				|

		52014PC0661

			Suositus NEUVOSTON PÄÄTÖS Kroatian liittymisestä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K.3 artiklan 2 kohdan c alakohdan nojalla 26 päivänä toukokuuta 1997 tehtyyn yleissopimukseen sellaisen lahjonnan torjumisesta, jossa on osallisena Euroopan yhteisöjen virkamiehiä tai Euroopan unionin jäsenvaltioiden virkamiehiä /* COM/2014/0661 final - 2014/0322 (NLE) */

			   	PERUSTELUT
Vuonna 2011 hyväksytyssä Kroatian tasavallan
liittymissopimuksessa[1]
otettiin käyttöön yksinkertaistettu menettely, jota sovelletaan Kroatian
liittyessä yleissopimuksiin (ja pöytäkirjoihin), jotka jäsenvaltiot ovat
tehneet Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 34 artiklan (entinen K.3
artikla) perusteella. Liittymisasiakirjan 3 artiklan 4 ja 5 kohdassa määrätään,
että Kroatia liittyy edellä tarkoitettuihin yleissopimuksiin ja pöytäkirjoihin
liittymisasiakirjan nojalla.
Liittymisasiakirjan 3 artiklan
5 kohdan mukaan neuvosto tekee tätä varten päätöksen, jossa vahvistetaan
edellä tarkoitettujen yleissopimusten voimaantulon ajankohta Kroatian osalta ja
joka sisältää tämän uuden jäsenvaltion liittymisen johdosta tarvittavat
mukautukset edellä tarkoitettuihin yleissopimuksiin (tämä merkitsee muun muassa
sitä, että yleissopimukset on tehtävä kroatian kielellä, jotta tämä
kielitoisinto on yhtä todistusvoimainen kuin muutkin). Neuvosto tekee päätöksen
komission suosituksesta Euroopan parlamenttia kuultuaan.
Liittymisasiakirjan liitteessä I luetellaan
asianomaiset yleissopimukset ja pöytäkirjat.
Luetteloon sisältyy Euroopan unionista tehdyn
sopimuksen K.3 artiklan 2 kohdan c alakohdan nojalla 26 päivänä toukokuuta
1997 tehty yleissopimus sellaisen lahjonnan torjumisesta, jossa on osallisena
Euroopan yhteisöjen virkamiehiä tai Euroopan unionin jäsenvaltioiden
virkamiehiä.
Tällä komission suosituksella neuvoston
päätökseksi on tarkoitus tehdä edellä mainittuun yleissopimukseen Kroatian
liittymisen johdosta tarvittavat mukautukset liittymisasiakirjan
3 artiklan 4 ja 5 kohdan mukaisesti.
2014/0322 (NLE)
Suositus
NEUVOSTON PÄÄTÖS
Kroatian liittymisestä Euroopan unionista
tehdyn sopimuksen K.3 artiklan 2 kohdan c alakohdan nojalla 26 päivänä
toukokuuta 1997 tehtyyn yleissopimukseen sellaisen lahjonnan torjumisesta,
jossa on osallisena Euroopan yhteisöjen virkamiehiä tai Euroopan unionin
jäsenvaltioiden virkamiehiä

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn
sopimuksen,
ottaa huomioon Kroatian liittymissopimuksen,
ottaa huomioon Kroatian liittymisasiakirjan,
jäljempänä ’liittymisasiakirja’, ja erityisesti sen 3 artiklan 5 kohdan,
ottaa huomioon komission suosituksen[2],
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon[3],
sekä katsoo seuraavaa:
(1)       Yleissopimus sellaisen lahjonnan torjumisesta, jossa on
osallisena Euroopan yhteisöjen virkamiehiä tai Euroopan unionin jäsenvaltioiden
virkamiehiä, jäljempänä ’virkamiesten lahjonnan torjumisesta tehty
yleissopimus’, allekirjoitettiin 26 päivänä toukokuuta 1997, ja se tuli
voimaan 28 päivänä syyskuuta 2005.
(2)       Liittymisasiakirjan 3
artiklan 4 kohdassa määrätään, että Kroatia liittyy jäsenvaltioiden välillä
tehtyihin yleissopimuksiin ja pöytäkirjoihin, jotka on lueteltu
liittymisasiakirjan liitteessä I ja joihin sisältyy muun muassa virkamiesten
lahjonnan torjumisesta tehty yleissopimus. Niiden on määrä tulla Kroatian
osalta voimaan neuvoston määrittämänä päivänä.
(3)       Liittymisasiakirjan 3
artiklan 5 kohdan mukaisesti neuvosto tekee edellä tarkoitettuihin
yleissopimuksiin ja pöytäkirjoihin kaikki liittymisen johdosta tarvittavat
mukautukset,
ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:
1 artikla
Virkamiesten lahjonnan torjumisesta tehty
yleissopimus tulee voimaan Kroatian osalta sitä kuukautta seuraavan kuukauden ensimmäisenä
päivänä, jona tämä päätös on tehty.
2 artikla
Virkamiesten lahjonnan torjumisesta tehdyn
yleissopimuksen tekstit, jotka on laadittu kroatian kielellä ja liitetty tähän
päätökseen, ovat todistusvoimaiset samoin ehdoin kuin virkamiesten lahjonnan
torjumisesta tehdyn yleissopimuksen muut tekstit.
3 artikla
Tämä päätös tulee
voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan
unionin virallisessa lehdessä.
Tehty Brysselissä
                                                                       Neuvoston
puolesta
                                                                       Puheenjohtaja
[1]               EUVL L 112, 24.4.2012, s. 6.
[2]               EUVL C , , s. .
[3]               EUVL C , , s. .
Translation of the Annex is not required for adoption as, as
stated in the main act, the Annex concerns the Croatian language version only.


title: Komission suositus (EU) 2017/1936, annettu 18 päivänä lokakuuta 2017, välittömistä toimenpiteistä räjähteiden lähtöaineiden väärinkäytön estämiseksi (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti. )

text:
               24.10.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 273/12

         KOMISSION SUOSITUS (EU) 2017/1936,
   annettu 18 päivänä lokakuuta 2017,
   välittömistä toimenpiteistä räjähteiden lähtöaineiden väärinkäytön estämiseksi
   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
   EUROOPAN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 292 artiklan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Viimeaikaiset terrori-iskut ja muut välikohtaukset osoittavat, että omatekoiset räjähteet ovat edelleen merkittävä uhka Euroopassa. Räjähteiden lähtöaineita hankitaan ja käytetään jatkuvasti omatekoisten räjähteiden tekemiseen huolimatta toimista, joilla niiden saantia pyritään tehokkaasti rajoittamaan ja valvomaan.

               (2)

               YK:n turvallisuusneuvosto korostaa päätöslauselmassaan 2370 (2017), miten äärimmäisen tärkeää on estää terroristeja käyttämästä tai hankkimasta raaka-aineita ja komponentteja, joita voidaan käyttää räjähteiden valmistamiseen, ja kehottaa suurempaan valppauteen, esimerkiksi jakamalla hyviä toimintatapoja ja tietoja yli rajojen sekä solmimalla kumppanuuksia.

               (3)

               Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 98/2013 (1) vahvistetaan yhdenmukaiset säännöt sellaisten aineiden ja seosten saataville asettamisesta, tuonnista, hallussapidosta ja käytöstä, joita voitaisiin käyttää väärin räjähteiden laittomaan valmistukseen. Sääntöjen tarkoituksena on rajoittaa yleisön mahdollisuuksia hankkia tällaisia aineita ja seoksia sekä varmistaa, että epäilyttävistä liiketoimista koko toimitusketjussa ilmoitetaan asianmukaisesti.

               (4)

               Kaikkien jäsenvaltioiden on sovellettava asetusta (EU) N:o 98/2013 asianmukaisesti, jotta voidaan saavuttaa asetuksen tavoite eli parantaa kemiallisten aineiden ja seosten vapaata liikkuvuutta sisämarkkinoilla, poistaa kilpailun vääristymät ja samanaikaisesti varmistaa suuren yleisön suojelun korkea taso. Asianmukaisella soveltamisella edistetään myös Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin (EU) 2017/541 (2) tavoitteita, joita ovat räjähteiden valmistukseen, hallussapitoon, hankintaan, kuljetukseen, toimitukseen tai käyttöön liittyvien terrorismirikosten ehkäiseminen sekä räjähteiden valmistus- ja käyttöohjeiden antamisen ja vastaanottamisen estäminen.

               (5)

               Tämän suosituksen tavoitteena on varmistaa, että asetuksen (EU) N:o 98/2013 tavoite voidaan saavuttaa tehokkaammin antamalla jäsenvaltioille ohjeistusta asetuksen soveltamisesta. Tämä suositus täydentää komission ja lähtöaineita käsittelevän pysyvän komitean (3) antamia ohjeita (4), ja siinä otetaan huomioon keskustelut, joita on käyty kyseisessä komiteassa sekä jäsenvaltioiden viranomaisille vuosina 2016 ja 2017 järjestetyissä alueellisissa työpajoissa.

               (6)

               Yleisön mahdollisuuksia hankkia räjähteiden lähtöaineita olisi rajoitettava, jotta terroristeja voidaan estää hankkimasta niitä. Asetuksella (EU) N:o 98/2013 rajoitetaan yleisön edustajien mahdollisuuksia hankkia ja käyttää seitsemää kemiallista ainetta (asetuksen liitteessä I luetellut rajoitetut räjähteiden lähtöaineet) (5).

               (7)

               Kiellosta poiketen jäsenvaltiot voivat sallia yleisölle kyseisten aineiden hankkimisen mutta vain lupa- ja rekisteröintijärjestelmän puitteissa. Tilanne 1 päivänä tammikuuta 2017 oli se, että 16 jäsenvaltiossa oli kiellon sijaan käytössä lupa- ja/tai rekisteröintijärjestelmä. (6) Kyseisissä maissa yleisön edustajat voivat siis edelleen hankkia ja käyttää rajoitettuja räjähteiden lähtöaineita ja seoksia.

               (8)

               Jäsenvaltioiden olisi määriteltävä alhaisemmat pitoisuudet ja nimettävä vaihtoehtoisia aineita ja edistettävä molempien käyttöä, koska ne ovat turvallisuuden kannalta vähemmän ongelmallisia. Lisäksi niiden olisi vahvistettava räjähteiden lähtöaineiden varastointiedellytykset. Jäsenvaltioiden, joissa on lupajärjestelmä, olisi tarkistettava lupaa hakevan henkilön taustat.

               (9)

               Tässä suosituksessa kehotetaan parantamaan asetuksessa (EU) N:o 98/2013 säädettyjen rajoitusten ja valvontatoimien täytäntöönpanoa sekä monialaista yhteistyötä. Tietoisuuden lisääminen kaikkien toimitusketjun toimijoiden, myös verkossa toimivien, keskuudessa antaa toimijoille paremmat mahdollisuudet noudattaa niille asetuksen (EU) N:o 98/2013 nojalla kuuluvia velvoitteita.

               (10)

               Tässä suosituksessa kehotetaan vaihtamaan tietoja epäilyttävistä liiketoimista, katoamisista, varkauksista ja muista epäilyttävistä välikohtauksista tai lupahakemuksista, jos niillä vaikuttaisi olevan rajatylittävä ulottuvuus, sanotun kuitenkaan rajoittamatta rajatylittävää tiedonvaihtoa terrorismirikoksia koskevassa rikostutkinnassa (7) tai tulliasioissa (8) koskevien oikeudellisten kehysten soveltamista.

               (11)

               Vaikka viimeaikaisissa iskuissa ja välikohtauksissa on käytetty enimmäkseen triasetonitriperoksidia (TATP), uhkana ovat monenlaiset omatekoiset räjähteet ja räjähteiden lähtöaineet. EU:n ja sen jäsenvaltioiden on pysyttävä valppaina seuraamalla alan suuntauksia ja puuttumalla niihin yhteistyössä asianomaisten sidosryhmien ja käyttäjien kanssa.

               (12)

               Komissio on seurannut ja helpottanut asetuksen soveltamista sen antamisesta alkaen tiiviissä yhteistyössä lähtöaineita käsittelevän pysyvän komitean kanssa. Komissio päättelee helmikuussa 2017 antamassaan kertomuksessa (9), että vaikka asetuksen voimaantulo on osaltaan vähentänyt räjähteiden lähtöaineiden aiheuttamaa uhkaa Euroopassa, on tarpeen määritellä toimenpiteitä ja toimia omatekoisten räjähteiden valvonnan tiukentamiseksi. Toukokuussa 2017 komissio käynnisti räjähteiden lähtöaineista annetun asetuksen tarkistuksen valmistelutyöt (10) aloittamalla arvioinnin, jota seuraa vaikutustenarviointi vuoden 2018 alkupuoliskolla. Arvioinnissa tarkastellaan asetuksen merkitystä, vaikuttavuutta, tehokkuutta, yhtenäisyyttä ja lisäarvoa sekä mahdollisia ongelmia ja esteitä, jotka saattavat edellyttää lisätoimia. Vaikutustenarvioinnissa tarkastellaan eri toimintavaihtoehtoja mahdollisesti havaittujen ongelmien ja esteiden poistamiseksi. Tällä suosituksella jäsenvaltioita kehotetaan toteuttamaan voimassa olevan asetuksen puitteissa välittömiä toimenpiteitä, joilla rajoitetaan yleisön mahdollisuuksia hankkia räjähteiden lähtöaineita,

         ON ANTANUT TÄMÄN SUOSITUKSEN:

      Yleisön mahdollisuuksien rajoittaminen hankkia räjähteiden lähtöaineita

               1.

               Jäsenvaltioiden olisi toteutettava kaikki tarvittavat asetuksen (EU) N:o 98/2013 mukaiset toimenpiteet, joilla rajoitetaan yleisön mahdollisuuksia hankkia räjähteiden lähtöaineita ja estetään terroristeja hankkimasta niitä sekä varmistetaan, että epäilyttävistä liiketoimista koko toimitusketjussa ilmoitetaan asianmukaisesti. Tätä tarkoitusta varten jäsenvaltioiden olisi arvioitava tarkkaan, täyttääkö niiden asettama kielto tai perustama lupa- tai rekisteröintijärjestelmä tosiasiallisesti kyseiset tavoitteet. Jäsenvaltioiden olisi ilmoitettava arviointinsa tulokset komissiolle neljän kuukauden kuluessa tämän suosituksen antamisesta. Kyseiset tiedot tukevat EU:n tasolla mahdollisesti toteutettavien lisätoimien arviointia.

               2.

               Jäsenvaltioiden olisi lisäksi toteutettava kiireesti seuraavat toimet:

                           (a)

                           edistettävä ja mahdollisuuksien ja tapauksen mukaan edellytettävä vaihtoehtoisten aineiden tai alhaisempien pitoisuuksien käyttöä tilanteissa, joissa niitä voidaan käyttää samaan lailliseen toimintaan pienemmällä turvallisuusriskillä;

                           (b)

                           vahvistettava räjähteiden lähtöaineiden varastointia koskevat turvallisuusvaatimukset talouden toimijoille, ammattikäyttäjille ja yleisön edustajille, joilla on laillisesti hallussaan kyseisiä aineita;

                           (c)

                           annettava talouden toimijoille selvät ohjeet siitä, miten ne voivat tosiasiallisesti ja tehokkaasti varmentaa, onko henkilö yleisön edustaja vai ei. Sitä varten jäsenvaltiot voisivat soveltaa ”ammattikäyttäjän” käsitettä, joka tarkoittaa, että henkilöllä on elinkeinoon, liiketoimintaan tai ammattiin liittyvä tarve hankkia rajoitettuja räjähteiden lähtöaineita;

                           (d)

                           jos niillä on käytössään asetuksen (EU) N:o 98/2013 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu lupajärjestelmä, tarkastettava luvanhakijan taustat ja erityisesti hakijan rikosrekisteri tämän kaikissa asuinvaltioissa viimeisten viiden vuoden ajalta; ja

                           (e)

                           perustettava tarkastusjärjestelmä sen toteamiseksi, että talouden toimijat noudattavat velvoitteitaan.

      Yhteistyön tehostaminen ja toimitusketjun osallistaminen

               3.

               Yhteistyön tehostamiseksi ja toimitusketjun osallistamiseksi jäsenvaltioiden olisi

                           (a)

                           annettava koulutusta sen varmistamiseksi, että pelastustyöntekijät sekä lainvalvonta- ja tulliviranomaiset pystyvät työssään tunnistamaan räjähteiden lähtöaineet ja seokset ja reagoimaan riittävän ajoissa ja tarkoituksenmukaisella tavalla epäilyttävään toimintaan;

                           (b)

                           kannustettava räjähteiden lähtöaineiden loppukäyttäjiä ilmoittamaan huomattavista katoamisista ja varkauksista asetuksen (EU) N:o 98/2013 9 artiklan 4 kohdassa säädettyjen muiden ilmoitusvelvollisuuksien lisäksi;

                           (c)

                           vaihdettava asianomaisten jäsenvaltioiden kanssa tietoja epäilyttävistä liiketoimista, katoamisista, varkauksista ja muista epäilyttävistä välikohtauksista tai lupahakemuksista aina kun niihin saattaa liittyä rajatylittävä ulottuvuus ja niin pian kuin mahdollista kansallista lainsäädäntöä ja asiaankuuluvia kansainvälisiä säädöksiä noudattaen, mikäli voimassa olevaan unionin lainsäädäntöön ei jo sisälly tällainen velvollisuus; ja

                           (d)

                           tunnistettava kaikki asiaankuuluvat, myös verkossa toimivat alat, suunniteltava valistustoimet kunkin alan erityispiirteet huomioon ottaen ja käytävä vuoropuhelua toimitusketjun ja loppukäyttäjien kanssa, jotta räjähteiden lähtöaineiden lailliset – ammatilliset ja muut – käyttötarkoitukset tunnettaisiin paremmin.

      Tehty Brysselissä 18 päivänä lokakuuta 2017.

            Komission puolesta

         Julian KING

            Komission jäsen

      (1)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 98/2013, annettu 15 päivänä tammikuuta 2013, räjähteiden lähtöaineiden markkinoille saattamisesta ja käytöstä (EUVL L 39, 9.2.2013, s. 1).

      (2)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EU) 2017/541, annettu 15 päivänä maaliskuuta 2017, terrorismin torjumisesta sekä neuvoston puitepäätöksen 2002/475/YOS korvaamisesta sekä neuvoston päätöksen 2005/671/YOS muuttamisesta (EUVL L 88, 31.3.2017, s. 6).

      (3)  http://ec.europa.eu/transparency/regexpert/index.cfm?do=groupDetail.groupDetail&groupID=3245

      (4)  https://ec.europa.eu/home-affairs/sites/homeaffairs/files/what-we-do/policies/crisis-and-terrorism/explosives/explosives-precursors/docs/guidelines_on_the_marketing_and_use_of_explosives_precursors_en.pdf

      (5)  Vetyperoksidi, nitrometaani, typpihappo, kaliumkloraatti, kalium-perkloraatti, natriumkloraatti ja natrium-perkloraatti, jonka pitoisuus ylittää sille liitteessä I vahvistetun raja-arvon, sekä seokset tai toiset aineet, joissa tällaista luetteloitua ainetta esiintyy pitoisuutena, joka ylittää sille vahvistetun raja-arvon.

      (6)  Komission kertomus räjähteiden lähtöaineiden markkinoille saattamisesta ja käytöstä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 98/2013 soveltamisesta ja sen mukaisesti siirretystä säädösvallasta (COM(2017) 103 final, annettu 28 päivänä helmikuuta 2017).

      (7)  Neuvoston päätös 2005/671/YOS, tehty 20 päivänä syyskuuta 2005, terrorismirikoksia koskevasta tiedonvaihdosta ja yhteistyöstä (EUVL L 253, 29.9.2005, s. 22).

      (8)  Neuvoston asetus (EY) N:o 515/97, annettu 13 päivänä maaliskuuta 1997, jäsenvaltioiden hallintoviranomaisten keskinäisestä avunannosta sekä jäsenvaltioiden hallintoviranomaisten ja komission yhteistyöstä tulli- ja maatalousasioita koskevan lainsäädännön moitteettoman soveltamisen varmistamiseksi (EYVL L 82, 22.3.1997, s. 1).

      (9)  Komission kertomus räjähteiden lähtöaineiden markkinoille saattamisesta ja käytöstä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 98/2013 soveltamisesta ja sen mukaisesti siirretystä säädösvallasta (COM(2017) 103 final, annettu 28 päivänä helmikuuta 2017).

      (10)  https://ec.europa.eu/home-affairs/what-is-new/work-in-progress/initiatives/revision-regulation-marketing-and-use-explosives-precursors_en


title: Recommendation for a COUNCIL RECOMMENDATION on Austria’s 2013 national reform programme and delivering a Council opinion on Austria’s stability programme for 2012-2017

text:
                            EUROOPAN
                            KOMISSIO
                                                   Bryssel 29.5.2013
                                                   COM(2013) 370 final
                                         Suositus
                                NEUVOSTON SUOSITUS
                  Itävallan vuoden 2013 kansallisesta uudistusohjelmasta
   sekä samassa yhteydessä annettu Itävallan vuosien 2012–2017 vakausohjelmaa koskeva
                                    neuvoston lausunto
                                  {SWD(2013) 370 final}
FI                                                                                FI
 ---pagebreak---                                                   Suositus
                                       NEUVOSTON SUOSITUS
                      Itävallan vuoden 2013 kansallisesta uudistusohjelmasta
     sekä samassa yhteydessä annettu Itävallan vuosien 2012–2017 vakausohjelmaa koskeva
                                           neuvoston lausunto
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen
   121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,
   ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja
   yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen
   (EY) N:o 1466/971 ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan,
   ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen2,
   ottaa huomioon Euroopan parlamentin päätöslauselmat3,
   ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
   ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,
   on kuullut talous- ja rahoituskomiteaa,
   sekä katsoo seuraavaa:
   (1)     Eurooppa-neuvosto hyväksyi 26 päivänä maaliskuuta 2010 komission ehdotuksen,
           jolla käynnistetään uusi kasvu- ja työllisyysstrategia, Eurooppa 2020. Strategian
           lähtökohtana on tehostaa talouspolitiikan koordinointia. Strategia keskitetään
           avainalueisiin, joilla tarvitaan toimia Euroopan kestävän kasvun vauhdittamiseksi ja
           kilpailukyvyn lisäämiseksi.
   (2)     Neuvosto antoi 13 päivänä heinäkuuta 2010 komission ehdotusten perusteella
           suosituksen jäsenvaltioiden ja unionin talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista (2010–
           2014) ja hyväksyi 21 päivänä lokakuuta 2010 päätöksen jäsenvaltioiden
           työllisyyspolitiikan suuntaviivoista4. Yhdessä nämä muodostavat ns. yhdennetyt
           suuntaviivat. Jäsenvaltioita kehotettiin ottamaan yhdennetyt suuntaviivat huomioon
           kansallisessa talous- ja työllisyyspolitiikassaan.
   (3)     Valtion- ja hallitusten päämiehet hyväksyivät 29 päivänä kesäkuuta 2012 kasvu- ja
           työllisyyssopimuksen, joka toimii johdonmukaisina puitteina kansallisen, EU:n ja
           euroalueen tason toimille kaikkia mahdollisia keinoja, välineitä ja politiikkoja
           käyttäen. He päättivät toimista, jotka on toteutettava jäsenvaltioiden tasolla, ja
   1
           EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.
   2
           COM(2013) 370 final.
   3
           P7_TA(2013)0052 ja P7_TA(2013)0053.
   4
           Neuvoston päätös 2013/208/EU, annettu 22 päivänä huhtikuuta 2013.
FI                                                    2                                             FI
 ---pagebreak---        ilmaisivat erityisesti täysimääräisen sitoutumisensa Eurooppa 2020 -strategian
       tavoitteiden saavuttamiseen ja maakohtaisten suositusten täytäntöönpanoon.
   (4) Neuvosto antoi 6 päivänä heinäkuuta 2012 suosituksen Itävallan vuoden 2012
       kansallisesta uudistusohjelmasta ja lausunnon Itävallan vuosien 2011–2016
       tarkistetusta vakausohjelmasta.
   (5) Komissio hyväksyi 28 päivänä marraskuuta 2012 vuotuisen kasvuselvityksen5. Tästä
       alkoi vuoden 2013 talouspolitiikan EU-ohjausjakso. Komissio hyväksyi niin ikään 28
       päivänä marraskuuta 2012 asetuksen (EU) N:o 1176/2011 perusteella
       varoitusmekanismia koskevan kertomuksen6, jossa se katsoi, että Itävalta ei kuulu
       niihin jäsenvaltioihin, joista laadittaisiin perusteellinen tarkastelu.
   (6) Eurooppa-neuvosto hyväksyi 14 päivänä maaliskuuta 2013 rahoitusvakauden
       varmistamisen, julkisen talouden vakauttamisen ja kasvun vauhdittamisen
       painopisteet. Se korosti, että on tarpeen jatkaa eriytettyä, kasvua edistävää julkisen
       talouden vakauttamista, palauttaa normaalit luotonannon edellytykset, edistää kasvua
       ja kilpailukykyä, puuttua työttömyyteen ja kriisin sosiaalisiin seurauksiin sekä
       nykyaikaistaa julkishallintoa.
   (7) Itävalta toimitti vuosia 2012–2017 koskevan vuoden 2013 vakausohjelmansa ja
       vuoden 2013 kansallisen uudistusohjelmansa 16 päivänä huhtikuuta 2013. Ohjelmat
       on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon.
   (8) Neuvosto on neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 mukaisen vuoden 2013
       vakausohjelman arvioinnin perusteella sitä mieltä, että Itävalta on toteuttanut
       huomattavia vakauttamistoimia talousarvion saattamiseksi liiallisen alijäämän
       korjaamiseen johtavalle uralle. Vuoden 2013 ohjelmassa julkisen talouden
       kehitysarvioiden perustana oleva makrotalouden skenaario on optimistinen.
       Ohjelmassa kaavaillun julkisen talouden strategian tärkeimpänä tavoitteena on
       supistaa julkisen talouden alijäämää vähitellen siten, että saavutetaan nimellisesti
       tasapainoinen julkisen talouden rahoitusasema viimeistään vuonna 2016 ja keskipitkän
       aikavälin tavoite viimeistään vuonna 2015. Ohjelmassa vahvistetaan aiempi
       keskipitkän aikavälin tavoite, joka on 0,45 prosentin rakenteellista rahoitusasemaa
       suhteessa BKT:hen. Keskipitkän aikavälin tavoite vastaa vakaus- ja kasvusopimuksen
       vaatimuksia. Nykyisten ennusteiden perusteella Itävalta etenee suunnitelman
       mukaisesti liiallisen alijäämänsä korjaamiseksi viimeistään vuonna 2013, kun otetaan
       huomioon, että julkisen talouden alijäämä oli 2,5 prosenttia suhteessa BKT:hen
       vuonna 2012, ja komission ennusteen mukaan sen odotetaan laskevan edelleen 2,2
       prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2013 ja 1,8 prosenttiin suhteessa BKT:hen
       vuonna 2014. Erään suuren pankin purkamiseen saattaa kuitenkin liittyä
       lisäkustannuksia, joilla voi olla merkittävä alijäämää kasvattava vaikutus.
       Rakenteellisen alijäämän supistuttua voimakkaasti, liiallisia alijäämiä koskevassa
       menettelyssä vuonna 2012 edellytettyä sopeuttamisuraa nopeammin, sen ennustetaan
       kasvavan vuonna 2013 jopa 1,8 prosenttiin. Myös komission ennusteessa vahvistetaan
       rakenteellisen alijäämän hienoinen kasvu vuonna 2013. Vuoden 2014 jälkeistä aikaa
       koskevien ohjelman tietojen mukaan uudelleenlasketun rakenteellisen rahoitusaseman
       perusteella rakenteellisen sopeutuksen ennakoidaan ylittävän 0,5 prosenttia vuonna
       2014 ja vuonna 2015, minkä perusteella Itävalta pystyy saavuttamaan keskipitkän
       aikavälin tavoitteen kaksi vuotta ohjelmassa esitettyä skenaariota aiemmin, toisin
       sanoen vuonna 2015 vuoden 2017 sijaan. Menojen kasvun vertailuarvon osalta
   5
       COM(2012) 750 final.
   6
       COM(2012) 751 final.
FI                                                3                                           FI
 ---pagebreak---         ohjelmassa esitettyjen tietojen perusteella julkisen talouden menojen kasvuvauhdin
        (ilman päätösperäisten toimien vaikutusta) odotetaan vuosina 2014 ja 2016 edistävän
        vuotuista rakenteellista sopeutusta kohti keskipitkän aikavälin tavoitetta 0,5 prosenttia
        suhteessa BKT:hen. Ohjelman skenaariossa ennustettu menojen huomattava lasku
        suhteessa BKT:hen on kuitenkin hyvin kunnianhimoinen, sillä menojen arvioidaan
        laskevan suhteessa BKT:hen tasolle, jolla ne eivät ole olleet yli viiteentoista vuoteen.
        Itävallan voidaan odottaa olevan velkakriteerin noudattamisen suhteen
        siirtymävaiheessa vuosina 2014–2016, ja suunnitelmilla varmistettaisiin riittävä
        edistyminen kohti velkakriteerin noudattamista.
        Talousarviokehyksen vahvistaminen ei ole johtanut juurikaan muutoksiin
        hallintotasojen välisissä julkisen talouden suhteissa, ja päällekkäiset vastuualueet ja
        epäjohdonmukaisuudet rahoitus- ja menovastuissa ovat edelleen haastavia.
        Liittohallituksen, sosiaaliturvalaitosten ja liittovaltiota alempien hallintotasojen
        välisistä jatkuvista sopimuksista koostuva monimutkainen mekanismi on riski
        terveydenhuoltomenojen            kurissapitämiseen     tarkoitettujen     toimenpiteiden
        toteuttamiselle. Koulutussektorilla käytävät neuvottelut kuusikohtaisesta ehdotuksesta,
        jossa esitetään muun muassa piiritason kouluviranomaisten lakkauttamista, ovat
        myönteinen askel kohti julkishallinnon eri tasojen vastuualueiden järkeistämistä, mutta
        yksinkertaistamista olisi tarpeen lisätä pirstaloitumisen vähentämiseksi laajemmin.
   (9)  Itävallan työvoimapotentiaalin ennustetaan supistuvan vuodesta 2020 alkaen, ja talous
        on muuttumassa osaamisintensiivisemmäksi. Maan on mahdollista optimoida
        työikäisen väestönsä, erityisesti naisten, maahanmuuttajien ja ikääntyneiden
        työntekijöiden käyttöä.
   (10) Ikääntyneiden työntekijöiden työllisyysaste (43,1 %) on EU:n keskiarvoa (48,8 %)
        alhaisempi, ja lähes 30 prosenttia väestöstä on juuri ennen eläkkeelle jäämistä 1,5–3
        vuotta         työttömänä          tai       sairauslomalla.        Varhaiseläke-      ja
        työkyvyttömyyseläkejärjestelmien edelleen melko laaja käyttö ja naisten suhteellisen
        alhainen lakisääteinen eläkeikä (60 vuotta), joka nousee tulevaisuudessa vain hyvin
        hitaasti, vaikuttaa kielteisesti ikääntyneempien työntekijöiden työvoiman tarjontaan.
   (11) Vaikka naisten työllisyysaste on Itävallassa melko korkea (70,3 % vuonna 2012, kun
        EU-tasolla se oli 62,4 %), sitä on edelleen varaa nostaa vähentämällä työmarkkinoiden
        jakautumista sukupuolen mukaan. Osa-aikatyötä tekevien naisten osuus on EU:n
        korkeimpia, ja lastenhoito- ja pitkäaikaishoitopalvelujen saatavuus on rajoitettua.
        Naisten kokoaikavastaava työllisyysaste (55,6 % vuonna 2012) viittaa siihen, että
        Itävallalla on erityisiä vaikeuksia hyödyntää naisten työvoimaa täysimääräisesti.
        Lisäksi naiset kuuluvat lähes kaksi kertaa miehiä useammin marginaalisesti
        työllistyvien ryhmään ja heidän työpaikkansa keskittyvät pienpalkka-aloille. Tämä
        malli on johtanut siihen, että Itävallassa on EU:n kolmanneksi suurin sukupuolten
        välinen palkkaero, 24 prosenttia. Pienituloisten työntekijöiden verorasituksen
        keventämisellä voitaisiin saada aikaan voimakkaampia kannustimia lisätä
        työvoimaosuutta. Itävallan verojärjestelmän rakenne mahdollistaa verotuksen
        painopisteen siirtämisen muihin lähteisiin, jotka ovat kasvun kannalta vähemmän
        haitallisia. Esimerkiksi omaisuusverotulojen osuus on Itävallassa 0,5 prosenttia
        suhteessa BKT:hen, ja ne ovat merkittävästi EU:n keskiarvoa (2,1 %) alhaisemmat.
        Tulot kiinteästä omaisuudesta perittävistä juoksevista veroista, joiden katsotaan olevan
        kasvun kannalta vähiten haitallisia, ovat EU:n kolmanneksi alhaisimmat (0,2
        prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2011, kun EU:n keskiarvo oli 1,3 prosenttia).
FI                                                 4                                              FI
 ---pagebreak---    (12) Muissa maissa syntyneiden osuus Itävallan työikäisestä väestöstä vuonna 2011 oli 19
        prosenttia, joka on yksi suurimmista työikäisten maahanmuuttajien osuuksista OECD-
        maissa. Maahanmuuttajilla on usein vaikeuksia työmarkkinoilla, ja heidän
        työttömyysasteensa on huomattavasti korkeampi (9,7 %) kuin itävaltalaisten (3,6 %) ja
        heidän työllisyysasteensa on matalampi (EU:n 27 jäsenvaltion ulkopuolisten maiden
        kansalaiset: 62,8 %, itävaltalaiset: 76,4 %). Maahanmuuttajataustaisten henkilöiden
        työ ja palkka ovat kolme kertaa useammin heidän varsinaista pätevyystasoaan
        alhaisemmat kuin itävaltalaisilla (vuonna 2008 luvut olivat 27,5 % ja 9,7 %). Lisäksi
        maahanmuuttajataustaisen väestön koulutustulokset ovat heikommat ja heihin
        kohdistuu kaksinkertainen köyhyysriski (26,6 % verrattuna 12,6 %:iin).
   (13) Ennustetut keskipitkän ja pitkän aikavälin eläke- ja terveydenhuoltokustannukset
        muodostavat riskin julkisen talouden kestävyydelle. Myös pitkäaikaishoidon
        kustannuksia koskevat ennusteet viittaavat kestävyysriskiin, vaikkakin vähäisemmässä
        määrin. Eläkejärjestelmään hiljattain tehdyt uudistukset vähentävät kestävyysriskejä
        todennäköisesti       jossain    määrin,     jos    niiden     rinnalla     toteutetaan
        työmarkkinaolosuhteiden parannuksia, joiden ansiosta ikääntyneet työntekijät voivat
        jatkaa työelämässä nykyistä pidempään. Edelleenkään ei kuitenkaan ole nopeutettu
        miesten ja naisten eläkeiän yhdenmukaistamista eikä järjestelmä sisällä lakisääteistä
        eläkeikää ole kytketty elinajanodotteen nousuun. Terveydenhuolto- ja
        pitkäaikaishoitojärjestelmän rahoituksen kestävyyttä koskeva ongelma on ratkaistava,
        ottaen huomioon myös pitkäaikaishoidon tarjonnan lisääntyvän tarpeen ja kysynnän.
        Terveyssektoreilla äskettäin toteutetut toimenpiteet vievät tilannetta todennäköisesti
        oikeaan suuntaan, vaikkakin niiden tuloksellisuutta on arvioitava huolellisesti tulevina
        vuosina. Ennaltaehkäisyä, kuntoutusta ja itsenäistä asumista on mahdollista kehittää
        pitkäaikaishoidon tulevien kustannusten hillitsemiseksi.
   (14) Vertailevien kansainvälisten tutkimusten ja testien mukaan Itävallan koulutustulokset
        ovat 10–15-vuotiaiden ikäryhmässä alle keskitason huolimatta siitä, että Itävalta
        käyttää koulutukseen varoja 6,01 prosenttia suhteessa BKT:hen, mikä on selvästi yli
        EU:n keskiarvon (5,41 %) Yli 25 prosentilla 15-vuotiaista nuorista on heikko
        lukutaito, ja matematiikan osalta tulokset ovat vain hiukan parempia.
        Maahanmuuttajataustaisten nuorten ja kantaväestöön kuuluvien ikätovereiden väliset
        erot koulutussaavutuksissa ovat EU:n suurimpia. Korkea-asteen koulutuksessa
        opiskelijamäärät kasvavat, mikä aiheuttaa rahoitukseen ja organisointiin painetta,
        mutta opintonsa menestyksekkäästi päättävien opiskelijoiden osuus on kuitenkin
        alhainen. Lisäksi koulutusjärjestelmän johtamisvastuu ja rahoitus jakautuu
        hajanaisesti.
   (15) Itävalta kuuluu niihin jäsenvaltioihin, jotka hyötyisivät kaikkein eniten (BKT:llä
        mitattuna) rajatylittävän palveluntarjonnan esteiden madaltamisesta. Palvelusektorilla
        on kuitenkin edelleen merkittäviä markkinoilletulon ja tehokkaan kilpailun esteitä.
        Nämä esteet ovat erityisen huomattavia vapaiden ammattien ja rautatieliikenteen
        aloilla. Asiantuntijapalvelut ovat merkittävässä asemassa yrityspalvelujen
        markkinoilla, joilla niiden osuus on 10 prosenttia suhteessa BKT:hen ja 11 prosenttia
        kokonaistyöllisyydestä. Maassa on edelleen rajoituksia, jotka koskevat
        palvelusektorille pääsyä ja ammatinharjoittamista sen piirissä ja jotka kohdistuvat
        esimerkiksi oikeudelliseen muotoon ja osakkuusvaatimuksiin. Monet seikat puhuvat
        sen puolesta, että olisi arvioitava, kuinka perusteltuja nämä rajoitukset ovat ja
        voitaisiinko samat yleisen edun mukaiset tavoitteet saavuttaa kevyemmin
        sääntelyjärjestelmin. Vaikka Itävallan kilpailuviranomaisen valtuuksia vahvistetaan
        äskettäin toteutetun kilpailulainsäädännön muutoksen myötä, sen rahoitus- ja
FI                                              5                                                FI
 ---pagebreak---         henkilöresurssit ovat silti heikommat kuin monissa samankokoisissa tai jopa
        pienemmissä talouksissa.
   (16) Itävalta on edistynyt kotijäsenvaltion ja vastaanottavan jäsenvaltion rahoitusalan
        valvontaviranomaisten rajatylittävän yhteistyön osa-alueella. Lisäksi maassa on edetty
        uudelleenjärjestelytukea saaneiden kansallistettujen tai osittain kansallistettujen
        pankkien uudelleenjärjestelyssä. Näiden pankkien omaisuuserien laadun jatkuvaan
        heikkenemiseen liittyvien riskien vuoksi järjestelmässä on edelleen haavoittuvia osia,
        joita on seurattava tarkasti.
   (17) Komissio on EU-ohjausjakson osana analysoinut kattavasti Itävallan talouspolitiikkaa.
        Se on arvioinut vakausohjelman ja kansallisen uudistusohjelman. Se on ottanut
        huomioon ei vain niiden merkityksen Itävallan finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja
        talouspolitiikan kestävyyden kannalta vaan myös sen, ovatko ne EU:n sääntöjen ja
        ohjeiden mukaisia, koska unionin yleistä talouden ohjausta on tarpeen tehostaa
        antamalla EU:n tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin. EU-ohjausjakson
        yhteydessä annetut komission suositukset ilmenevät jäljempänä esitettävistä
        suosituksista 1–7.
   (18) Neuvosto on tutkinut Itävallan vakausohjelman tämän arvioinnin perusteella, ja sen
        lausunto7 ilmenee erityisesti jäljempänä esitettävästä suosituksesta 1.
   (19) Komissio on EU-ohjausjakson osana analysoinut myös koko euroalueen
        talouspolitiikkaa. Neuvosto on antanut tämän perusteella erityisiä suosituksia
        jäsenvaltioille, joiden rahayksikkö on euro. Myös Itävallan olisi varmistettava, että
        kyseiset suositukset pannaan täytäntöön täysimääräisesti ja oikea-aikaisesti,
   SUOSITTAA, että Itävalta toteuttaisi vuosina 2013–2014 toimia, joilla se
   1.     toteuttaa vuoden 2013 talousarvion suunnitellulla tavalla korjatakseen liiallisen
          alijäämän kestävällä tavalla ja toteuttaakseen liiallista alijäämää koskevan
          menettelyn yhteydessä annetuissa neuvoston suosituksissa määritellyn rakenteellisen
          sopeutuksen; jatkaa liiallisen alijäämän korjaamisen jälkeen rakenteellista sopeutusta
          asianmukaisella vauhdilla siten, että keskipitkän aikavälin tavoite saavutetaan
          viimeistään vuonna 2015; tehostaa julkisen talouden suhteita eri hallintotasojen
          välillä esimerkiksi yksinkertaistamalla organisatorista rakennetta ja mukauttamalla
          meno- ja rahoitusvastuita;
   2.     edistää naisten ja miesten eläkeiän yhdenmukaistamista, kytkee lakisääteisen
          eläkeiän eliniänodotteeseen, toteuttaa ja valvoo hiljattain päätettyjä uudistuksia, joilla
          rajoitetaan pääsyä varhaiseläkkeelle, ja parantaa ikääntyneiden työntekijöiden
          työllistettävyyttä, jotta tosiasiallinen eläkkeellesiirtymisikä ja ikääntyneiden
          työntekijöiden työllisyysaste nousevat;
   3.     toteuttaa uusia toimenpiteitä naisten työvoimaosuuden lisäämiseksi kehittämällä
          edelleen lastenhoito- ja pitkäaikaishoitopalveluja ja puuttumalla sukupuolten välisiin
          suuriin     eroihin    palkoissa      ja     eläkkeissä;     hyödyntää  täysimääräisesti
          maahanmuuttajataustaisten henkilöiden työmarkkinapotentiaalin parantamalla heidän
          tutkintojensa tunnustamista ja koulutustuloksiaan; keventää työhön kohdistuvaa
          tosiasiallista veroastetta ja sosiaaliturvarasitusta pienipalkkaisten työntekijöiden
          osalta ilman talousarviovaikutuksia turvautumalla suuremmassa määrin muihin
   7
        Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti.
FI                                                  6                                                FI
 ---pagebreak---            kasvun kannalta vähemmän           haitallisiin verotuslähteisiin,  kuten  juokseviin
           kiinteistöveroihin;
   4.      panee tosiasiallisesti täytäntöön äskettäin päätetyt terveydenhuoltojärjestelmän
           uudistukset, jotta voidaan varmistaa odotettujen kustannustehokkuusetujen
           toteutuminen; kehittää taloudellisesti kestävän pitkäaikaishoidon mallin ja painottaa
           enemmän ennaltaehkäisyä, kuntoutusta ja itsenäistä asumista;
   5.      parantaa koulutustuloksia, erityisesti vähäosaisten nuorten koulutustuloksia, muun
           muassa kehittämällä varhaiskasvatusta ja vähentämällä kielteisiä vaikutuksia, jotka
           aiheutuvat oppilaiden ohjaamisesta varhaisessa vaiheessa erityyppisiin kouluihin;
           parantaa edelleen korkea-asteen koulutuksen strategista suunnittelua ja tehostaa
           toimenpiteitä koulutuksen keskeyttämisen vähentämiseksi;
   6.      jatkaa liittovaltion kilpailuviranomaisen valtuuksien ja resurssien lisäämistä ja
           valvoo kilpailulainsäädännön uudistuksen toteuttamista; poistaa palveluntarjoajiin
           sovellettavat liialliset esteet; tähän kuuluu sen tarkistaminen, ovatko nykyiset
           säänneltyihin ammatteihin pääsyä ja niiden harjoittamista koskevat rajoitukset
           yleisen edun mukaisesti perusteltuja, ja kilpailun edistäminen erityisesti
           rautatiealalla;
   7.      rahoitusvakauden säilyttämiseksi seuraa edelleen tarkasti kansallistettuja ja osittain
           kansallistettuja pankkeja ja nopeuttaa niiden uudelleenjärjestelyä.
   Tehty Brysselissä
                                               Neuvoston puolesta
                                               Puheenjohtaja
FI                                                7                                               FI


				|

		52013DC0605

			KOMISSION SUOSITUS NEUVOSTOLLE komission valtuuttamisesta neuvottelemaan Euroopan unionin puolesta energiayhteisön perustamissopimuksen muuttamisesta /* COM/2013/0605 final - 2013/ () */

			   	KOMISSION SUOSITUS NEUVOSTOLLE
komission valtuuttamisesta neuvottelemaan
Euroopan unionin puolesta energiayhteisön perustamissopimuksen muuttamisesta

1.
PERUSTELUT

Energiayhteisön perustamissopimuksen
allekirjoittivat Ateenassa 25. lokakuuta 2005 Euroopan yhteisö ja silloiset
yhdeksän sopimuspuolta Kaakkois-Euroopasta, ja se tuli voimaan 1. heinäkuuta
2006. Perustamissopimuksen 16 artiklassa määritellyn
mukaisesti ”ympäristöä koskevalla yhteisön säännöstöllä” tarkoitetaan
·
tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden
ympäristövaikutusten arvioinnista 27 päivänä kesäkuuta 1985 annettua neuvoston
direktiiviä 85/337/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 3 päivänä maaliskuuta
1997 annetulla neuvoston direktiivillä 97/11/EY ja 26 päivänä toukokuuta 2003
annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2003/35/EY,
·
tiettyjen nestemäisten polttoaineiden
rikkipitoisuuden vähentämisestä ja direktiivin 93/12/ETY muuttamisesta 26
päivänä huhtikuuta 1999 annettua neuvoston direktiiviä 1999/32/EY,
·
tiettyjen suurista polttolaitoksista ilmaan
joutuvien epäpuhtauspäästöjen rajoittamisesta 23 päivänä lokakuuta 2001
annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2001/80/EY,
·
luonnonvaraisten lintujen suojelusta 2 päivänä
huhtikuuta 1979 annetun neuvoston direktiivin 79/409/ETY 4 artiklan 2 kohtaa.
Energiayhteisön perustamissopimuksen 12
artiklassa määrätään, että kukin sopimuspuoli panee ympäristöä koskevan
yhteisön säännöstön täytäntöön kyseisten toimenpiteiden
täytäntöönpanoaikataulun mukaisesti, joka esitetään perustamissopimuksen
liitteessä II.
Tiettyjen suurista polttolaitoksista ilmaan
joutuvien epäpuhtauspäästöjen rajoittamisesta annettu direktiivi korvattiin
teollisuuden päästöistä (yhtenäistetty ympäristön pilaantumisen ehkäiseminen ja
vähentäminen) 24 päivänä marraskuuta 2010 annetun Euroopan parlamentin ja
neuvoston direktiivin 2010/75/EU III luvun, 72 artiklan 3 ja 4 kohdan ja
liitteen V säännöksillä uusien laitosten osalta 7 päivästä tammikuuta 2013 ja
olemassa olevien laitosten osalta 1 päivästä tammikuuta 2016. Tiettyjen
suurista polttolaitoksista ilmaan joutuvien epäpuhtauspäästöjen rajoittamisesta
annettu direktiivi kumottiin jälkimmäisestä päivämäärästä lähtien. Tämän vuoksi
energiayhteisön perustamissopimuksen 16 artiklassa esitettyä ympäristöä koskevaa
yhteisön säännöstöä ja sen perustamissopimuksen liitteessä II esitettyä
täytäntöönpanoaikataulua olisi muutettava.
Komissio antoi 29 päivänä huhtikuuta 2013
päätöksen C(2013) 2364 final tiettyjen suurista polttolaitoksista ilmaan
joutuvien epäpuhtauspäästöjen rajoittamisesta 23 päivänä lokakuuta 2001 annetun
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/80/EY täytäntöönpanoa ja
teollisuuden päästöistä (yhtenäistetty ympäristön pilaantumisen ehkäiseminen ja
vähentäminen) 24 päivänä marraskuuta 2010 annetun Euroopan parlamentin ja
neuvoston direktiivin 2010/75/EU III luvun, liitteen V ja 72 artiklan 3–4
kohdan täytäntöönpanoa koskevista komission ehdotuksista energiayhteisön
ministerineuvostolle sekä energiayhteisön perustamissopimuksen 16 artiklan ja
liitteen II muuttamisesta.
Energiayhteisön perustamissopimuksen tekemisestä
Euroopan yhteisön puolesta 29 päivänä toukokuuta 2006 tehdyn neuvoston
päätöksen 2006/500/EY 5 artiklan 2 kohdassa vahvistetaan menettely, jota on
sovellettava ennen kuin energiayhteisössä voidaan esittää kanta energiayhteisön
perustamissopimuksen muutoksiin.
Komissio suosittaa tässä yhteydessä, että
neuvosto valtuuttaa sen käymään neuvotteluja energiayhteisön toimielimissä
tarpeellisista energiayhteisön perustamissopimuksen muutoksista.

2.
SUOSITUS

Komissio suosittelee, että
·      neuvosto valtuuttaa komission neuvottelemaan Euroopan unionin puolesta
tarpeellisista energiayhteisön perustamissopimuksen muutoksista
·      neuvosto valtuuttaa perustamissopimuksen mukaisesti komission toimimaan
Euroopan unionia edustavana neuvottelijana ja neuvottelemaan energiayhteisön
perustamissopimuksen muutoksista tämän suosituksen liitteenä olevien
neuvotteluohjeiden, jäljempänä ’neuvotteluohjeet’, mukaisesti
·      neuvosto nimeää komitean, jota on kuultava neuvotteluja käytäessä, ja
·      neuvosto antaa neuvotteluohjeet.
LIITE
Ohjeet
energiayhteisön perustamissopimuksen muuttamista koskevia neuvotteluja varten
Euroopan unionin puolesta sovittavien muutosten
olisi perustuttava komission päätöksessä C(2013) 2364 final ehdotettuihin
muutoksiin, ja niillä olisi pyrittävä varmistamaan mahdollisimman lyhyessä
ajassa lähentyminen ajan tasalle saatettuun ympäristöä koskevaan yhteisön
säännöstöön suurista polttolaitoksista vapautuvien päästöjen osalta.


Suositus neuvoston lausunto 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 3 kohdan mukainen Irlannin tarkistetusta vakausohjelmasta vuosiksi 2005-2008


Tärkeä oikeudellinen huomautus

|

52005SC0142

Suositus: 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 3 kohdan mukainen neuvoston lausunto Irlannin tarkistetusta vakausohjelmasta vuosiksi 2004–2007  /* SEK/2005/0142 lopull. */

	[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |Bryssel 2.2.2005SEK(2005) 142 lopullinenSuositus:7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 3 kohdan mukainenNEUVOSTON LAUSUNTO Irlannin tarkistetusta vakausohjelmasta vuosiksi 2004–2007(komission esittämä)  PERUSTELUTJulkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1466/97[1] säädetään, että yhtenäisvaluuttaan osallistuvien maiden oli esitettävä neuvostolle ja komissiolle vakausohjelmat 1. maaliskuuta 1999 mennessä. Neuvosto tutki asetuksen 5 artiklan mukaisesti kutakin vakausohjelmaa komission ja EY:n perustamissopimuksen 114 artiklassa määrätyn komitean (talous- ja rahoituskomitean) laatimien arvioiden perusteella. Neuvosto tarkasteli ohjelmaa ja antoi siitä komission suosituksen perusteella ja talous- ja rahoituskomiteaa kuultuaan lausunnon. Asetuksen mukaan jäsenvaltioiden on toimitettava vuosittain tarkistetut vakausohjelmat, joita neuvosto voi tarkastella samaa menettelyä noudattaen.Irlanti toimitti 2. joulukuuta 1998 ensimmäisen vakausohjelmansa, joka kattoi vuodet 1999–2001. Neuvosto arvioi sen 18. tammikuuta 1999. Tämän jälkeen ohjelmaa on tarkistettu vuosittain. Irlanti esitti uusimman lähentymisohjelman tarkistuksen 1. joulukuuta 2004. Komission yksiköt ovat tehneet tarkistetun ohjelman teknisen arvioinnin ja ottaneet siinä huomioon komission yksiköiden laatimat syksyn 2004 talousennusteet sekä käytännesäännöt[2], potentiaalisen tuotannon ja suhdannetasoitettujen rahoitusasemien arviointiin yhteisesti sovitut menetelmät, talouspolitiikan laajoissa suuntaviivoissa vuosiksi 2003–2005 annetut suositukset sekä periaatteet, jotka esitetään 27. marraskuuta 2002 neuvostolle ja Euroopan parlamentille annetussa finanssipolitiikan koordinoinnin tehostamista koskevassa komission tiedonannossa[3], jonka neuvosto on hyväksynyt. Arvio on seuraava:-  Vuoteen 2007 ulottuvaa jaksoa koskeva Irlannin tarkistettu vakausohjelma julkistettiin ja esitettiin komissiolle 1. joulukuuta 2004. Samana päivänä Irlannin hallitus esitti vuoden 2005 talousarvion. Tarkistus noudattaa vakaus- ja lähentymisohjelmien sisältöä ja muotoa koskevia käytännesääntöjä[4].-  Ohjelmassa esitetyt Irlannin talousnäkymät ovat paremmat kuin vuoden 2003 tarkistuksessa. Kokonaistuotannon kasvun arvioidaan kiihtyneen sekä kotimaisesta että ulkomaisesta vaikutuksesta 5,3 prosenttiin vuonna 2004, kun ennuste edellisessä ohjelmassa oli 3,3 prosenttia. Tarkistuksen mukaan kokonaistuotannon kasvu pysyy vuosina 2005–2007 keskimäärin 5,2 prosentissa suhteessa BKT:hen. Potentiaalinen kasvuvauhti, joka saadaan soveltamalla sovittuja menetelmiä ohjelmaa koskeviin tietoihin ylittää ensin ohjelmalle arvioidun vauhdin, mutta lähestyy sitä myöhempien vuosien osalta. YKHI-inflaation odotetaan hidastuvan alle 2 prosentin ohjelmakauden loppuun mennessä, kun taas komission syksyn 2004 talousennusteessa (joka laadittiin ennen Irlannin talousarviota) sen profiilin odotettiin olevan korkeampi ja tasaisempi. Nykytietojen perusteella ohjelman taustalla oleva makrotaloudellinen skenaario vaikuttaa kokonaisuudessaan realistiselta ja on laajalti komission tekemien arvioiden, myös syksyn 2004 talousennusteen, mukainen, vaikka YKHI-inflaation ennuste vaikuttaa varsin alhaiselta.-  Tarkistuksessa arvioidaan, että julkisen talouden ylijäämä on vuonna 2004 0,9 prosenttia suhteessa BKT:hen, mikä on huomattavasti parempi kuin aiemmat viralliset ennusteet (ja 2,0 prosenttiyksikköä parempi toteutuma kuin vuoden 2003 tarkistuksessa asetettu alijäämätavoite). Ylijäämä johtuu odotettua paremmista verotuloista, myös kertaluonteisista tekijöistä, ja erityisesti verohallinnon erityistutkimusten johdosta saatavista tuloista (joita on tarkistuksen mukaan saatu 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen) sekä budjetoitua alhaisemmista menoista erityisesti julkisissa investoinneissa. Finanssipolitiikan strategian perusteella odotetaan vuonna 2005 0,8 prosentin ja vuosina 2005–2007 0,6 prosentin suuruista julkisen talouden alijäämää. Julkisen talouden alijäämäsuhteen ennustetaan olevan vuonna 2005 0,6 prosenttiyksikköä ja vuonna 2006 0,5 prosenttiyksikköä lähempänä tasapainoa suhteessa BKT:hen kuin edellisen ohjelman aikana, sillä makrotaloudellinen skenaario on suotuisampi. Sekä meno- että tulosuhde ovat laskusuunnassa lukuun ottamatta viimeaikaisista julkista taloutta koskevista toimenpiteistä johtuvaa menosuhteen kasvua vuonna 2005. Kun suhdannekierron arvioitu vaikutus tasoitetaan yhteisesti sovittuja menetelmiä käyttäen, suhdannetasoitettu julkisen talouden rahoitusasema on ylijäämäinen koko ennustejaksolla lukuun ottamatta pientä alijäämää (0,2 prosenttia suhteessa BKT:hen) vuonna 2005. Irlannin talouden erityispiirteet kuitenkin aiheuttavat sen, että Irlannin tuotantokuilua koskeviin arvioihin liittyy tavallista suurempi epävarmuusmarginaali. Irlannin julkisen talouden alijäämää koskevien ennusteiden osalta on esitettävä joitakin varauksia, sillä parhaillaan toteutetaan merkittävää julkisten investointien ohjelmaa, jonka seurauksena julkisia investointeja on ohjelmakaudella keskimäärin selvästi EU:n viime vuosien keskiarvoa enemmän.-  Julkisen talouden ennusteisiin liittyvät riskit näyttävät olevan pitkälti tasapainossa. Toisaalta tuloennuste vaikuttaa realistiselta ja varaukset sattavat olla merkki odotettua paremmasta toteutumasta. Irlanti on osoittanut viime aikoina rohkaisevaa kehitystä myös menotavoitteiden noudattamisessa, mikä on osoitus siitä, että useat toteutetut toimenpiteet valvonnan lisäämiseksi ovat tehokkaita. Toisaalta on myös olemassa riski, että julkisen talouden rahoitusasema osoittautuu tarkistuksessa ennustettua heikommaksi. Erityisesti menojen kasvuvauhti on varsin rajallista ohjelman viimeisinä vuosina. Riskienarvioinnin perusteella finanssipolitiikan viritys ohjelmassa vaikuttaa riittävältä, jotta koko ohjelmakauden ajan voidaan noudattaa vakaus- ja kasvuohjelman vaatimusta, jonka mukaan rahoitusaseman on oltava lähellä tasapainoa tai ylijäämäinen. Lisäksi varmuusmarginaali on riittävä, jotta alijäämän 3 prosentin viitearvoa suhteessa BKT:hen ei ylitetä.-  Julkisen bruttovelan arvioidaan laskeneen vuonna 2004 30,5 prosenttiin suhteessa BKT:hen eli selvästi alle perustamissopimuksen mukaisen 60 prosentin viitearvon. Velan ennustetaan vakiintuvan suurelta osin noin 30 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuosina 2005–2007. Kuten edellisessäkin ohjelmassa, sekä perusjäämä että korkomenojen ja nimellisen BKT:n kasvun vuorovaikutus laskevat edelleen velkasuhdetta. Toisaalta huomattavat virta/varanto-korjauserät mitätöivät tämän suurimmaksi osaksi. Nämä korjauserät johtuvat pääosin kansallisen eläkerahaston National Pensions Reserve Fundin (NPRF) hankkimista julkisen talouden ulkopuolisista varoista. Eläkerahasto perustettiin vuonna 2001 tulevien eläkkeiden ennakkorahoittamista varten, ja siihen osoitetaan valtion varoista vuosittain määrä, joka vastaa yhtä prosenttia BKTL:sta. Jos eläkerahastoon ei kertyisi julkisen talouden ulkopuolisia varoja, bruttovelka laskisi koko ohjelmakauden ajan.-  Tarkistuksessa esitetään katsaus hallituksen rakenneuudistusohjelmaan, jossa keskitytään julkisten palvelujen laadun parantamiseen, julkisten menojen tehostamiseen ja Irlannin talouden infrastruktuuriin liittyvistä tarpeista huolehtimiseen. Tarkistuksessa tarkastellaan myös meneillään olevaa terveyspalvelujen uudistusta osana kustannustehostamista. Tarkistuksessa esitetyllä talouspolitiikalla noudatetaan suurelta osin maakohtaisia, julkista taloutta koskevia talouspolitiikan laajoja suuntaviivoja vuosiksi 2003–2005. Suuntaviivoissa suositetaan, että Irlannin viranomaiset tehostavat julkisia menoja, parantavat keskipitkän aikavälin budjettikehystä ja asettavat etusijalle kansallisen kehityssuunnitelman infrastruktuuria koskevat osat.-  Irlannin julkisen talouden kestävyys vaikuttaa pitkällä aikavälillä varsin myönteiseltä huolimatta väestön ikääntymisestä julkiselle taloudelle aiheutuvista merkittävistä kustannuksista. Irlannin suhteellisen pieni velka, jo toteutetut eläkeuudistustoimenpiteet ja varojen kumuloituminen NPRF:iin vaikuttavat julkisen talouden kestävyyteen ja edistävät sopeutumista väestön ikääntymisen vaikutuksiin. Ohjelman strategia perustuu pääosin vakaus- ja kasvusopimuksen noudattamiseen ja varojen NPRF:iin kumuloitumisen jatkumiseen. Irlannin varsin alhaisen veroasteen pitäisi helpottaa pitkällä aikavälillä mahdollisesti esiin tulevaa julkisen talouden kestävyyteen liittyvää kuilua.Komissio on hyväksynyt tämän arvioinnin perusteella oheisen suosituksen neuvoston lausunnoksi Irlannin tarkistetusta vakausohjelmasta ja esittää sen edelleen neuvostolle.Suositus:7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 3 kohdan mukainenNEUVOSTON LAUSUNTO Irlannin tarkistetusta vakausohjelmasta vuosiksi 2004–2007EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97[5] ja erityisesti sen 5 artiklan 3 kohdan,ottaa huomioon komission suosituksen,on kuullut talous- ja rahoituskomiteaa,ANTAA SEURAAVAN LAUSUNNON:1.  Neuvosto tarkasteli [17 päivänä helmikuuta 2005] Irlannin tarkistettua vakausohjelmaa, joka kattaa vuodet 2004–2007. Ohjelma noudattaa vakaus- ja lähentymisohjelmien sisältöä ja muotoa koskevia käytännesääntöjä.2.  Ohjelman makrotaloudellisessa skenaariossa ennustetaan kokonaistuotannon kasvavan 5,3 prosenttia vuonna 2004 ja kasvun vakiintuvan keskimäärin 5,2 prosenttiin ohjelman loppujakson aikana. Tällä hetkellä saatavilla olevien tietojen mukaan skenaarioon sisältyvät kasvuoletukset näyttävät realistisilta. Sen sijaan ohjelman YKHI-inflaatiota koskevat ennusteet vaikuttavat varsin alhaisilta.3.  Vuonna 2004 esiintyi ensin ennakoimatonta ylijäämää, joka johtui odotettua suuremmista tuloista, kuten kertaluonteisista tekijöistä, sekä vajausta julkisissa menoissa. Tämän jälkeen tarkistukseen liittyvän strategian odotetaan johtavan vähäiseen, yleisesti ottaen vakaaseen alijäämään vuodesta 2005 alkaen. Sekä meno- että tulosuhde on pienentymässä ohjelmakauden aikana, vaikka vuonna 2005 menosuhde kasvaa viimeaikaisten julkista taloutta koskevien toimenpiteiden johdosta. Samalla pannaan täytäntöön merkittävää julkisten investointien ohjelmaa, jonka seurauksena julkiset investoinnit ovat ohjelmakaudella keskimäärin hieman alle 4 prosenttia suhteessa BKT:hen. Kun suhdannekierroksen arvioitu vaikutus tasoitetaan yhteisesti sovittuja menetelmiä käyttäen, suhdannetasoitettu julkisen talouden rahoitusasema on ylijäämäinen koko ennustejaksolla lukuun ottamatta pientä alijäämää vuonna 2005. On kuitenkin huomattava, että tuotantokuilusta, ja siten suhdannetasoitetusta rahoitusasemasta, tehtyihin arvioihin sisältyy poikkeuksellisen suuri epävarmuusmarginaali Irlannin talouden erityispiirteiden vuoksi. Tarkistuksen mukaan julkisen talouden rahoitusasema vahvistuu ja makrotaloudellinen skenaario on suotuisampi kuin edellisessä ohjelmassa.4.  Julkisen talouden ennusteisiin liittyvät riskit näyttävät olevan pitkälti tasapainossa. Toisaalta tuloennuste vaikuttaa realistiselta ja varaukset vuosien 2006 ja 2007 ennusteissa saattavat olla merkki odotettua paremmasta toteutumasta. Irlanti on osoittanut viime aikoina rohkaisevaa kehitystä myös menotavoitteiden noudattamisessa, mikä on osoitus siitä, että useat toteutetut toimenpiteet menovalvonnan lisäämiseksi ovat osoittautumassa tehokkaiksi. Toisaalta on olemassa riski, että perusalijäämä kasvaa. Erityisesti menojen kasvuvauhti on varsin rajallista ohjelman viimeisinä vuosina.5.  Riskienarvioinnin perusteella finanssipolitiikan viritys ohjelmassa vaikuttaa riittävältä, jotta voidaan noudattaa vakaus- ja kasvuohjelman keskipitkän aikavälin vaatimusta, jonka mukaan rahoitusasema on vuoteen 2007 ulottuvan jakson aikana lähellä tasapainoa tai ylijäämäinen. Myös varmuusmarginaali on riittävä, jotta alijäämän 3 prosentin viitearvoa suhteessa BKT:hen ei ylitetä missään vaiheessa ohjelmakautta.6.  Julkisen velan arvioidaan laskeneen vuonna 2004 30,5 prosenttiin suhteessa BKT:hen eli selvästi alle perustamissopimuksen mukaisen 60 prosentin viitearvon. Ohjelman mukaan velka vakiintuu vuosina 2005–2007 noin 30 prosenttiin suhteessa BKT:hen. Jos eläkerahasto National Pensions Reserve Fundiin (NPRF) ei olisi hankittu julkisen talouden ulkopuolisia varoja, velka laskisi huomattavasti ohjelmakaudella.7.  Irlannin julkisen talouden kestävyys vaikuttaa pitkällä aikavälillä varsin myönteiseltä. Irlannin suhteellisen pieni velka, jo toteutetut eläkeuudistustoimenpiteet ja varojen kumuloituminen NPRF:iin vaikuttavat julkisen talouden kestävyyteen ja edistävät sopeutumista väestön ikääntymisen vaikutuksiin. Ohjelman strategia perustuu pääosin vakaus- ja kasvusopimuksen noudattamiseen ja varojen NPRF:iin kumuloitumisen jatkumiseen. Irlannin varsin alhaisen veroasteen pitäisi yleisesti ottaen helpottaa pitkällä aikavälillä mahdollisesti esiin tulevaa julkisen talouden kestävyyteen liittyvää kuilua.8.  Tarkistuksessa esitetään katsaus hallituksen rakenneuudistusohjelmaan, jossa keskitytään julkisten palvelujen laadun parantamiseen, julkisten menojen tehostamiseen ja Irlannin talouden infrastruktuuriin liittyvistä tarpeista huolehtimiseen. Tarkistuksessa esitetyllä talouspolitiikalla noudatetaan suurelta osin maakohtaisia, julkista taloutta koskevia talouspolitiikan laajoja suuntaviivoja vuosiksi 2003–2005. Suuntaviivoissa suositetaan, että Irlannin viranomaiset tehostavat julkisia menoja, parantavat keskipitkän aikavälin budjettikehystä ja asettavat etusijalle kansallisen kehityssuunnitelman infrastruktuuria koskevat osat.Tärkeimpien makrotaloutta ja julkista taloutta koskevien ennusteiden vertailu2004 | 2005 | 2006 | 2007 |BKT:n määrä (muutos, %) | VO jouluk. 2004 | 5,3 | 5,1 | 5,2 | 5,4 |KOM2 | 5,2 | 4,8 | 5,0 | n.a. |VO jouluk. 2003 | 3,3 | 4,7 | 5,2 | n.a. |YKHI-inflaatio (%) | VO jouluk. 2004 | 2,3 | 2,1 | 2,0 | 1,9 |KOM lokak. 20042 | 2,3 | 2,4 | 2,4 | n.a. |VO jouluk. 2003 | 2,3 | 2,0 | 2,0 | n.a. |Julkisen talouden rahoitusasema (% suhteessa BKT:hen) | VO jouluk. 2004 | 0,9 | -0,8 | -0,6 | -0,6 |KOM lokak. 20042 | -0,2 | -0,6 | -0,5 | n.a. |VO jouluk. 2003 | -1,1 | -1,4 | -1,1 | n.a. |Perusjäämä (% suhteessa BKT:hen) | VO jouluk. 2004 | 2,1 | 0,6 | 0,6 | 0,7 |KOM lokak. 20042 | 1,2 | 0,7 | 0,8 | n.a. |VO jouluk. 2003 | 0,3 | 0,1 | 0,3 | n.a. |Suhdannetasoitettu julkisen talouden rahoitusasema (% suhteessa BKT:hen) | VO jouluk. 20041 | 1,2 | -0,2 | 0,1 | 0,0 |KOM lokak. 20042 | 0,1 | 0,0 | 0,3 | n.a. |VO jouluk. 20031 | -0,7 | -0,8 | -0,5 | n.a. |Julkisen talouden bruttovelka (% suhteessa BKT:hen) | VO jouluk. 2004 | 30,5 | 30,1 | 30,1 | 30,0 |KOM lokak. 20042 | 30,7 | 30,7 | 30,6 | n.a. |VO jouluk. 2003 | 33,3 | 33,5 | 33,3 | n.a. |Huomautuksia: 1 Komission yksiköiden laskelmat ohjelmaa koskevien tietojen perusteella. 2 Komission syksyn 2004 talousennuste. Lähteet: Irlannin tarkistettu vakausohjelma, joulukuu 2003 ja joulukuu 2004 (VO), komission syksyn 2004 talousennuste (KOM) ja komission yksiköiden laskelmat. |[1] EYVL L 209, 2.8.1997. Kaikki asiakirjat, joihin tässä lausunnossa viitataan, on julkaistu Internet-sivulla: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[2] Talous- ja rahoituskomitean tarkistettu lausunto vakaus- ja lähentymisohjelmien sisällöstä ja muodosta, hyväksytty Ecofin-neuvostossa 10.7.2001.[3] KOM(2002) 668, 27.11.2002.[4] Talous- ja rahoituskomitean tarkistettu lausunto vakaus- ja lähentymisohjelmien sisällöstä ja muodosta, hyväksytty Ecofin-neuvostossa 10.7.2001.[5] EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1. Kaikki asiakirjat, joihin tässä lausunnossa viitataan, on julkaistu Internet-sivulla http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.


Avis juridique important

|

32000H0207

2000/207/EY: Komission suositus, annettu 22 päivänä helmikuuta 2000, yhteensovitetusta elintarvikkeiden virallisesta tarkastusohjelmasta vuonna 2000 (tiedoksiannettu numerolla K(2000) 356) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

Virallinen lehti nro L 063 , 10/03/2000 s. 0034 - 0041

KOMISSION SUOSITUS,annettu 22 päivänä helmikuuta 2000,yhteensovitetusta elintarvikkeiden virallisesta tarkastusohjelmasta vuonna 2000(tiedoksiannettu numerolla K(2000) 356)(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)(2000/207/EY)EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon virallisesta elintarvikkeiden tarkastuksesta 14 päivänä kesäkuuta 1989 annetun neuvoston direktiivin 89/397/ETY(1) ja erityisesti sen 14 artiklan 3 kohdan,on kuullut pysyvää elintarvikekomiteaa,sekä katsoo seuraavaa:(1) On tarpeen sisämarkkinoiden toimivuus huomioon ottaen järjestää elintarvikkeiden tarkastusohjelmien yhteensovittaminen yhteisön tasolla.(2) Näissä ohjelmissa korostetaan yhteisön lainsäädännön noudattamista, kansanterveyden suojelua, kuluttajien etuja ja hyvää kauppatapaa.(3) Virallista elintarvikkeiden tarkastusta koskevista lisätoimenpiteistä 29 päivänä lokakuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin 93/99/ETY(2) 3 artiklassa edellytetään, että direktiivin 89/397/ETY 7 artiklassa tarkoitetut laboratoriot täyttävät EN 45000 -standardien mukaiset edellytykset. Ainoastaan tällaisia laboratorioita voidaan pitää sopivina toteuttamaan virallista tarkastusta koskevaan yhteensovitettuun ohjelmaan kuuluvia analyyseja.(4) Kansallisten ohjelmien ja yhteensovitettujen ohjelmien samanaikaisesta toimeenpanosta voidaan saada tietoja ja kokemuksia, joihin tuleva tarkastustoiminta voidaan perustaa,SUOSITTELEE:1. Vuonna 2000 jäsenvaltioiden olisi toteutettava tarkastuksia, joihin sisältyy soveltuvin osin näytteiden ottaminen ja niiden laboratorioanalyysi sekä tarkastusten ja/tai tarkastuskäyntien toteuttaminen, jotta valvottaisiin seuraavien yhteisön toimenpiteiden noudattamista:a) elintarvikehygieniasta 14 päivänä kesäkuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin 93/43/ETY(3) 3 artiklan 2 kohta, joka koskee HACCP-järjestelmän (vaarojen analysointi, kriittiset kohdat niiden hallitsemiseksi) periaatteiden soveltamista tietyissä elintarvikealan yrityksissä;b) direktiivin 93/43/ETY liitteessä olevan IV luvun 2 kohta, joka koskee elintarvikkeiden kuljetusta irtotavarana;c) elintarvikkeiden ravintoarvomerkinnöistä 24 päivänä syyskuuta 1990 annettu neuvoston direktiivi 90/496/ETY(4), jossa käsitellään hedelmän makuisten maitojuomien, jogurttien ja virvoitusjuomien ravintoarvomerkintöjä.2. Vaikka näytteiden oton ja/tai tarkastusten tiheyttä ei ole määrätty, jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että se on riittävä käsityksen saamiseksi asiasta jokaisessa jäsenvaltiossa. Analyysimenetelmistä annetaan ehdotuksia.3. Jäsenvaltioiden olisi toimitettava pyydetyt tiedot tämän suosituksen liitteessä annetun tietolomakkeen muodon mukaisina, jotta tulokset olisivat helpommin verrattavia.4. Tämän ohjelman mukaisesti analysoitavat elintarvikkeet olisi toimitettava laboratorioihin, joiden osalta noudatetaan direktiivin 93/99/ETY 3 artiklan säännöksiä.5. HACCP-järjestelmä tietyissä elintarvikealan yrityksissä5.1 Ohjelman alaDirektiivin 93/43/ETY 3 artiklan 2 kohdassa edellytetään, että direktiivin alaan kuuluvien elintarvikealan yritysten on direktiivin liitteessä annettujen yleisten hygieniaa koskevien määräyksien lisäksi sovellettava toimintaansa tiettyjä HACCP-järjestelmän (vaarojen analysointi, kriittiset kohdat niiden hallitsemiseksi) periaatteita. Vuoden 1995 joulukuusta alkaen on edellytetty, että elintarvikealan toimijoilla on käytössä elintarvikkeiden turvallisuusriskien analysointiin ja niiden hallintaan tarkoitettu järjestelmä, joka voi perustua toimialan omiin vapaaehtoisiin hyvää hygieniakäytäntöä koskeviin ohjeisiin, jos tällaiset ohjeet ovat käytettävissä. Direktiivin 93/43/ETY 5 artiklassa edellytetään, että jäsenvaltiot rohkaisevat vapaaehtoisten ja alakohtaisten hyvän hygieniakäytännön ohjeiden laatimista, joissa yksityiskohtaistetaan asianomaista alaa varten direktiivin liitteeseen sisältyviä yleisiä hygieniaperiaatteita sekä 3 artiklan 2 kohdassa annettuja HACCP-järjestelmän periaatteiden soveltamiseen liittyviä vaatimuksia.Direktiivin 93/43/ETY 3 artiklan 2 kohtaa sovelletaan kaikkiin direktiivin soveltamisalaan kuuluviin elintarvikealan yrityksiin niiden koosta tai tyypistä riippumatta. Koska säännöksen piiriin kuuluu monentyyppisiä yrityksiä, tässä yhteydessä on tulosten vertailukelpoisuuden vuoksi valittu käsiteltäviksi tietyn tyyppisiä ja kokoisia elintarvikealan yrityksiä. Tämä valinta ei siis missään tapauksessa tarkoita, että muunlaisille yrityksille tästä säännöksestä koituva vastuu olisi jollakin tavoin vähäisempi tai suurempi.5.2 MenetelmäJäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten olisi tehtävä tavanomaisessa toiminnassaan käyntejä direktiivin 93/43/ETY soveltamisalaan kuuluviin elintarvikealan yrityksiin, jotka kuuluvat seuraaviin luokkiin:a) suuret/teolliset ateriapalveluyritykset (catering-yritykset);b) suoraan kuluttajille myyvät lihakaupat.Näiden tarkastusten tulokset olisi kirjattava liitteessä oleviin tietolomakkeisiin.6. Elintarvikkeiden kuljetus irtotavarana6.1 Ohjelman alaDirektiivin 93/43/ETY liitteessä olevassa IV luvussa edellytetään erityisesti, että irtotavarana nestemäisessä, rakeisessa tai jauhomaisessa muodossa olevat elintarvikkeet kuljetetaan kuljetusastioissa ja/tai säiliöissä/tankeissa, jotka on tarkoitettu elintarvikkeiden kuljetukseen. Komissio on hyväksynyt tästä säännöksestä kahta elintarvikeluokkaa koskevan poikkeuksen. Nämä luokat ovat ruokaöljyjen ja -rasvojen merikuljetus sekä raakasokeri. Yhteensovitetun ohjelman tässä osassa pyritään tarkastamaan, että säädöksiä noudatetaan niiden elintarvikkeiden kuljetuksessa, jotka eivät kuulu direktiivin 93/43/ETY 4 artiklan mukaisesti myönnettyjen poikkeuksien piiriin.6.2 MenetelmäSeuraavien tarkastusten tulokset olisi kirjattava tämän suosituksen liitteenä annettuihin tietolomakkeisiin:- tarkastukset muiden kuin eläinperäisten irtotavarana käsiteltävien elintarvikkeiden (öljy, jauhot, tärkkelys jne.) valmistajien tiloissa. Tarkastuksilla olisi pyrittävä toteamaan direktiivin 93/43/ETY liitteessä olevan IV luvun yleisten määräysten mukainen kuljetusastioiden kunto, tila ja puhtaus, ja tätä koskevat tiedot olisi kirjattava. Tarkastuksilla olisi pyrittävä toteamaan, onko valmistajalla käytössä riittävät menettelyt, joilla varmistetaan, että elintarvikkeiden kuljetukseen tarkoitettuja astioita tai säiliöitä käytetään ainoastaan elintarvikkeita varten,- tarkastuksia olisi toteutettava liikenteenharjoittajien tiloissa, jotta voitaisiin todeta kuljetettujen tavaroiden laji tutustumalla kuljetusasiakirjoihin sekä tekemällä suoria havaintoja.7. Ravintoarvomerkinnät7.1 Ohjelman alaDirektiivissä 90/496/ETY säädetään erityisistä elintarvikkeissa olevia ravintoaineita koskevista merkintävaatimuksista, jos elintarvikkeen pakkauksessa tai esillepanossa esiintyy ravitsemuksellinen väite. Ohjelman alaan eivät kuulu ne erityisravinnoksi tarkoitetut elintarvikkeet, jotka kuuluvat erityisravinnoksi tarkoitettuja elintarvikkeita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 3 päivänä toukokuuta 1989 annetun neuvoston direktiivin 89/398/ETY(5) soveltamisalaan.7.2 MenetelmäNäytteitä olisi valittava kahteen luokkaan kuuluvista elintarvikkeista eli hedelmä- ja vihannesmehuista sekä hedelmän makuisista maitojuomista ja jogurteista, joiden merkintöihin sisältyy tiettyjä ravitsemuksellisia väitteitä, ja näytteiden avulla olisi tutkittava, onko ravitsemuksellinen väite luvallinen ja vastaako sen muotoilu direktiivin 90/496/ETY säännöksiä. Lisäksi näytteet olisi analysoitava, jotta selvitettäisiin, ovatko ravitsemukselliset väitteet todenperäisiä ja ovatko ne hyväksyttävien toleranssirajojen sisällä. Tulokset olisi kirjattava tämän suosituksen liitteessä oleviin tietolomakkeisiin.Tehty Brysselissä 22 päivänä helmikuuta 2000.Komission puolestaErkki LIIKANENKomission jäsen(1) EYVL L 186, 30.6.1989, s. 23.(2) EYVL L 290, 24.11.1993, s. 14.(3) EYVL L 175, 19.7.1993, s. 1.(4) EYVL L 276, 6.10.1990, s. 40.(5) EYVL L 186, 30.6.1989, s. 27.LIITE>PIC FILE= "L_2000063FI.003702.EPS">>PIC FILE= "L_2000063FI.003801.EPS">>PIC FILE= "L_2000063FI.003901.EPS">>PIC FILE= "L_2000063FI.004001.EPS">>PIC FILE= "L_2000063FI.004101.EPS">


Avis juridique important

|

31998Y1231(04)

Euroopan keskuspankin 12 päivänä marraskuuta 1998 antama suositus kansallisten keskuspankkien ulkopuolisista tilintarkastajista (EKP/1998/5)

Virallinen lehti nro C 411 , 31/12/1998 s. 0011 - 0011

EUROOPAN KESKUSPANKIN 12 päivänä marraskuuta 1998 antama SUOSITUS kansallisten keskuspankkien ulkopuolisista tilintarkastajista (EKP/1998/5) (98/C 411/08)EUROOPAN KESKUSPANKIN NEUVOSTOottaa huomioon Euroopan keskuspankin ja Euroopan keskuspankkijärjestelmän perussäännön ja erityisesti sen 27.1 artiklan ja(1) että Euroopan keskuspankin neuvoston suosittelemien ja Euroopan unionin neuvoston hyväksymien itsenäisten ulkopuolisten tilintarkastajien on tarkastettava Euroopan keskuspankin (EKP) ja kansallisten keskuspankkien (KKP) tilit ja(2) että suositellut ulkoiset tilintarkastajat ovat kunkin osallistuvan keskuspankin nimeämiä, ja että tämä ei estä EKP:tä hyväksymästä muutettua suositusta, mikäli olosuhteiden muutos niin vaatii, jaON HYVÄKSYNYT TÄMÄN SUOSITUKSEN:Suositus Banque Nationale de Belgiquen/Nationale Bank van Belgiën ulkopuolisiksi tilintarkastajiksi on KPMG Réviseurs d'Entreprises s.c., Antwerpen ja Deloitte Touche Tohmatsu s.c., Bryssel;Suositus Deutsche Bundesbankin ukopuolisiksi tilintarkastajiksi on KPMG Deutsche Treuhandgesellschaft AG ja PwC Deutsche Revision AG;Suositus Banco de Españan ulkopuoliseksi tilintarkastajaksi on Coopers & Lybrand, joka kuuluu PricewaterhouseCoopersin kansainväliseen yritykseen;Suositus Banque de Francen ulkopuolisiksi tilintarkastajiksi on Mazars & Guérard, Pariisi ja Deloitte Touche Tohmatsu - Audit, Neuilly;Suositus Central Bank of Irelandin ulkopuoliseksi tilintarkastajaksi on PricewaterhouseCoopers, Dublin;Suositus Banca d'Italian ulkopuoliseksi tilintarkastajaksi on Reconta Ernst & Young SpA, Rooma;Suositus Banque centrale du Luxembourgin ulkopuoliseksi tilintarkastajaksi on PricewaterhouseCoopers SARL (Société à respondabilité limitée), Réviseur d'Entreprises, Luxemburg;Suositus De Nederlandsche Bankin ulkopuoliseksi tilintarkastajaksi on Prof. Drs. J. A. van Manen RA (rekisteröity tilintarkastaja), joka tässä tehtävässään toimii itsenäisesti ja joka on PricewaterhouseCoopersin osakas;Suositus Österreichische Nationalbankin ulkopuolisiksi tilintarkastajiksi on Prof. DDr. Kurt Neuner, Dr. Pipin Henzl, Dr. Peter Wolf, Mag. Christian Hofer, Dkfm. Dr. Peter Christian Gormasz ja Dkfm. Leopold Wundsam, jotka kaikki ovat rekisteröityjä vahvistettuja julkisia tilintarkastajia;Suositus Banco de Portugalin ulkopuoliseksi tilintarkastajaksi on PricewaterhouseCoopers - Auditores e Consultores Lda.;Suositus Suomen Pankin ulkopuoliseksi tilintarkastajaksi on Arthur Andersen Oy.Tämä suositus julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.Tämä suositus osoitetaan Euroopan unionin neuvostolle.Tehty Frankfurt am Mainissa 12 päivänä marraskuuta 1998.EKP:n pääjohtajaWillem F. DUISENBERG


Avis juridique important

|

32000H1013

2000/612/EY: Euroopan keskuspankin suositus, annettu 5 päivänä lokakuuta 2000, kansallisten keskuspankkien ulkopuolisista tilintarkastajista (EKP/2000/10)

Virallinen lehti nro L 259 , 13/10/2000 s. 0065 - 0065

Euroopan keskuspankin suositus,annettu 5 päivänä lokakuuta 2000,kansallisten keskuspankkien ulkopuolisista tilintarkastajista(EKP/2000/10)(2000/612/EY)EUROOPAN KESKUSPANKIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännön ja erityisesti sen 27.1 artiklan,sekä katsoo seuraavaa:(1) Euroopan keskuspankin neuvoston suosittelemien ja Euroopan unionin neuvoston hyväksymien riippumattomien ulkopuolisten tilintarkastajien on tarkastettava Euroopan keskuspankin (EKP) ja kansallisten keskuspankkien tilit.(2) Perustamissopimuksen 122 artiklan 2 kohdan mukaisesti yhtenäisvaluutan käyttöönottamisesta Kreikassa 1 päivänä tammikuuta 2001 19 päivänä kesäkuuta 2000 tehdyn neuvoston päätöksen 2000/427/EY mukaan(1) Kreikka täyttää nyt yhtenäisvaluutan käyttöönottamiseksi vaadittavat edellytykset, ja perustamissopimuksen 109 j artiklan 4 kohdan mukaisesti neuvoston päätöksen 98/317/EY(2) johdanto-osan 4 kappaleen mukainen Kreikkaa koskeva poikkeus kumotaan 1 päivästä tammikuuta 2001.(3) Kansallisten keskuspankkien ulkopuolisista tilintarkastajista 12 päivänä marraskuuta 1998 annetussa Euroopan keskuspankin suosituksessa EKP/1998/5(3) suositellut ulkopuoliset tilintarkastajat ovat kunkin rahaliittoon osallistuvan keskuspankin nimeämiä.(4) Kreikan keskuspankille on suositeltava ulkopuolinen tilintarkastaja tilinpäätöstä varten tilikaudesta 2001 alkaen.(5) On suositeltava, että kansallisten keskuspankkien ulkopuolisten tilintarkastajien hyväksymisestä 25 päivänä tammikuuta 1999 tehtyä neuvoston päätöstä 1999/70/EY(4), sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 2000/223/EY(5), muutetaan niiden jäsenvaltioiden huomioon ottamiseksi, joita koskeva poikkeus on kumottu,SUOSITTELEE:- Ernst &  Young (Hellas) Certified Authors SA:ta ja Charalambos Stathakisia, joka on rekisteröity ja hyväksytty julkinen tilintarkastaja, Kreikan keskuspankin tilinpäätösten ulkopuolisiksi tilintarkastajiksi tilikaudesta 2001 alkaen,- että Euroopan unionin neuvosto muuttaa päätöstä 1999/70/EY tämän mukaisesti.Tämä suositus julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.Tämä suositus osoitetaan Euroopan unionin neuvostolle.Tehty Frankfurt am Mainissa 5 päivänä lokakuuta 2000.EKP:n puheenjohtajaWillem F. Duisenberg(1) EYVL L 167, 7.7.2000, s. 19.(2) EYVL L 139, 11.5.1998, s. 30.(3) EYVL C 411, 31.12.1998, s. 11.(4) EYVL L 22, 29.1.1999, s. 69.(5) EYVL L 71, 18.3.2000, s. 24.


Suositus: 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 3 kohdan mukainen neuvoston lausunto Ranskan tarkistetusta vakausohjelmasta vuosiksi 2003–2007