismeille, joilla kehitetään, valmistetaan ja laajennetaan uusia vastatoimia ja parannetaan olemassa olevien vastatoimien tasapuolista saatavuutta muun muassa siten, että lisätään paikallista tuotantoa ja vahvistetaan sääntelyjärjestelmiä;

               (g)mahdollistaa tietojen, näytteenottoteknologian ja hyötyjen jakamisen; tämä olisi sisällytettävä monenväliseen kehykseen, jonka puitteissa jaetaan seurantaa, valvontaa, perinnöllisyyttä ja taudinaiheuttajia koskevia tietoja yhteisymmärryksessä siitä, miten tästä koituvat hyödyt jaetaan; tähän sisältyvät mekanismit, joilla helpotetaan tutkimusta ja teknologian nopeaa jakamista vastatoimien alueellisen tuotannon ja jakelun tehostamiseksi ottaen samalla huomioon muilla foorumeilla käynnissä olevat keskustelut ja neuvottelut;

               (h)vähentää zoonoosiperäisten uusien tautien aiheuttamia riskejä tulevaisuudessa ja tehostaa yhteinen terveys -mallia, myös kohdennettuja elementtejä, joilla pyritään erityisesti vähentämään zoonoosien aiheuttamia riskejä tulevaisuudessa, vahvistamaan nykyisiä foorumeita ja seurantaa, lisäämään monialaisia kumppanuuksia (ihmisten, eläinten ja ympäristön terveyden aloilla) ja edistämään erityisiä vastatoimia yhteinen terveys -mallin mukaisesti; sekä

               (i)lujittaa terveydenhuoltojärjestelmiä ja niiden kriisinkestävyyttä vahvistamalla perusterveydenhuoltoa, tukemalla terveydenhuollon työntekijöitä ja toteuttamalla yleinen sairausvakuutusturva.

                  Merkittävä määrä jäsenvaltioita on lisäksi ilmaissut tukensa kansainvälisen terveyssäännöstön vahvistamiselle sen täytäntöönpanon, noudattamisen ja mahdollisten kohdennettujen muutosten avulla ilman, että koko väline on neuvoteltava uudelleen.

                  Tältä pohjalta WHO:n jäsenvaltioiden työryhmä totesi maailman terveyskokouksen erityisistunnolle antamassaan raportissa, että jatkotoimiin olisi sisällyttävä prosessi tai prosesseja, joilla i) kehitetään pandemiavalmiutta ja -torjuntaa koskeva WHO:n yleissopimus, sopimus tai muu kansainvälinen väline ja ii) vahvistetaan kansainvälistä terveyssäännöstöä (IHR 2005), mukaan lukien sen täytäntöönpano, sen keskeisten ominaisuuksien tukeminen ja siihen tehtävät mahdolliset kohdennetut muutokset. Neuvotteluprosessiin kuuluisivat näin ollen sekä neuvottelut pandemiavalmiutta ja -torjuntaa koskevasta oikeudellisesti sitovasta sopimuksesta että joukko kansainvälistä terveyssäännöstöä täydentäviä muutoksia.

                  Tämä suositus on sen vuoksi osoitettu neuvostolle 29. marraskuuta – 1. joulukuuta 2021 järjestetyn maailman terveyskokouksen erityisistunnon yhteydessä.

               •Yhdenmukaisuus muiden alaa koskevien politiikkojen säännösten kanssa

                  Ehdotettu suositus on yhdenmukainen valtioiden rajat ylittäviä vakavia terveysuhkia koskevan unionin nykyisen oikeudellisen kehyksen kanssa, sellaisena kuin se on tällä hetkellä vahvistettu päätöksellä N:o 1082/2013/EU
                     9
                  .

                  Lisäksi unionilla on ollut heti covid-19-pandemian alusta alkaen käytössä joukko toimenpiteitä ja koordinointitoimia, joilla tuetaan jäsenvaltioita pandemian torjunnassa ja vahvistetaan niiden terveydenhuoltojärjestelmien kriisinkestävyyttä. Ehdotettu suositus on seuraavien unionin tasolla toteutettujen toimenpiteiden mukainen, ja sillä pyritään täydentämään niitä siten, että pandemiaan mahdollisesti johtavia rajatylittäviä uhkia varten luodaan vahva kansainvälinen kehys:

               ·Komissio esitti kesäkuussa 2020 EU:n yhteisen rokotestrategian
                  10
               , joka mahdollistaa rokotteiden kehityksen ja laajamittaisen valmistuksen tukemisen ja nopeuttamisen. Tällä lähestymistavalla on varmistettu covid-19-rokotteiden saatavuus kaikille unionin jäsenvaltioille sekä vienti yli 150 maahan ympäri maailmaa.

               ·Komissio loi 11. marraskuuta 2020 perustan Euroopan terveysunionille hyväksymällä ehdotuksen asetukseksi valtioiden rajat ylittävistä vakavista terveysuhkista, ehdotuksen Euroopan lääkeviraston valtuuksien laajentamisesta ja ehdotuksen Euroopan tautienehkäisy- ja valvontakeskuksen toimeksiannon laajentamisesta
                  11
               . Näillä ehdotuksilla pyritään nykyisestä kriisistä saatujen kokemusten pohjalta vahvistamaan unionin kykyä selviytyä terveysuhkista ja varmistamaan parempi valmius ja toimintakyky nykyisen ja tulevien terveyskriisien aikana.

               ·Myös 25. marraskuuta 2020 hyväksytty Euroopan lääkestrategia
                  12
                perustuu covid-19-pandemian paljastamiin heikkouksiin, ja siinä esitetään asianmukaisia toimia EU:n lääkejärjestelmän mukauttamiseksi tulevina vuosina. Strategian tavoitteena on luoda tulevaisuuden vaatimukset täyttävä sääntelykehys ja tukea teollisuutta sellaisten tutkimusten ja tekniikoiden edistämisessä, joiden avulla tavoitetaan potilaat heidän hoitotarpeidensa täyttämiseksi ja korjataan markkinoiden toimintapuutteita.

               ·Komissio hyväksyi 6. toukokuuta 2021 EU:n rokotestrategiaa täydentävän covid-19-hoitokeinojen kehittämistä ja saatavuutta koskevan unionin strategian
                  13
               . Strategia kattaa lääkkeiden koko elinkaaren tutkimuksesta, kehittämisestä ja valmistuksesta hankintaan ja käyttöönottoon. Se sisältää selkeitä toimia ja tavoitteita, mm. vähintään kolmen uuden hoitomuodon hyväksymisen vuoden 2021 loppuun mennessä.

               ·Komissio perusti 16. syyskuuta 2021 uuden terveyshätätilanteiden valmiusviranomaisen (HERA)
                  14
                vahvistamaan Euroopan kykyä ehkäistä ja havaita valtioiden rajat ylittäviä terveysuhkia ja reagoida niihin nopeasti varmistamalla keskeisten lääketieteellisten vastatoimien kehittäminen, valmistus, hankinta ja tasapuolinen jakelu.

               Ehdotettu suositus noudattaa myös EU4Health-ohjelman eli vuosia 2021–2027 koskevan unionin uuden terveysalan toimintaohjelman seuraavia yleisiä tavoitteita, jotka on vahvistettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2021/522
                  15
                3 artiklan b ja c alakohdassa:

               ·”ihmisten suojeleminen unionissa vakavilta rajatylittäviltä terveysuhkilta ja terveydenhuoltojärjestelmien reagointikyvyn sekä jäsenvaltioiden välisen koordinoinnin vahvistaminen vakavista rajatylittävistä terveysuhkista selviämiseksi;

               ·lääkkeiden ja lääkinnällisten laitteiden sekä kriisin kannalta merkityksellisten tuotteiden saatavuuden, saavutettavuuden ja kohtuuhintaisuuden parantaminen unionissa ja näitä tuotteita koskevan innovoinnin tukeminen.”

               Tiiviit synergiat EU4Health-ohjelman ja naapuruus-, kehitys- ja kansainvälisen yhteistyön välineen
                  16
                sekä unionin pelastuspalvelumekanismin
                  17
                välillä ovat tässä suhteessa olennaisen tärkeitä.

               •Yhdenmukaisuus unionin muiden politiikkojen kanssa

                  Ehdotettu suositus on myös seuraavien unionin politiikkojen ja toimien mukainen:

               ·Ilmasto- ja ympäristöpolitiikat zoonoosiriskien ehkäisemiseksi ja hallitsemiseksi osana yhteinen terveys -mallia;

                  ·Kehitys- ja yhteistyöpolitiikat:

               –Unioni tukee naapurialueitaan, jotta ne voivat parantaa julkisten terveydenhuoltojärjestelmiensä valmiutta ja kriisinsietokykyä rajatylittävien terveysuhkien varalta;

               –Unioni on pyrkinyt luomaan ja tukemaan välineitä rokotteiden jakamiseksi matalan ja keskitulotason maiden kanssa ACT Accelerator -yhteistyön
                  18
                ja COVAX-rokoteyhteistyömekanismin puitteissa. Team Europe, johon osallistuvat Euroopan unioni, sen jäsenvaltiot ja eräät rahoituslaitokset, on yli 3 miljardin euron sitoumuksillaan yksi COVAX-mekanismin suurimmista lahjoittajista;

               –Unioni tekee yhteistyötä teollisuuskumppaneidensa kanssa rokotteiden asettamiseksi saataville matalan ja keskitulotason maille vuosina 2021 ja 2022, ja jäsenvaltiot puolestaan jakavat rokotteitaan COVAX-mekanismin kautta mutta myös kahdenvälisesti;

               –Unioni tarjoaa humanitaarista apua
                  19
                terveyskriiseistä ja tautiepidemioista kärsivälle väestölle kenttäoperaatioiden avulla ja apua sitä tarvitseville maille unionin pelastuspalvelumekanismin puitteissa toimittamalla lääkintätarvikkeita vaikeapääsyisillä alueilla asuville ihmisille. Lisäksi unioni tukee kumppaneita myös osallistumalla rokotusstrategioihin ja tarvikkeiden hankintaan ja jakeluun;

               –Euroopan komissio valmistelee yhteistyössä useiden jäsenvaltioiden kanssa afrikkalaisten kumppanien kanssa toteutettavaa aloitetta, jolla lisätään rokotteiden, lääkkeiden ja terveysteknologian valmistusta ja saatavuutta Afrikassa
                  20
               .

               2.OIKEUSPERUSTA, TOISSIJAISUUSPERIAATE JA SUHTEELLISUUSPERIAATE

               •Oikeusperusta

                  Ehdotetun päätöksen oikeusperusta on Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 218 artiklan 3 ja 4 artikla.

                  SEUT-sopimuksen 218 artiklan 3 kohdan mukaan komissio esittää suosituksia neuvostolle, joka tekee päätöksen, jolla annetaan lupa aloittaa neuvottelut ja jossa nimetään unionin neuvottelija. SEUT-sopimuksen 218 artiklan 4 kohdan mukaan neuvosto voi antaa neuvottelijalle ohjeita ja nimetä erityiskomitean, jota on kuultava neuvottelujen aikana.

                  Aineellista oikeusperustaa tarkastellaan myöhemmin, kun lisätietoja on saatavilla i) pandemiavalmiutta ja -torjuntaa koskevan kansainvälisen yleissopimuksen soveltamisalasta ja sisällöstä ja ii) kansainväliseen terveyssäännöstöön tehtävien täydentävien muutosten soveltamisalasta ja sisällöstä.

               •Toissijaisuusperiaate (jaetun toimivallan osalta)

                  Vaikka suunnitellun kansainvälisen sopimuksen tarkka soveltamisala ei ole vielä tiedossa, sillä on tarkoitus torjua pandemiaan mahdollisesti johtavia vakavia rajatylittäviä terveysuhkia. Sopimus vaikuttaa näin ollen unionin toimivallan käyttöön ja unionin lainsäädäntöön sellaisilla aloilla kuin terveys, ympäristö, kauppa, vapaa liikkuvuus, tietosuoja, sisämarkkinat ja kehitysyhteistyö, joista kaikista voi tulla merkityksellisiä suunnitellun sopimuksen nojalla.

                  Vaikka vielä ei ole tehty päätöstä siitä, mitä kansainvälisen terveyssäännöstön säännöksiä saatetaan tarkistaa, on todennäköistä, että muutokset vaikuttavat päätöksessä 1082/2013 vahvistettuun rajatylittäviä terveysuhkia koskevaan EU:n oikeudelliseen kehykseen.

                  Kun otetaan huomioon edellä esitetyt seikat ja todennäköiset vaikutukset EU:n eri toiminta-aloja koskevaan nykyiseen lainsäädäntöön, on olennaisen tärkeää varmistaa, että unioni voi osallistua tuleviin neuvotteluihin ja niistä seuraavaan kansainväliseen sopimukseen.

               •Suhteellisuusperiaate

                  Terveydenhuoltojärjestelmien sekä tuleviin pandemioihin varautumisen ja niihin reagoinnin vahvistaminen on yksi EU:n ensisijaisista tavoitteista ja selvästi unionin edun mukaista.

                  Tarvitaan neuvoston päätös, jolla unioni valtuutetaan aloittamaan neuvottelut pandemiavalmiutta ja -torjuntaa koskevasta kansainvälisestä sopimuksesta sekä kansainväliseen terveyssäännöstöön tehtävistä muutoksista siinä tapauksessa, että niitä päätetään tehdä.

                  Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklan 4 kohdan mukaisesti ehdotetussa suosituksessa ei ylitetä sitä, mikä on asetettujen tavoitteiden saavuttamiseksi tarpeen.

               •Toimintatavan valinta

                  Toimintatavan valinta perustuu SEUT-sopimuksen 218 artiklan 3 ja 4 kohtaan.

               3.JÄLKIARVIOINTIEN, SIDOSRYHMIEN KUULEMISTEN JA VAIKUTUSTENARVIOINTIEN TULOKSET

               •Jälkiarvioinnit/toimivuustarkastukset

                  Ei sovelleta

               •Sidosryhmien kuuleminen

                  Ei sovelleta

               •Asiantuntijatiedon keruu ja käyttö

                  Ei sovelleta

               •Vaikutustenarviointi

                  Ei sovelleta

               •Sääntelyn toimivuus ja yksinkertaistaminen

                  Ei sovelleta

               •Perusoikeudet

                  Euroopan unionin perusoikeuskirjan 35 artiklan mukaan kaikkien unionin politiikkojen ja toimintojen määrittelyssä ja toteuttamisessa varmistetaan ihmisten terveyden korkeatasoinen suojelu.

                  Ehdotetulla suosituksella haetaan valtuutus neuvottelujen aloittamiseen, joiden tavoitteena on vahvistaa terveydenhuoltojärjestelmiä sekä tuleviin pandemioihin varautumista ja niihin reagointia. Tämä vaikuttaisi myönteisesti ihmisten terveyden korkeatasoista suojelua koskevaan oikeuteen, joka vahvistetaan Euroopan unionin perusoikeuskirjan 35 artiklassa.

               4.TALOUSARVIOVAIKUTUKSET

                  Neuvottelujen aloittamisella pandemiavalmiutta ja -torjuntaa koskevasta kansainvälisestä sopimuksesta ja kansainvälisen terveyssäännöstön mahdollisilla täydentävillä muutoksilla ei katsota olevan vaikutusta talousarvioon.

               5.LISÄTIEDOT

               •Toteuttamissuunnitelmat, seuranta, arviointi ja raportointijärjestelyt

                  Valmistelutyön ja neuvottelujen odotetaan alkavan pian 29. marraskuuta – 1. joulukuuta 2021 pidetyn Maailman terveyskokouksen erityisistunnon jälkeen. Alustavaa vaihetta voidaan harkita.

               •Suositukseen sisältyvien säännösten yksityiskohtaiset selitykset

                  Komissio suosittaa, että

               ·neuvosto valtuuttaa komission aloittamaan ja käymään neuvottelut pandemiavalmiutta ja -torjuntaa koskevasta kansainvälisestä sopimuksesta sekä kansainväliseen terveyssäännöstöön tehtävistä muutoksista, jos niitä päätetään tehdä;

               ·komissio nimitetään unionin neuvottelijaksi;

               ·komissio käy neuvottelut kuullen erityiskomiteaa, jos neuvosto nimeää sellaisen SEUT 218 artiklan 4 kohdan mukaisesti;

               ·Neuvosto hyväksyy tämän suosituksen liitteenä olevat neuvotteluohjeet.

               Suositus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               luvan antamisesta aloittaa Euroopan unionin puolesta neuvottelut pandemiavalmiutta ja -torjuntaa koskevan kansainvälisen sopimuksen tekemiseksi sekä neuvottelut kansainväliseen terveyssäännöstöön (2005) tehtävistä täydentävistä muutoksista

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 218 artiklan 3 ja 4 kohdan,

               ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Maailman terveyskokouksen 29. marraskuuta – 1. joulukuuta 2021 pidetty erityisistunto kutsuttiin koolle Maailman terveysjärjestön (WHO) 31 päivänä toukokuuta 2021 tekemällä päätöksellä WHA74(16) pohtimaan pandemiavalmiutta ja -torjuntaa koskevan WHO:n yleissopimuksen, sopimuksen tai muun kansainvälisen välineen kehittämisen hyötyjä siinä tarkoituksessa, että luodaan hallitustenvälinen prosessi tällaisen pandemiavalmiutta ja -torjuntaa koskevan yleissopimuksen, sopimuksen tai muun kansainvälisen välineen laatimiseksi ja neuvottelemiseksi.

               (2)Unionin olisi osallistuttava tällaista yleissopimusta, sopimusta tai muuta kansainvälistä välinettä sekä kansainvälisen terveyssäännöstön (IHR) (2005) täydentäviä muutoksia koskeviin neuvotteluihin.

               (3)Neuvottelut käydään WHO:n puitteissa,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Komissiolle annetaan lupa neuvotella unionin puolesta pandemiavalmiutta ja -torjuntaa koskeva kansainvälinen sopimus sekä kansainväliseen terveyssäännöstöön tehtävät täydentävät muutokset Maailman terveyskokouksen 29. marraskuuta – 1. joulukuuta 2021 pidetyssä erityisistunnossa tehtyjen päätösten puitteissa.

               2 artikla

               Neuvotteluohjeet ovat tämän päätöksen liitteenä.

               3 artikla

               Neuvottelut käydään [neuvosto lisää erityiskomitean nimen] kuullen.

               4 artikla

               Tämä päätös on osoitettu komissiolle.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)

                        Etenkin pandemiavalmiutta ja -torjuntaa käsittelevä riippumaton paneeli, kansainvälisen terveyssäännöstön (2005) toimivuutta arvioiva komitea covid-19-vastatoimien yhteydessä ja WHO:n terveysuhkia koskevan ohjelman riippumaton valvova ja neuvoa-antava komitea.

                     (2)

                  https://data.consilium.europa.eu/doc/document/ST-12276-2020-INIT/fi/pdf
                  .

                     (3)

                  Eurooppa-neuvoston jäsenten julkilausuma, 25.–26. helmikuuta 2021 – Consilium (europa.eu)
                  .

                     (4)

                  https://www.who.int/news-room/commentaries/detail/op-ed---covid-19-shows-why-united-action-is-needed-for-more-robust-international-health-architecture
                  . Kirjoituksen allekirjoittivat seuraavien maiden valtion- ja hallitusten johtajat: Fidži, Thaimaa, Portugali, Italia, Romania, Yhdistynyt kuningaskunta, Ruanda, Kenia, Ranska, Saksa, Kreikka, Korea, Chile, Costa Rica, Albania, Etelä-Afrikka, Trinidad ja Tobago, Alankomaat, Tunisia, Senegal, Espanja, Norja, Serbia, Indonesia ja Ukraina.

                     (5)

                        EUVL L 238, 6.7.2021, s. 79.

                     (6)

                     Eurooppa-neuvoston päätelmät 24.-25. kesäkuuta 2021 – Consilium (europa.eu)

                  .

                     (7)

                        https://global-health-summit.europa.eu/rome-declaration_en.

                     (8)

                  Report of the Member States Working Group on Strengthening WHO Preparedness and Response to Health Emergencies to the special session of the World Health Assembly

                     (9)

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 1082/2013/EU, annettu 22 päivänä lokakuuta 2013, valtioiden rajat ylittävistä vakavista terveysuhkista ja päätöksen N:o 2119/98/EY kumoamisesta (EUVL L 293, 5.11.2013, s. 1).

                     (10)

                        COM/2020/245 final, 17.6.2020.

                     (11)

                        COM/2020/727 final, COM/2020/726 final, COM/2020/725 final, 11. marraskuuta 2020.

                     (12)

                        COM/2020/761 final, 25.11.2020.

                     (13)

                        COM/2021/355 final/2, 6.5.2021.

                     (14)

                        EUVL C 393I, 29.9.2021, s. 3–8.

                     (15)

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2021/522, annettu 24 päivänä maaliskuuta 2021, unionin terveysalan toimintaohjelman (EU4Health) perustamisesta kaudeksi 2021–2027 ja asetuksen (EU) N:o 282/2014 kumoamisesta (EUVL L 107, 26.3.2021, s. 1–29).

                     (16)

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2021/947, annettu 9 päivänä kesäkuuta 2021, naapuruus-, kehitys- ja kansainvälisen yhteistyön välineen – Globaali Eurooppa perustamisesta, päätöksen N:o 466/2014/EU muuttamisesta ja kumoamisesta sekä asetuksen (EU) 2017/1601 ja neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 480/2009 kumoamisesta (EUVL L 209, 14.6.2021, s. 1–78).

                     (17)

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 1313/2013/EU, annettu 17 päivänä joulukuuta 2013, unionin pelastuspalvelumekanismista (EUVL L 347, 20.12.2013, s. 924).

                     (18)

                        https://www.who.int/initiatives/act-accelerator.

                     (19)

                        Humanitaarista apua koskeva eurooppalainen konsensus (2008/C 25/01) ja neuvoston asetus (EY) N:o 1257/96 humanitaarisesta avusta, EUVL L 163, 2.7.1996, s. 1–6.

                     (20)

                        Lehdistötiedote 21. toukokuuta 2021 ”

                     Miljardin euron Team Europe -aloite Afrikassa

                  ”.

    ---documentbreak---

               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 1.12.2021
            COM(2021) 766 final

            LIITE
            asiakirjaan
            Suositus: Neuvoston päätös
            luvan antamisesta aloittaa Euroopan unionin puolesta neuvottelut pandemiavalmiutta ja -torjuntaa koskevan kansainvälisen sopimuksen tekemiseksi sekä neuvottelut kansainväliseen terveyssäännöstöön (2005) tehtävistä täydentävistä muutoksista

               LIITE

               Ohjeet pandemiavalmiutta ja -torjuntaa koskevan kansainvälisen sopimuksen neuvottelemista sekä kansainväliseen terveyssäännöstöön (2005) tehtävistä täydentävistä muutoksista neuvottelemista varten

               Komissio pyrkii neuvottelemaan pandemiavalmiutta ja -torjuntaa koskevan kansainvälisen sopimuksen
                  1
               , jäljempänä ’pandemiasopimus’, Maailman terveyskokouksen (WHA) 29. marraskuuta – 1. joulukuuta 2021 pidetyn erityisistunnon päätöksessä SSA2/CONF./1Rev.1 vahvistetun hallitustenvälisen prosessin puitteissa, joka toimii kansainvälisesti osallistavana neuvottelufoorumina. Komissio pyrkii Euroopan unionin puolesta saamaan aikaan kattavan neuvottelutuloksen, jossa otetaan huomioon jäljempänä esitetyt tavoitteet ja periaatteet sekä covid-19-pandemian aikana saadut kokemukset mahdollisiin tuleviin kansanterveysuhkiin varautumista silmällä pitäen.

               Pandemiasopimuksessa, jolla olisi täydennettävä kansainvälistä terveyssäännöstöä (2005), asetetaan sopimuspuolille aineellisia ja oikeudellisesti sitovia velvoitteita, joiden ensisijaisena tavoitteena on

               –pandemiauhkien ehkäisy ja valvonta,

               –havaitseminen ja raportointi sekä

               –niihin varautuminen ja niiden torjuminen.

               Sisällöllisten velvoitteiden, mukaan luettuna pandemiasopimuksen johdanto-osan, olisi perustuttava joukolle yleisiä tavoitteita ja periaatteita, joita ovat oikeus nauttia parhaasta mahdollisesta terveydentilasta, kansainvälinen solidaarisuus, pandemiaan liittyvien vastatoimien (esim. henkilönsuojaimet, rokotukset, hoidot ja diagnostiikka, sairaanhoito- ja sosiaalipalvelut) tasapuolinen saatavuus, yhteinen terveys -malli, tarve käsitellä ihmisten, eläinten ja ympäristön terveyden läheisiä yhteyksiä sekä monenvälisen yhteistyön ja WHO:n keskeinen asema maailmanlaajuisessa terveyshallinnassa.

               Pandemiasopimuksen olisi sisällettävä myös määräyksiä, joissa vahvistetaan

               –institutionaaliset puitteet;

               –uusien sääntöjen laatimista koskevat säännöt;

               –seuranta- ja vastuuvelvollisuusmekanismit;

               –koko hallinnon kattavat/monialaiset valmiusmallit, jotka parantavat kaikkien toimivaltuuksien ja resurssien käyttöönottoa sekä johdonmukaisuutta pandemioiden ehkäisemisessä ja niihin reagoimisessa; sekä

               –tekninen apu ja valmiuksien kehittäminen täytäntöönpanoa varten.

               Toimiva pandemiasopimus edellyttää erityisesti, että täytäntöönpanon tukemiseen panostetaan merkittävästi. Siihen olisi sisällyttävä seuraavaa:

               –vahvistetaan WHO:n kykyä tukea terveydenhuoltojärjestelmän kansallisia ja alueellisia ydinvalmiuksia pandemioiden ehkäisyyn, niihin varautumiseen, niiden havaitsemiseen ja torjumiseen;

               –vahva tekninen apu ja valmiuksien kehittäminen matalan ja alemman keskitulotason maissa tavoitteena

               ·pandemiasopimuksen ja siihen liittyvien kansainvälistä terveyssäännöstöä koskevien sitoumusten tehokas täytäntöönpano;

               ·pandemioiden ehkäisyä, havaitsemista, niihin varautumista ja niiden torjumista koskevien kansallisten ja alueellisten mekanismien parantaminen (mukaan lukien eri virastojen väliset ja eri alojen väliset koordinointimekanismit); sekä

               ·terveydenhuoltojärjestelmien valmiuksien parantaminen pandemioihin varautumisessa ja niiden torjumisessa muun muassa lisäämällä terveydenhuolto- ja sosiaalialan työvoiman valmiuksia ehkäistä, havaita ja torjua pandemiaan mahdollisesti johtavia kansanterveysuhkia sekä kehittämällä ja ottamalla käyttöön terveys- ja sosiaalialan digitaalisia välineitä.

               Pandemiasopimuksen tavoitteena olisi oltava aineellisten määräysten ja sitoumusten antaminen erityisesti edellä mainituilla keskeisillä aloilla sekä tulevien neuvottelujen suunnan määrittäminen, myös lisäpöytäkirjojen avulla. Oikeudellisesti sitovia säännöksiä voidaan täydentää ei-sitovin määräyksin (kuten ohjeilla, standardeilla ja julistuksilla).

               Kaikkien Yhdistyneiden kansakuntien jäsenvaltioiden ja alueellisten (taloudellisten) yhdentymisjärjestöjen olisi saatava tulla pandemiasopimuksen tai sen pöytäkirjojen osapuoliksi. Asiaankuuluvien kansainvälisten järjestöjen ja valtiosta riippumattomien sidosryhmien yhteistyötä varten olisi vahvistettava erityisjärjestelyjä.

               Koska pandemiasopimuksen aihe on kiireellinen, olisi harkittava mahdollisuutta soveltaa sitä väliaikaisesti ratifiointia odotettaessa, jotta pandemiasopimuksen määräysten täytäntöönpano voitaisiin aloittaa mahdollisimman pian.

               Olisi myös säädettävä siirtymäkausista matalan ja alemman keskitulotason maiden suorittamalle täytäntöönpanolle ja siihen liittyvästä täytäntöönpanotuesta.

               Pandemiavalmiutta ja -torjuntaa koskevat tavoitteet, joihin pandemiasopimuksella pyritään, saattavat edellyttää täydentävien muutosten tekemistä kansainväliseen terveyssäännöstöön. Tällaisilla muutoksilla olisi pyrittävä selkeyttämään ja vahvistamaan voimassa olevia kansainvälisen terveyssäännöstön säännöksiä ja lisäämään niiden tehokasta täytäntöönpanoa varmistaen samalla, että muutokset ja pandemiasopimuksen määräykset täydentävät toisiaan ja ovat keskenään yhteensopivia.

               Komissio edustaa unionia pandemiasopimuksen laatimisesta vastaavassa hallitustenvälisessä neuvotteluryhmässä Maailman terveyskokouksen päätöksen N:o SSA2/CONF./1Rev.1 mukaisesti ja kaikissa valmisteluelimissä tai muissa asiaan liittyvissä elimissä sekä WHO:n valmiuksien ja toimien vahvistamista terveyshätätilanteissa käsittelevän työryhmän työssä, joka liittyy kansainvälisen terveyssäännöstön täydentävien muutosten laatimiseen terveyssäännöstön vahvistamiseksi, ja muutoksia koskevissa tulevissa neuvotteluissa.

               Komission olisi pyrittävä varmistamaan, että pandemiasopimus ja kansainväliseen terveyssäännöstöön mahdollisesti tehtävät täydentävät muutokset ovat yhteensopivia unionin asiaa koskevan lainsäädännön ja politiikkojen sekä unionin muiden asiaankuuluvien monenvälisten sopimusten sitoumusten kanssa.

               Komission olisi käytävä neuvottelut asiaa koskevan voimassa olevan unionin lainsäädännön mukaisesti.

                     (1)

                        Tällä nimityksellä tarkoitetaan valtiosopimusoikeutta koskevan Wienin yleissopimuksen 2 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettua sopimusta, eikä se vaikuta nimeen, jonka sopimuksen allekirjoittajat lopulta valitsevat, esimerkiksi puitesopimus, yleissopimus tai sopimus.


               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 26.4.2022
            COM(2022) 166 final

            Suositus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            komission valtuuttamisesta aloittamaan neuvottelut hallinnollista yhteistyötä, petosten torjuntaa ja saatavien perintää arvonlisäverotuksen alalla koskevan Euroopan unionin ja Norjan kuningaskunnan välisen sopimuksen muuttamisesta

               PERUSTELUT

               1.EHDOTUKSEN TAUSTA

               •Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet

                  Euroopan unionin ja Norjan kuningaskunnan, jäljempänä ’Norja’, välinen sopimus hallinnollisesta yhteistyöstä, petosten torjunnasta ja saatavien perinnästä arvonlisäverotuksen alalla, jäljempänä ’sopimus’, tuli voimaan syyskuussa 2018. Sopimus antaa EU:n jäsenvaltioille ja Norjalle mahdollisuuden tehdä yhteistyötä tavalla, joka on samanlainen kuin jäsenvaltioiden neuvoston asetuksen (EU) N:o 904/2010
                     1
                   ja neuvoston direktiivin 2010/24/EU
                     2
                   nojalla tekemällä alv-petosten torjuntaa koskevalla yhteistyöllä, ja avustaa toisiaan alv-saatavien perinnässä.

               Neuvoston asetukseen (EU) N:o 904/2010 on kuitenkin tehty myöhemmin useita muutoksia, ja siihen on lisätty uusia hallinnollisen yhteistyön välineitä erityisesti muutosasetuksella (EU) 2018/1541
                  3
               . Uusia välineitä ovat muun muassa seuraavat:

               - Eurofisc-verkoston tehostaminen sen hallintoa vahvistamalla, niin kutsutut jatkotoimet (tietojen yhteinen käsittely ja analysointi) ja yhteisesti tehtävät hallinnolliset selvitykset (yhteiset tarkastukset);

               - muiden EU:n lainvalvontaelinten (Europol, OLAF) kanssa tehtävä yhteistyö;

               - tuontia ja ajoneuvoja koskevien keskeisten tietojen jakaminen.

               Lisäksi otettiin käyttöön mahdollisuus käyttää muita tietojenvaihtomenetelmiä kuin vakiolomakkeita.

                  Sopimuksen 41 artiklan 5 kohdassa määrätään muodollisuuksista silloin, kun sopimuksen osapuoli haluaa sopimuksen tarkistamista. Kyseinen osapuoli tekee tällöin ehdotuksen sekakomitealle, joka antaa suosituksia erityisesti neuvottelujen aloittamiseksi osapuolten kansainvälisiä neuvotteluja koskevien sääntöjen mukaisesti.

                  Sopimuksen 41 artiklan 1 kohdalla perustetun EU–Norja-sekakomitean 25. marraskuuta 2021 pidetyssä toisessa kokouksessa Norjan kuningaskunta esitti virallisesti pyynnön sopimuksen täydentämisestä ja muuttamisesta, jotta

               ·äskettäin käyttöön otetut hallinnollisen yhteistyön välineet (muiden tietojenvaihtomenetelmien kuin vakiolomakkeiden käyttö, yhteisesti tehtävät hallinnolliset selvitykset ja Eurofiscin puitteissa toteutettavat jatkotoimet) otettaisiin huomioon

               ·viittaukset direktiiviin 95/46/EY korvattaisiin viittauksella luonnollisten henkilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä sekä näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 27 päivänä huhtikuuta 2016 annettuun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseen (EU) 2016/679
                  4
               .

               Norja on tähän mennessä osallistunut aktiivisesti useimpiin Eurofiscin työaloihin. Vuosina 2020 ja 2021 Norja ilmoitti jäsenvaltioille, että petokset ja mahdolliset alv-menetykset ovat aiheuttaneet yhteensä 5 miljardin euron tappiot.

               Jos sopimusta muutettaisiin lisäämällä siihen edellä mainitut uudet välineet, yhteistyö ja petostentorjunta tehostuisivat, mikä toisi lisäarvoa molemmille sopimuksen osapuolille (Norjalle ja jäsenvaltioille).

               •Yhdenmukaisuus muiden alaa koskevien politiikkojen säännösten kanssa

                  Alv-alan hallinnollisen yhteistyön tehostaminen kolmansien maiden kanssa on yksi toimista, joka mainittiin Euroopan komission elpymisstrategian tueksi antamassa oikeudenmukaista ja yksinkertaista verotusta koskevassa vuoden 2020 toimintasuunnitelmassa
                     5
                  .

                  Lisäksi olisi huomattava, että Norjan kanssa käytävät neuvottelut kattaisivat jo voimassa olevat ja jäsenvaltioiden asetuksen (EU) N:o 904/2010 perusteella soveltamat yhteistyövälineet.

                  Näin ollen tämä aloite on yhdenmukainen komission nykyisen alv-politiikan kanssa ja yhdenmukaistaisi jäsenvaltioiden ja Norjan välisen yhteistyön EU:n säännöstön kanssa.

               2.OIKEUSPERUSTA, TOISSIJAISUUSPERIAATE JA SUHTEELLISUUSPERIAATE

               •Oikeusperusta

                  Tämä neuvostolle annettava ehdotus toimitetaan Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) 218 artiklan 3 kohdan nojalla.

                  SEUT-sopimuksen 3 artiklan 2 kohdassa määrätään, että sen 3 artiklan 1 kohdassa lueteltujen alojen lisäksi unionilla ”on myös yksinomainen toimivalta tehdä kansainvälinen sopimus, kun sopimuksen tekemisestä on säädetty lainsäätämisjärjestyksessä hyväksytyssä unionin säädöksessä tai kun tämä on välttämätöntä, jotta unioni voi käyttää sisäistä toimivaltaansa, tai siltä osin kuin se voi vaikuttaa yhteisiin sääntöihin tai muuttaa niiden ulottuvuutta”.

                  Unionin tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan sopimus voi vaikuttaa yhteisiin sääntöihin tai muuttaa niiden soveltamisalaa, jos se koskee aloja, joilla on toteutettu yhdenmukaistamissäännöksiä
                     6
                  .

                  Sopimuksen tarkistamisen kohde eli neuvoston asetuksella (EU) 2018/1541 käyttöön otettujen uusien hallinnollisen yhteistyön välineiden sisällyttäminen kuuluu unionin yksinomaiseen toimivaltaan. Direktiiviä 95/46/EY koskevien viittausten korvaaminen viittauksilla asetukseen (EU) 2016/679 voidaan tehdä sekakomiteassa sopimuksen 41 artiklan 2 kohdan k alakohdan nojalla. Tämä päivitys voidaan kuitenkin ottaa esille myös aloitettaessa sopimustekstin muuttamista koskevat neuvottelut.

                  Norja pyysi sopimuksen 41 artiklan 5 kohdan mukaisesti virallisesti sopimuksen muuttamista koskevien neuvottelujen aloittamista 25. marraskuuta 2021 pidetyssä sekakomitean toisessa kokouksessa.

               •Suhteellisuusperiaate

                  Sopimuksen muutokseen sisällytettävät yhteistyövälineet ovat suhteellisuusperiaatteen mukaisia, eivätkä ne ylitä sitä, mikä on tarpeen yhteisen kehyksen luomiseksi Euroopan unionin ja Norjan kuningaskunnan väliselle hallinnolliselle yhteistyölle arvonlisäverotuksen alalla. Sopimuksen muutoksen myötä alv-lainsäädännön soveltamisesta vastaavat jäsenvaltioiden viranomaiset voivat tehdä yhteistyötä Norjan veroviranomaisten kanssa samalla tavalla kuin ne tekevät EU:ssa keskinäistä yhteistyötä EU:n säännöstön nojalla.

               3.JÄLKIARVIOINTIEN, SIDOSRYHMIEN KUULEMISTEN JA VAIKUTUSTENARVIOINTIEN TULOKSET

               •Sidosryhmien kuuleminen

               Norja toimitti luonnoksen sekakomitean päätökseksi 25. marraskuuta 2021 pidetyssä sekakomitean toisessa kokouksessa, ja ehdotti 41 artiklan 5 kohdan mukaisesti neuvottelujen aloittamista sopimuksen muuttamiseksi.

               Kyseinen luonnos sekakomitean päätökseksi ei sido komissiota, ja se hyväksytään (kirjallisella menettelyllä) vasta sen jälkeen, kun neuvosto on valtuuttanut komission aloittamaan neuvottelut sopimuksen muuttamisesta.

               Neuvoston verotustyöryhmä sai tiedon Norjan pyynnöstä muuttaa sopimusta 8. joulukuuta 2021.

                  Neuvoston verotustyöryhmä pidetään ajan tasalla neuvottelujen etenemisestä koko prosessin ajan, ja sitä kuullaan neuvottelujen tuloksista.

               •Vaikutustenarviointi

               Paremman sääntelyn välineistön
                  7
                välineen 7 mukaan vaikutustenarviointia ei tarvita, jos vaikutusta ei voida määrittää selkeästi etukäteen, vaikutukset ovat vähäisiä tai komissiolla on vain vähän tai ei ollenkaan valinnanvaraa asiassa.

               Koska suosituksen yksityiskohtaisuus on edelleen hyvin yleisellä tasolla ja siinä on paljon joustovaraa, paremman sääntelyn välineistön välineessä 7 mainittu ensimmäinen edellytys täyttyy. Suosituksessa ei myöskään velvoiteta komissiota esittämään mitään tiettyä kantaa tässä vaiheessa. Suunniteltuun komission suositukseen sisältyy ainoastaan neuvoston antama ”valtuutus” aloittaa neuvottelut Norjan kanssa. Näin ollen sillä ei ole mitään vaikutusta veroviranomaisiin eikä EU:n veronmaksajiin. Neuvotteluissa keskitytään muutamiin hallinnollisiin välineisiin, jotka voitaisiin lisätä jo voimassa olevaan EU:n ja Norjan alv-yhteistyötä koskevaan sopimukseen. Komissiolla on vain vähän tai ei ollenkaan valinnanvaraa, koska suositus on pakollinen vaihe neuvottelujen aloittamisessa kolmannen maan kanssa.

                  Käytännössä suunnitellun suosituksen tulos ei ole mikään uusi säädös, vaan ainoastaan neuvottelujen aloittaminen.

               •Perusoikeudet

                  Suunnitellussa sopimuksessa kunnioitetaan Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 2 artiklassa ja Euroopan unionin perusoikeuskirjassa vahvistettuja Euroopan unionin keskeisiä arvoja.

               4.TALOUSARVIOVAIKUTUKSET

                  Ehdotuksella ei ole vaikutuksia EU:n talousarvioon.

               Suositus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               komission valtuuttamisesta aloittamaan neuvottelut hallinnollista yhteistyötä, petosten torjuntaa ja saatavien perintää arvonlisäverotuksen alalla koskevan Euroopan unionin ja Norjan kuningaskunnan välisen sopimuksen muuttamisesta

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 218 artiklan 3 ja 4 kohdan,

               ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,

               sekä katsoo seuraavaa:

               1)
                     Hallinnollisesta yhteistyöstä, petosten torjunnasta ja saatavien perinnästä arvonlisäverotuksen alalla tehdyn Euroopan unionin ja Norjan kuningaskunnan välisen sopimuksen
                  8
               , jäljempänä ’sopimus’, mukainen yhteistyökehys on jo tuottanut erittäin myönteisiä tuloksia, mikä kävi ilmi Oslossa 25 päivänä marraskuuta 2021 pidetyssä sekakomitean toisessa kokouksessa.

               2)
                     Jäsenvaltiot hyötyisivät yhteistyövälineiden laajentamisesta, sillä se mahdollistaisi tehokkaamman yhteistyön Norjan kanssa erityisesti Eurofiscin jatkotoimien osalta.

               3)
                     Neuvottelut sopimuksen muuttamiseksi olisi aloitettava,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Valtuutetaan komissio aloittamaan unionin puolesta neuvottelut hallinnollisesta yhteistyöstä, petosten torjunnasta ja saatavien perinnästä arvonlisäverotuksen alalla tehdyn Euroopan unionin ja Norjan kuningaskunnan välisen sopimuksen muuttamiseksi.

               2 artikla

               Neuvotteluohjeet ovat tämän päätöksen liitteenä.

               3 artikla

               Neuvottelut käydään neuvoston verotustyöryhmää kuullen.

               4 artikla

               Tämä päätös on osoitettu komissiolle.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)

                        Neuvoston asetus (EU) N:o 904/2010, annettu 7 päivänä lokakuuta 2010, hallinnollisesta yhteistyöstä ja petosten torjunnasta arvonlisäverotuksen alalla (EUVL L 268, 12.10.2010, s. 1).

                     (2)

                        Neuvoston direktiivi 2010/24/EU, annettu 16 päivänä maaliskuuta 2010, keskinäisestä avunannosta veroihin, maksuihin ja muihin toimenpiteisiin liittyvien saatavien perinnässä (EUVL L 84, 31.3.2010, s. 1).

                     (3)

                        Neuvoston asetus (EU) 2018/1541, annettu 2 päivänä lokakuuta 2018, asetusten (EU) N:o 904/2010 ja (EU) 2017/2454 muuttamisesta hallinnollista yhteistyötä arvonlisäveron alalla tehostavien toimenpiteiden osalta (EUVL L 259/1, 16.10.2018, s. 1–11).

                     (4)

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2016/679, annettu 27 päivänä huhtikuuta 2016, luonnollisten henkilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä sekä näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta ja direktiivin 95/46/EY kumoamisesta (yleinen tietosuoja-asetus) (EUVL L 119, 4.5.2016, s. 1–88).

                     (5)

                        Toimi A14, COM(2020) 312 final.

                     (6)

                        Unionin tuomioistuimen lausunto 3/15, ECLI:EU:C:2017:114, 118 kohta, ja siinä mainittu oikeuskäytäntö.

                     (7)

                        https://ec.europa.eu/info/sites/default/files/br_toolbox-nov_2021_en_0.pdf

                     (8)

                        https://eur-lex.europa.eu/legal-content/FI/TXT/?uri=CELEX%3A22018A0801%2801%29

    ---documentbreak---

               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 26.4.2022
            COM(2022) 166 final

            LIITE
            asiakirjaan
            Suositus: NEUVOSTON PÄÄTÖS
            komission valtuuttamisesta aloittamaan neuvottelut hallinnollista yhteistyötä, petosten torjuntaa ja saatavien perintää arvonlisäverotuksen alalla koskevan Euroopan unionin ja Norjan kuningaskunnan välisen sopimuksen muuttamisesta

               LIITE

               NEUVOTTELUOHJEET HALLINNOLLISESTA YHTEISTYÖSTÄ, PETOSTEN TORJUNNASTA JA SAATAVIEN PERINNÄSTÄÄ ARVONLISÄVEROTUKSEN ALALLA TEHDYN EUROOPAN UNIONIN JA NORJAN KUNINGASKUNNAN VÄLISEN SOPIMUKSEN MUUTTAMISEKSI

                  Euroopan unionin ja Norjan kuningaskunnan, jäljempänä ’Norja’, välinen sopimus hallinnollisesta yhteistyöstä, petosten torjunnasta ja saatavien perinnästä arvonlisäverotuksen alalla, jäljempänä ’sopimus’, tuli voimaan syyskuussa 2018. Sopimus antaa EU:n jäsenvaltioille ja Norjalle mahdollisuuden tehdä yhteistyötä tavalla, joka on samanlainen kuin jäsenvaltioiden neuvoston asetuksen (EU) N:o 904/2010
                     1
                   ja neuvoston direktiivin 2010/24/EU
                     2
                   nojalla tekemällä alv-petosten torjuntaa koskevalla yhteistyöllä, ja avustaa toisiaan alv-saatavien perinnässä.

                  Neuvoston asetukseen (EU) N:o 904/2010 on kuitenkin tehty myöhemmin useita muutoksia, ja siihen on lisätty uusia hallinnollisen yhteistyön välineitä erityisesti muutosasetuksella (EU) 2018/1541
                     3
                  . Uusia välineitä ovat muun muassa seuraavat:

               (a)Eurofisc-verkoston tehostaminen sen hallintoa vahvistamalla, niin kutsutut jatkotoimet (tietojen yhteinen käsittely ja analysointi) ja yhteisesti tehtävät hallinnolliset selvitykset (yhteiset tarkastukset);

               (b)mahdollisuus käyttää muita tietojenvaihtomenetelmiä kuin vakiolomakkeita;

               (c)muiden EU:n lainvalvontaelinten (Europol, OLAF) kanssa tehtävä yhteistyö;

               (d)tuontia ja ajoneuvoja koskevien keskeisten tietojen jakaminen.

               Edellä c ja d alakohdassa mainitut välineet eivät kuitenkaan ole hyödyllisiä jäsenvaltioiden ja Norjan välisessä yhteistyössä.

                  Lisäksi vuonna 2018 tehdyssä sopimuksessa viitataan yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24 päivänä lokakuuta 1995 annettuun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviin 95/46/EY, joka on korvattu yksilöiden suojelusta yhteisöjen toimielinten ja elinten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 27 päivänä huhtikuuta 2016 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 2016/679
                     4
                  .

                  Näin ollen neuvotteluilla olisi oltava seuraavat kaksi tavoitetta:

               (1)annetaan jäsenvaltioiden käyttöön mahdollisuuksien mukaan ja siinä määrin kuin se on tarpeen uusia Norjan kanssa käytettäviä yhteistyövälineitä, jotka vastaavat asetuksella (EU) 904/2010 ja asetuksella (EU) 2018/1541 käyttöön otettuja välineitä. Neuvotteluissa olisi käsiteltävä erityisesti seuraavia asioita:

               –tietojenvaihto muilla menetelmillä kuin vakiolomakkeilla;

               –yhteisesti tehdyt hallinnolliset selvitykset;

               –Eurofiscin jatkotoimet.

               (2)päivitetään direktiiviä 95/46/EY koskevat lainsäädäntöviitteet viittauksella asetukseen (EU) 2016/679.

                  Neuvottelut eivät saisi johtaa siihen, että Norjalla olisi ”pääsy jäsenvaltioiden tietokantoihin”.

                     (1)

                        Neuvoston asetus (EU) N:o 904/2010, annettu 7 päivänä lokakuuta 2010, hallinnollisesta yhteistyöstä ja petosten torjunnasta arvonlisäverotuksen alalla (EUVL L 268, 12.10.2010, s. 1).

                     (2)

                        Neuvoston direktiivi 2010/24/EU, annettu 16 päivänä maaliskuuta 2010, keskinäisestä avunannosta veroihin, maksuihin ja muihin toimenpiteisiin liittyvien saatavien perinnässä (EUVL L 84, 31.3.2010, s. 1).

                     (3)

                        Neuvoston asetus (EU) 2018/1541, annettu 2 päivänä lokakuuta 2018, asetusten (EU) N:o 904/2010 ja (EU) 2017/2454 muuttamisesta hallinnollista yhteistyötä arvonlisäveron alalla tehostavien toimenpiteiden osalta (EUVL L 259/1, 16.10.2018, s. 1–11).

                     (4)

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2016/679, annettu 27 päivänä huhtikuuta 2016, luonnollisten henkilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä sekä näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta ja direktiivin 95/46/EY kumoamisesta (yleinen tietosuoja-asetus) (EUVL L 119, 4.5.2016, s. 1–88).