title: Euroopan järjestelmäriskikomitean suositus, annettu 16 päivänä helmikuuta 2022, makrovakauspoliittisten toimenpiteiden rajat ylittävien vaikutusten arvioinnista ja vapaaehtoisesta vastavuoroisuudesta annetun suosituksen EJRK/2015/2 muuttamisesta (EJRK/2022/1) 2022/C 174/01

text:
                  28.4.2022

                  FI

                  Euroopan unionin virallinen lehti

                  C 174/1

         EUROOPAN JÄRJESTELMÄRISKIKOMITEAN SUOSITUS,
         annettu 16 päivänä helmikuuta 2022,
         makrovakauspoliittisten toimenpiteiden rajat ylittävien vaikutusten arvioinnista ja vapaaehtoisesta vastavuoroisuudesta annetun suosituksen EJRK/2015/2 muuttamisesta
         (EJRK/2022/1)
         (2022/C 174/01)
         EUROOPAN JÄRJESTELMÄRISKIKOMITEAN HALLINTONEUVOSTO, joka
         ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
         ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen (1) ja erityisesti sen liitteen IX,
         ottaa huomioon finanssijärjestelmän makrotason vakauden valvonnasta Euroopan unionissa ja Euroopan järjestelmäriskikomitean perustamisesta 24 päivänä marraskuuta 2010 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1092/2010 (2) ja erityisesti sen 3, 16, 17 ja 18 artiklan,
         ottaa huomioon luottolaitosten vakavaraisuusvaatimuksista ja asetuksen (EU) N:o 648/2012 muuttamisesta 26 päivänä kesäkuuta 2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 575/2013 (3) ja erityisesti sen 458 artiklan,
         ottaa huomioon oikeudesta harjoittaa luottolaitostoimintaa ja luottolaitosten vakavaraisuusvalvonnasta, direktiivin 2002/87/EY muuttamisesta sekä direktiivien 2006/48/EY ja 2006/49/EY kumoamisesta 26 päivänä kesäkuuta 2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2013/2013/EU (4) ja erityisesti sen VII osaston 4 luvun II osan,
         ottaa huomioon Euroopan järjestelmäriskikomitean työjärjestyksen hyväksymisestä 20 päivänä tammikuuta 2011 annetun Euroopan järjestelmäriskikomitean päätöksen EJRK/2011/1 (5) ja erityisesti sen 18, 19 ja 20 artiklan,
         sekä katsoo seuraavaa:

                     (1)

                     Kansallisten makrovakauspoliittisten toimenpiteiden tehokkuuden ja johdonmukaisuuden varmistamiseksi on tärkeää täydentää unionin lainsäädännön mukaista pakollista vastavuoroisuutta vapaaehtoisella vastavuoroisuudella.

                     (2)

                     Euroopan järjestelmäriskikomitean suosituksessa EJRK/2015/2 (6) vahvistetun makrovakauspoliittisten toimenpiteiden vapaaehtoista vastavuoroisuutta koskevan kehyksen tarkoituksena on varmistaa, että kaikki yhdessä jäsenvaltiossa aktivoidut riskiperusteiset makrovakauspoliittiset toimenpiteet toteutetaan vastavuoroisesti muissa jäsenvaltioissa.

                     (3)

                     Komission päätöksen C(2020) 1214 final (7) johdosta De Nederlandsche Bank (DNB), joka toimii asetuksen (EU) N:o 575/2013 458 artiklassa tarkoitettuna nimettynä viranomaisena, otti käyttöön tiukemman kansallisen toimenpiteen ja asetti keskimääräisen riskipainon alarajan Alankomaissa toimiluvan saaneiden ja sisäisten luottoluokitusten menetelmää käyttävien pankkien salkuille, jotka koostuvat luonnollisten henkilöiden vastuista, joiden vakuutena on Alankomaissa sijaitsevaa asunto-omaisuutta. Toimenpide tuli voimaan 1 päivänä tammikuuta 2022.

                     (4)

                     DNB toimitti 23 päivänä marraskuuta 2021 Euroopan järjestelmäriskikomitealle (EJRK) tiukemman kansallisen toimenpiteen vastavuoroisuutta koskevan pyynnön asetuksen (EU) N:o 575/2013 458 artiklan 8 kohdan nojalla.

                     (5)

                     EJRK:lle asetuksen (EU) N:o 575/2013 458 artiklan 8 kohdan nojalla esitetyn DNB:n pyynnön johdosta ja estääkseen kielteisten rajat ylittävien vaikutusten syntymisen siinä muodossa, että toimintaa siirrettäisiin suosiollisimmille alueille ja sääntelyeroja käytetäisiin hyväksi sen seurauksena, että makrovakauspoliittinen toimenpide tulee asetuksen (EU) N:o 575/2013 458 artiklan 2 kohdan d alakohdan vi alakohdan mukaisesti sovellettavaksi Alankomaissa, Euroopan järjestelmäriskikomitean hallintoneuvosto on päättänyt sisällyttää tämän toimenpiteen niiden makrovakauspoliittisten toimenpiteiden luetteloon, joiden vastavuoroista toteuttamista suositetaan suosituksen EJRK/2015/2 mukaisesti.

                     (6)

                     Direktiivin 2013/36/EU 133 artiklan 9 kohdan mukaisena nimettynä viranomaisena toimiva Lietuvos bankas ilmoitti EJRK:lle 26 päivänä lokakuuta 2021 aikomuksestaan asettaa järjestelmäriskipuskurikanta kaikille Liettuassa oleviin luonnollisiin henkilöihin liittyville asuinkiinteistövakuudellisille vähittäisvastuille. Järjestelmäriskipuskuria sovelletaan Liettuassa toimiluvan saaneisiin pankkeihin korkeimmalla konsolidointitasolla kyseisessä maassa. Samanaikaisesti suunniteltua järjestelmäriskipuskuria sovelletaan konsolidoinnin perusteella keskitettyjen luotto-osuuskuntien ryhmiin, jotka eivät kuulu asetuksen (EU) N:o 575/2013 soveltamisalaan. Toimenpiteen odotetaan tulevan voimaan 1 päivänä heinäkuuta 2022.

                     (7)

                     Lietuvos bankas toimitti EJRK:lle 1 päivänä joulukuuta 2021 järjestelmäriskipuskurikannan vastavuoroisuutta koskevan pyynnön direktiivin 2013/36/EU 134 artiklan 5 kohdan nojalla.

                     (8)

                     Lietuvos bankasin esittämän pyynnön johdosta ja estääkseen kielteisten rajat ylittävien vaikutusten syntymisen siinä muodossa, että toimintaa siirrettäisiin suosiollisimmille alueille ja sääntelyeroja käytetäisiin hyväksi sen seurauksena, että makrovakauspoliittinen toimenpide tulee asetuksen (EU) N:o 575/2013 458 artiklan 2 kohdan d alakohdan vi alakohdan mukaisesti sovellettavaksi Liettuassa, Euroopan järjestelmäriskikomitean hallintoneuvosto on myös päättänyt sisällyttää tämän toimenpiteen niiden makrovakauspoliittisten toimenpiteiden luetteloon, joiden vastavuoroista toteuttamista suositetaan suosituksen EJRK/2015/2 mukaisesti.

                     (9)

                     Tästä syystä suositus EJRK/2015/2 olisi muutettava vastaavasti,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN SUOSITUKSEN:

            Muutokset

         Muutetaan suositus EJRK/2015/2 seuraavasti:

                     1.

                     Korvataan 1 jakson suosituksessa C oleva 1 kohta seuraavasti:

                                 ”1.

                                 Suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset toteuttavat vastavuoroisesti muiden asianomaisten viranomaisten hyväksymiä makrovakauspoliittisia toimenpiteitä, joiden vastavuoroista toteuttamista EJRK on suositellut. Suosituksena on, että seuraavat toimenpiteet, jotka kuvataan tarkemmin liitteessä, toteutetaan vastavuoroisesti:

                                             Belgia:

                                                         —

                                                         Luottolaitoksiin, joilla on toimilupa Belgiassa ja jotka käyttävät sisäisten luottoluokitusten menetelmää lakisääteisiä pääomavaatimuksia laskettaessa, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 575/2013 458 artiklan 2 kohdan d alakohdan vi alakohdan nojalla riskipainon korotusta sellaisten vähittäisvastuiden osalta, joiden vakuutena on Belgiassa sijaitsevaa kiinteää asunto-omaisuutta, ja korotus koostuu seuraavista osatekijöistä:

                                                                     a)

                                                                     kiinteämääräisestä viiden prosenttiyksikön suuruisesta riskipainon korotuksesta, ja

                                                                     b)

                                                                     suhteellisesta riskipainon korotuksesta, joka sisältää riskipainojen vastuilla painotetun keskiarvon 33 prosentin suuruisen osuuden, jota sovelletaan sellaisiin vähittäisvastuisiin, joiden vakuutena on Belgiassa sijaitsevaa kiinteää asunto-omaisuutta.

                                             Ranska:

                                                         —

                                                         Asetuksen (EU) N:o 575/2013 395 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun suurten asiakasriskien rajoituksen tiukennus viiteen prosenttiin ensisijaisesta (T1) pääomasta; tiukennus koskee Ranskassa sääntömääräisen kotipaikan omaaviin hyvin velkaantuneisiin suuriin yrityksiin liittyviä vastuita ja sitä sovelletaan asetuksen (EU) N:o 575/2013 458 artiklan 2 kohdan d alakohdan ii alakohdan mukaisesti maailmanlaajuisen järjestelmän kannalta merkittäviin laitoksiin (G-SII-laitokset) ja muihin rahoitusjärjestelmän kannalta merkittäviin laitoksiin (O-SII-laitokset) varovaisuusperiaatteen mukaisen konsolidoinnin korkeimmalla konsolidointitasolla.

                                             Liettua:

                                                         —

                                                         Kahden prosentin järjestelmäriskipuskurikanta, jota sovelletaan kaikkiin Liettuan tasavallassa asuviin luonnollisiin henkilöihin liittyviin asuinkiinteistövakuudellisiin vähittäisvastuisiin.

                                             Luxemburg:

                                                         —

                                                         Luxemburgissa sijaitsevien asuinkiinteistöjen uusia kiinnitysluottoja koskevat oikeudellisesti sitovat luototusasterajat, joita sovelletaan eri luotonottajaryhmiin seuraavasti:

                                                                     a)

                                                                     100 prosentin luototusasterajaa sovelletaan pääasiallisena asuntona käytettävän ensiasunnon ostajiin;

                                                                     b)

                                                                     90 prosentin luototusasterajaa sovelletaan muihin pääasiallisen asunnon ostajiin, eli muihin kuin ensiasunnon ostajiin. Tämä raja pannaan täytäntöön suhteellisuutta noudattaen portfoliokiintiön avulla. Tämä merkitsee sitä, että luotonantajien näille luotonottajille myöntämien uusien kiinnitysluottojen salkusta 15 prosenttia voi olla luottoja, joissa luototusaste on yli 90 prosenttia mutta alle 100 prosenttia;

                                                                     c)

                                                                     80 prosentin luototusasterajaa sovelletaan muihin kiinnitysluottoihin (sijoitusasuntosegmentti mukaan luettuna).

                                             Alankomaat:

                                                         —

                                                         Keskimääräisen riskipainon alaraja, jota sovelletaan asetuksen (EU) N:o 575/2013 458 artiklan 2 kohdan d alakohdan vi alakohdan mukaisesti Alankomaissa toimiluvan saaneisiin luottolaitoksiin, jotka käyttävät sisäisten luottoluokitusten menetelmää lakisääteisten pääomavaatimusten laskennassa, niiden salkkujen osalta, joissa on luonnollisiin henkilöihin liittyviä vastuita, joiden vakuutena Alankomaissa sijaitseva asuinkiinteistö. Kunkin toimenpiteen soveltamisalaan kuuluvan yksittäisen vastuuerän osalta lainan osuuteen, joka on enintään 55 prosenttia lainan vakuutena käytettävän kiinteistön markkina-arvosta, sovelletaan 12 prosentin riskipainoa ja lainan jäljellä olevaan osuuteen sovelletaan 45 prosentin riskipainoa. Salkun keskimääräisen riskipainon alaraja on yksittäisten lainojen riskipainojen vastuilla painotettu keskiarvo.

                                             Norja:

                                                         —

                                                         Kaikkien Norjassa toimiluvan saaneiden luottolaitosten Norjassa oleviin vastuisiin sovellettava 4,5 prosentin järjestelmäriskipuskurikanta direktiivin 2013/36/EU 133 artiklan mukaisesti, sellaisena kuin kyseistä direktiiviä sovelletaan Norjaan ja Norjassa 1 päivänä tammikuuta 2020 Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen (*1) (jäljempänä ”ETA-sopimus”) ehtojen mukaisesti (jäljempänä ”vakavaraisuusdirektiivi sellaisena kuin sitä sovelletaan Norjassa 1 päivänä tammikuuta 2020”);

                                                         —

                                                         Norjassa toimiluvan saaneiden luottolaitosten, jotka käyttävät sisäisten luottoluokitusten (IRB) menetelmää lakisääteisen pääoman määrää laskettaessa, Norjassa oleviin asuinkiinteistövastuisiin sovellettava 20 prosentin keskimääräinen riskipainon alaraja asetuksen (EU) N:o 575/2013 458 artiklan 2 kohdan d alakohdan vi alakohdan mukaisesti, sellaisena kuin kyseistä asetusta sovelletaan Norjaan ja Norjassa 1 päivänä tammikuuta 2020 ETA-sopimuksen ehtojen mukaisesti (jäljempänä ”vakavaraisuusasetus sellaisena kuin sitä sovelletaan Norjassa 1 päivänä tammikuuta 2020”);

                                                         —

                                                         Norjassa toimiluvan saaneiden luottolaitosten, jotka käyttävät IRB-menetelmää lakisääteisen pääoman määrää laskettaessa, Norjassa oleviin liikekiinteistövastuisiin sovellettava 35 prosentin keskimääräinen riskipainon alaraja vakavaraisuusasetuksen, sellaisena kuin sitä sovelletaan Norjassa 1 päivänä tammikuuta 2020, 458 artiklan 2 kohdan d alakohdan vi alakohdan mukaisesti.

                                             Ruotsi:

                                                         —

                                                         Riskipainojen vastuilla painotetun keskiarvon luottolaitoskohtainen 25 prosentin suuruinen alaraja, jota sovelletaan asetuksen (EU) N:o 575/2013 458 artiklan 2 kohdan d alakohdan vi alakohdan mukaisesti Ruotsissa asuvien velallisten vähittäisvastuista, joiden vakuutena on kiinteää omaisuutta, koostuviin lainsalkkuihin Ruotsissa toimiluvan saaneiden, sisäisten luottoluokitusten menetelmää käyttävien luottolaitosten osalta lakisääteisen pääoman määrää laskettaessa.

                        (*1)  EYVL L 1, 3.1.1994, s. 3.”;"

                     2.

                     Liite korvataan tämän suosituksen liitteellä.

            Tehty Frankfurt am Mainissa 16 päivänä helmikuuta 2022.

                  EJRK:n sihteeristön päällikkö,

                  EJRK:n hallintoneuvoston puolesta

               Francesco MAZZAFERRO

            (1)  EUVL L 1, 3.1.1994, s. 3.

            (2)  EUVL L 331, 15.12.2010, s. 1.

            (3)  EUVL L 176, 27.6.2013, s. 1.

            (4)  EUVL L 176, 27.6.2013, s. 338.

            (5)  EUVL C 58, 24.2.2011, s. 4.

            (6)  Euroopan järjestelmäkomitean suositus EJRK/2015/2, annettu 15 päivänä joulukuuta 2015, makrovakauspoliittisten toimenpiteiden rajat ylittävien vaikutusten arvioinnista ja vapaaehtoisesta vastavuoroisuudesta (EUVL C 97, 12.3.2016, s. 9).

            (7)  Komission päätös C(2020) 1214 final, annettu 5. maaliskuuta 2020, olla ehdottamatta täytäntöönpanosäädöstä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 575/2013 458 artiklan 4 kohdan mukaisesti 8 päivänä tammikuuta 2020 ilmoitetun Alankomaiden kansallista toimenpidettä koskevan luonnoksen hylkäämiseksi.

            LIITE
            Korvataan suosituksen EJRK/2015/2 liite seuraavasti:

                     ”LIITE

                        Belgia

                           Luottolaitoksiin, joilla on toimilupa Belgiassa ja jotka käyttävät sisäisten luottoluokitusten menetelmää, asetuksen (EU) N:o 575/2013 458 artiklan 2 kohdan d alakohdan vi alakohdan nojalla sovellettava riskipainon korotus sellaisten vähittäisvastuiden osalta, joiden vakuutena on Belgiassa sijaitsevaa kiinteää asunto-omaisuutta. Korotus koostuu kahdesta osatekijästä:

                                 a)

                                       kiinteämääräisestä viiden prosenttiyksikön suuruisesta riskipainon korotuksesta, ja

                                 b)

                                       suhteellisesta riskipainon korotuksesta, joka sisältää riskipainojen vastuilla painotetun keskiarvon 33 prosentin suuruisen osuuden, jota sovelletaan sellaisia vähittäisvastuita sisältäviin salkkuihin, joiden vakuutena on Belgiassa sijaitsevaa kiinteää asunto-omaisuutta.

                           I.   Toimenpiteen kuvaus

                                 1.

                                 Belgian toimenpide, jota sovelletaan asetuksen (EU) N:o 575/2013 458 artiklan 2 kohdan d alakohdan vi alakohdan nojalla luottolaitoksiin, joilla on toimilupa Belgiassa ja jotka käyttävät sisäisten luottoluokitusten menetelmää, koostuu sellaisia vähittäisvastuita koskevasta riskipainon korotuksesta, joiden vakuutena on Belgiassa sijaitsevaa kiinteää asunto-omaisuutta, ja se sisältää kaksi osatekijää:

                                             a)

                                             Ensimmäinen osatekijä sisältää sellaisia vähittäisvastuita, joiden vakuutena on Belgiassa sijaitsevaa kiinteää asunto-omaisuutta, koskevan riskipainon korotuksen viidellä prosenttiyksiköllä, ja se saadaan sen jälkeen kun riskipainon korotuksen toinen osa on laskettu b kohdan mukaisesti.

                                             b)

                                             Toinen osatekijä sisältää riskipainojen vastuilla painotetun keskiarvon 33 prosentin suuruisen osuuden, jota sovelletaan sellaisia vähittäisvastuita sisältäviin salkkuihin, joiden vakuutena on Belgiassa sijaitsevaa kiinteää asunto-omaisuutta. Riskipainojen vastuilla painotettu keskiarvo on yksittäisten lainojen riskipainojen keskiarvo, joka lasketaan asetuksen (EU) N:o 575/2013 154 artiklan mukaisesti, painotettuna asianomaisella vastuuarvolla.

                           II.   Vastavuoroisuus

                                 2.

                                 Asetuksen (EU) N:o 575/2013 458 artiklan 5 kohdan mukaisesti suosituksena on, että asianomaisten jäsenvaltioiden asianomaiset viranomaiset toteuttavat vastavuoroisesti Belgian toimenpiteen soveltamalla sitä jäsenvaltiossa toimiluvan saaneiden luottolaitosten Belgiassa sijaitseviin sivuliikkeisiin, jotka käyttävät sisäisten luottoluokitusten menetelmää, suosituksessa C olevassa 3 kohdassa täsmennetyssä määräajassa.

                                 3.

                                 Suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset toteuttavat vastavuoroisesti Belgian toimenpiteen soveltamalla sitä jäsenvaltiossa toimiluvan saaneisiin luottolaitoksiin, jotka käyttävät sisäisten luottoluokitusten menetelmää ja joilla on suoria vähittäisvastuita, joiden vakuutena on Belgiassa sijaitsevaa kiinteää asunto-omaisuutta. Suosituksessa C olevan 2 kohdan mukaisesti suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset soveltavat suosituksessa C olevassa 3 kohdassa täsmennetyssä määräajassa samaa toimenpidettä kuin aktivoiva viranomainen on toteuttanut Belgiassa.

                                 4.

                                 Jos samaa makrovakauspoliittista toimenpidettä ei ole käytettävissä asianomaisten viranomaisten lainkäyttöalueella, suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset soveltavat EJRK:tä kuultuaan sellaisia lainkäyttöalueellaan käytettävissä olevia makrovakauspoliittisia toimenpiteitä, jotka vaikutukseltaan parhaiten vastaavat edellä mainittua vastavuoroisesti toteutettavaksi suositeltavaa toimenpidettä, ja muun muassa hyväksyvät direktiivin 2013/36/EU VII osaston 2 luvun IV jaksossa säädettyjä valvontatoimenpiteitä ja -valtuuksia. Suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset hyväksyvät vastaavan toimenpiteen viimeistään neljän kuukauden kuluessa tämän suosituksen julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

                           III.   Olennaisuuskynnys

                                 5.

                                 Toimenpidettä täydentää 2 miljardin euron laitoskohtainen olennaisuuskynnys, joka ohjaa toimenpidettä vastavuoroisesti toteuttavien asianomaisten viranomaisten mahdollista de minimis -periaatteen soveltamista.

                                 6.

                                 Suosituksen EJRK/2015/2 2.2.1 jakson mukaisesti asianomaisen jäsenvaltion asianomaiset viranomaiset voivat vapauttaa vastavuoroisuudesta yksittäisiä jäsenvaltiossa toimiluvan saaneita luottolaitoksia, jotka käyttävät sisäisten luottoluokitusten menetelmää ja joiden vähittäisvastuut, joiden vakuutena on Belgiassa sijaitsevaa kiinteää asunto-omaisuutta, ovat epäolennaisia ja jäävät alle 2 miljardin euron olennaisuuskynnyksen. Kun sovelletaan olennaisuuskynnystä, asianomaisten viranomaisten pitäisi seurata vastuiden olennaisuutta, ja suosituksena on, että Belgian toimenpidettä sovelletaan aikaisemmin vapautettuihin yksittäisiin jäsenvaltiossa toimiluvan saaneisiin luottolaitoksiin, jos 2 miljardin euron olennaisuuskynnys ylittyy.

                                 7.

                                 Jos ei ole yhtään luottolaitosta, jolla on toimilupa asianomaisissa jäsenvaltioissa ja sivuliikkeitä Belgiassa tai jolla on suoria vähittäisvastuita, joiden vakuutena on Belgiassa sijaitsevaa kiinteää asunto-omaisuutta, ja joka käyttää sisäisten luottoluokitusten menetelmää ja jolla on vähintään 2 miljardin euron vastuut Belgian asuinkiinteistömarkkinoilla, asianomaisten jäsenvaltioiden asianomaiset viranomaiset voivat suosituksen EJRK/2015/2 2.2.1 jakson nojalla päättää, ettei vastavuoroisuutta toteuteta Belgian toimenpiteen osalta. Tässä tapauksessa asianomaisten viranomaisten pitäisi seurata vastuiden olennaisuutta, ja suosituksena on, että ne toteuttavat vastavuoroisuuden Belgian toimenpiteen osalta, jos sisäisten luottoluokitusten menetelmää käyttävä luottolaitos ylittää 2 miljardin euron kynnyksen.

                                 8.

                                 Suosituksen EJRK/2015/2 2.2.1 jakson mukaisesti 2 miljardin euron olennaisuuskynnys on suositeltu enimmäiskynnyksen taso. Vastavuoroisuuden toteuttavat asianomaiset viranomaiset saavat siis suositellun kynnyksen soveltamisen sijasta asettaa lainkäyttöalueilleen matalamman kynnyksen, jos se on asianmukaista, tai toteuttaa vastavuoroisuuden toimenpiteen osalta ilman olennaisuuskynnystä.

                        Ranska

                           Asetuksen (EU) N:o 575/2013 395 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun suurten asiakasriskien rajoituksen tiukennus viiteen prosenttiin ensisijaisesta (T1) pääomasta; tiukennus koskee Ranskassa sääntömääräisen kotipaikan omaaviin hyvin velkaantuneisiin suuriin yrityksiin liittyviä vastuita ja sitä sovelletaan asetuksen (EU) N:o 575/2013 458 artiklan 2 kohdan d alakohdan ii alakohdan mukaisesti maailmanlaajuisen järjestelmän kannalta merkittäviin laitoksiin (G-SII-laitokset) ja muihin rahoitusjärjestelmän kannalta merkittäviin laitoksiin (O-SII-laitokset) varovaisuusperiaatteen mukaisen konsolidoinnin korkeimmalla tasolla.

                     I.   Toimenpiteen kuvaus

                                 1.

                                 Ranskan toimenpide, jota sovelletaan asetuksen (EU) N:o 458 artiklan 2 kohdan d alakohdan ii alakohdan mukaisesti varovaisuusperiaatteen mukaisen konsolidoinnin korkeimmalla konsolidointitasolla (ei siis alakonsolidointiryhmän tasolla) G-SII-laitoksiin ja O-SII-laitoksiin, merkitsee suurten asiakasriskien rajoituksen tiukentamista viiteen prosenttiin ensisijaisesta pääomasta (T1) siten, että tiukennusta sovelletaan vastuisiin, jotka liittyvät Ranskassa sääntömääräisen kotipaikan omaaviin hyvin velkaantuneisiin suuriin yrityksiin.

                                 2.

                                 Yrityksellä tarkoitetaan yksityisoikeudellisia luonnollisia tai juridisia henkilöitä, joiden sääntömääräinen kotipaikka on Ranskassa ja jotka yksittäisen laitoksen tasolla ja korkeimmalla konsolidointitasolla kuuluvat yrityssektoriin, sellaisena kuin se on määritelty Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 549/2013 (*1) liitteessä A olevassa 2.45 kohdassa.

                                 3.

                                 Toimenpidettä sovelletaan Ranskassa kotipaikan omaaviin yrityksiin liittyviin vastuisiin sekä yrityskokonaisuuksiin liittyviin vastuisiin seuraavasti:

                                             a)

                                             sellaisten yritysten osalta, jotka kuuluvat yrityskokonaisuuteen, jonka sääntömääräinen kotipaikka korkeimmalla konsolidointitasolla on Ranskassa, toimenpidettä sovelletaan yhteenlaskettuihin nettomääräisiin vastuisiin, jotka liittyvät kokonaisuuteen ja kaikkiin siihen kuuluviin yhteisöihin asetuksen (EU) N:o 575/2013 4 artiklan 1 kohdan 39 alakohdan mukaisesti,

                                             b)

                                             sellaisten yritysten osalta, jotka kuuluvat yrityskokonaisuuteen, jonka sääntömääräinen kotipaikka korkeimmalla konsolidointitasolla on Ranskan ulkopuolella, toimenpidettä sovelletaan seuraavien nettomääräisten vastuiden yhteismäärään:

                                                         i)

                                                         vastuut liittyen yrityksiin, joiden sääntömääräinen kotipaikka on Ranskassa,

                                                         ii)

                                                         vastuut liittyen Ranskassa tai ulkomailla oleviin yrityksiin, joihin i kohdassa tarkoitetuilla yrityksillä on asetuksen (EU) N:o 575/2013 4 artiklan 1 kohdan 39 alakohdassa tarkoitettu suora tai välillinen määräysvalta, ja

                                                         iii)

                                                         vastuut liittyen Ranskassa tai ulkomailla oleviin yrityksiin, jotka ovat asetuksen (EU) N:o 575/2013 4 artiklan 1 kohdan 39 alakohdassa tarkoitetulla tavalla taloudellisesti riippuvaisia i kohdassa tarkoitetuista yrityksistä.

                                       Näin ollen toimenpidettä ei sovelleta sellaisiin yrityksiin, joilla ei ole sääntömääräistä kotipaikkaa Ranskassa ja jotka eivät ole Ranskassa sääntömääräisen kotipaikan omaavan yrityksen tytäryhtiöitä tai suoran tai välillisen määräysvallan alaisia tai Ranskassa sääntömääräisen kotipaikan omaavasta yrityksestä taloudellisesti riippuvaisia.
                                 Asetuksen (EU) N:o 575/2013 395 artiklan 1 kohdan mukaisesti toimenpidettä sovelletaan sen jälkeen, kun huomioon on otettu luottoriskin vähentämistekniikkojen vaikutus ja vapautukset asetuksen (EU) N:o 575/2013 399–403 artiklan mukaisesti.

                                 4.

                                 G-SII-laitoksen tai O-SII-laitoksen on pidettävä Ranskassa sääntömääräisen kotipaikan omaavaa yritystä suurena, jos yritykseen tai 3 kohdassa tarkoitettuun yrityskokonaisuuteen liittyvä alkuperäinen riski on 300 miljoonaa euroa tai suurempi. Alkuperäisen riskin määrä lasketaan asetuksen (EU) N:o 575/2013 389 ja 390 artiklan perusteella ennen kuin huomioon on otettu luottoriskin vähentämistekniikkojen vaikutus ja vapautukset asetuksen (EU) N:o 575/2013 399–403 artiklan mukaisesti, komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 680/2014 (*2) 9 artiklassa tarkoitettujen ilmoitusten mukaisesti.

                                 5.

                                 Yritys katsotaan hyvin velkaantuneeksi, jos sen velkaantuneisuusaste on enemmän kuin 100 prosenttia ja rahoituskulujen hoitokate on alle kolme korkeimmalla konsolidointitasolla laskettuna seuraavasti:

                                             a)

                                             velkaantuneisuusaste on kokonaisvelan, josta on vähennetty käteisvarat, ja oman pääoman välinen suhde, ja

                                             b)

                                             rahoituskulujen hoitokate on toisaalta arvonlisäyksen, johon on lisätty toiminta-avustukset ja vähennetty i) henkilöstömenot ii) toimintaan liittyvät verot ja tullit, iii) muut tavanomaiset nettotoimintakustannukset, joista on vähennetty nettokulut ja vastaavat maksut, sekä iv) poistot ja kuoletukset, sekä toisaalta korkojen ja vastaavien maksujen välinen suhde.

                                       Asteet lasketaan sovellettavien standardien mukaisesti määritettyjen kirjanpitoaggregaattien perusteella, siten kun ne on esitetty yrityksen taseessa, jonka laillistettu tilintarkastaja on tarvittaessa vahvistanut.

                           II.   Vastavuoroisuus

                                 6.

                                 Suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset toteuttavat vastavuoroisesti Ranskan toimenpiteen soveltamalla sitä asianomaisen toimivaltaisen viranomaisen kotimaassa toimiluvan saaneisiin G-SII-laitoksiin ja O-SII-laitoksiin varovaisuusperiaatteen mukaisen konsolidoinnin korkeimmalla konsolidointitasolla.

                                 7.

                                 Jos samaa makrovakauspoliittista toimenpidettä ei ole käytettävissä asianomaisten viranomaisten lainkäyttöalueella suosituksessa C olevan 2 mukaisesti, suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset soveltavat EJRK:tä kuultuaan sellaisia lainkäyttöalueellaan käytettävissä olevia makrovakauspoliittisia toimenpiteitä, jotka vaikutukseltaan parhaiten vastaavat edellä mainittua vastavuoroisesti toteutettavaksi suositeltavaa toimenpidettä. Suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset hyväksyvät vastaavan toimenpiteen viimeistään kuuden kuukauden kuluessa tämän suosituksen julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

                           III.   Olennaisuuskynnys

                                 8.

                                 Toimenpidettä täydentää yhdistetty olennaisuuskynnys, joka ohjaa toimenpidettä vastavuoroisesti toteuttavien asianomaisten viranomaisten mahdollista de minimis -periaatteen soveltamista; kynnys koostuu seuraavista osista:

                                             a)

                                             2 miljardin euron kynnysarvo, jota sovelletaan jäsenvaltiossa toimiluvan saaneisiin G-SII-laitoksiin ja O-SII-laitoksiin varovaisuusperiaatteen mukaisen konsolidoinnin korkeimmalla konsolidointitasolla Ranskan yrityssektoriin liittyvien alkuperäisten vastuiden kokonaismäärän osalta,

                                             b)

                                             300 miljoonan euron kynnysarvo, jota sovelletaan a kohdassa mainitun kynnyksen saavuttaneisiin tai ylittäviin jäsenvaltiossa toimiluvan saaneisiin G-SII-laitoksiin ja O-SII-laitoksiin seuraavien vastuiden osalta:

                                                         (i)

                                                         yksittäinen alkuperäinen vastuu, joka liittyy Ranskassa sääntömääräisen kotipaikan omaavaan yritykseen,

                                                         (ii)

                                                         sellaisten alkuperäisten riskien yhteismäärä, jotka liittyvät yrityskokonaisuuteen, jonka sääntömääräinen kotipaikka korkeimmalla konsolidointitasolla on Ranskassa; laskettuna 3 kohdan a alakohdan mukaisesti,

                                                         (iii)

                                                         sellaisten alkuperäisten riskien yhteismäärä, jotka liittyvät sääntömääräisen kotipaikan Ranskassa omaaviin yrityksiin, jotka kuuluvat yrityskokonaisuuteen, jonka sääntömääräinen kotipaikka korkeimmalla konsolidointitasolla on Ranskan ulkopuolella, sen mukaisesti mitä on ilmoitettu täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 680/2014 liitteessä VIII olevissa lomakkeissa C 28.00 ja C 29.00,

                                             c)

                                             kynnysarvo, jonka suuruus on 5 prosenttia G-SII-laitosten ja O-SII-laitosten ensisijaisesta (T1) pääomasta korkeimmalla konsolidointitasolla ja jota sovelletaan b kohdassa täsmennettyihin vastuisiin sen jälkeen kun on otettu huomioon luottoriskin vähentämistekniikkojen vaikutus ja vapautukset asetuksen (EU) N:o 575/2013 399–403 artiklan mukaisesti.

                                       Edellä b ja c kohdassa tarkoitettuja kynnysarvoja sovelletaan siihen katsomatta onko kyseessä oleva yhteisö tai yritys hyvin velkaantunut vai ei.
                                 Edellä a ja b kohdassa tarkoitettu alkuperäisen vastuun määrä lasketaan asetuksen (EU) N:o 575/2013 389 ja 390 artiklan perusteella ennen kuin huomioon on otettu luottoriskin vähentämistekniikkojen vaikutus ja vapautukset asetuksen (EU) N:o 575/2013 399–403 artiklan mukaisesti, komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 680/2014 9 artiklassa tarkoitettujen ilmoitusten mukaisesti.

                                 9.

                                 Kyseessä olevien jäsenvaltioiden asianomaiset viranomaiset voivat suosituksen EJRK/2015/2 2.2.1 kohdan mukaisesti vapauttaa asianomaisen viranomaisen kotimaassa toimiluvan saaneita G-SII-laitoksia ja O-SII-laitoksia varovaisen konsolidoinnin periaatteen mukaisella korkeimmalla konsolidointitasolla, edellyttäen että 8 kohdassa tarkoitettua yhdistettyä olennaisuuskynnystä ei rikota. Olennaisuuskynnystä soveltaessaan asianomaisten viranomaisten pitäisi seurata kotimaassaan toimiluvan saaneiden G-SII-laitosten ja O-SII laitosten sellaisten vastuiden olennaisuutta, jotka liittyvät Ranskan yrityssektoriin sekä kotimaassaan toimiluvan saaneiden G-SII-laitosten ja O-SII-laitosten vastuiden keskittymistä suuriin yrityksiin, joiden sääntömääräinen kotipaikka on Ranskassa; suosituksena on, että Ranskan toimenpidettä sovelletaan aikaisemmin vapautettuihin G-SII-laitoksiin ja O-SII-laitoksiin varovaisen konsolidoinnin periaatteen mukaisella korkeimmalla konsolidointitasolla, kun 8 kohdassa tarkoitettu yhdistetty olennaisuuskynnys saavutetaan. Asianomaisia viranomaisia kehotetaan myös viestittämään niiden lainkäyttöalueella olevilla markkinaosapuolille systeemisestä riskistä, joka liittyy Ranskassa kotipaikan omaavien suurten yritysten lisääntyneeseen velkaantumiseen

                                 10.

                                 Jos kyseessä olevassa jäsenvaltiossa ei ole varovaisen konsolidoinnin periaatteen mukaisella korkeimmalla konsolidointitasolla toimiluvan saaneita G-SII-laitoksia tai O-SII laitoksia, joilla on 8 kohdassa tarkoitetun olennaisuuskynnyksen ylittäviä vastuita liittyen Ranskan yrityssektoriin, kyseessä olevan jäsenvaltion asianomaiset viranomaiset voivat asetuksen EJRK/201572 2.2.1 kohdan perusteella päättää, ettei vastavuoroisuutta toteuteta Ranskan toimenpiteen osalta. Tässä tapauksessa asianomaisten viranomaisten pitäisi seurata kotimaassaan toimiluvan saaneiden G-SII-laitosten ja O-SII-laitosten Ranskan yrityssektoriin liittyvien vastuiden olennaisuutta sekä kotimaassaan toimiluvan saaneiden G-SII-laitosten ja O-SII-laitosten vastuiden keskittymistä suuriin yrityksiin, joiden sääntömääräinen kotipaikka on Ranskassa; suosituksena on, että ne soveltavat Ranskan toimenpidettä vastavuoroisesti, kun G-SII-laitos tai O-SII laitos varovaisen konsolidoinnin periaatteen mukaisella korkeimmalla konsolidointitasolla ylittää 8 kohdassa tarkoitetun yhdistetyn olennaisuuskynnyksen. Asianomaisia viranomaisia kehotetaan myös viestittämään niiden lainkäyttöalueella olevilla markkinaosapuolille systeemisestä riskistä, joka liittyy Ranskassa kotipaikan omaavien suurten yritysten lisääntyneeseen velkaantumiseen

                                 11.

                                 Suosituksen EJRK/2015/2 2.2.1 jakson mukaisesti 8 kohdassa tarkoitettu yhdistetty olennaisuuskynnys on suositeltu enimmäiskynnyksen taso. Vastavuoroisuuden toteuttavat asianomaiset viranomaiset saavat siis suositellun kynnyksen soveltamisen sijasta asettaa lainkäyttöalueilleen matalamman kynnyksen, jos se on asianmukaista, tai toteuttaa vastavuoroisuuden toimenpiteen osalta ilman olennaisuuskynnystä.

                        Liettua

                           Kahden prosentin järjestelmäriskipuskurikanta, jota sovelletaan kaikkiin Liettuan tasavallassa asuviin luonnollisiin henkilöihin liittyviin asuinkiinteistövakuudellisiin vähittäisvastuisiin.

                     I.   Toimenpiteen kuvaus

                                 1.

                                 Direktiivin 2013/36/EU 133 artiklan mukaisesti sovellettavassa Liettuan toimenpiteessä asetetaan kahden prosentin järjestelmäriskipuskurikanta kaikille Liettuassa oleviin luonnollisiin henkilöihin liittyville asuinkiinteistövakuudellisille vähittäisvastuille.

                           II.   Vastavuoroisuus

                                 2.

                                 Asianomaisille viranomaisille suositetaan, että ne toteuttavat vastavuoroisesti Liettuan toimenpiteen soveltamalla sitä kotimaassa toimiluvan saaneiden pankkien Liettuassa sijaitseviin sivuliikkeisiin ja Liettuassa oleviin luonnollisiin henkilöihin liittyviin asuinkiinteistövakuudellisiin suoriin rajatylittäviin vastuisiin. Ulkomaisten pankkien Liettuassa toimivat sivuliikkeet pitävät huomattavaa osaa kaikista asuntolainapositioista, ja tämän vuoksi toimenpiteen vastavuoroinen toteuttaminen muissa jäsenvaltioissa auttaisi edistämään tasapuolisia toimintaedellytyksiä ja varmistaisi, että kaikki merkittävät markkinatoimijat ottavat huomioon Liettuan kasvaneen asuntokiinteistöriskin ja parantavat häiriönsietokykyään.

                                 3.

                                 Jos samaa makrovakauspoliittista toimenpidettä ei ole käytettävissä asianomaisten viranomaisten lainkäyttöalueella, suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset soveltavat EJRK:tä kuultuaan sellaisia lainkäyttöalueellaan käytettävissä olevia makrovakauspoliittisia toimenpiteitä, jotka vaikutukseltaan parhaiten vastaavat edellä mainittua vastavuoroisesti toteutettavaksi suositeltavaa toimenpidettä, ja muun muassa hyväksyvät direktiivin 2013/36/EU VII osaston 2 luvun IV jaksossa säädettyjä valvontatoimenpiteitä ja -valtuuksia. Suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset hyväksyvät vastaavan toimenpiteen viimeistään neljän kuukauden kuluessa tämän suosituksen julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

                           III.   Olennaisuuskynnys

                                 4.

                                 Toimenpidettä täydentää laitoskohtainen olennaisuuskynnys, joka ohjaa toimenpidettä vastavuoroisesti toteuttavien asianomaisten viranomaisten mahdollista de minimis -periaatteen soveltamista. Laitokset voidaan vapauttaa järjestelmäriskipuskurivaatimuksesta, jos niiden huomioon otettavat alakohtaiset vastuut ovat enintään 50 miljoonaa euroa, mikä on noin 0,5 prosenttia Liettuan koko luottolaitossektorin merkityksellisistä vastuista. Sen vuoksi vastavuoroisuutta pyydetään vain, jos laitoskohtainen kynnysarvo ylittyy.

                                 5.

                                 Kynnysarvon perustelut:

                                             a.

                                             On tarpeen minimoida sääntelyn pirstaloitumisen mahdollisuus, koska samaa olennaisuuskynnystä sovelletaan myös Liettuassa toimiluvan saaneisiin luottolaitoksiin;

                                             b.

                                             Olennaisuuskynnyksen soveltaminen auttaisi myös varmistamaan tasapuoliset toimintaedellytykset siinä mielessä, että laitoksiin, joilla on saman kokoluokan vastuita, sovelletaan järjestelmäriskipuskurivaatimusta.

                                             c.

                                             Kynnysarvo on olennainen rahoitusvakauden kannalta, sillä asuinkiinteistöihin liittyvän riskin edelleen kehittyminen riippuu pääasiassa toiminnasta asuntomarkkinoilla, mikä osin riippuu myönnettyjen uusien asuntolainojen määrästä. Tämän vuoksi toimenpidettä olisi sovellettava markkinatoimijoihin, jotka ovat aktiivisia näillä markkinoilla, vaikka niiden kiinnelainasalkut eivät olisi kooltaan suurimpien lainanantajien salkkuja vastaavia.

                                 6.

                                 Suosituksen EJRK/2015/2 2.2.1 jakson mukaisesti 50 miljoonan euron olennaisuuskynnys on suositeltu enimmäiskynnyksen taso. Vastavuoroisuuden toteuttavat asianomaiset viranomaiset saavat siis suositellun kynnyksen soveltamisen sijasta asettaa lainkäyttöalueelleen matalamman kynnyksen, jos se on asianmukaista, tai toteuttaa vastavuoroisuuden toimenpiteen osalta ilman olennaisuuskynnystä.

                        Luxemburg

                           Luxemburgissa sijaitseviin asuinkiinteistöihin liittyviä uusia kiinnitysluottoja koskevat oikeudellisesti sitovat luototusasterajat, joita sovelletaan eri luotonottajaryhmiin seuraavasti:

                                 a)

                                       100 prosentin luototusasterajaa sovelletaan pääasiallisena asuntona käytettävän ensiasunnon ostajiin;

                                 b)

                                       90 prosentin luototusasterajaa sovelletaan muihin pääasiallisen asunnon ostajiin, eli muihin kuin ensiasunnon ostajiin. Tämä raja pannaan täytäntöön suhteellisuutta noudattaen portfoliokiintiön avulla. Tämä merkitsee sitä, että luotonantajien näille luotonottajille myöntämien uusien kiinnitysluottojen salkusta 15 prosenttia voi olla luottoja, joissa luototusaste on yli 90 prosenttia mutta alle 100 prosenttia;

                                 c)

                                       80 prosentin luototusasterajaa sovelletaan muihin kiinnitysluottoihin (sijoitusasuntosegmentti mukaan luettuna).

                           I.   Toimenpiteen kuvaus

                                 1.

                                 Luxemburgin viranomaiset ovat ottaneet käyttöön oikeudellisesti sitovat luototusasterajat, joita sovelletaan Luxemburgissa sijaitseviin asuinkiinteistöihin liittyviin kiinnitysluottoihin. Comité du Risque systémiquen (Luxemburgin järjestelmäriskikomitea) suosituksen (*3) mukaisesti Commission de Surveillance du Secteur Financier (finanssialaa valvova viranomainen) (*4) on yhteistyössä Banque centrale du Luxembourgin kanssa aktivoinut luototusasterajat, jotka vaihtelevat kolmen luotonottajaryhmän välillä. Luototusasteen raja-arvot kullekin kolmelle ryhmälle ovat seuraavat:

                                             a)

                                             100 prosentin luototusasterajaa sovelletaan pääasiallisena asuntona käytettävän ensiasunnon ostajiin;

                                             b)

                                             90 prosentin luototusasterajaa sovelletaan muihin pääasiallisen asunnon ostajiin, eli muihin kuin ensiasunnon ostajiin. Tämä raja pannaan täytäntöön suhteellisuutta noudattaen portfoliokiintiön avulla. Tämä merkitsee sitä, että luotonantajien näille luotonottajille myöntämien uusien kiinnitysluottojen salkusta 15 prosenttia voi olla luottoja, joissa luototusaste on yli 90 prosenttia mutta alle 100 prosenttia;

                                             c)

                                             80 prosentin luototusasterajaa sovelletaan muihin kiinnitysluottoihin (sijoitusasuntosegmentti mukaan luettuna).

                                 2.

                                 Luototusaste on luoton myöntämishetken mukaan tarkasteltava luotonottajan asuinkiinteistövakuudellisten luottojen tai luottoerien määrän ja vakuutena olevan omaisuuden arvon välinen suhdeluku.

                                 3.

                                 Luototusastetta koskevia rajoituksia sovelletaan omistusoikeuden tyypistä (esim. täysi omistusoikeus, käyttöoikeus, pelkkä omistusoikeus) riippumatta.

                                 4.

                                 Toimenpidettä sovelletaan kaikkiin yksityisiin luotonottajiin, jotka ottavat kiinnitysluoton Luxemburgissa sijaitsevan asuinkiinteistön hankkimiseksi ei-kaupallisiin tarkoituksiin. Toimenpidettä sovelletaan myös silloin, kun luotonottaja käyttää kiinteistösijoitusyhtiön kaltaista oikeudellista rakennetta transaktion toteuttamista varten ja kun kyseessä on yhteinen hakemus. ”Asuinkiinteistö” käsittää rakentamiseen tarkoitetun maa-alueen riippumatta siitä, tapahtuuko rakennustyö välittömästi hankinnan jälkeen vai vuosia sen jälkeen. Toimenpidettä sovelletaan myös, jos luotonottajalle myönnetään luotto kiinteistöön hankkimiseksi pitkäaikaisella vuokrasopimuksella. Kiinteistön hankkiminen voi tapahtua omistajan käyttöä varten tai vuokrattavaksi.

                           II.   Vastavuoroisuus

                                 5.

                                 Suosituksena on, että jäsenvaltiot, joiden luottolaitoksilla, vakuutuslaitoksilla ja ammattimaisilla luotonantajilla (kiinnitysluotonantajilla) on merkittäviä luottovastuita Luxemburgissa suorien rajat ylittävien luottojen muodossa, toteuttavat Luxemburgin toimenpiteen vastavuoroisesti lainkäyttöalueellaan. Jos samaa toimenpidettä ei ole käytettävissä niiden lainkäyttöalueella kaikkien merkityksellisten rajat ylittävien vastuiden osalta, asianomaisten viranomaisten olisi sovellettava käytettävissä olevia toimenpiteitä, jotka vaikutukseltaan vastaavat parhaiten aktivoitua makrovakauspoliittista toimenpidettä.

                                 6.

                                 Jäsenvaltioiden olisi ilmoitettava EJRK:lle, että ne soveltavat vastavuoroisesti Luxemburgin toimenpidettä tai de minimis -periaatteeseen perustuvaa vapautusta suosituksen EJRK/2015/2 suosituksen D mukaisesti. Ilmoitus olisi toimitettava viimeistään kuukauden kuluttua vastavuoroisuustoimenpiteen hyväksymisestä käyttäen EJRK:n verkkosivustolla julkaistua asianomaista mallia. EJRK julkaisee ilmoitukset EJRK:n verkkosivustolla ja tiedottaa näin yleisölle vastavuoroista toteuttamista koskevista kansallisista päätöksistä. Ilmoitusten julkaisu kattaa toimenpiteitä vastavuoroisesti soveltavien jäsenvaltioiden soveltamat vapautukset sekä niiden sitoutumisen aukkotilanteiden seurantaan ja tarvittaessa toimiin.

                                 7.

                                 Suosituksena on, että jäsenvaltiot toteuttavat toimenpiteen vastavuoroisesti kolmen kuukauden kuluessa tämän suosituksen julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

                           III.   Olennaisuuskynnys

                                 8.

                                 Toimenpidettä täydennetään kahdella olennaisuuskynnyksellä, joilla ohjataan de minimis -periaatteen mahdollista soveltamista toimenpiteen vastavuoroisesti toteuttavissa jäsenvaltioissa: maakohtainen olennaisuuskynnys ja laitoskohtainen olennaisuuskynnys. Luxemburgiin myönnettävien rajatylittävien kiinnitysluottojen maakohtainen kynnysarvo on 350 miljoonaa euroa, joka vastaa noin yhtä prosenttia kotimaisista asuinkiinteistövakuudellisten luottojen markkinoista joulukuussa 2020. Luxemburgiin myönnettävien rajatylittävien kiinnitysluottojen laitoskohtainen kynnysarvo on 35 miljoonaa euroa, joka vastaa noin 0,1 prosenttia Luxemburgin kotimaisista asuinkiinteistövakuudellisten luottojen markkinoista joulukuussa 2020. Vastavuoroista tunnustamista edellytetään vain silloin, kun sekä maakohtaiset että laitoskohtaiset kynnysarvot ylittyvät.

                        Alankomaat

                           Keskimääräisen riskipainon alaraja, jota sisäisten luottoluokitusten menetelmää käyttävät luottolaitokset soveltavat salkkuihinsa, jotka koostuvat luonnollisiin henkilöihin liittyvistä vastuista, joiden vakuutena on Alankomaissa sijaitseva asuinkiinteistö. Kunkin toimenpiteen soveltamisalaan kuuluvan yksittäisen vastuuerän osalta lainan osuuteen, joka on enintään 55 prosenttia lainan vakuutena käytettävän kiinteistön markkina-arvosta, sovelletaan 12 prosentin riskipainoa ja lainan jäljellä olevaan osuuteen sovelletaan 45 prosentin riskipainoa. Salkun keskimääräisen riskipainon alaraja on yksittäisten lainojen riskipainojen vastuilla painotettu keskiarvo.

                     I.   Toimenpiteen kuvaus

                                 1.

                                 Asetuksen (EU) N:o 575/2013 458 artiklan 2 kohdan d alakohdan vi alakohdan mukaisesti sovellettavassa Alankomaiden toimenpiteessä asetetaan keskimääräisen riskipainon alaraja sisäisten luottoluokitusten menetelmää käyttävien luottolaitosten salkuille, jotka koostuvat luonnollisiin henkilöihin liittyvistä vastuista, joiden vakuutena on kiinnitys Alankomaissa sijaitsevaan asuinkiinteistöön. Kansallisen kiinnelainatakausjärjestelmän kattamat lainat on vapautettu toimenpiteen soveltamisesta.

                                 2.

                                 Keskimääräisen riskipainon alaraja lasketaan seuraavasti:

                                             a)

                                             Kunkin toimenpiteen soveltamisalaan kuuluvan yksittäisen vastuuerän osalta lainan osuuteen, joka on enintään 55 prosenttia lainan vakuutena käytettävän kiinteistön markkina-arvosta, sovelletaan 12 prosentin riskipainoa ja lainan jäljellä olevaan osuuteen sovelletaan 45 prosentin riskipainoa. Tässä laskennassa käytettävä luototusaste olisi määritettävä asetuksen (EU) N:o 575/2013 asiaa koskevien säännösten mukaisesti.

                                             b)

                                             Salkun keskimääräisen riskipainon alaraja on yksittäisten lainojen riskipainojen vastuilla painotettu keskiarvo, joka lasketaan edellä kuvatulla tavalla. Toimenpiteen soveltamisesta vapautettuja yksittäisiä lainoja ei oteta huomioon laskettaessa keskimääräisen riskipainon alarajaa.

                                 3.

                                 Tämä toimenpide ei korvaa asetuksessa (EU) N:o 575/2013 säädettyjä ja siitä johtuvia voimassa olevia pääomavaatimuksia. Pankkien, joihin toimenpidettä sovelletaan, on laskettava tämän toimenpiteen soveltamisalaan kuuluvan kiinnityssalkun osan keskimääräinen riskipaino asetuksen (EU) N:o 575/2013 säännönmukaisesti sovellettavien säännösten sekä toimenpiteessä vahvistetun menetelmän perusteella. Niiden on pääomavaatimuksia laskiessaan tämän jälkeen sovellettava näistä kahdesta keskimääräisestä riskipainosta sitä, joka on suurempi.

                           II.   Vastavuoroisuus

                                 4.

                                 Suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset toteuttavat vastavuoroisesti Alankomaiden toimenpiteen soveltamalla sitä sisäisten luottoluokitusten menetelmää käyttäviin, kotimaassa toimiluvan saaneisiin luottolaitoksiin, joilla on luonnollisiin henkilöihin liittyviä vastuita, joiden vakuutena on Alankomaissa sijaitseva asuinkiinteistö, koska niiden pankkisektori voi sivuliikkeidensä kautta altistua Alankomaiden asuntomarkkinoiden järjestelmäriskille suoraan tai välillisesti.

                                 5.

                                 Suosituksessa C olevan 2 kohdan mukaisesti asianomaisille viranomaisille suositetaan, että ne soveltavat suosituksessa C olevassa 3 kohdassa täsmennetyssä määräajassa samaa toimenpidettä kuin aktivoiva viranomainen on toteuttanut Alankomaissa.

                                 6.

                                 Jos samaa makrovakauspoliittista toimenpidettä ei ole käytettävissä asianomaisten viranomaisten lainkäyttöalueella, suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset soveltavat EJRK:tä kuultuaan sellaisia lainkäyttöalueellaan käytettävissä olevia makrovakauspoliittisia toimenpiteitä, jotka vaikutukseltaan parhaiten vastaavat edellä mainittua vastavuoroisesti toteutettavaksi suositeltavaa toimenpidettä, ja muun muassa hyväksyvät direktiivin 2013/36/EU VII osaston 2 luvun IV jaksossa säädettyjä valvontatoimenpiteitä ja -valtuuksia. Suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset hyväksyvät vastaavan toimenpiteen viimeistään neljän kuukauden kuluessa tämän suosituksen julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

                           III.   Olennaisuuskynnys

                                 7.

                                 Toimenpidettä täydentää laitoskohtainen olennaisuuskynnys, joka ohjaa toimenpidettä vastavuoroisesti toteuttavien asianomaisten viranomaisten mahdollista de minimis -periaatteen soveltamista. Laitokset voidaan vapauttaa keskimääräisen riskipainon alarajasta, jota sovelletaan sisäisten luottoluokitusten menetelmää käyttävien luottolaitosten salkkuihin, jotka koostuvat luonnollisiin henkilöihin liittyvistä vastuista, joiden vakuutena on kiinnitys Alankomaissa sijaitsevaan asuinkiinteistöön, jos tämä arvo on enintään 5 miljardia euroa. Kansallisen kiinnelainatakuujärjestelmän kattamia lainoja ei oteta huomioon olennaisuuskynnystä laskettaessa.

                                 8.

                                 Suosituksen EJRK/2015/2 2.2.1 jakson mukaisesti viiden miljardin euron olennaisuuskynnys on suositeltu enimmäiskynnyksen taso. Vastavuoroisuuden toteuttavat asianomaiset viranomaiset saavat siis suositellun kynnyksen soveltamisen sijasta asettaa lainkäyttöalueilleen matalamman kynnyksen, jos se on asianmukaista, tai toteuttaa vastavuoroisuuden toimenpiteen osalta ilman olennaisuuskynnystä.

                        Norja

                                 —

                                       Kaikkien Norjassa toimiluvan saaneiden luottolaitosten Norjassa oleviin vastuisiin sovellettava 4,5 prosentin järjestelmäriskipuskurikanta direktiivin 2013/36/EU 133 artiklan mukaisesti, sellaisena kuin kyseistä direktiiviä sovelletaan Norjaan ja Norjassa 1 päivänä tammikuuta 2020 Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen (jäljempänä ”ETA-sopimus”) ehtojen mukaisesti (jäljempänä ”vakavaraisuusdirektiivi sellaisena kuin sitä sovelletaan Norjassa 1 päivänä tammikuuta 2020”);

                                 —

                                       Norjassa toimiluvan saaneiden luottolaitosten, jotka käyttävät sisäisten luottoluokitusten (IRB) menetelmää lakisääteisen pääoman määrää laskettaessa, Norjassa oleviin asuinkiinteistövastuisiin sovellettava 20 prosentin keskimääräinen riskipainon alaraja asetuksen (EU) N:o 575/2013 458 artiklan 2 kohdan d alakohdan vi alakohdan mukaisesti, sellaisena kuin kyseistä asetusta sovelletaan Norjaan ja Norjassa 1 päivänä tammikuuta 2020 ETA-sopimuksen ehtojen mukaisesti (jäljempänä ”vakavaraisuusasetus sellaisena kuin sitä sovelletaan Norjassa 1 päivänä tammikuuta 2020”);

                                 —

                                       Norjassa toimiluvan saaneiden luottolaitosten, jotka käyttävät IRB-menetelmää lakisääteisen pääoman määrää laskettaessa, Norjassa oleviin liikekiinteistövastuisiin sovellettava 35 prosentin keskimääräinen riskipainon alaraja vakavaraisuusasetuksen, sellaisena kuin sitä sovelletaan Norjassa 1 päivänä tammikuuta 2020, 458 artiklan 2 kohdan d alakohdan vi alakohdan mukaisesti.

                           I.   Toimenpiteiden kuvaus

                                 1.

                                 Finansdepartementet (Norjan valtiovarainministeriö) otti 31 päivästä joulukuuta 2020 alkaen käyttöön kolme toimenpidettä, nimittäin i) järjestelmäriskipuskurivaatimuksen, jota sovelletaan Norjassa oleviin vastuisiin vakavaraisuusdirektiivin, sellaisena kuin sitä sovelletaan Norjassa 1 päivänä tammikuuta 2020, 133 artiklan nojalla; ii) keskimääräisen riskipainon alarajan, jota sovelletaan asuinkiinteistövastuisiin Norjassa vakavaraisuusasetuksen, sellaisena kuin sitä sovelletaan Norjassa 1 päivänä tammikuuta 2020, 458 artiklan 2 kohdan d alakohdan vi alakohdan nojalla; ja iii) keskimääräisen riskipainon alarajan, jota sovelletaan liikekiinteistövastuisiin Norjassa vakavaraisuusasetuksen, sellaisena kuin sitä sovelletaan Norjassa 1 päivänä tammikuuta 2020, 458 artiklan 2 kohdan d alakohdan vi alakohdan nojalla.

                                 2.

                                 Järjestelmäriskipuskurikanta on 4,5 prosenttia, ja sitä sovelletaan kaikkien Norjassa toimiluvan saaneiden luottolaitosten kotimaisiin vastuisiin. Kuitenkin luottolaitoksiin, jotka eivät käytä sisäisten luottoluokitusten edistynyttä menetelmää, sovellettava järjestelmäriskipuskurikanta on kolme prosenttia kaikkien vastuiden osalta 31 päivään joulukuuta 2022 saakka; sen jälkeen kotimaisiin vastuisiin sovellettava järjestelmäriskipuskurikanta on 4,5 prosenttia.

                                 3.

                                 Asuinkiinteistöjen osalta riskipainon alarajaa koskeva toimenpide on laitoskohtainen keskimääräisen riskipainon alaraja, joka koskee Norjassa olevia asuinkiinteistövastuita ja jota sovelletaan IRB-menetelmää käyttäviin luottolaitoksiin. Kiinteistöjen riskipainon alaraja liittyy asuinkiinteistösalkun vastuilla painotettuun keskimääräiseen riskipainoon. Norjassa olevilla asuinkiinteistövastuilla tarkoitetaan vähittäisvastuita, joiden vakuutena on Norjassa sijaitsevaa kiinteää omaisuutta.

                                 4.

                                 Liikekiinteistöjen osalta riskipainon alarajaa koskeva toimenpide on laitoskohtainen keskimääräisen riskipainon alaraja, joka koskee Norjassa olevia liikekiinteistövastuita ja jota sovelletaan IRB-menetelmää käyttäviin luottolaitoksiin. Kiinteistöjen osalta riskipainon alaraja liittyy liikekiinteistösalkun vastuilla painotettuun keskimääräiseen riskipainoon. Norjan liikekiinteistövastuilla tarkoitetaan yritysvastuita, joiden vakuutena on Norjassa sijaitsevaa kiinteää omaisuutta.

                           II.   Vastavuoroisuus

                                 5.

                                 Suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset toteuttavat vastavuoroisesti Norjan toimenpiteet Norjassa sijaitsevien vastuiden osalta direktiivin 2013/36/EU 134 artiklan 1 kohdan ja asetuksen (EU) N:o 575/2013 458 artiklan 5 kohdan mukaisesti. Suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset soveltavat vastavuoroisesti järjestelmäriskipuskurikantaa 18 kuukauden kuluessa siitä, kun tämä suosituksen, sellaisena kuin se on muutettuna Euroopan järjestelmäriskikomitean suosituksella EJRK/2021/3 (*5), on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä, jollei jäljempänä 7 kohdasta johdu muuta. Norjassa sijaitsevien asuin- ja liikekiinteistövastuiden keskimääräiset riskipainojen alarajat olisi vastavuoroisesti vahvistettava suosituksen EJRK/2015/2 mukaisen kolmen kuukauden tavanomaisen siirtymäkauden aikana.

                                 6.

                                 Jos samoja makrovakauspoliittisia toimenpiteitä ei ole käytettävissä asianomaisten viranomaisten lainkäyttöalueella suosituksessa C olevan 2 mukaisesti, suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset soveltavat EJRK:tä kuultuaan sellaisia lainkäyttöalueellaan käytettävissä olevia makrovakauspoliittisia toimenpiteitä, jotka vaikutukseltaan parhaiten vastaavat edellä mainittua vastavuoroisesti toteutettavaksi suositeltua toimenpidettä. Suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset toteuttavat vastavuoroisesti asuinkiinteistö- ja liikekiinteistövastuiden keskimääräisen riskipainon alarajojen osalta vastaavat toimenpiteet 12 kuukauden kuluessa ja järjestelmäriskipuskurikannan osalta 18 kuukauden kuluessa tämän suosituksen julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä, jollei järjestelmäriskipuskurin osalta 7 kohdasta jäljempänä johdu muuta.

                                 7.

                                 Kunnes direktiiviä (EU) 2019/878 aletaan soveltaa Norjaan ja Norjassa ETA-sopimuksen ehtojen mukaisesti, asianomaiset viranomaiset voivat vastavuoroisuuden perusteella toteuttaa Norjan järjestelmäriskipuskuritoimenpiteen tavalla ja tasolla, jossa otetaan huomioon kyseisessä jäsenvaltiossa ja Norjassa sovellettavien pääomavaatimusten mahdolliset päällekkäisyydet tai erot edellyttäen, että ne noudattavat seuraavia periaatteita:

                                             a)

                                             riskin kattaminen: asianomaisten viranomaisten tulisi varmistaa, että järjestelmäriskiin, jota Norjan toimenpiteellä pyritään hillitsemään, puututaan riittävällä tavalla;

                                             b)

                                             sääntelyn katvealueiden hyväksikäytön välttäminen ja tasapuolisten toimintaedellytysten varmistaminen: asianomaisten viranomaisten olisi minimoitava vuotojen ja sääntelyn katvealueiden hyväksikäytön mahdollisuus ja tarvittaessa viipymättä suljettava sääntelyn aukkokohdat; asianomaisten viranomaisten olisi varmistettava tasapuoliset toimintaedellytykset luottolaitosten välillä.

                                       Tätä kohtaa ei sovelleta asuinkiinteistö- ja liikekiinteistövastuiden keskimääräisen riskipainon alarajaa koskeviin toimenpiteisiin.

                           III.   Olennaisuuskynnys

                                 8.

                                 Toimenpiteitä täydentävät laitoskohtaiset olennaisuuskynnykset, jotka perustuvat Norjassa oleviin vastuisiin ja joilla ohjataan mahdollista de minimis -periaatteen soveltamista toimenpidettä vastavuoroisesti toteuttavissa asianomaisissa viranomaisissa seuraavasti:

                                             a)

                                             järjestelmäriskipuskurikannan osalta olennaisuuskynnykseksi asetetaan 32 miljardin Norjan kruunun suuruinen riskipainotettujen vastuuerien yhteismäärä, joka vastaa noin yhtä prosenttia luottolaitosten riskipainotettujen saamisten kokonaismäärästä Norjassa;

                                             b)

                                             asuinkiinteistöjen riskipainon alarajan osalta olennaisuuskynnykseksi on asetettu 32,3 miljardin Norjan kruunun bruttomääräinen luotonanto, joka vastaa noin yhtä prosenttia norjalaisille asiakkaille myönnettyjen vakuudellisten asuinkiinteistöluottojen bruttomäärästä;

                                             c)

                                             liikekiinteistöjen riskipainon alarajan osalta olennaisuuskynnykseksi on asetettu 7,6 miljardin Norjan kruunun bruttomääräinen luotonanto, joka vastaa noin yhtä prosenttia norjalaisille asiakkaille myönnettyjen vakuudellisten liikekiinteistöluottojen bruttomäärästä.

                                 9.

                                 Suosituksen EJRK/2015/2 2.2.1 jakson mukaisesti kyseessä olevan jäsenvaltion asianomaiset viranomaiset voivat myöntää vapautuksia yksittäisille kotimaassa toimiluvan saaneille luottolaitoksille, joilla on Norjassa epäolennaisia vastuita. Saamisia pidetään epäolennaisina, jos ne alittavat edellä 8 kohdassa vahvistetut laitoskohtaiset olennaisuuskynnykset. Kun sovelletaan olennaisuuskynnyksiä, asianomaisten viranomaisten pitäisi seurata vastuiden olennaisuutta, ja suosituksena on, että Norjan toimenpiteitä sovelletaan aikaisemmin vapautettuihin kotimaisiin toimiluvan saaneisiin yksittäisiin luottolaitoksiin, jos edellä 8 kohdassa vahvistetut olennaisuuskynnykset ylittyvät.

                                 10.

                                 Suosituksen EJRK/2015/2 2.2.1 jakson mukaisesti edellä 8 kohdassa vahvistetut olennaisuuskynnykset ovat suositeltu enimmäiskynnyksen taso. Vastavuoroisuuden toteuttavat asianomaiset viranomaiset saavat siis suositeltujen kynnysten soveltamisen sijasta asettaa lainkäyttöalueilleen matalampia kynnysarvoja, jos se on asianmukaista, tai toteuttaa vastavuoroisuuden toimenpiteiden osalta ilman olennaisuuskynnystä.

                                 11.

                                 Jos jäsenvaltioissa ei ole sellaisia toimiluvan saaneita luottolaitoksia, joilla on merkittäviä vastuita Norjassa, kyseessä olevien jäsenvaltioiden asianomaiset viranomaiset voivat suosituksen EJRK/2015/2 2.2.1 jakson mukaisesti päättää olla toteuttamatta Norjan toimenpiteitä vastavuoroisesti. Tässä tapauksessa asianomaisten viranomaisten pitäisi seurata vastuiden olennaisuutta, ja suosituksena on, että ne toteuttavat vastavuoroisuuden Norjan toimenpiteiden osalta, jos luottolaitos ylittää sovellettavat olennaisuuskynnykset.

                        Ruotsi

                           Riskipainojen vastuilla painotetun keskiarvon luottolaitoskohtainen 25 prosentin suuruinen alaraja, jota sovelletaan asetuksen (EU) N:o 575/2013 458 artiklan 2 kohdan d alakohdan vi alakohdan mukaisesti Ruotsissa asuvien velallisten vähittäisvastuista, joiden vakuutena on kiinteää omaisuutta, koostuviin lainasalkkuihin sellaisten Ruotsissa toimiluvan saaneiden luottolaitosten osalta, jotka käyttävät sisäisten luottoluokitusten menetelmää lakisääteisten pääomavaatimusten laskennassa.

                     I.   Toimenpiteen kuvaus

                                 1.

                                 Ruotsin toimenpide, jota sovelletaan asetuksen (EU) N:o 575/2013 458 artiklan 2 kohdan d alakohdan vi alakohdan mukaisesti ja joka koskee Ruotsissa toimiluvan saaneita, sisäisten luottoluokitusten menetelmää käyttäviä luottolaitoksia, käsittää riskipainojen vastuilla painotetun keskiarvon luottolaitoskohtaisen 25 prosentin suuruisen alarajan, jota sovelletaan Ruotsissa asuvien velallisten vähittäisvastuista, joiden vakuutena on kiinteää omaisuutta, koostuviin lainasalkkuihin.

                                 2.

                                 Riskipainojen vastuilla painotettu keskiarvo on yksittäisten vastuiden riskipainojen keskiarvo, joka lasketaan asetuksen (EU) N:o 575/2013 154 artiklan mukaisesti, painotettuna asianomaisella vastuuarvolla.

                           II.   Vastavuoroisuus

                                 3.

                                 Asetuksen (EU) N:o 575/2013 458 artiklan 5 kohdan mukaisesti suosituksena on, että asianomaisten jäsenvaltioiden asianomaiset viranomaiset toteuttavat vastavuoroisesti Ruotsin toimenpiteen soveltamalla sitä jäsenvaltiossa toimiluvan saaneiden luottolaitosten Ruotsissa sijaitseviin sivuliikkeisiin, jotka käyttävät sisäisten luottoluokitusten menetelmää, suosituksessa C olevassa 3 kohdassa täsmennetyssä määräajassa.

                                 4.

                                 Suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset toteuttavat vastavuoroisesti Ruotsin toimenpiteen soveltamalla sitä jäsenvaltiossa toimiluvan saaneisiin luottolaitoksiin, jotka käyttävät sisäisten luottoluokitusten menetelmää ja joilla on Ruotsissa asuviin velallisiin liittyviä suoria vähittäisvastuita, joiden vakuutena on kiinteää omaisuutta. Suosituksessa C olevan 2 kohdan mukaisesti suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset soveltavat suosituksessa C olevassa 3 kohdassa täsmennetyssä määräajassa samaa toimenpidettä kuin aktivoiva viranomainen on toteuttanut Ruotsissa.

                                 5.

                                 Jos samaa makrovakauspoliittista toimenpidettä ei ole käytettävissä asianomaisten viranomaisten lainkäyttöalueella, suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset soveltavat EJRK:tä kuultuaan sellaisia lainkäyttöalueellaan käytettävissä olevia makrovakauspoliittisia toimenpiteitä, jotka vaikutukseltaan parhaiten vastaavat edellä mainittua vastavuoroisesti toteutettavaksi suositeltavaa toimenpidettä. Suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset hyväksyvät vastaavan toimenpiteen viimeistään neljän kuukauden kuluessa tämän suosituksen julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

                           III.   Olennaisuuskynnys

                                 6.

                                 Toimenpidettä täydentää 5 miljardin Ruotsin kruunun (SEK) laitoskohtainen olennaisuuskynnys, joka ohjaa toimenpidettä vastavuoroisesti toteuttavien asianomaisten viranomaisten mahdollista de minimis -periaatteen soveltamista.

                                 7.

                                 Suosituksen EJRK/2015/2 2.2.1 jakson mukaisesti asianomaisen jäsenvaltion asianomaiset viranomaiset voivat vapauttaa vastavuoroisuudesta yksittäisiä jäsenvaltiossa toimiluvan saaneita luottolaitoksia, jotka käyttävät sisäisten luottoluokitusten menetelmää ja joiden Ruotsissa asuviin velallisiin liittyvät suorat vähittäisvastuut, joiden vakuutena on kiinteää omaisuutta, ovat epäolennaisia ja jäävät alle 5 miljardin Ruotsin kruunun olennaisuuskynnyksen. Kun sovelletaan olennaisuuskynnystä, asianomaisten viranomaisten pitäisi seurata vastuiden olennaisuutta, ja suosituksena on, että Ruotsin toimenpidettä sovelletaan aikaisemmin vapautettuihin yksittäisiin jäsenvaltiossa toimiluvan saaneisiin luottolaitoksiin, jos 5 miljardin Ruotsin kruunun olennaisuuskynnys ylittyy.

                                 8.

                                 Jos ei ole yhtään luottolaitosta, jolla on toimilupa asianomaisissa jäsenvaltioissa ja sivuliikkeitä Ruotsissa tai jolla on Ruotsissa asuviin velallisiin liittyviä suoria vähittäisvastuita, joiden vakuutena on kiinteää omaisuutta, ja joka käyttää sisäisten luottoluokitusten menetelmää ja jolla on Ruotsissa asuvilta velallisilta vähintään 5 miljardin Ruotsin kruunun vastuut, joiden vakuutena on kiinteää omaisuutta, asianomaisten jäsenvaltioiden asianomaiset viranomaiset voivat suosituksen EJRK/2015/2 2.2.1 jakson nojalla päättää, ettei vastavuoroisuutta toteuteta Ruotsin toimenpiteen osalta. Tässä tapauksessa asianomaisten viranomaisten pitäisi seurata vastuiden olennaisuutta, ja suosituksena on, että ne toteuttavat vastavuoroisuuden Ruotsin toimenpiteen osalta, jos sisäisten luottoluokitusten menetelmää käyttävä luottolaitos ylittää 5 miljardin Ruotsin kruunun kynnyksen.

                                 9.

                                 Suosituksen EJRK/2015/2 2.2.1 jakson mukaisesti 5 miljardin Ruotsin kruunun olennaisuuskynnys on suositeltu enimmäiskynnyksen taso. Vastavuoroisuuden toteuttavat asianomaiset viranomaiset saavat siis suositellun kynnyksen soveltamisen sijasta asettaa lainkäyttöalueilleen matalamman kynnyksen, jos se on asianmukaista, tai toteuttaa vastavuoroisuuden toimenpiteen osalta ilman olennaisuuskynnystä.

               .

               (*1)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 549/2013, annettu 21 päivänä toukokuuta 2013, Euroopan kansantalouden tilinpito- ja aluetilinpitojärjestelmästä Euroopan unionissa (EUVL L 174, 26.6.2013, s. 1).

               (*2)  Komission täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 680/2014, annettu 16 päivänä huhtikuuta 2014, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 575/2013 mukaisista laitosten vakavaraisuusvalvontaan liittyvää raportointia koskevista teknisistä täytäntöönpanostandardeista (EUVL L 191, 28.6.2014, s. 1).

               (*3)  Recommandation du comité du risque systémique du 9 novembre 2020 relative aux crédits portant sur des biens immobiliers à usage résidentiel situés sur le territoire du Luxembourg (CRS/2020/005).

               (*4)  CSSF Regulation N.20-08 du 3 décembre 2020 fixant des conditions pour l’octroi de crédits relatifs à des biens immobiliers à usage résidentiel situés sur le territoire du Luxembourg.

               (*5)  Euroopan järjestelmäkomitean suositus EJRK/2021/3, annettu 30 päivänä huhtikuuta 2021, makrovakauspoliittisten toimenpiteiden rajat ylittävien vaikutusten arvioinnista ja vapaaehtoisesta vastavuoroisuudesta annetun suosituksen EJRK/2015/2 muuttamisesta (EUVL C 222, 11.6.2021, s. 1).”


title: Komission suositus (EU) 2022/867, annettu 1 päivänä kesäkuuta 2022, jäsenvaltioiden öljyn varmuusvarastojen liikkeelle laskemisesta Ukrainaan kohdistetun hyökkäyksen seurauksena

text:
               2.6.2022

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 151/72

      KOMISSION SUOSITUS (EU) 2022/867,
      annettu 1 päivänä kesäkuuta 2022,
      jäsenvaltioiden öljyn varmuusvarastojen liikkeelle laskemisesta Ukrainaan kohdistetun hyökkäyksen seurauksena
      EUROOPAN KOMISSIO, joka
      ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 292 artiklan,
      sekä katsoo seuraavaa:

                  (1)

                  Neuvoston direktiivin 2009/119/EY (1) tavoitteena on pitää öljyn toimitusvarmuus unionissa korkealla tasolla jäsenvaltioiden keskinäiseen solidaarisuuteen perustuvien luotettavien ja avoimien mekanismien avulla. Siinä vahvistetaan erityisesti säännöt ja menettelyt, joita sovelletaan hätätilanteissa. IEA:n hallintoneuvosto päätti 1 päivänä maaliskuuta 2022 60 miljoonan öljybarrelin ja 1 päivänä huhtikuuta 2022 120 miljoonan öljybarrelin liikkeelle laskemisesta koordinoitua öljyn varmuusvarastojen käyttöä koskevan suunnitelman puitteissa (2).

                  (2)

                  Komissio ja jäsenvaltiot keskustelivat IEA:n kollektiivisten toimien mahdollisuudesta, odotetuista hyödyistä ja vaikutuksista öljyalan koordinointiryhmän neljässä kokouksessa (22 ja 25 päivänä helmikuuta sekä 2 ja 31 päivänä maaliskuuta). Komission yksiköt muistuttivat jäsenvaltioita unionin lainsäädännön nojalla asiaan sovellettavista säännöksistä ja velvoitteista öljyalan koordinointiryhmälle osoitetuilla 4 päivänä maaliskuuta ja 5 päivänä huhtikuuta 2022 päivätyillä kirjeillä.

                  (3)

                  Kahdeksantoista jäsenvaltiota (mukaan lukien kaksi IEA:n ulkopuolista jäsenvaltiota) osallistui IEA:n kollektiivisiin toimiin ja sitoutui vapaaehtoisesti laskemaan liikkeelle noin 40 miljoonaa barrelia raakaöljyekvivalenttina vastaavan määrän.

                  (4)

                  Unionin nykyiset öljyn varmuusvarastot ovat alhaisimmillaan sitten vuoden 2013. Direktiivin 2009/119/EY 3 artiklan mukaisesti ne perustuvat raakaöljyn ja öljytuotteiden vuoden 2020 nettotuontiin, joka oli poikkeuksellisen alhaista covid-19-pandemian torjumiseen tähtäävistä terveystoimenpiteistä (sulkutoimet ja liikkumisrajoitukset) johtuneen kulutuksen vähenemisen vuoksi. Heinäkuun 1 päivästä 2022 alkavalla 12 kuukauden jaksolla sovellettavan uuden vuotuisen varastointivelvoitteen täyttämiseksi vaadittavan raakaöljyn ja öljytuotteiden määrän odotetaan kasvavan joidenkin jäsenvaltioiden osalta jopa 30 prosenttia.

                  (5)

                  Nykytilanteessa, jossa Ukrainan sodan kehittymisestä vallitsee epävarmuus, on äärimmäisen tärkeää rajoittaa raakaöljyn ja öljytuotteiden kysyntää mahdollisimman paljon ja välttää aiheuttamasta ylimääräisiä paineita öljymarkkinoille. Sen vuoksi ei ole suotavaa, että jäsenvaltiot täydentäisivät lyhyellä aikavälillä direktiivin 2009/119/EY 20 artiklan mukaisesti nyt tai tulevaisuudessa liikkeelle laskettavia öljyn varmuusvarastoja, paitsi jos kyseisten jäsenvaltioiden toimitusvarmuutta koskeva valmius on vaarassa. On kuitenkin ennenaikaista asettaa tarkkaa aikataulua liikkeelle laskettujen varastojen täydentämiselle.

                  (6)

                  Jäsenvaltioiden olisi vältettävä ostamasta lisää raakaöljyä ja öljytuotteita heinäkuusta 2022 alkavaan uuteen vuotuiseen varastointivelvoitteeseen valmistautumista varten, sillä tämä lisäisi väistämättä näiden hyödykkeiden nykyistä kysyntää. Komissio tarkastelee direktiivin 2009/119/EY 20 artiklan 6 kohdan mukaisesti ja nykyisen kriisin kehittymisen perusteella aikaa, jonka kuluessa jäsenvaltioiden on palautettava varastonsa pakollisten vähimmäisvaatimusten mukaisiksi.

                  (7)

                  Komissio kuuli öljyalan koordinointiryhmää tästä suosituksesta 14 päivänä maaliskuuta 2021 pidetyssä kokouksessa, johon osallistui IEA:n sihteeristön edustajia,

            SUOSITTAA:

                  1)

                  Jäsenvaltioiden ei pitäisi palauttaa öljyn varmuusvarastojaan direktiivissä 2009/119/EY edellytettyjen vähimmäisvaatimusten mukaisiksi ennen 1 päivää marraskuuta 2022, ellei tämä vaaranna niiden toimitusvarmuutta koskevaa valmiutta.

                  2)

                  Komissio tarkastelee tätä suositusta öljyalan koordinointiryhmää kuullen ja yhteistyössä Kansainvälisen energiajärjestön kanssa voidakseen vahvistaa määräajan varastointivelvoitteen soveltamiselle ottaen huomioon nykyisen kriisin kehittymisen.

         Tehty Brysselissä 1 päivänä kesäkuuta 2022.

               Komission puolesta

            Kadri SIMSON

               Komission jäsen

         (1)  Neuvoston direktiivi 2009/119/EY, annettu 14 päivänä syyskuuta 2009, jäsenvaltioiden velvollisuudesta ylläpitää raakaöljy- ja/tai öljytuotevarastojen vähimmäistasoa (EUVL L 265, 9.10.2009, s. 9).

         (2)  Hallintoneuvoston 277. ja 279. ylimääräinen kokous.


title: Euroopan Keskuspankin suositus, annettu 16 päivänä heinäkuuta 2021, Euroopan unionin neuvostolle Banka Slovenijen ulkopuolisista tilintarkastajista (EKP/2021/28) 2021/C 299/01

text:
               27.7.2021

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 299/1

      EUROOPAN KESKUSPANKIN SUOSITUS,
      annettu 16 päivänä heinäkuuta 2021,
      Euroopan unionin neuvostolle Banka Slovenijen ulkopuolisista tilintarkastajista
      (EKP/2021/28)
      (2021/C 299/01)
      EUROOPAN KESKUSPANKIN NEUVOSTO, joka
      ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
      ottaa huomioon Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännön ja erityisesti sen 27.1 artiklan,
      sekä katsoo seuraavaa:

                  (1)

                  Euroopan keskuspankin (EKP) neuvoston suosittelemat ja Euroopan unionin neuvoston hyväksymät riippumattomat ulkopuoliset tilintarkastajat tarkastavat EKP:n ja niiden jäsenvaltioiden kansallisten keskuspankkien tilit, joiden rahayksikkö on euro.

                  (2)

                  Banka Slovenijen nykyisten ulkopuolisten tilintarkastajien, Ernst & Young revizija, poslovno svetovanje, d.o.o.:n toimikausi päättyi tilikauden 2020 tilintarkastuksen jälkeen. Tämän vuoksi on tarpeen nimittää uudet ulkopuoliset tilintarkastajat tilikaudesta 2021.

                  (3)

                  Banka Slovenije on valinnut PricewaterhouseCoopers, podjetje za revizijo in druge finančno računovodske storitve, d. o. o.:n ulkopuolisiksi tilintarkastajikseen tilikausiksi 2021–2023,

            ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN SUOSITUKSEN:
      Suositetaan, että PricewaterhouseCoopers, podjetje za revizijo in druge finančno računovodske storitve, d. o. o. nimitetään Banka Slovenijen ulkopuolisiksi tilintarkastajiksi tilikausiksi 2021–2023.

         Tehty Frankfurt am Mainissa 16 päivänä heinäkuuta 2021.

               EKP:n puheenjohtaja

               ChristineLAGARDE


title: Euroopan keskuspankin suositus, annettu 16 päivänä heinäkuuta 2021, Euroopan unionin neuvostolle Banco de Españan ulkopuolisista tilintarkastajista (EKP/2021/29) 2021/C 299/02

text:
               27.7.2021

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 299/2

      EUROOPAN KESKUSPANKIN SUOSITUS,
      annettu 16 päivänä heinäkuuta 2021,
      Euroopan unionin neuvostolle Banco de Españan ulkopuolisista tilintarkastajista
      (EKP/2021/29)
      (2021/C 299/02)
      EUROOPAN KESKUSPANKIN NEUVOSTO, joka
      ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
      ottaa huomioon Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännön ja erityisesti sen 27.1 artiklan,
      sekä katsoo seuraavaa:

                  (1)

                  Euroopan keskuspankin (EKP) neuvoston suosittelemat ja Euroopan unionin neuvoston hyväksymät riippumattomat ulkopuoliset tilintarkastajat tarkastavat EKP:n ja niiden jäsenvaltioiden kansallisten keskuspankkien tilit, joiden rahayksikkö on euro.

                  (2)

                  Vuonna 2018 Banco de España valitsi Mazars Auditores, S.L.P. - Mazars, S.A.:n ulkopuolisiksi tilintarkastajikseen tilikausiksi 2018–2020 siten, että toimikausi on uusittavissa tilikausiksi 2021–2022. EKP:n neuvosto suositti tätä nimitystä sekä mahdollisuutta toimikauden uusimiseen tilikausille 2021 ja 2022. (1)

                  (3)

                  Banco de Españan nykyisten ulkopuolisten tilintarkastajien, Mazars Auditores, S.L.P. - Mazars, S.A.:n, toimikausi päättyi tilikauden 2020 tilintarkastuksen jälkeen. Tämän vuoksi on tarpeen nimittää uudet ulkopuoliset tilintarkastajat tilikausille 2021 ja 2022.

                  (4)

                  Banco de España aikoo uusia Mazars Auditores, S.L.P. - Mazars, S.A.:n toimikauden tilikausille 2021 ja 2022 suosituksessa EKP/2018/22 ja neuvoston päätöksen (EU) 2018/1518 (2) johdanto-osassa tarkoitetulla tavalla. Toimikauden uusiminen on mahdollista Banco de Españan ja Mazars Auditores, S.L.P. - Mazars, S.A.:n välisten sopimusjärjestelyjen mukaisesti,

            ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN SUOSITUKSEN:
      Suositetaan, että yritysten tilapäinen yhteenliittymä Mazars Auditores, S.L.P. - Mazars, S.A. nimitetään Banco de Españan ulkopuolisiksi tilintarkastajiksi tilikausiksi 2021 ja 2022.

         Tehty Frankfurt am Mainissa 16 päivänä heinäkuuta 2021.

               EKP:n puheenjohtaja

            Christine LAGARDE

         (1)  Euroopan keskuspankin suositus EKP/2018/22, annettu 6 päivänä syyskuuta 2018, Euroopan unionin neuvostolle Banco de Españan ulkopuolisista tilintarkastajista (EUVL C 325, 14.9.2018, s. 1).

         (2)  Neuvoston päätös (EU) 2018/1518, annettu 9 päivänä lokakuuta 2018, kansallisten keskuspankkien ulkopuolisten tilintarkastajien hyväksymisestä tehdyn päätöksen 1999/70/EY muuttamisesta Banco de Españan ulkopuolisten tilintarkastajien osalta (EUVL L 256, 12.10.2018, s. 63).