title: Neuvoston suositus, annettu 12 päivänä heinäkuuta 2011 , Alankomaiden vuoden 2011 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä vuosia 2011–2015 koskevaa Alankomaiden tarkistettua vakausohjelmaa koskevan neuvoston lausunnon antamisesta

text:
               19.7.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 212/13

         NEUVOSTON SUOSITUS,
   annettu 12 päivänä heinäkuuta 2011,
   Alankomaiden vuoden 2011 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä vuosia 2011–2015 koskevaa Alankomaiden tarkistettua vakausohjelmaa koskevan neuvoston lausunnon antamisesta
   2011/C 212/04
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,
   ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 (1) ja erityisesti sen 5 artiklan 3 kohdan,
   ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,
   ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
   ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,
   on kuullut talous- ja rahoituskomiteaa,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Eurooppa-neuvosto hyväksyi 26 päivänä maaliskuuta 2010 komission ehdotuksen, jolla käynnistetään uusi työllisyys- ja kasvustrategia, Eurooppa 2020, joka perustuu talouspolitiikan koordinoinnin tehostamiseen ja keskittyy avainalueisiin, joilla tarvitaan toimia Euroopan kestävän kasvun vauhdittamiseksi ja kilpailukyvyn lisäämiseksi.

               (2)

               Neuvosto antoi 13 päivänä heinäkuuta 2010 suosituksen jäsenvaltioiden ja unionin talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista (2010–2014) ja hyväksyi 21 päivänä lokakuuta 2010 päätöksen jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista (2), jotka yhdessä muodostavat ns. yhdennetyt suuntaviivat. Jäsenvaltioita kehotettiin ottamaan yhdennetyt suuntaviivat huomioon kansallisessa talous- ja työllisyyspolitiikassaan.

               (3)

               Komissio hyväksyi 12 päivänä tammikuuta 2011 ensimmäisen vuotuisen kasvuselvityksen, joka tarkoitti uuden talouden ohjauksen ja hallinnan jakson alkua EU:ssa ja ensimmäistä politiikan yhdennetyn etukäteiskoordinoinnin EU-ohjausjaksoa, jonka perusta on Eurooppa 2020 -strategiassa.

               (4)

               Eurooppa-neuvosto hyväksyi 25 päivänä maaliskuuta 2011 julkisen talouden vakauttamisen ja rakenneuudistuksen painopisteet (jotka ovat 15 päivänä helmikuuta ja 7 päivänä maaliskuuta 2011 annettujen neuvoston päätelmien ja komission vuotuisen kasvuselvityksen mukaisia). Se korosti, että etusijalle on asetettava talousarvioiden tervehdyttäminen ja julkisen talouden kestävyyden palauttaminen, työttömyyden vähentäminen työmarkkinauudistusten avulla sekä uudet kasvua edistävät toimet. Se kehotti kaikkia jäsenvaltioita toteuttamaan näihin painopisteisiin perustuvia konkreettisia toimenpiteitä, jotka sisällytetään niiden vakaus- tai lähentymisohjelmiin ja kansallisiin uudistusohjelmiin.

               (5)

               Lisäksi Eurooppa-neuvosto kehotti 25 päivänä maaliskuuta 2011 Euro Plus -sopimukseen osallistuvia jäsenvaltioita esittämään sitoumuksensa niin ajoissa, että ne voidaan sisällyttää vakaus- tai lähentymisohjelmiin ja kansallisiin uudistusohjelmiin.

               (6)

               Alankomaat toimitti vuosia 2011–2015 koskevan vuoden 2011 tarkistetun vakausohjelmansa sekä vuoden 2011 kansallisen uudistusohjelmansa 29 päivänä huhtikuuta 2011. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon.

               (7)

               Aiemmasta voimakkaasta kehityksestä huolimatta Alankomaiden erittäin avoin talous kärsi huomattavasti kriisin syventyessä: vuonna 2009 BKT supistui lähes 4 prosenttia. Talouden elpyminen alkoi vuoden 2009 jälkipuoliskolla ulkoisen kysynnän kasvun ansiosta ja se nopeutui vuoden 2010 alkupuoliskolla, jolloin BKT:n kasvu oli 1,8 prosenttia. Kriisin vaikutukset työmarkkinoihin olivat kuitenkin suhteellisen vähäiset. Työttömyyden odotetaan laskevan asteittain kahden seuraavan vuoden aikana 4,5 prosentista vuonna 2010 4 prosenttiin vuonna 2012. Kriisi vaikutti Alankomaiden julkiseen talouteen voimakkaasti. Julkisen talouden alijäämä nousi 5,5 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2009 ja 5,4 prosenttiin vuonna 2010. Julkiset toimet rahoituslaitosten tukemiseksi ja rahoitusmarkkinoiden vakauttamiseksi merkitsivät julkisen talouden velkasuhteen kasvua 15 prosenttiyksiköllä suhteessa BKT:hen, ja vuonna 2009 velkasuhde oli 60,8 prosenttia suhteessa BKT:hen.

               (8)

               Neuvosto katsoo asetuksen (EY) N:o 1466/97 mukaisen vakausohjelman arvioinnin perusteella, että julkisen talouden ennusteiden perustana oleva makrotalouden skenaario on uskottava. Vakausohjelma perustuu hieman varovaisempiin kasvuennusteisiin vuosille 2011 ja 2012 kuin komission kevään 2011 talousennusteessa. Vakausohjelman tavoitteena on vähentää julkisen talouden alijäämä alle 3 prosentin viitearvon vuonna 2012, mikä olisi vuotta aikaisemmin kuin liiallisen alijäämän menettelyssä asetettu määräaika. Vakausohjelman lukujen perusteella keskipitkän aikavälin tavoite eli BKT:n 0,5 prosentin rakenteellinen alijäämä melkein saavutetaan vakausohjelman kattaman kauden lopussa, sillä komission laskema rakenteellinen rahoitusasema on – 0,8 prosenttia BKT:sta vuonna 2015. Julkisen talouden strategiaa tuetaan täysimääräisesti riittävän täsmällisillä toimenpiteillä vuoteen 2015 saakka. Toimenpiteiden täytäntöönpanoon liittyy kuitenkin joitakin riskejä, jotka koskevat pääosin valmiuksia korvata terveydenhuoltobudjetin ylitykset ja valvoa paikallishallintojen menoja. Keskimääräiset vuotuiset julkisen talouden toimet ovat 0,75 prosenttia BKT:sta vuosina 2011–2013 neuvoston 2 päivänä joulukuuta 2009 antaman liiallisen alijäämän menettelyn mukaisen suosituksen mukaisesti. Liiallisen alijäämän korjaamisen määräaikaa seuraavien vuosien (2014 ja 2015) osalta uudelleen lasketun rakenteellisen rahoitusaseman odotetaan paranevan 0,25 prosenttia vuonna 2014 ja 0,5 prosenttia vuonna 2015. Luvut ovat vain hieman alle 0,5 prosenttia, joka vaaditaan julkisen talouden rahoitusaseman parantamiseksi kunnes keskipitkän aikavälin tavoite saavutetaan.

               (9)

               Alankomaiden viranomaisten suunnittelema ja täytäntöönpanema julkisen talouden tervehdyttäminen nojautuu suurelta osin rakennemenojen supistuksiin ja on noin 3 prosenttia BKT:sta vakausohjelman kattaman kauden lopulla (2015) perustasoon verrattuna. Tuloksena olevalla sopeuttamisuralla julkisen talouden alijäämää supistetaan 3,8 prosentista BKT:sta vuonna 2011 2,4 prosenttiin BKT:sta vuonna 2012, minkä jälkeen sitä supistetaan vielä vuosittain noin 0,5 prosenttia vuosina 2013–2015. Alankomaat on vahvasti sitoutunut saavuttamaan nämä tavoitteet. Koulutuksen kaltaisten kasvua lisäävien politiikan alojen suojelu budjettileikkauksilta estäisi tulevan talouden kasvupotentiaalin vahingoittamisen ja edistäisi liiallisen alijäämän kestävää korjaamista.

               (10)

               Lyhyen aikavälin tervehdyttämisen lisäksi yksi suurimmista haasteista on parantaa julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyttä, johon vaikuttaa kielteisesti väestön ikääntymiseen liittyvien menojen voimakas kasvu. Väestön ikääntymisestä aiheutuvat pitkän aikavälin kustannukset ovat selvästi yli EU:n keskiarvojen erityisesti pitkäaikaishoidon ja eläkkeiden osalta. Pitkäaikaishoidon menojen odotettu kasvu on selvästi Euroopan suurin. Tämä todettiin myös väestön ikääntymistä koskevassa kertomuksessa, jonka komissio laati vuonna 2009. Tärkein syy menojen kasvuun on se, että Alankomaissa on jo kattava virallinen pitkäaikaishoitojärjestelmä (esimerkiksi julkinen pitkäaikaisvakuutus, jolla katetaan henkilökohtainen hoito, sairaanhoitopalvelut, avustajat sekä hoito ja oleskelu laitoksessa), kun taas epävirallisilla hoitopalveluilla on Alankomaissa vähemmän merkitystä. Komission viimeisimmän arvion mukaan julkisen talouden kestävyyteen liittyvät riskit pitkällä aikavälillä vaikuttaisivat olevan suuria. Tervehdyttämissuunnitelmien ohella Alankomaiden hallitus on esittänyt parlamentille toimenpiteitä, jotka tukisivat pitkän aikavälin kestävyyttä, mukaan lukien lainsäädäntöön perustuvan eläkeiän nostaminen, jota ei ole kuitenkaan vielä hyväksytty.

               (11)

               Osallistumisaste Alankomaiden työmarkkinoille on suhteellisen suuri, työn tuottavuusaste työtuntia kohti on korkea ja työttömyys on alhainen. Suurin haaste työmarkkinoille tulee kuitenkin olemaan käyttämättömän työvoimapotentiaalin hyödyntäminen erityisesti ikääntymisen johdosta tapahtuvan odotettavissa olevan työikäisen väestön vähenemisen korvaamiseksi. Viimeisimmissä tiedoissa vahvistettiin, että keskimääräiset vuosittaiset työtunnit ovat EU:n alhaisimmat. Alhainen työtuntien määrä johtuu siitä, että erittäin suuri määrä työtekijöitä, erityisesti naiset, pitää osa-aikaisuutta parempana vaihtoehtona, mutta syynä siihen on myös työmarkkinoille osallistumista tai työtuntien pidentämistä estävät taloudelliset tekijät. Tällä hetkellä pääasialliset esteet kotitalouden toisen tulonsaajan osallistumiselle työmarkkinoille tai työtuntimäärän lisäämiselle on Alankomaiden korkea toisen tulonlähteen marginaaliveroaste, joka joissakin tapauksissa voi olla yli 80 prosenttia. Tämä johtuu mm. yleisestä verohyvityksestä ja tuloon sidottujen etujen, kuten lastenhoitotuen, vähentämisestä.

               (12)

               Aktiivisen työmarkkinapolitiikan täytäntöönpanolla ei ilmeisesti ole ollut myönteisiä vaikutuksia jatkuvasti kasvavaan osittain vammautuneista ja pitkäaikaistyöttömistä koostuvaan heterogeeniseen ryhmään, joka on yhä lisääntyvässä vaarassa joutua rakennetyöttömyyden uhriksi. Muiden kuin EU:n kansalaisten jatkuvat työllisyys- ja työttömyyserot suurenevat heidän kokemiensa erityisvaikeuksien vuoksi.

               (13)

               Alankomaiden tutkimus- ja innovaatiojärjestelmä on pystynyt säilyttämään innovaatiokykynsä, mutta yksityissektorin alhainen osuus tutkimus- ja innovaatioinvestoinneista voi vaikuttaa kielteisesti Alankomaiden talouden tulevaan kasvuun ja kilpailukykyyn. Hallitus aikoo luoda suotuisat puitteet tutkimukseen ja innovaatioihin voimakkaasti panostaville yrityksille, myös ulkomaisille yrityksille, verokannustimien, yrittäjien mahdollisuuksien lisäämisen ja tutkimuksen alan huippuosaamisen avulla. Koska julkista taloutta on vakautettava tänä vuonna, joitakin yritystukia ei voida jatkaa, kun taas toisia tukia tehostetaan ja kohdennetaan ”talouden huippualoille” ja siirretään yleisimpiin verotusvälineisiin.

               (14)

               Maantie- ja rautatieliikenteen ruuhkat vaikuttavat kielteisesti liiketoimintaympäristöön. Liikenneruuhkat ovat EU:n pahimpia. Tässä yhteydessä suhteellisen tehoton liikenteen infrastruktuuri vaikuttaa kielteisesti työvoiman liikkuvuuteen ja siten mahdolliseen tuottavuuden kasvun myötä tapahtuvaan kasvuun. Työntekijöillä on pitkät työmatkat, aikataulut ovat epäluotettavia ja ruuhkautumiskustannukset ovat suuret. Ruuhkautumiskustannusten odotetaan vielä nousevan vuoteen 2020 saakka, jos politiikkaan ei tule muutosta. Infrastruktuurin käytön tehostaminen (esimerkiksi tietullien avulla) lisäisi työmarkkinoiden liikkuvuutta ja tuottavuutta sekä siten mahdollista kasvua.

               (15)

               Alankomaat ilmoittivat 4 päivänä huhtikuuta 2011 tehneensä useita Euro Plus -sopimuksen. mukaisia sitoumuksia. Niihin kuuluvat toimenpiteet kilpailukyvyn lisäämiseksi (uuden yrityspolitiikan käyttöönotto, joka perustuu verotuksen ja hallinnollisen taakan yleisempään vähentämiseen), työllisyyden parantamiseksi (aktivoivampi sosiaalipolitiikka ja pyrkiminen siihen, että riippuvuus työttömyyskorvauksista vähenee), julkisen talouden kestävyyden edistämiseksi (vakaus- ja kasvusopimuksen ottaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä) ja julkisen talouden vakauden vahvistamiseksi (enemmän valtaa valvontaelimille). Sitoumukset koskevat sopimuksen kaikkia osa-alueita. Ne merkitsevät jatkoa vakausohjelmissa ja kansallisissa ohjelmissa esitetylle laajemmalle uudistusohjelmalle. Aikataulun yksityiskohtia ei ole kuitenkaan esitetty eikä toimenpiteitä niiden täytäntöönpanemiseksi. Nämä sitoumukset on arvioitu ja otettu huomioon suosituksissa.

               (16)

               Komissio on arvioinut vakausohjelman ja kansallisen uudistusohjelman sekä Euro Plus -sopimuksen nojalla tehdyt sitoumukset. Se on ottanut huomioon niiden merkityksen Alankomaiden finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta. Lisäksi se on arvioinut, ovatko ne EU:n sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska EU:n talouden ohjausta ja hallintaa on tarpeen tehostaa kokonaisuudessaan antamalla EU:n tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin. Se katsoo, että kattavasti määritelty Alankomaiden julkisen talouden vakauttamisstrategia olisi pantava täytäntöön suunnitellusti ja samalla olisi säilytettävä määrärahat aloilla, jotka ovat suotuisimpia pitkän aikavälin kasvun kannalta. Julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyden parantamiseksi olisi toteutettava toimia erityisesti eläkkeiden ja pitkäaikaishoidon aloilla, työvoimaosuutta ja integraatiota olisi lisättävä ja liikenneruuhkia koskevia kysymyksiä olisi käsiteltävä.

               (17)

               Neuvosto on tutkinut Alankomaiden tarkistetun vakausohjelman vuodelta 2011 edellä esitetyn arvioinnin perusteella ja ottaen huomioon myös Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 126 artiklan 7 kohdan nojalla 2 päivänä joulukuuta 2009 annetun neuvoston suosituksen. Neuvoston lausunto (3) on esitetty erityisesti alla olevissa suosituksissa 1 ja 2. Neuvosto on tutkinut Alankomaiden kansallisen uudistusohjelman ottaen huomioon 25 päivänä maaliskuuta 2011 hyväksytyt Eurooppa-neuvoston päätelmät,

         SUOSITTAA, että Alankomaat toteuttaa vuosina 2011–2012 toimia, joilla se

               1.

               toteuttaa vuotta 2012 koskevaa julkisen talouden strategiaa liiallisen alijäämän korjaamista koskevien neuvoston suositusten mukaisesti, saattaen näin valtion korkean velkaantumisasteen laskusuuntaan; pyrkii sen jälkeen kohti keskipitkän aikavälin tavoitteen saavuttamista vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimusten mukaisesti, kunnioittaen kokonaismenoille asetettua kattoa sekä tervehdyttämisvaatimuksia varmistaen näin, että tervehdyttäminen on kestävää ja kasvulle suotuisaa eli menoja ei leikata aloilla, jotka ovat merkityksellisiä kasvun kannalta, kuten tutkimus ja innovaatio sekä koulutus;

               2.

               toteuttaa toimenpiteitä lakisääteisen eläkeiän nostamiseksi siten, että se nousee samaa tahtia elinajanodotteen kanssa, ja toteuttaa tämän tukemiseksi toimenpiteitä todellisen eläkeiän nostamiseksi ja julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyden parantamiseksi; laatii suunnitelman pitkäaikaishoidon uudistamiseksi väestön ikääntymisen huomioon ottamiseksi;

               3.

               parantaa työvoimaosuutta siten, että esteitä kotitalouden toisen tulonsaajan työssä käynnille vähennetään, ja laatii sosiaalihuoltojärjestelmien hajauttamisen puitteissa toimenpiteitä kaikkein haavoittuvimmassa asemassa olevien ryhmien tukemiseksi ja heidän auttamisekseen osallistumaan uudelleen työmarkkinoille;

               4.

               edistää innovaatioita, yksityisiä T&K -investointeja ja tieteen ja liike-elämän välisten yhteyksien tiivistämistä antamalla sopivia kannustimia uuden yrityspolitiikan (”Naar de top”) puitteissa.

      Tehty Brysselissä 12 päivänä heinäkuuta 2011.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         J. VINCENT-ROSTOWSKI

      (1)  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Pidetään vuonna 2011 voimassa 19 päivänä toukokuuta 2011 annetulla neuvoston päätöksellä 2011/308/EU jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista (EUVL L 138, 26.5.2011, s. 56).

      (3)  Lausunto, jota tarkoitetaan asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 3 kohdassa.


title: Neuvoston suositus, annettu 8 päivänä heinäkuuta 2014 , Ruotsin vuoden 2014 kansallisesta uudistusohjelmasta ja neuvoston lausunto Ruotsin vuoden 2014 lähentymisohjelmasta

text:
               29.7.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 247/132

         NEUVOSTON SUOSITUS,
   annettu 8 päivänä heinäkuuta 2014,
   Ruotsin vuoden 2014 kansallisesta uudistusohjelmasta ja neuvoston lausunto Ruotsin vuoden 2014 lähentymisohjelmasta
   2014/C 247/25
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,
   ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 (1) ja erityisesti sen 9 artiklan 2 kohdan,
   ottaa huomioon makrotalouden epätasapainon ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta 16 päivänä marraskuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011 (2) ja erityisesti sen 6 artiklan 1 kohdan,
   ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,
   ottaa huomioon Euroopan parlamentin päätöslauselmat,
   ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
   ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,
   ottaa huomioon talous- ja rahoituskomitean lausunnon,
   ottaa huomioon sosiaalisen suojelun komitean lausunnon,
   ottaa huomioon talouspoliittisen komitean lausunnon,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Eurooppa-neuvosto hyväksyi 26 päivänä maaliskuuta 2010 komission ehdotuksen, jolla käynnistetään uusi kasvu- ja työllisyysstrategia ”Eurooppa 2020”. Strategian lähtökohtana on tehostaa talouspolitiikan koordinointia, ja siinä keskitytään avainalueisiin, joilla tarvitaan toimia, jotta voidaan parantaa Euroopan mahdollisuuksia vauhdittaa kestävää kasvua ja lisätä kilpailukykyä.

               (2)

               Neuvosto antoi 13 päivänä heinäkuuta 2010 komission ehdotusten pohjalta suosituksen jäsenvaltioiden ja unionin talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista (2010–2014) ja hyväksyi 21 päivänä lokakuuta 2010 päätöksen jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista (3). Yhdessä nämä muodostavat niin sanotut yhdennetyt suuntaviivat. Jäsenvaltioita kehotettiin ottamaan yhdennetyt suuntaviivat huomioon kansallisessa talous- ja työllisyyspolitiikassaan.

               (3)

               Jäsenvaltioiden valtion- ja hallitusten päämiehet hyväksyivät 29 päivänä kesäkuuta 2012 kasvu- ja työllisyyssopimuksen, joka toimii johdonmukaisina puitteina kansallisen, EU:n ja euroalueen tason toimille kaikkia mahdollisia keinoja, välineitä ja politiikkoja käyttäen. He päättivät toimista, jotka on toteutettava jäsenvaltioiden tasolla, ja ilmaisivat erityisesti täysimääräisen sitoutumisensa Eurooppa 2020 -strategian tavoitteiden saavuttamiseen ja maakohtaisten suositusten täytäntöönpanoon.

               (4)

               Komissio antoi 9 päivänä heinäkuuta 2013 suosituksen (4) Ruotsin vuoden 2013 kansallisesta uudistusohjelmasta ja lausunnon Ruotsin tarkistetusta lähentymisohjelmasta vuosiksi 2012–2016.

               (5)

               Komissio hyväksyi 13 päivänä marraskuuta 2013 vuotuisen kasvuselvityksen, mikä aloitti vuoden 2014 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson. Komissio hyväksyi niin ikään 13 päivänä marraskuuta 2013 asetuksen (EU) N:o 1176/2011 perusteella varoitusmekanismia koskevan kertomuksen, jossa se katsoi, että Ruotsi kuuluu niihin jäsenvaltioihin, joista laadittaisiin perusteellinen tarkastelu.

               (6)

               Eurooppa-neuvosto hyväksyi 20 päivänä joulukuuta 2013 rahoitusvakauden varmistamisen, julkisen talouden vakauttamisen ja kasvun vauhdittamisen painopisteet. Se korosti, että on tarpeen jatkaa eriytettyä, kasvua edistävää julkisen talouden vakauttamista, palauttaa normaalit luotonannon edellytykset, edistää kasvua ja kilpailukykyä, puuttua työttömyyteen ja kriisin sosiaalisiin seurauksiin sekä nykyaikaistaa julkishallintoa.

               (7)

               Komissio julkaisi 5 päivänä maaliskuuta 2014 asetuksen (EU) N:o 1176/2011 5 artiklan nojalla laaditun Ruotsia koskevan perusteellisen tarkastelun tulokset. Komissio päättelee analyysinsa perusteella, että Ruotsin makrotaloudessa on edelleen epätasapainotiloja, jotka edellyttävät seurantaa ja politiikkatoimia. Erityisesti on kiinnitettävä edelleen huomiota kotitalouksien velkaantumisen kehitykseen ja siihen liittyviin tehottomuustekijöihin asuntomarkkinoilla. Vaikka suuri vaihtotaseen ylijäämä ei aiheuta samanlaisia riskejä kuin suuret alijäämät ja vaikka se liittyy osittain velkataakan keventämiseen, komissio aikoo edelleen seurata vaihtotaseen kehitystä Ruotsissa osana eurooppalaista ohjausjaksoa.

               (8)

               Ruotsi toimitti vuoden 2014 kansallisen uudistusohjelmansa ja vuoden 2014 lähentymisohjelmansa 16 päivänä huhtikuuta 2014. Ohjelmat on arvioitu samanaikaisesti, jotta niiden keskinäiset yhteydet on pystytty ottamaan huomioon.

               (9)

               Vuoden 2014 lähentymisohjelmassa esitetyllä julkisen talouden strategialla pyritään varmistamaan, että julkisen talouden ylijäämä olisi suhdannekierron aikana Ruotsin julkisen talouden kehyksen mukaisesti keskimäärin 1 prosentti suhteessa BKT:hen. Lähentymisohjelmassa vahvistetaan edellisessä lähentymisohjelmassa asetettu keskipitkän aikavälin tavoite, jonka mukaan rakenteellinen alijäämä on 1 prosentti suhteessa BKT:hen, mikä vastaa vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia. (Uudelleenlasketun) rakenteellisen rahoitusaseman perusteella lähentymisohjelmassa kaavailtu tulos ylittää keskipitkän aikavälin tavoitteen koko ohjelmakauden ajan. Lähentymisohjelman mukaan julkinen velka, joka pysyttelee huomattavasti alle 60 prosentin viitearvon suhteessa BKT:hen, laskee 41,5 prosentista 35 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuosina 2014–2017. Kaiken kaikkiaan lähentymisohjelmassa esitetty julkisen talouden strategia vastaa vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia. Lähentymisohjelman julkisen talouden kehitysarvion perustana oleva makrotalouden skenaario on uskottava. Julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyttä tarkasteltaessa todetaan, että pitkäaikaishoitomenojen osuus on suuri suhteessa BKT:hen. Menojen ennakoidaan kasvavan huomattavasti pitkällä aikavälillä, kun väestö ikääntyy. Vuonna 2060 Ruotsin pitkäaikaishoivan menojen ennakoidaan olevan 6,4 prosenttia suhteessa BKT:hen. Ruotsin olisi puututtava tähän varmistamalla riittävät perusylijäämät ja hillitsemällä ikääntymiseen liittyvien menojen kasvua edelleen pitkän aikavälin kestävyyden varmistamiseksi. Neuvosto katsoo lähentymisohjelman arvioinnin ja komission ennusteen perusteella asetuksen (EY) N:o 1466/97 mukaisesti, että Ruotsin lähentymisohjelma vastaa vakaus- ja kasvusopimuksen sääntöjä ja että julkisen talouden tavoitteisiin liittyvät riskit ovat vähäisiä.

               (10)

               Yksityisen sektorin ja erityisesti ruotsalaisten kotitalouksien velkaantuneisuus on edelleen ongelma. Lisäksi kotitalouksien, toisin kuin yrityssektorin, rahoitussektorille aiheuttama riski on kasvanut samassa tahdissa kuin kotitalouksien velka, joka on nykyisin 83 prosenttia suhteessa BKT:hen tai noin 160 prosenttia suhteessa käytettävissä oleviin tuloihin. Velkaantumista jouduttavat jatkuva luotonannon kasvu ja asuntolainojen hidas lyhennysvauhti. Jos korot nousevat, asuntojen hinnat laskevat, ja/tai jos makrotalous kehittyy kielteiseen suuntaan, kotitalouksien suuri velkaantuneisuus olisi riskitekijä. Tällainen kehitys vaikuttaisi kotitalouksiin ja niiden kulutuskäyttäytymiseen. Sillä olisi myös kielteisiä kerrannaisvaikutuksia pankkisektoriin, koska se lisäisi järjestämättömien lainojen määrää ja markkinarahoituksen hintaa. Ruotsi ei ole ilmoittanut eikä ottanut käyttöön mitään toimenpiteitä puuttuakseen velanoton suosimiseen asumisen verotuksessa, mikä voitaisiin tehdä siirtämällä verotuksen painopistettä lisäämättä kokonaisverorasitusta. Ruotsissa on kuitenkin toteutettu joitakin toimia maltillisen luotonannon tukemiseksi siten, että toukokuusta 2013 alkaen asuntolainojen riskipainotuksen alarajaksi asetettiin 15 prosenttia. Lainojen lyhennyskäytännöt ovat kuitenkin edelleen hyvin väljät ja lyhennysajat pitkiä silloin, kun lainan luototusaste on alle 75 prosenttia. Tähän ei ole puututtu tiukoin toimenpitein. Lokakuussa 2013 annettu yksittäisiä lyhennyssuunnitelmia koskeva suositus oli vapaaehtoinen. Svenska Bankföreningen tiukensi suositustaan maaliskuussa 2014 ja vaati luototusasteen laskemista 70 prosenttiin. Lisäksi Ruotsissa on puututtu siihen, että yhtiöverotuksessa suositaan velkarahoitusta, edelleen tiukentamalla korkovähennyksiin sovellettavia rajoituksia, ulottamalla ne koskemaan kaikenlaisia konsernin sisäisiä lainoja tammikuusta 2013 ja ottamalla käyttöön niin sanottu investointivähennys, jolla voitaneen vähentää velanoton suosimista verotuksessa. Myös yhtiöveroa alennettiin 26,3 prosentista 22 prosenttiin vuoden 2013 alusta.

               (11)

               Ruotsin asuntomarkkinat, joille jyrkät hintojen nousut ovat olleet ominaisia viimeisten 20 vuoden ajan, voivat kuitenkin yhä aiheuttaa epävakautta. Asuntotarjontaa vaivaavat edelleen tehottomuustekijät, jotka johtuvat etenkin hankalista kaavoitusprosesseista, rakennussektorin vähäisestä kilpailusta ja tiukasta vuokrasääntelystä. Nämä tehottomuustekijät yhdessä velanottoon houkuttelevan asuntoverotuksen kanssa ovat omiaan nostamaan asuntojen hintoja. Ruotsi on toteuttanut joitakin toimenpiteitä vuokramarkkinoilla, mutta ne eivät näytä riittävän ratkaisemaan tehottomuustekijöiden taustalla olevaa rakenteellista ongelmaa, johon liittyy vuokrajärjestelmän suuri jäykkyys. Ruotsin hallituksen keväällä 9 päivänä huhtikuuta 2014 tekemässä esityksessä ei mainittu vuokramarkkinoita koskevia toimenpiteitä. Ruotsi on hyväksynyt toimenpiteitä, joilla puututaan kaavoitus- ja maankäyttömenettelyjen tehottomuuksiin sekä kuntien kaavoitusmonopoliin, ja vaatinut kuntia tarkastelemaan asuntotarvetta alueellisesta näkökulmasta. Nämä toimenpiteet ovat oikeansuuntaisia, tosin niitä kaikkia ei ole vielä toteutettu eikä niistä laistaville kunnille ole asetettu seuraamuksia.

               (12)

               Mittavasta rahoituksesta huolimatta on näyttöä siitä, että oppivelvollisten oppimistulokset ovat kansainvälisten arviointien mukaan heikompia kuin 2000-luvun alussa. Ruotsalaiset pärjäävät nyt sekä EU:n että OECD:n keskiarvoa heikommin kaikilla kolmella tutkitulla osa-alueella (lukeminen, matematiikka ja luonnontieteet). Lisäksi sosioekonomisen taustan vaikutus oppimistuloksiin on kasvanut ja koulujen väliset erot suurentuneet. Vaikka hallituksen esittämät toimet ovat oikeansuuntaisia, näyttää siltä, että tarvitaan radikaalimpia rakenteellisia muutoksia. Tätä varten Ruotsi aikoo tarkastella koulujärjestelmän tuloksellisuutta oppimistulosten palauttamiseksi entiselle korkealle tasolle.

               (13)

               Nuorten, matalan osaamistason omaavien ja maahanmuuttajataustaisten henkilöiden työmarkkinatilanne on yhä huono. Nuorisotyöttömyys pysyttelee EU:n keskiarvon yläpuolella. Vaikka hallitus on toteuttanut toimia näiden ongelmien korjaamiseksi, näyttää siltä, että vaikeudet voivat liittyä ongelmiin koulutuksessa. Koulutusjärjestelmä ei onnistu antamaan osalle nuorista taitoja, joita he tarvitsevat voidakseen integroitua työmarkkinoille. Ruotsi on hyväksynyt toimenpiteitä, joilla pyritään helpottamaan siirtymistä koulusta työelämään (oppisopimuskoulutusjärjestelmän uudistus, myös niin sanottu oppisopimuspalkka) ja auttamaan nuoria hankkimaan työkokemusta (niin sanottu ammattiin tutustuttaminen). Siirtymistä on todella parannettu ottamalla käyttöön varhaisia toimenpiteitä niitä eniten tarvitseville. Etsivien toimien kattavuus työelämän ja koulutuksen ulkopuolella olevien rekisteröitymättömien nuorten aktivoimiseksi on kuitenkin jäänyt heikoksi. Ruotsi toteuttaa myös toimia maahanmuuttajataustaisten henkilöiden kotoutumisen nopeuttamiseksi. Se on kuitenkin edelleen haasteellista erityisesti silloin, kun he tulevat unionin ulkopuolelta. Ruotsi arvioi parhaillaan, miten tuloksellisesti nykyinen ravintoloiden ja catering-palvelujen alennettu arvonlisäverokanta tukee työpaikkojen luomista. Lopullisen arvion odotetaan valmistuvan tammikuussa 2016.

               (14)

               Komissio on eurooppalaisen ohjausjakson osana analysoinut kattavasti Ruotsin talouspolitiikkaa. Se on arvioinut kansallisen uudistusohjelman ja lähentymisohjelman. Se on ottanut huomioon ei vain niiden merkityksen Ruotsin finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta vaan myös sen, ovatko ne EU:n sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska unionin yleistä talouden ohjausta on tarpeen tehostaa antamalla EU:n tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin. Eurooppalaisen ohjausjakson yhteydessä annetut komission suositukset ilmenevät jäljempänä esitettävistä suosituksista 1–4.

               (15)

               Neuvosto on tämän arvioinnin perusteella tutkinut lähentymisohjelman, ja sen lausunto (5) ilmenee erityisesti jäljempänä esitettävässä suosituksessa 1.

               (16)

               Neuvosto on tutkinut kansallisen uudistusohjelman ja lähentymisohjelman komission perusteellisen tarkastelun ja tämän arvioinnin perusteella. Asetuksen (EU) N:o 1176/2011 6 artiklan nojalla annetut neuvoston suositukset ilmenevät jäljempänä esitettävistä suosituksista 2 ja 3,

         SUOSITTAA, että Ruotsi toteuttaa vuosina 2014 ja 2015 toimia, joilla se

               1.

               noudattaa edelleen kasvua edistävää finanssipolitiikkaa ja säilyttää julkisen talouden rahoitusaseman vakauden varmistamalla, että pitäydytään keskipitkän aikavälin tavoitteessa koko lähentymisohjelman ajan, ottaen myös huomioon haasteet, joita väestön ikääntymisestä aiheutuu julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyydelle;

               2.

               hillitsee kotitalouksien luototuksen kasvua ja yksityisen sektorin velkaantumista; vähentää tätä varten velanoton suosimista tuloverotuksessa rajoittamalla asuntolainojen korkomaksujen verovähennyskelpoisuutta ja/tai korottamalla juoksevia kiinteistöveroja; toteuttaa lisätoimenpiteitä asuntolainojen lyhennysvauhdin nopeuttamiseksi;

               3.

               parantaa edelleen asuntomarkkinoiden toimivuutta jatkamalla vuokranmääritysjärjestelmän uudistamista; sallii vuokrien markkinalähtöisemmän hinnoittelun siirtymällä pois käyttöarvojärjestelmästä ja vapauttamalla edelleen joitakin vuokramarkkinasegmenttejä, ja suuremman sopimusvapauden yksityisten vuokralaisten ja vuokraisäntien välillä; lyhentää kaavoitus- ja valitusmenettelyjä ja yksinkertaistaa niitä vähentämällä ja yhdistämällä hallinnollisia vaatimuksia, yhdenmukaistamalla kuntien rakennusvaatimuksia ja -standardeja ja lisäämällä maankäyttömenettelyjen läpinäkyvyyttä; rohkaisee kuntia antamaan maataan käytettäväksi uuteen asuntorakentamiseen;

               4.

               toteuttaa asianmukaisia toimenpiteitä perustaitojen parantamiseksi ja helpottaa siirtymistä koulutuksesta työmarkkinoille myös hyödyntämällä laajemmin työssäoppimista ja oppisopimuskoulutusta; vahvistaa toimia, joilla kohdennetaan työmarkkina- ja koulutustoimenpiteitä paremmin vähän koulutetuille nuorille ja maahanmuuttajataustaisille henkilöille; lisää varhaista puuttumista ja etsiviä toimia julkisiin palveluihin rekisteröitymättömien nuorten aktivoimiseksi.

      Tehty Brysselissä 8 päivänä heinäkuuta 2014.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         P. C. PADOAN

      (1)  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  EUVL L 306, 23.11.2011, s. 25.

      (3)  Pidetty voimassa vuodelle 2014 jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista 6 päivänä toukokuuta 2014 annetulla neuvoston päätöksellä 2014/322/EU (EUVL L 165, 4.6.2014, s. 49).

      (4)  EUVL C 217, 30.7.2013, s. 86.

      (5)  Asetuksen (EY) N:o 1466/97 9 artiklan 2 kohdan mukaisesti.


title: Suositus: neuvoston lausunto 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 3 kohdan mukaisesti Alankomaiden tarkistetusta vakausohjelmasta vuosiksi 2001-2007

text: ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---


title: Komission suositus, annettu 15 päivänä lokakuuta 2008 , ilmoituksista, määräajoista ja kuulemisista, joista säädetään sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen yhteisestä sääntelyjärjestelmästä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/21/EY 7 artiklassa (tiedoksiannettu numerolla K(2008) 5925) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

text:
               12.11.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 301/23

      KOMISSION SUOSITUS,
   annettu 15 päivänä lokakuuta 2008,
   ilmoituksista, määräajoista ja kuulemisista, joista säädetään sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen yhteisestä sääntelyjärjestelmästä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/21/EY 7 artiklassa
   (tiedoksiannettu numerolla K(2008) 5925)
   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
   (2008/850/EY)
   EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
   ottaa huomioon sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen yhteisestä sääntelyjärjestelmästä 7 päivänä maaliskuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/21/EY (1) ja erityisesti sen 19 artiklan 1 kohdan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Sähköisen viestinnän verkkoja ja palveluja koskevan sääntelyjärjestelmän nojalla kansallisilla sääntelyviranomaisilla on velvollisuus osallistua sisämarkkinoiden kehittämiseen toistensa ja komission kanssa avoimesti tehtävällä yhteistyöllä, jotta varmistetaan johdonmukaisen sääntelykäytännön kehittyminen ja sääntelyjärjestelmän muodostavien direktiivien johdonmukainen soveltaminen.

               (2)

               Jotta voidaan varmistaa, että kansallisen tason päätöksillä ei ole haitallista vaikutusta yhtenäismarkkinoihin tai sääntelyjärjestelmän tavoitteisiin, kansallisten sääntelyviranomaisten on ilmoitettava komissiolle ja muille kansallisille sääntelyviranomaisille direktiivin 2002/21/EY 7 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut toimenpide-ehdotukset.

               (3)

               Lisävaatimuksena kansallisten sääntelyviranomaisten on saatava komission lupa velvoitteille, joista säädetään sähköisten viestintäverkkojen ja niiden liitännäistoimintojen käyttöoikeuksista ja yhteenliittämisestä 7 päivänä maaliskuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/19/EY (2) 8 artiklan 3 kohdan toisessa alakohdassa, mikä muodostaa oman erillisen menettelynsä.

               (4)

               Komissio antaa kansallisille sääntelyviranomaisille niiden pyynnöstä mahdollisuuden keskustella ehdotetusta toimenpiteestä ennen sen muodollista ilmoittamista direktiivin 2002/21/EY 7 artiklan ja direktiivin 2002/19/EY 8 artiklan 3 kohdan mukaisesti. Jos komissio on ilmoittanut kansalliselle sääntelyviranomaiselle direktiivin 2002/21/EY 7 artiklan 4 kohdan nojalla katsovansa, että ehdotettu toimenpide muodostaa esteen yhtenäismarkkinoille tai epäilevänsä vahvasti, että ehdotettu toimenpide ei ole yhteisön oikeuden mukainen, kyseiselle kansalliselle sääntelyviranomaiselle olisi annettava aikaisessa vaiheessa mahdollisuus esittää näkemyksensä komission ilmoittamista seikoista.

               (5)

               Direktiivi 2002/21/EY asettaa tietyt sitovat määräajat 7 artiklan mukaisten ilmoitusten käsittelylle.

               (6)

               Direktiivin 2002/21/EY 7 artiklassa säädetyn yhteistyö- ja kuulemismenettelyn toimivuuden varmistamiseksi ja oikeusvarmuuden vuoksi komissio antoi 23 päivänä heinäkuuta 2003 suosituksen 2003/561/EY (3) ilmoituksista, määräajoista ja kuulemisista, joista säädetään sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen yhteisestä sääntelyjärjestelmästä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/21/EY 7 artiklassa. Suosituksessa vahvistetaan selkeät säännöt keskeisistä 7 artiklan mukaisiin ilmoituksiin liittyvistä menettelytavoista. Suositus 2003/561/EY olisi korvattava tällä suosituksella ilmoitusprosessin yksinkertaistamiseksi ja parantamiseksi edelleen.

               (7)

               Jotta kansallisille sääntelyviranomaisille voitaisiin antaa parempaa opastusta toimenpide-ehdotusten sisällöstä ja ilmoituksen täydellisyyttä koskevaa oikeusvarmuutta voitaisiin parantaa, olisi annettava tietyt vähimmäistiedot siitä, mitä toimenpide-ehdotuksen pitäisi sisältää sen kunnollisen arvioinnin mahdollistamiseksi.

               (8)

               On otettava huomioon toisaalta tarve varmistaa tuloksellinen arviointi ja toisaalta tarve yksinkertaistaa hallintoa. Tältä osin ilmoitusmenettelyyn ei saisi liittyä minkäänlaista tarpeetonta hallinnollista taakkaa kansallisille sääntelyviranomaisille. Lisäksi olisi hyödyllistä selventää menettelyyn liittyviä järjestelyjä direktiivin 2002/19/EY 8 artiklan 3 kohdan toisen alakohdan yhteydessä.

               (9)

               Ilmoitetun toimenpide-ehdotuksen tutkimisen yksinkertaistamiseksi ja prosessin nopeuttamiseksi kansallisten sääntelyviranomaisten olisi käytettävä ilmoituksissaan vakiomuotoa.

               (10)

               Ilmoitusmenettelyn tehostamiseksi, kansallisten sääntelyviranomaisten ja markkinatoimijoiden oikeusvarmuuden parantamiseksi ja sääntelytoimien oikea-aikaisen täytäntöönpanon varmistamiseksi olisi suositeltavaa, että kansallisen sääntelyviranomaisen tekemä ilmoitus markkina-analyysistä sisältäisi myös kansallisen sääntelyviranomaisen ehdotuksen korjaaviksi toimiksi yksilöityjen markkinahäiriöiden poistamiseksi. Jos toimenpide-ehdotus liittyy markkinaan, joka todetaan kilpailluksi ja johon jo sovelletaan korjaavia toimia, ilmoituksen tulisi sisältää ehdotukset kyseisten velvoitteiden poistamiseksi.

               (11)

               Yleisesti tiettyihin kategorioihin kuuluvissa toimenpide-ehdotuksissa olisi käytettävä lyhyttä ilmoituslomaketta sääntelyviranomaisten ja komission hallinnollisen taakan pienentämiseksi. Näihin kategorioihin kuuluvat ilmoitukset voidaan kuitenkin jatkossakin ilmoittaa vakiomuotoisesti.

               (12)

               Jos kansallinen sääntelyviranomainen aikoo poistaa velvoitteita markkinoilta, jotka eivät sisälly sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen yhteisestä sääntelyjärjestelmästä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/21/EY mukaisesti ennakkosääntelyn alaisiksi tulevista merkityksellisistä tuote- ja palvelumarkkinoista sähköisen viestinnän alalla 17 päivänä joulukuuta 2007 annettuun komission suositukseen 2007/879/EY (4), tällaisesta direktiivin 2002/21/EY 7 artiklan mukaisesta toimenpide-ehdotuksesta olisi tehtävä ilmoitus lyhyttä ilmoituslomaketta käyttäen.

               (13)

               Jos kansallinen sääntelyviranomainen suorittaa sellaisen markkinan analyysin, joka on edellisessä markkina-analyysissä todettu kilpailluksi, ja toteaa sen edelleen kilpailluksi, tästä olisi tehtävä ilmoitus lyhyttä ilmoituslomaketta käyttäen.

               (14)

               Kansalliset sääntelyviranomaiset muuttavat usein jo asetettujen korjaavien toimien teknisiä yksityiskohtia ottaakseen huomioon taloudellisissa indikaattoreissa (laitteet, työvoima, inflaatio, pääomakustannukset, kiinteistövuokrat jne.) tapahtuneet muutokset tai saattaakseen ajan tasalle ennusteet tai olettamukset. Sellaisista muutoksista tai päivityksistä, jotka eivät muuta korjaavien toimien luonnetta tai yleistä soveltamisalaa (esimerkiksi raportointivelvoitteiden jatkaminen, vaadittavan vakuutusturvan yksityiskohdat, seuraamusten määrät, toimitusajat) olisi tehtävä ilmoitus lyhyttä ilmoituslomaketta käyttäen. Ainoastaan korjaavien toimien luonteen tai yleisen soveltamisalan olennaisista muutoksista, joilla on merkittävä vaikutus markkinaan (kuten hintatasot, kustannusten tai hintojen laskemismenetelmien muuttaminen, siirtymäjärjestelyjen määrittäminen) olisi ilmoitettava vakioilmoitusmenettelyä käyttäen.

               (15)

               Tiettyjen markkinoiden osalta (erityisesti puheensiirron kohdeverkkopalvelujen eli terminoinnin markkinat) kansalliset sääntelyviranomaiset voivat tulla samaan johtopäätökseen kuin edellisessä analyysissä ja haluavat määrätä muillekin operaattoreille (esimerkiksi uusille tulokkaille), joilla on samankaltainen asiakaskanta tai kokonaisliikevaihto kuin edellisessä analyysissä mainituilla operaattoreilla, korjaavia toimia, jotka eivät olennaisesti eroa jo ilmoitetuista toimenpide-ehdotuksista. Näistä toimenpide-ehdotuksista olisi ilmoitettava lyhyttä ilmoituslomaketta käyttäen.

               (16)

               Lyhyttä ilmoituslomaketta käyttäen ilmoitettu toimenpide-ehdotus ei periaatteessa anna aihetta komissiolle tehdä kansalliselle sääntelyviranomaiselle direktiivin 2002/21/EY 7 artiklan 3 kohdan mukaisesti huomautuksia

               (17)

               Ilmoitetun toimenpide-ehdotuksen läpinäkyvyyden lisäämiseksi ja ilmoitusta koskevien tietojen vaihdon helpottamiseksi kansallisten sääntelyviranomaisten välillä sekä vakio- että lyhytmuotoisen ilmoituksen tulisi sisältää ilmoitetun toimenpide-ehdotuksen pääasiallisten elementtien tiivistetty kuvaus.

               (18)

               Sähköisen viestinnän verkkoja ja palveluja käsittelevä eurooppalainen sääntelyviranomaisten ryhmä, joka perustettiin komission päätöksellä 2002/627/EY (5), on myöntänyt näiden järjestelyjen tarpeellisuuden.

               (19)

               Direktiivin 2002/21/EY 8 artiklassa säädettyjen tavoitteiden saavuttamiseksi ja erityisesti johdonmukaisten sääntelykäytäntöjen ja kyseisen direktiivin johdonmukaisen soveltamisen varmistamiseksi on olennaista, että 7 artiklassa säädettyä ilmoitusmenettelyä noudatetaan tinkimättä.

               (20)

               Viestintäkomitea on antanut lausuntonsa direktiivin 2002/21/EY 22 artiklan 2 kohdan mukaisesti,

         SUOSITTAA:

               1.

               Direktiivissä 2002/21/EY ja erityisdirektiiveissä määritellyillä käsitteillä on sama merkitys tässä suosituksessa. Lisäksi

                           a)

                           ’merkityksellisiä markkinoita koskevalla suosituksella’ tarkoitetaan suositusta 2007/879/EY ja kaikkia sen jälkeen annettuja merkityksellisiä markkinoita koskevia suosituksia;

                           b)

                           ’ilmoituksella’ tarkoitetaan kansallisen sääntelyviranomaisen direktiivin 2002/21/EY 7 artiklan 3 kohdan mukaisesti komissiolle tekemää ilmoitusta toimenpide-ehdotuksesta tai direktiivin 2002/19/EY 8 artiklan 3 kohdan toisen alakohdan mukaista pyyntöä, johon liittyy tässä suosituksessa esitetty vakioilmoituslomake tai lyhyt ilmoituslomake (liite I ja liite II).

               2.

               Ilmoitukset olisi tehtävä sähköpostitse ja niistä olisi pyydettävä vastaanottoilmoitus.
               Sähköpostitse lähetetyt asiakirjat katsotaan vastaanotetuiksi lähetyspäivänä.
               Ilmoitukset kirjataan niiden vastaanottojärjestyksessä.

               3.

               Ilmoitukset tulevat voimaan päivänä, jolloin komissio kirjaa ne (”kirjaamispäivä”). Kirjaamispäivä on päivä, jona komissio on vastaanottanut täydellisen ilmoituksen.
               Kaikille kansallisille sääntelyviranomaisille ilmoitetaan komission verkkosivuilla ja sähköisesti ilmoituksen kirjaamispäivä, ilmoituksen aihe ja mahdollisesti toimitetut ilmoitusta tukevat asiakirjat.

               4.

               Ilmoitukset laaditaan jollakin yhteisön virallisista kielistä. Vakioilmoituslomake (liite I) tai lyhyt ilmoituslomake (liite II) voivat olla jollakin muulla virallisella kielellä kuin toimenpide-ehdotus muiden kansallisten sääntelyviranomaisten kuulemisen helpottamiseksi.
               Komission direktiivin 2002/21/EY 7 artiklan mukaisesti mahdollisesti tekemät huomautukset tai päätökset ovat ilmoitetun toimenpide-ehdotuksen kielellä, mahdollisuuksien mukaan käännettynä vakioilmoituslomakkeessa käytetylle kielelle.

               5.

               Kansallisen sääntelyviranomaisen ilmoittamiin toimenpide-ehdotuksiin olisi liitettävä asiakirjat, joita komissio tarvitsee tehtäviensä suorittamiseen. Niiden toimenpide-ehdotusten osalta, jotka kuuluvat 6 kohdan alaisuuteen ja joista tehdään ilmoitus lyhyttä ilmoituslomaketta käyttäen, komissio ei periaatteessa tarvitse muita asiakirjoja tehtäviensä suorittamiseen.
               Toimenpide-ehdotukset olisi perusteltava asianmukaisesti.

               6.

               Seuraavista toimenpide-ehdotuksista olisi ilmoitettava komissiolle liitteessä II olevaa lyhyttä ilmoituslomaketta käyttäen:

                           a)

                           toimenpide-ehdotukset koskien markkinoita, jotka on poistettu merkityksellisiä markkinoita koskevasta suosituksesta tai joita ei ole aikaisemmin sisällytetty suositukseen, ja kansallinen sääntelyviranomainen toteaa markkinan kilpailluksi tai toteaa, että merkityksellisiä markkinoita koskevan suosituksen 2 kohdassa tarkoitetut kolme kumulatiivista perustetta ennakkosääntelyn alaisten markkinoiden nimeämiseen eivät enää täyty;

                           b)

                           toimenpide-ehdotukset koskien markkinoita, jotka sisältyvät voimassa olevaan merkityksellisiä markkinoita koskevaan suositukseen mutta jotka edellisessä markkina-analyysissä oli todettu kilpailluiksi ja jotka ovat pysyneet kilpailtuina;

                           c)

                           toimenpide-ehdotukset, joilla muutetaan aiemmin määrättyjen sääntelyllisten korjaavien toimien teknisiä yksityiskohtia ja joilla ei ole merkittävää vaikutusta markkinaan (esimerkiksi laskentamallien, raportointiaikojen ja toimitusaikojen kustannusten ja arvioiden vuotuiset päivitykset) sekä

                           d)

                           toimenpide-ehdotukset koskien merkityksellistä markkinaa, joka on jo analysoitu suhteessa muihin yrityksiin ja josta on tehty ilmoitus, ja kansallinen sääntelyviranomainen määrää samankaltaiset korjaavat toimet muille yrityksille muuttamatta olennaisesti edellisessä ilmoituksessa sovellettuja periaatteita.

               7.

               Komissio, tiiviissä yhteistyössä kansallisten sääntelyviranomaisten kanssa, valvoo lyhyen ilmoitusmenettelyn käytön käytännön seurauksia voidakseen muuttaa sitä tarpeen mukaan tai lisätäkseen uusia toimenpide-ehdotusten kategorioita, joissa ilmoitukset pitäisi tehdä lyhyttä ilmoituslomaketta käyttäen.

               8.

               Niistä toimenpide-ehdotuksista, jotka eivät kuulu 6 kohdan alaisuuteen, olisi ilmoitettava komissiolle liitteessä I olevaa vakioilmoituslomaketta käyttäen. Kaikkiin ilmoitettuihin toimenpide-ehdotuksiin olisi sisällytettävä seuraavat tiedot soveltuvin osin:

                           a)

                           merkityksellinen tuote- tai palvelumarkkina ja erityisesti niiden tuotteiden ja palvelujen kuvaus, jotka sisällytetään merkitykselliseen markkinaan tai jätetään sen ulkopuolelle kysynnän ja tarjonnan korvattavuuden perusteella;

                           b)

                           merkityksellinen maantieteellinen markkina, mukaan luettuna kilpailuedellytysten perusteltu analyysi kysynnän ja tarjonnan korvattavuuden perusteella;

                           c)

                           tärkeimmät merkityksellisellä markkinalla toimivat yritykset;

                           d)

                           merkityksellistä markkinaa koskevan analyysin tulokset, erityisesti havainnot todellisen kilpailun esiintymisestä tai puuttumisesta perusteluineen. Toimenpide-ehdotuksen pitäisi tätä varten sisältää eri yritysten markkinaosuuksien analyysi ja tarpeen mukaan viittaus muihin merkityksellisiin perusteisiin, joita voivat olla esimerkiksi esteet markkinoille pääsylle, mittakaavaedut ja/tai laajuusedut, vertikaalinen integraatio, vaikeasti toisinnettavan infrastruktuurin hallinta, teknologinen etulyöntiasema tai ylivoimaisuus, tasoittavan ostovoiman puuttuminen tai vähäisyys, pääoman/rahoituksen helppo tai etuoikeutettu saatavuus, yrityksen kokonaiskoko, tuote-/palveluvalikoiman monipuolisuus, erittäin kehittynyt jakelu- ja myyntiverkosto, mahdollisen kilpailun puute ja laajentumisen esteet;

                           e)

                           tarvittaessa yritykset, joilla katsotaan olevan yksin tai yhdessä direktiivin 2002/21/EY 14 artiklassa tarkoitettu huomattava markkinavoima, ja perustelut, todisteet ja muut merkitykselliset tosiseikat, jotka tukevat tätä määrittelyä;

                           f)

                           kansallisen sääntelyviranomaisen toteuttaman julkisen kuulemisen tulokset;

                           g)

                           kansallisen kilpailuviranomaisen mahdollisesti antama lausunto;

                           h)

                           todisteet siitä, että kun toimenpideluonnoksesta tehtiin ilmoitus komissiolle, oli toteutettu soveltuvia toimenpiteitä ilmoituksen saattamiseksi kaikkien muiden jäsenvaltioiden kansallisten sääntelyviranomaisten tietoon;

                           i)

                           siltä osin kuin ilmoitus koskee toimenpide-ehdotuksia, jotka kuuluvat direktiivin 2002/19/EY 5 tai 8 artiklan tai Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/22/EY (6) 16 artiklan soveltamisalaan merkityksellisen markkinan todellisen kilpailun puuttumisen korjaamiseksi ehdotetut erityiset sääntelylliset velvoitteet, tai siltä osin kuin markkinalla havaitaan todellista kilpailua, ehdotetut toimenpiteet merkityksellisellä markkinalla jo asetettujen velvoitteiden poistamiseksi.

               9.

               Jos toimenpide-ehdotuksessa määritellään markkina-analyysia varten merkityksellinen markkina, joka eroaa merkityksellisistä markkinoista annetussa suosituksessa luetelluista markkinoista, kansallisten sääntelyviranomaisten olisi perusteltava riittävästi kriteerit, joita kyseisessä markkinamääritelmässä käytetään.

               10.

               Direktiivin 2002/19/EY 8 artiklan 3 kohdan toisen alakohdan mukaisesti tehdyissä ilmoituksissa olisi myös perusteltava riittävästi, miksi huomattavan markkinavoiman operaattoreille olisi asetettava muita kuin direktiivin 9–13 artiklassa lueteltuja velvoitteita.

               11.

               Ilmoituksissa, jotka kuuluvat direktiivin 2002/19/EY 8 artiklan 5 kohdan soveltamisalaan, olisi perusteltava riittävästi, miksi ehdotetut toimenpiteet ovat välttämättömiä kansainvälisten sitoumusten noudattamiseksi.

               12.

               Vakioilmoitusmenettelyn mukaisesti tehdyt ilmoitukset, joihin sisältyvät 8 kohdassa tarkoitetut soveltuvat tiedot, katsotaan täydellisiksi. Jos ilmoituksen sisältämät tiedot, asiakirjat mukaan luettuina, ovat miltään olennaiselta osin epätäydellisiä, komissio ilmoittaa tästä kansalliselle sääntelyviranomaiselle viiden työpäivän kuluessa ja määrittelee, miltä osin se katsoo ilmoituksen olevan epätäydellinen. Ilmoitusta ei kirjata ennen kuin kansallinen sääntelyviranomainen on toimittanut tarvittavat tiedot. Tällaisissa tapauksissa ilmoitus tulee voimaan direktiivin 2002/21/EY mukaisesti päivänä, jona komissio vastaanottaa täydelliset tiedot.

               13.

               Ilmoituksen kirjaamisen jälkeen komissio voi pyytää direktiivin 2002/21/EY 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti lisätietoja tai selvennyksiä kyseiseltä kansalliselta sääntelyviranomaiselta, tämän kuitenkaan rajoittamatta 8 kohdan soveltamista. Kansallisten sääntelyviranomaisten olisi pyrittävä toimittamaan pyydetyt tiedot kolmen työpäivän kuluessa, jos tiedot ovat valmiiksi saatavilla.

               14.

               Komissio tarkastaa, kuuluuko lyhyttä ilmoitusmenettelyä käyttäen tehty ilmoitus 6 kohdassa lueteltuihin kategorioihin. Jos komissio katsoo, että näin ei ole, se ilmoittaa tästä kansalliselle sääntelyviranomaiselle viiden työpäivän kuluessa ja pyytää tätä toimittamaan toimenpide-ehdotuksen vakioilmoitusmenettelyä käyttäen.

               15.

               Jos komissio tekee direktiivin 2002/21/EY 7 artiklan 3 kohdan mukaisesti huomautuksia, se ilmoittaa tästä kyseiselle kansalliselle sääntelyviranomaiselle sähköisesti ja julkaisee huomautukset verkkosivuillaan.

               16.

               Jos kansallinen sääntelyviranomainen tekee direktiivin 2002/21/EY 7 artiklan 3 kohdan mukaisesti huomautuksia, se toimittaa kyseiset huomautukset komissiolle ja muille kansallisille sääntelyviranomaisille sähköisesti.

               17.

               Jos komissio direktiivin 2002/21/EY 7 artiklan 4 kohtaa soveltaessaan katsoo, että toimenpide-ehdotus loisi esteen yhtenäismarkkinoille tai sillä on vakavia epäilyjä sen yhteensopivuudesta yhteisön oikeuden ja erityisesti niiden tavoitteiden kanssa, jotka mainitaan direktiivin 2002/21/EY 8 artiklassa; tai se myöhemmin peruuttaa huomautuksensa taikka tekee päätöksen, jonka mukaan kansallisen sääntelyviranomaisen on peruutettava toimenpide-ehdotus, se ilmoittaa tästä kyseiselle kansalliselle sääntelyviranomaiselle sähköisesti ja julkaisee asiasta ilmoituksen verkkosivuillaan.

               18.

               Direktiivin 2002/19/EY 8 artiklan 3 kohdan toisen alakohdan nojalla tehtyjen ilmoitusten osalta komissio, joka toimii kyseisen direktiivin 14 artiklan 2 kohdan mukaisesti, tekee yleensä enintään kolmen kuukauden kuluessa päätöksen, jossa se antaa kansalliselle sääntelyviranomaiselle luvan toteuttaa ehdotettu toimenpide tai jossa se estää toimenpiteen toteuttamisen. Komissio voi pidentää tätä määräaikaa kahdella kuukaudella mahdollisesti havaittujen ongelmien vuoksi.

               19.

               Kansallinen sääntelyviranomainen voi koska tahansa peruuttaa ilmoitetun toimenpide-ehdotuksen, jolloin kyseinen toimenpide poistetaan rekisteristä. Komissio julkaisee tästä tiedonannon verkkosivuillaan.

               20.

               Jos kansallinen sääntelyviranomainen toteuttaa ehdotetun toimenpiteen sen jälkeen kun se on saanut direktiivin 2002/21/EY 7 artiklan 3 kohdan mukaisia huomautuksia komissiolta tai toiselta kansalliselta sääntelyviranomaiselta, sen on ilmoitettava komissiolle ja muille kansallisille sääntelyviranomaisille tavasta, jolla se on ottanut tehdyt huomautukset täysin huomioon.

               21.

               Kansallisen sääntelyviranomaisen pyynnöstä komissio keskustelee toimenpide-ehdotuksesta epävirallisesti ennen ilmoituksen tekemistä.

               22.

               Neuvoston asetuksen (ETY, Euratom) N:o 1182/71 (7) mukaisesti direktiivissä 2002/21/EY tai tässä suosituksessa mainitut määräajat lasketaan seuraavasti:

                           a)

                           jos päivinä, viikkoina tai kuukausina ilmaistu määräaika lasketaan jonkin tapahtuman toteutumisesta lukien, päivää, jonka aikana tapahtuma toteutuu, ei lueta kyseiseen määräaikaan;

                           b)

                           viikkoina tai kuukausina ilmaistu määräaika päättyy määräajan viimeisen viikon tai kuukauden sen päivän päätyttyä, joka nimeltään tai järjestysnumeroltaan vastaa sen tapahtuman toteuttamispäivää, josta määräaika on laskettava. Jos kuukausina ilmaistun määräajan viimeisessä kuukaudessa ei ole päivää, jona määräajan tulisi päättyä, määräaika päättyy tuon kuukauden viimeisen päivän päättyessä;

                           c)

                           määräaikoihin luetaan yleiset vapaapäivät, lauantait ja sunnuntait;

                           d)

                           työpäivillä tarkoitetaan kaikkia muita päiviä kuin virallisia ja/tai yleisiä vapaapäiviä, lauantaipäiviä ja sunnuntaipäiviä.

                     Jos määräaika päättyisi lauantaina, sunnuntaina tai virallisena vapaapäivänä, sitä pidennetään ensimmäiseksi seuraavan työpäivän loppuun. Luettelo komission määrittämistä virallisista vapaapäivistä julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä ennen kunkin vuoden alkua.

               23.

               Komissio yhdessä kansallisten sääntelyviranomaisten kanssa arvioi soveltuvasti tämän suosituksen uudelleentarkastelun tarvetta sen päivämäärän jälkeen, joka on asetettu uuden sääntelykehyksen saattamiseksi osaksi jäsenvaltioiden kansallista lainsäädäntöä.

               25.

               Tämä suositus on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Brysselissä 15 päivänä lokakuuta 2008.

            Komission puolesta

         Viviane REDING

            Komission jäsen

      (1)  EYVL L 108, 24.4.2002, s. 33.

      (2)  EYVL L 108, 24.4.2002, s. 7.

      (3)  EUVL L 190, 30.7.2003, s. 13.

      (4)  EUVL L 344, 28.12.2007, s. 65.

      (5)  EYVL L 200, 30.7.2002, s. 38.

      (6)  EYVL L 108, 24.4.2002, s. 51.

      (7)  EYVL L 124, 8.6.1971, s. 1.

      LIITE I
      Toimenpide-ehdotuksista direktiivin 2002/21/EY 7 artiklan mukaisesti tehtäviin ilmoituksiin liittyvä vakiolomake
      (”Vakioilmoituslomake”)
      JOHDANTO
      Vakioilmoituslomakkeessa esitetään tiivistelmätiedot, jotka kansalliset sääntelyviranomaiset toimittavat komissiolle ilmoittaessaan toimenpide-ehdotuksista vakioilmoitusmenettelyä käyttäen direktiivin 2002/21/EY 7 artiklan mukaisesti.
      Komissio aikoo keskustella kansallisten sääntelyviranomaisten kanssa kysymyksistä, jotka liittyvät 7 artiklan täytäntöönpanoon, erityisesti ilmoituksen tekemistä edeltävissä kokouksissa. Kansallisia sääntelyviranomaisia kehotetaan kuulemaan komissiota kaikista vakioilmoituslomakkeeseen liittyvistä seikoista ja erityisesti siitä, minkälaisia tietoja niitä pyydetään toimittamaan tai mahdollisuudesta välttyä velvollisuudelta toimittaa tiettyjä direktiivin 2002/21/EY 15 ja 16 artiklan mukaisesti tehtyyn markkina-analyysiin liittyviä tietoja.
      OIKEAT JA TÄYDELLISET TIEDOT
      Kansallisten sääntelyviranomaisten toimittamien tietojen olisi oltava oikeita ja täydellisiä ja ne olisi esitettävä tiivistetysti jäljempänä esitetyllä vakioilmoituslomakkeella. Vakioilmoituslomakkeen tarkoituksena ei ole korvata ilmoitettua toimenpide-ehdotusta, vaan sen tavoitteena on auttaa komissiota ja muiden jäsenvaltioiden kansallisia sääntelyviranomaisia todentamaan vakiolomaketietojen perusteella, että ilmoitettu toimenpide-ehdotus todella sisältää kaikki tiedot, jotka ovat tarpeen komission direktiivin 2002/21/EY 7 artiklan mukaisten tehtävien suorittamiseksi siinä säädetyssä määräajassa.
      Edellytetyt tiedot on esitettävä vakioilmoituslomakkeen jaksoissa ja kappaleissa ja niissä on oltava viittaukset toimenpide-ehdotuksen kohtiin, joista tiedot löytyvät.
      KIELI
      Vakioilmoituslomake on täytettävä jollain Euroopan yhteisön virallisella kielellä, joka voi olla eri kieli kuin se, jota on käytetty ilmoitetussa toimenpide-ehdotuksessa. Komission direktiivin 2002/21/EY 7 artiklan mukaisesti mahdollisesti omaksuma kanta tai tekemä päätös esitetään ilmoitetun toimenpide-ehdotuksen kielellä, mahdollisuuksien mukaan käännettynä vakioilmoituslomakkeessa käytetylle kielelle.
      1   jakso
      Markkinoiden määrittely
      Ilmoittakaa soveltuvin osin:

                  1.1

                  Merkityksellinen tuote- ja palvelumarkkina. Onko tämä markkina mainittu merkityksellisiä markkinoita koskevassa suosituksessa?

                  1.2

                  Merkityksellinen maantieteellinen markkina.

                  1.3

                  Lyhyt tiivistelmä mahdollisesta kansallisen kilpailuviranomaisen lausunnosta.

                  1.4

                  Lyhyt selostus ehdotetusta markkinamääritelmästä pidetyn julkisen kuulemisen tähänastisista tuloksista (esimerkiksi kuinka monta huomautusta on saatu, ketkä vastaajista olivat samaa mieltä ehdotetusta markkinamääritelmästä, ketkä vastaajista olivat eri mieltä).

                  1.5

                  Jos merkityksellinen markkina eroaa merkityksellisiä markkinoita koskevassa suosituksessa luetelluista markkinoista, tiivistelmä tärkeimmistä syistä, joilla ehdotettu markkinamääritelmä perustellaan sähköisen viestinnän verkkoja ja palveluja koskevassa yhteisön sääntelyjärjestelmässä markkina-analyysiä ja huomattavan markkinavoiman arvioimista varten annettujen komission ohjeiden (1) 2 jakson sekä merkityksellisiä markkinoita koskevan suosituksen johdanto-osan 5–13 kappaleessa mainittujen kolmen perusteen ja suositukseen liitetyn perusteluosan (2) 2.2 kohdan pohjalta.

            2   jakso
      Huomattavan markkinavoiman yritysten nimeäminen
      Ilmoittakaa soveltuvin osin:

                  2.1

                  Sellaisten yritysten nimet, joilla on todettu olevan yksin tai yhdessä huomattava markkinavoima.
                  Tarvittaessa sellaisten yritysten nimet, joilla ei katsota enää olevan huomattavaa markkinavoimaa.

                  2.2

                  Perusteet, joita on käytetty pääteltäessä, onko yrityksellä yksin tai yhdessä huomattava markkinavoima.

                  2.3

                  Merkityksellisellä markkinalla toimivien tärkeimpien yritysten (kilpailijoiden) nimet.

                  2.4

                  Edellä mainittujen yritysten markkinaosuudet ja markkinaosuuksien laskentaperuste (esim. liikevaihto, tilaajien lukumäärä).
                  Esittäkää lyhyesti:

                  2.5

                  Kansallisen kilpailuviranomaisen mahdollisesti antama lausunto.

                  2.6

                  Huomattavan markkinavoiman yritysten nimeämistä koskevan julkisen kuulemisen tähänastiset tulokset (esimerkiksi saatujen huomautusten kokonaismäärä, samaa/eri mieltä olevien määrä).

            3   jakso
      Sääntelylliset velvoitteet
      Ilmoittakaa soveltuvin osin:

                  3.1

                  Asetettavien, säilytettävien, muutettavien tai poistettavien velvoitteiden oikeusperusta (direktiivin 2002/19/EY 9–13 artikla).

                  3.2

                  Syyt, joiden vuoksi velvoitteiden asettaminen, säilyttäminen tai muuttaminen katsotaan oikeasuhteiseksi ja perustelluksi direktiivin 2002/21/EY 8 artiklassa säädettyjen tavoitteiden perusteella. Vaihtoehtoisesti ilmoittakaa toimenpide-ehdotuksen kappaleet, jaksot tai sivut, joilta tai joista kyseiset tiedot löytyvät.

                  3.3

                  Jos ehdotetut korjaustoimenpiteet ovat muita kuin direktiivin 2002/19/EY 9–13 artiklassa säädettyjä toimenpiteitä, ilmoittakaa mitkä ovat 8 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut ”poikkeustilanteet”, joiden perusteella tällaisia korjaustoimenpiteitä voidaan toteuttaa. Vaihtoehtoisesti ilmoittakaa toimenpide-ehdotuksen kappaleet, jaksot tai sivut, joilta tai joista kyseiset tiedot löytyvät.

            4   jakso
      Kansainvälisten velvoitteiden noudattaminen
      Ilmoittakaa direktiivin 2002/19/EY 8 artiklan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan kolmanteen luetelmakohtaan liittyen soveltuvin osin:

                  4.1

                  Onko ehdotetun toimenpiteen tarkoituksena asettaa, muuttaa tai poistaa markkinoilla toimivia yrityksiä koskevia velvoitteita direktiivin 2002/19/EY 8 artiklan 5 kohdan mukaisesti.

                  4.2

                  Kyseisten yritysten nimet.

                  4.3

                  Mitä yhteisön ja sen jäsenvaltioiden kansainvälisiä sitoumuksia on noudatettava.

         (1)  EYVL C 165, 11.7.2002, s. 6.

         (2)  Perusteluosa sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen yhteisestä sääntelyjärjestelmästä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/21/EY mukaisesti ennakkosääntelyn alaisiksi tulevista merkityksellisistä tuote- ja palvelumarkkinoista sähköisen viestinnän alalla 17 päivänä joulukuuta 2007 annettuun komission suositukseen 2007/789/EY, K(2007) 5406, julkaistu osoitteessa: http://ec.europa.eu/information_society/policy/ecomm/doc/implementation_enforcement/article_7/sec_2007_1483_2.pdf

      LIITE II
      Toimenpide-ehdotuksista direktiivin 2002/21/EY 7 artiklan mukaisesti tehtäviin ilmoituksiin liittyvä lyhyt lomake
      (”Lyhyt ilmoituslomake”)
      JOHDANTO
      Lyhyessä ilmoituslomakkeessa esitetään tiivistelmätiedot, jotka kansalliset sääntelyviranomaiset toimittavat komissiolle ilmoittaessaan toimenpide-ehdotuksista lyhyttä ilmoitusmenettelyä käyttäen direktiivin 2002/21/EY 7 artiklan mukaisesti.
      Toimenpide-ehdotuksesta ei tarvitse toimittaa jäljennöstä eikä lyhyeen ilmoituslomakkeeseen tarvitse liittää muitakaan asiakirjoja. Lyhyessä ilmoituslomakkeessa on kuitenkin ilmoitettava internetosoite, josta toimenpide-ehdotus on saatavissa.


Avis juridique important

|

32004H0074

Komission suositus, annettu 9 päivänä tammikuuta 2004, yhteensovitetusta yhteisön valvontaohjelmasta vuodeksi 2004 viljoissa ja niiden pinnalla sekä tietyissä kasviperäisissä tuotteissa ja niiden pinnalla olevien torjunta-ainejäämien enimmäismäärien noudattamisen varmistamiseksi (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (tiedoksiannettu numerolla K(2003) 5400)

Virallinen lehti nro L 016 , 23/01/2004 s. 0060 - 0064

Komission suositus,annettu 9 päivänä tammikuuta 2004,yhteensovitetusta yhteisön valvontaohjelmasta vuodeksi 2004 viljoissa ja niiden pinnalla sekä tietyissä kasviperäisissä tuotteissa ja niiden pinnalla olevien torjunta-ainejäämien enimmäismäärien noudattamisen varmistamiseksi(tiedoksiannettu numerolla K(2003) 5400)(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)(2004/74/EY)EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon viljojen torjunta-ainejäämien enimmäismääristä 24 päivänä heinäkuuta 1986 annetun neuvoston direktiivin 86/362/ETY(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 2003/113/EY(2), ja erityisesti sen 7 artiklan 2 kohdan b alakohdan,ottaa huomioon torjunta-ainejäämien enimmäismäärien vahvistamisesta tietyille kasvikunnasta peräisin oleville tuotteille, mukaan lukien hedelmät ja vihannekset, 27 päivänä marraskuuta 1990 annetun neuvoston direktiivin 90/642/ETY(3), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2003/113/EY, ja erityisesti sen 4 artiklan 2 kohdan b alakohdan,sekä katsoo seuraavaa:(1) Komission olisi pyrittävä asteittain järjestelmään, jossa voidaan arvioida todellinen altistuminen ruokavalion torjunta-aineille. Realististen arvioiden tekemiseksi olisi käytettävissä oltava tiedot, jotka koskevat torjunta-ainejäämien valvontaa useiden sellaisten elintarvikkeiden osalta, jotka muodostavat eurooppalaisen ruokavalion perustan. Yleisesti ajatellaan, että eurooppalaisen ruokavalion perusrunko koostuu 20-30 elintarvikkeesta. Torjunta-ainejäämien valvontaa varten jäsenvaltioissa käytettävissä olevilla resursseilla voidaan yhteensovitetussa valvontaohjelmassa analysoida ainoastaan kahdeksan tuotteen näytteet vuodessa. Torjunta-aineiden käytössä ilmenee muutoksia kolmen vuoden välein. Yleisesti ottaen kutakin torjunta-ainetta olisi näin ollen valvottava 20-30 elintarvikkeessa kolmen vuoden jaksoissa.(2) Vuonna 2004 olisi valvottava kaikkien tämän suosituksen soveltamisalaan kuuluvien torjunta-aineiden jäämiä. Näin näitä tietoja voidaan käyttää arvioitaessa, kuinka ruokavalion torjunta-aineille on todellisuudessa altistuttu.Kussakin yhteensovitetussa valvontaohjelmassa otettavien näytteiden määrään on tarpeen omaksua järjestelmällinen tilastollinen lähestymistapa. Codex Alimentarius(4) -komissio on vahvistanut tällaisen lähestymistavan. Binomiaalisen todennäköisyysjakauman avulla voidaan laskea, että yhteensä 613 näytteen tutkiminen antaa yli 99 prosentin luotettavuuden siitä, että todetaan ainakin yksi näyte, jonka torjunta-ainejäämät ylittävät havaitsemisrajan (LOD), kun alle yksi prosenttia kasviperäisistä tuotteista sisältää torjunta-ainejäämiä yli pienimmän havaittavissa olevan määrän. Näytteiden keruu olisi suhteutettava jäsenvaltioiden kesken väestön ja kuluttajien määrän perusteella siten, että vuosittain otetaan kustakin tuotteesta vähintään 12 näytettä.(3) Komissio on julkaissut torjunta-ainejäämien määrityksen laadunvalvontamenetelmiä koskevan uuden ohjeen(5). On sovittu, että jäsenvaltioiden analyysilaboratoriot panevat täytäntöön tämän ohjeen mahdollisimman täydellisenä ja että sitä tarkistetaan jatkuvasti valvontaohjelmista saatujen kokemusten perusteella.(4) Direktiivin 90/642/ETY 4 artiklan 2 kohdan a alakohdassa ja direktiivin 86/362/ETY 7 artiklan 2 kohdan a alakohdassa jäsenvaltioita vaaditaan yksilöimään kansallisten tarkastusohjelmiensa laadinnassa soveltamansa perusteet. Kyseisiin tietoihin olisi sisällyttävä: i) perusteet, joita sovelletaan päätettäessä otettavien näytteiden ja tehtävien määritysten määrästä, sekä sovelletut ilmoitusten kynnysrajat ja perusteet, joiden mukaan kyseiset rajat on vahvistettu, ii) virallista elintarvikkeiden tarkastusta koskevista lisätoimenpiteistä 29 päivänä lokakuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin 93/99/ETY(6) mukaisesti tapahtuvan analyysilaboratorioiden hyväksymisen yksityiskohtaiset edellytykset, iii) rikkomusten lukumäärä ja luonne sekä toteutetut toimet.(5) Tiedot valvontaohjelmien tuloksista soveltuvat erityisen hyvin käsiteltäviksi, tallennettaviksi ja välitettäviksi sähköisillä tai tietojenkäsittelyjärjestelmillä. On kehitetty formaatteja tietojen toimittamiseksi jäsenvaltioista komissiolle sähköpostitse. Jäsenvaltioilla olisi sen vuoksi oltava valmius lähettää kertomuksensa komissiolle vakiomuodossa. Kyseisen vakiomuodon edelleen kehittäminen tapahtuu tehokkaimmin kehittämällä komission ohjeita.(6) Tässä suosituksessa säädetyt toimenpiteet ovat elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset,ANTAA TÄMÄN SUOSITUKSEN:1. Jäsenvaltioita pyydetään ottamaan näytteitä ja analysoimaan liitteessä I vahvistettuja tuote/torjunta-ainejäämä-yhdistelmiä kunkin tuotteen osalta liitteessä II jäsenvaltioille vahvistettujen näytemäärien mukaisesti ottaen tarvittaessa huomioon kansallisen, yhteisön ja kolmansien maiden osuuden jäsenvaltion markkinoista.Jos akuutin riskin aiheuttavia torjunta-aineita, kuten organofosfaattiestereitä, endosulfaania ja N-metyylikarbamaatteja havaitaan ja erityisesti jos kyseessä ovat yhden tuottajan tuotteet, omenista, tomaateista, lehtisalaatista, purjosta ja keräkaalista valittujen näytteiden osalta on mieluiten myös analysoitava erikseen toisen laboratorionäytteen muodostavat yksiköt. Yksikköjen määrän on oltava komission direktiivin 2002/63/EY(7) mukaisia.On otettava kaksi näytettä. Jos ensimmäinen laboratorionäyte sisältää havaittavissa olevan määrän tutkittavaa torjunta-ainetta, toisen näytteen yksiköt on analysoitava erikseen.2. Jäsenvaltioita pyydetään laatimaan 31 päivään elokuuta 2005 mennessä liitteessä I vahvistettujen tuote/torjunta-ainejäämä-yhdistelmien varalta testattujen näytteiden määrityksen tuloksista kertomus, jossa ilmoitetaan:a) käytetyt määritysmenetelmät ja toteutuneet ilmoitusten kynnysrajat torjunta-ainejäämien määrityksen laadunvalvontamenetelmien mukaisesti,b) rikkomusten lukumäärä ja luonne sekä toteutetut toimet.Kertomus on laadittava muodossa (myös sähköisesti), joka vastaa yhteensovitetuista yhteisön valvontaohjelmista annettujen komission suositusten täytäntöönpanosta jäsenvaltioille annettuja suuntaviivoja(8).3. Jäsenvaltioita pyydetään toimittamaan komissiolle ja muille jäsenvaltioille kaikki direktiivin 86/362/ETY 7 artiklan 3 kohdassa ja direktiivin 90/642/ETY 4 artiklan 3 kohdassa vaaditut vuoden 2004 valvontaohjelmaa koskevat tiedot 31 päivään elokuuta 2005 mennessä sen varmistamiseksi, että torjunta-ainejäämien enimmäismäärien noudattamista valvotaan vähintään tarkastusnäytteitä ottamalla, ja erityisestia) torjunta-ainejäämiä koskevien kansallisten ohjelmiensa tulokset;b) tiedot laboratorioidensa laadunvalvontamenetelmistä ja erityisesti torjunta-ainejäämien määrityksen laadunvalvontamenetelmiä koskevista ohjeista, joita ne eivät ole voineet soveltaa tai joiden soveltamisessa on ollut vaikeuksia;c) tiedot määritykset tekevien laboratorioiden direktiivin 93/99/ETY 3 artiklan säännösten mukaisesta hyväksymisestä (mukaan lukien hyväksymistyyppi, hyväksynnän antanut elin ja hyväksymistodistuksen jäljennös);d) tiedot pätevyystesteistä ja yhteistutkimuksista (ring test), joihin laboratorio on osallistunut.4. Jäsenvaltioita pyydetään toimittamaan komissiolle 30 päivään syyskuuta 2004 mennessä suunniteltu kansallinen ohjelmansa, jolla valvotaan direktiiveissä 90/642/ETY ja 86/362/ETY vahvistettuja torjunta-ainejäämien enimmäistasoja vuonna 2005. Siihen on sisällyttävä seuraavat tiedot:a) perusteet, joita sovelletaan päätettäessä otettavien näytteiden ja tehtävien määritysten määrästä;b) sovelletut ilmoitusten kynnysrajat ja perusteet, joiden mukaan kyseiset rajat on vahvistettu; sekäc) direktiivin 93/99/ETY mukaisesti tapahtuvan analyysilaboratorioiden hyväksymisen yksityiskohtaiset edellytykset.Tehty Brysselissä 9 päivänä tammikuuta 2004.Komission puolestaDavid ByrneKomission jäsen(1) EYVL L 221, 7.8.1986, s. 37.(2) EUVL L 324, 11.12.2003, s. 24.(3) EYVL L 350, 14.12.1990, s. 71.(4) Codex Alimentarius, Pesticide Residues in Foodstuffs, Rooma 1994, ISBN 92-5-203271-1; osa 2, s. 372.(5) Asiakirja SANCO/10476/2003, http://europa.eu.int/comm/food/fs/ ph_ps/pest/index_en.htm.(6) EYVL L 290, 24.11.1993, s. 14.(7) EYVL L 187, 16.7.2002, s. 30.(8) Esitetään vuosittain elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevälle pysyvälle komitealle ja merkitään sen tiedoksi.LIITE IValvottavat tuote/torjunta-aine-yhdistelmät>TAULUKON PAIKKA>a) päärynät, banaanit, pavut (tuoreet tai jäädytetyt), perunat, porkkanat, appelsiinit/mandariinit, persikat/nektariinit, pinaatti (tuore tai jäädytetty);b) kukkakaali, paprika, vehnä, munakoiso, riisi, viinirypäleet, kurkku, herneet (jäädytetyt tai tuoreet, määritys ilman palkoja);c) omenat, tomaatit, salaatti, mansikat, purjo, appelsiinimehu, keräkaali, ruis/kaura.LIITE IIKunkin jäsenvaltion kustakin tuotteesta ottama näytemäärä>TAULUKON PAIKKA>


title: Neuvoston suositus, annettu 10 päivänä heinäkuuta 2012 , Unkarin vuoden 2012 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Unkarin vuosien 2012–2015 lähentymisohjelmaa koskeva neuvoston lausunto

text:
               24.7.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 219/40

         NEUVOSTON SUOSITUS,
   annettu 10 päivänä heinäkuuta 2012,
   Unkarin vuoden 2012 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Unkarin vuosien 2012–2015 lähentymisohjelmaa koskeva neuvoston lausunto
   2012/C 219/12
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,
   ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 (1) ja erityisesti sen 9 artiklan 2 kohdan,
   ottaa huomioon makrotalouden epätasapainon ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta 16 päivänä marraskuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011 (2) ja erityisesti sen 6 artiklan 1 kohdan,
   ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,
   ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,
   ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,
   on kuullut talous- ja rahoituskomiteaa,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Eurooppa-neuvosto hyväksyi 26 päivänä maaliskuuta 2010 komission ehdotuksen käynnistää uusi työllisyys- ja kasvustrategia, Eurooppa 2020. Strategian lähtökohtana on tehostaa talouspolitiikan yhteensovittamista, ja siinä keskitytään avainalueisiin, joilla tarvitaan toimia Euroopalla kestävän kasvun vauhdittamiseen ja kilpailukyvyn parantamiseen olevien mahdollisuuksien lisäämiseksi.

               (2)

               Neuvosto antoi 13 päivänä heinäkuuta 2010 suosituksen jäsenvaltioiden ja unionin talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista (2010–2014) ja hyväksyi 21 päivänä lokakuuta 2010 päätöksen jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista (3). Yhdessä nämä muodostavat ns. yhdennetyt suuntaviivat. Jäsenvaltioita kehotettiin ottamaan yhdennetyt suuntaviivat huomioon kansallisessa talous- ja työllisyyspolitiikassaan.

               (3)

               Komissio antoi 12 päivänä heinäkuuta 2011 suosituksen (4) Unkarin vuoden 2011 kansallisesta uudistusohjelmasta ja lausunnon Unkarin tarkistetusta lähentymisohjelmasta vuosiksi 2011–2014.

               (4)

               Komissio hyväksyi 23 päivänä marraskuuta 2011 toisen vuotuisen kasvuselvityksen. Tästä alkoi toinen politiikan yhdennetyn etukäteiskoordinoinnin eurooppalainen ohjausjakso, jonka perusta on Eurooppa 2020 -strategiassa. Komissio hyväksyi 14 päivänä helmikuuta 2012 asetuksen (EU) N:o 1176/2011 perusteella varoitusmekanismia koskevan kertomuksen, jossa se katsoi, että Unkari kuuluu niihin jäsenvaltioihin, joista laadittaisiin perusteellinen tarkastelu.

               (5)

               Neuvosto antoi 1 päivänä joulukuuta 2011 päätelmät, joissa kehotetaan sosiaalisen suojelun komiteaa esittämään yhdessä työllisyyskomitean ja muiden komiteoiden kanssa näkemyksensä toimista, joita suositellaan Eurooppa 2020 -strategian puitteissa toteutettavan politiikkajakson yhteydessä. Nämä näkemykset ovat osa työllisyyskomitean lausuntoa.

               (6)

               Euroopan parlamentti on asetuksen (EY) N:o 1466/97 mukaisesti osallistunut asianmukaisesti eurooppalaiseen ohjausjaksoon, ja se on 15 päivänä helmikuuta 2012 hyväksynyt päätöslauselman vuotuisen kasvuselvityksen 2012 työllisyys- ja sosiaalinäkökohdista sekä päätöslauselman osallistumisesta vuotuiseen kasvuselvitykseen 2012.

               (7)

               Eurooppa-neuvosto hyväksyi 2 päivänä maaliskuuta 2012 rahoitusvakauden turvaamisen, julkisen talouden vakauttamisen ja kasvun vauhdittamisen painopisteet. Se korosti, että on tarpeen jatkaa eriytettyä, kasvua edistävää julkisen talouden vakauttamista, palauttaa normaalit luotonannon edellytykset, edistää kasvua ja kilpailukykyä, puuttua työttömyyteen ja kriisin sosiaalisiin seurauksiin sekä nykyaikaistaa julkishallintoa.

               (8)

               Euroopan parlamentti ja Unkari vaihtoivat 29 päivänä helmikuuta 2012 näkemyksiä asetuksen (EY) N:o 1466/97 2 -a b artiklan 3 kohdan mukaisesti.

               (9)

               Lisäksi Eurooppa-neuvosto kehotti 2 päivänä maaliskuuta 2012 Euro Plus -sopimukseen osallistuvia jäsenvaltioita esittämään sitoumuksensa niin ajoissa, että ne voidaan sisällyttää vakaus- tai lähentymisohjelmiin ja kansallisiin uudistusohjelmiin.

               (10)

               Unkari toimitti vuosia 2012–2015 koskevan lähentymisohjelmansa sekä vuoden 2012 kansallisen uudistusohjelmansa 23 päivänä huhtikuuta 2012. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon. Komissio on myös arvioinut asetuksen (EU) N:o 1176/2011 5 artiklassa tarkoitetussa perusteellisessa tarkastelussa, onko Unkarissa makrotalouden epätasapaino. Komissio totesi perusteellisessa tarkastelussaan, että Unkarissa on makrotalouden ulkoinen ja sisäinen epätasapaino, mutta epätasapaino ei ole liiallinen.

               (11)

               Neuvosto on asetuksen (EY) N:o 1466/97 mukaisen lähentymisohjelman arvioinnin perusteella sitä mieltä, että ohjelman käsittämien julkisen talouden ennusteiden perustana oleva makrotalouden skenaario on melko optimistinen. Unkarin viranomaisten vuosien 2012 ja 2013 kasvuennusteet ovat noin puoli prosenttiyksikköä suuremmat kuin komission yksikköjen kevään 2012 talousennusteessa. Tämä johtuu siitä, että kotimaista kysyntää koskevat viralliset oletukset ovat optimistisemmat erityisesti vuoden 2013 osalta. Lähentymisohjelmassa esitetyn julkisen talouden strategian tavoitteena on varmistaa liiallisen alijäämän korjaaminen kestävällä tavalla neuvoston asettamaan määräaikaan eli vuoteen 2012 mennessä 13 päivänä maaliskuuta 2012 liiallista alijäämää koskevan menettelyn yhteydessä annetun neuvoston suosituksen mukaisesti. Viralliset alijäämätavoitteet ja suunnitellut julkisen talouden sopeuttamistoimet ovat tuon suosituksen mukaisia. Lähentymisohjelmassa vahvistetaan julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteeksi jo aiemmin asetettu 1,5 prosenttia suhteessa BKT:hen, jonka Unkari aikoo saavuttaa vuoteen 2013 mennessä. Keskipitkän aikavälin tavoite vastaa riittävästi vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia. Kun tarkastellaan (uudelleenlaskettua) julkisen talouden rakenteellista rahoitusasemaa (5), kehitys kohti keskipitkän aikavälin tavoitetta ei vuonna 2013 vaikuta riittävältä komission yksiköiden kevään 2012 talousennusteessa esitetyn arvion perusteella. Tuossa arviossa on otettu huomioon valittuihin säästötoimenpiteisiin liittyvät täytäntöönpanoriskit ja vähemmän optimistinen makrotalouden skenaario.
               Julkisten menojen kasvuvauhti, jossa on otettu huomioon harkinnanvaraiset tulopuolen toimenpiteet, vastaa vakaus- ja kasvusopimuksessa menojen kasvulle asetettua viitearvoa vuonna 2013, mutta ei vuosina 2014 ja 2015. Hallituksen suunnitelmien mukaisesti julkista velkaa supistetaan koko ohjelmakauden ajan, ja sen on tarkoitus supistua alle 73 prosentin suhteessa BKT:hen vuonna 2015. Velka ylittää kuitenkin edelleen viitearvoksi asetetun 60 prosenttia suhteessa BKT:hen. Velan supistamiselle asetetun viitearvon osalta Unkari on vuosina 2013–2014 siirtymäkaudella ja lähentymisohjelmalla voidaan varmistaa riittävä edistyminen kohti viitearvoa. Velan supistamiselle asetettu viitearvo voidaan lähentymisohjelman mukaan saavuttaa siirtymäkauden lopussa eli vuonna 2015, millä voidaan osaltaan vähentää kertynyttä ulkoista ja sisäistä velkaantuneisuutta.

               (12)

               Unkari on hyväksynyt uusia säännöksiä, jotka koskevat perustuslaillisen julkisen talouden ohjauskehyksen täytäntöönpanoa, mutta ohjauskehys ei kuitenkaan ole kaikilta osin vakuuttava. Julkisen talouden keskipitkän aikavälin suunnittelu on vain suuntaa antavaa, finanssipoliittisen neuvoston resurssit eivät ole oikeassa suhteessa neuvostolle äskettäin myönnetyn vahvan veto-oikeuden kanssa, eikä julkista taloutta koskevia tietoja ole riittävästi saatavilla. Tehostamalla julkisen talouden keskipitkän aikavälin suunnittelua ja laajentamalla finanssipoliittisen neuvoston analyyttista toimeksiantoa voitaisiin osaltaan varmistaa, että uusi perustuslaillinen julkisen talouden ohjauskehys voi täyttää tehtävänsä.

               (13)

               Toimintapolitiikat, joilla on pyritty vähentämään verouudistuksen vaikutuksia matalapalkkaisiin (vähimmäispalkan korottaminen, palkkatukijärjestelmä), eivät ole kyenneet lisäämään työllisyyttä. Sen sijaan toimenpiteet, joilla rohkaistaan naisten osallistumista työmarkkinoille, ovat pieni askel oikeaan suuntaan. Muuttamalla työn verotusta paremmin työllisyyttä tukevaksi ja tehostamalla edelleen toimenpiteitä, joilla rohkaistaan naisia osallistumaan työmarkkinoille erityisesti lisäämällä lastenhoito- ja esikoulupaikkoja, voitaisiin parantaa työllisyysastetta.

               (14)

               Julkiset työvoimapalvelut on organisoitu uudelleen, minkä johdosta palveluja on supistettu kauttaaltaan. Tämä on vastoin vuonna 2011 suositeltua. Aktiivisen työmarkkinapolitiikan alalla eräät toimenpiteet räätälöityjen palvelujen tarjoamiseksi epäedullisessa asemassa oleville ryhmille esimerkiksi Euroopan sosiaalirahaston ohjelmien puitteissa vaikuttavat uskottavilta ja asianmukaisilta. Sen sijaan eräät muut samoille ryhmille suunnatut toimenpiteet (kuten julkiset työt) eivät todennäköisesti edistä osallistujien sijoittumista avoimille työmarkkinoille. Tarvitaan välittömästi kunnianhimoisia toimia julkisten työvoimapalvelujen tehostamiseksi, ja samalla on säilytettävä sopiva tasapaino julkisten töiden ja muiden aktiivisten työmarkkinatoimenpiteiden rahoituksen välillä, jotta voidaan parantaa työmarkkinoiden toimintaa ja kasvattaa työvoimaan osallistumista. On myös tärkeää lisätä kasvupotentiaalia toteuttamalla työmarkkinoiden rakenteellinen uudistus. Näin voidaan kestävällä tavalla vähentää huomattavasta ulkoisesta ja sisäisestä velasta johtuvia talouden heikkouksia. Kansallista romanien sosiaalisen osallisuuden strategiaa ei ole myöskään sisällytetty kaikkiin politiikkoihin.

               (15)

               Liiketoimintaympäristön parantamiseen tähtäävät toimenpiteet ovat pääosin oikeasuuntaisia, mutta parantamisen varaa on vielä huomattavasti. Toimenpiteet muualta kuin pankeilta saatavan rahoituksen saannin parantamiseksi ovat oikeasuuntaisia, mutta pieniä ja keskisuuria yrityksiä (pk-yritykset) koskevia toimintatapoja ei edelleenkään ole arvioitu kattavasti. Unkarin tulokset useiden julkishallinnon avoimuutta ja laatua mittaavien indikaattorien osalta ovat hyvin huonot. Julkishallinnon parantaminen auttaisi myös lisäämään instituutioiden ja poliittisen ympäristön vakautta. Tämä voisi puolestaan parantaa suorien ulkomaisten sijoitusten edellytyksiä ja tukisi kansainvälisten nettoinvestointien merkittävän epätasapainon korjaamista: erityisesti uudelleensijoitettujen voittojen osuus supistui dramaattisesti vuosina 2009 ja 2010 osittain kriisin takia mutta myös siksi, että poliittisessa ja julkisen talouden toimintaympäristössä sekä institutionaalisessa ja oikeusjärjestelmässä tehtiin useita kiistanalaisia ja odottamattomia muutoksia. Tutkimuksen ja innovoinnin julkisen rahoituksen viimeaikainen kehitys (vuoden 2010 puolivälistä alkaen) ei vastaa vuoden 2012 kasvuselvityksessä asetettua ensisijaista tavoitetta eli eriytettyä, kasvua tukevaa julkisen talouden vakauttamista.

               (16)

               Unkarin hallitus on toteuttanut korkeakoulutusta koskevan uudistuksen, jonka yhteydessä on muutettu koulutuksen rakennetta ja rahoitusta. Lisäksi perusopetusta koskevan uuden lainsäädännön eräät piirteet saattavat lisätä koulunkäynnin keskeyttävien määrää ja pahentaa eriytymistä Unkarin koulujärjestelmässä. Myöskään yhtä tärkeään elinikäiseen oppimiseen ei ole kiinnitetty riittävästi huomiota. Koulutusta on parannettava kaikilla tasoilla, jotta voidaan tehostaa Unkarin työvoiman kilpailukykyä.

               (17)

               Julkisen liikenteen rakenneuudistus ei ole edistynyt, ja tämä on viime vuosina huomattavasti pahentanut lipsumista julkisen talouden tavoitteista. Suurin osa julkista liikennettä tarjoavien yritysten liikkuvasta kalustosta on tullut tiensä päähän. Lisäämällä sähköverkon rajat ylittävää kapasiteettia voitaisiin mahdollisesti kasvattaa kauppaa naapurimaiden kanssa. Energia-alan kansallisella sääntelyviranomaisella ei ole valtuuksia päättää itsenäisesti omasta rakenteestaan eikä yksinomaista toimivaltaa määrittää verkkotariffeja tai verkko-operaattoreille sallittua tuottoprosenttia. Säänneltyjä hintoja olisi sovellettava vain heikoimmassa asemassa oleviin asiakkaisiin.

               (18)

               Komissio on laatinut eurooppalaisen ohjausjakson puitteissa kattavan analyysin Unkarin talouspolitiikasta. Se on arvioinut lähentymisohjelman ja kansallisen uudistusohjelman ja esittänyt perusteellisen tarkastelun. Se on ottanut huomioon ohjelmien merkityksen Unkarin finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta sekä sen, ovatko ne EU:n sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska unionin yleistä talouden ohjausta on tarpeen tehostaa antamalla EU:n tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin. Eurooppalaisen ohjausjakson yhteydessä annetut komission suositukset on otettu huomioon jäljempänä esitettävissä suosituksissa 1–7.

               (19)

               Neuvosto on tämän arvioinnin perusteella tutkinut lähentymisohjelman, ja sen lausunto (6) ilmenee erityisesti jäljempänä esitettävässä suosituksessa 1.

               (20)

               Neuvosto on tutkinut kansallisen uudistusohjelman ja lähentymisohjelman komission perusteellisen tarkastelun ja tämän arvioinnin perusteella. Sen asetuksen (EU) N:o 1176/2011 6 artiklan nojalla antamat suositukset ilmenevät erityisesti jäljempänä esitettävistä suosituksista 1, 3, 4 ja 5,

         SUOSITTAA, että Unkari toteuttaa vuosina 2012–2013 toimia, joilla se:

               1.

               korjaa liiallisen alijäämän kestävällä tavalla vuoteen 2012 mennessä toteuttamalla vuoden 2012 talousarvion ja myöhemmin hyväksytyt vakauttamistoimenpiteet vähentämällä samalla kertaluonteisten toimenpiteiden käyttöä; sen jälkeen määrittää kaikki rakennetoimenpiteet, jotka ovat välttämättömiä liiallisen alijäämän korjaamiseksi kestävällä tavalla sekä riittävän edistymisen varmistamiseksi kohti julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitetta, mukaan lukien menojen kasvulle asetetun viitearvon saavuttaminen, ja varmistaa riittävän edistymisen kohti velan supistamiselle asetettua viitearvoa; varmistaa julkisen velkasuhteen alenemisen myös kertyneen makrotalouden epätasapainon lieventämiseksi;

               2.

               tarkistaa talouden vakautta koskevaa perustuslaillista lakia sisällyttämällä uudet laskusäännöt sitovaan keskipitkän aikavälin julkisen talouden kehykseen; laajentaa edelleen finanssipoliittisen neuvoston analyyttista toimeksiantoa julkisen talouden avoimuuden lisäämiseksi;

               3.

               muuttaa työn verotusta paremmin työllisyyttä tukevaksi keventämällä vuosina 2011 ja 2012 toteutettujen veromuutosten vaikutusta matalapalkkaisiin työntekijöihin kestävällä, budjettivaikutuksiltaan neutraalilla tavalla esimerkiksi siirtämällä osan verorasituksesta energiaveroihin ja toistuviin kiinteistöveroihin; tehostaa toimia, joilla rohkaistaan naisten osallistumista työmarkkinoille, erityisesti lisäämällä lastenhoito- ja esikoulupaikkoja;

               4.

               tehostaa julkisten työvoimapalvelujen valmiuksia parantaa ammattikoulutuksen, työnvälityspalvelujen ja yksilöllisten palvelujen laatua ja tehokkuutta ottaen erityisesti huomioon epäedullisessa asemassa olevat ryhmät; lisää julkisen työllistämisohjelman aktivointiosuutta tarjoamalla tehokasta ammattikoulutusta ja tehokkaita työnvälityspalveluja; panee täytäntöön kansallisen romanien sosiaalisen osallisuuden strategian ja sisällyttää sen muihin politiikkoihin;

               5.

               toteuttaa toimia hallinnollisen rasituksen vähentämiseksi; varmistaa, että julkiset hankinnat ja lainsäädäntöprosessi edistävät kilpailua markkinoilla, ja huolehtii vakaasta ja liiketoimintaa tukevasta sääntely-ympäristöstä, joka suosii rahoituslaitoksia ja muita yrityksiä, ulkomaiset suorat investoijat mukaan lukien; vähentää verotusta koskevien sääntöjen noudattamisesta aiheutuvia kustannuksia ja luo yhtiöverotukselle vakaat ja lainmukaiset puitteet, jotka eivät vääristä kilpailua; poistaa suurten vähittäiskauppojen perustamista koskevat aiheettomat rajoitukset; tarjoaa täsmällisesti kohdennettuja kannustinjärjestelmiä, joilla tuetaan innovatiivisia pk-yrityksiä uuden innovaatiostrategian mukaisesti;

               6.

               laatii ja toteuttaa riittävän rahoituksen varmistamalla kansallisen strategian koulunkäynnin keskeyttämisen vähentämiseksi; varmistaa, että korkeakoulutuksen uudistuksella parannetaan epäedullisessa asemassa olevista ryhmistä tulevien nuorten pääsyä opiskelemaan;

               7.

               uudistaa julkisen liikennejärjestelmän ja parantaa sen kustannustehokkuutta; lisää energiaverkon rajat ylittävää kapasiteettia, varmistaa energia-alan sääntelyviranomaisen riippumattomuuden ja poistaa vähitellen käytöstä säännellyt energiahinnat.

      Tehty Brysselissä 10 päivänä heinäkuuta 2012.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         V. SHIARLY

      (1)  EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  EUVL L 306, 23.11.2011, s. 25.

      (3)  Pidetty voimassa vuodelle 2012 jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista 26 päivänä huhtikuuta 2012 annetulla neuvoston päätöksellä 2012/238/EU (EUVL L 119, 4.5.2012, s. 47).

      (4)  EUVL C 209, 15.7.2011, s. 10.

      (5)  Suhdannetasoitettu rahoitusasema ilman kertaluonteisia ja muita väliaikaisia toimenpiteitä, komission yksiköiden uudelleen laskemana ohjelman tietojen perusteella ja yhteisesti sovittuja menetelmiä käyttäen.

      (6)  Asetuksen (EY) N:o 1466/97 9 artiklan 2 kohdan mukaisesti.