title: Suositus neuvoston päätös Komission valtuuttamisesta aloittamaan neuvottelut yhteisön osallistumisesta Singaporessa 13-31 päivänä maaliskuuta 2006 järjestettävään tavaramerkkioikeutta koskevan tarkistetun sopimuksen hyväksymistä käsittelevään Maailman henkisen omaisuuden järjestön (WIPO) diplomaattikokoukseen

text:
Tärkeä oikeudellinen huomautus

|

52005SC1793

Suositus Neuvoston päätös Komission valtuuttamisesta aloittamaan neuvottelut yhteisön osallistumisesta Singaporessa 13-31 päivänä maaliskuuta 2006 järjestettävään tavaramerkkioikeutta koskevan tarkistetun sopimuksen hyväksymistä käsittelevään Maailman henkisen omaisuuden järjestön (WIPO) diplomaattikokoukseen  /* SEK/2005/1793 lopull. */

	[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |Bryssel 11.1.2006SEK(2005)1793 lopullinenSuositusNEUVOSTON PÄÄTÖSkomission valtuuttamisesta aloittamaan neuvottelut yhteisön osallistumisesta Singaporessa 13–31 päivänä maaliskuuta 2006 järjestettävään tavaramerkkioikeutta koskevan tarkistetun sopimuksen hyväksymistä käsittelevään Maailman henkisen omaisuuden järjestön (WIPO) diplomaattikokoukseen(komission esittämä)PERUSTELUT1. Sopimuksen tarkoitusMaailman henkisen omaisuuden järjestön (WIPO) diplomaattikokous järjestetään Singaporessa 13.–31. maaliskuuta 2006. Kokouksessa on tarkoitus laatia ja hyväksyä tavaramerkkioikeutta koskeva tarkistettu sopimus.Genevessä 27. lokakuuta 1994 tehty tavaramerkkioikeutta koskeva sopimus (TLT-sopimus) sisältää määräyksiä, joilla yksinkertaistetaan tavaramerkkeihin liittyviä hallinnollisia menettelyjä. Sopimuksessa ei käsitellä tavaramerkkejä koskevia aineellisia sääntöjä. Se ei ole ristiriidassa muiden kansainvälisten asiakirjojen kuten teollis- ja tekijänoikeuksien kauppaan liittyvistä näkökohdista tehdyn sopimuksen (vuoden 1994 TRIPS-sopimus) kanssa, vaan täydentää sitä.Vuodesta 1994 lähtien käyttäjät ovat voineet hoitaa yksinkertaisemmin tavaramerkkien rekisteröintiin liittyvät hallinnolliset menettelyt. Tiettyjä menettelyyn liittyviä näkökohtia on kuitenkin syytä vielä täsmentää tai lisätä. Tästä syystä tavaramerkkioikeutta, teollismalleja ja maantieteellisiä merkintöjä käsittelevä pysyvä komitea on käsitellyt seitsemässä istunnossaan vuoden 1994 tavaramerkkioikeutta koskevan sopimuksen tarkistamista erityisesti, jotta voidaan perustaa tavaramerkkioikeutta koskevaa sopimusta käsittelevä täysistunto sekä liittää sopimukseen sähköistä hakemuksen jättämistä ja muita menettelyjä koskevia näkökohtia. Asioiden käsittely perustui seuraavaan asiakirjaan:Tarkistettu sopimus ja täytäntöönpanoasetus: ”perusehdotus” (asiakirja TLT/DC/3, 3. tammikuuta 2005)Diplomaattikokouksessa on tarkoitus hyväksyä uusi tarkistettu sopimus.2. Diplomaattikokouksen työjärjestysDiplomaattikokouksen on vahvistettava työjärjestyksensä laaditun luonnoksen pohjalta (TLT/R/PM/2, 3. tammikuuta 2005). Luonnos on laajalti yhdenmukainen kesäkuussa ja heinäkuussa 1999 järjestetyn teollismallien kansainvälistä tallettamista koskevan Haagin sopimuksen tarkistamista käsitelleen diplomaattikokouksen työjärjestyksen kanssa.WIPO:n jäsenvaltioiden valtuuskuntia kutsutaan ”varsinaisiksi valtuuskuntajäseniksi”. Ehdotetaan, että Euroopan yhteisö kutsutaan osallistumaan diplomaattikokoukseen ”erityisvaltuuskuntajäsenen” ominaisuudessa. Erityisvaltuuskuntajäsenellä olisi diplomaattikokouksessa sama asema kuin varsinaisella valtuuskuntajäsenellä, lukuun ottamatta oikeutta äänestää ja olla jäsenenä valtakirjojen tarkastusta käsittelevässä komiteassa (katso asiakirjan TLT/R/PM/2 7 kohta). Kaikki päätökset tehdään mahdollisuuksien mukaan yksimielisesti.3. Suunnitellun sopimuksen merkitys yhteisölleSuunniteltu tarkistettu sopimus on merkityksellinen Euroopan yhteisölle, sillä kyseessä olevia määräyksiä voidaan soveltaa yhteisön tavaramerkkiin[1] siinä tapauksessa, että yhteisö liittyy sopimukseen tulevaisuudessa. Kansallisten tavaramerkkien nykyinen yhdenmukaistaminen yhteisön tasolla[2] koskee näkökohtia, jotka eivät kuulu suunnitellun sopimuksen soveltamisalaan. Tämän vuoksi jäsenvaltioiden kuuluu ottaa kantaa kansallisia tavaramerkkejä koskeviin kysymyksiin.Yhteisön tavaramerkki oikeuttaa yhteisön käyttämään toimivaltaa.Yhteisön tavaramerkki ei korvaa kansallisia tavaramerkkejä, vaan se on niitä täydentävä itsenäinen oikeudellinen suoja, joka on voimassa koko yhteisön alueella. Yhteisön tavaramerkki ja kansalliset tavaramerkit ovat rinnakkaisia, ja ne ovat oikeudellisesti itsenäisiä ja toisistaan riippumattomia sekä niihin sovellettavien aineellisten sääntöjen ja menettelysääntöjen että niiden myöntämisestä vastaavien virastojen osalta.Yhteisön tehtävänä on varmistaa, että uusi tarkistettu sopimus ei ole ristiriidassa yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen (EY) N:o 40/94 kanssa, jotta Euroopan yhteisö voi tulevaisuudessa mahdollisesti liittyä sopimukseen.4. Tärkeimmät käsitellyistä sopimukseen liittyvistä kysymyksistäKäsitellyistä sopimukseen liittyvistä kysymyksistä tärkeimmät ovat seuraavat:Tavaramerkit, joihin sopimusta sovelletaan (2 artikla)Mahdollisuus soveltaa sopimusta muihin kuin visuaalisiin tavaramerkkeihin (äänestä tai tuoksusta muodostuviin), jos niistä säädetään kansallisessa lainsäädännössä.Hakemuksen jättäminen sähköisesti (8 artikla)Mahdollisuus toimittaa ja välittää asiakirjoja sopimuspuolten virastoihin sähköisesti.Helpotustoimet määräajan noudattamatta jättämistä koskevissa tapauksissa (14 artikla)Määräajan umpeuduttua toteutettavien helpotustoimien osalta voidaan määrätä yhdestä tai useammista seuraavista: määräajan lykkääminen, menettelyn jatkaminen tai oikeuksien palauttaminen.Käyttöluvat (17 artikla)Käyttölupien merkitsemishakemusten yhdenmukaistamista ja yksinkertaistamista koskevia määräyksiä sekä määräyksiä haltijan oikeudesta silloin, kun tavaramerkkiin on annettu käyttölupa.Yleiskokous (24 artikla)Perustetaan sopimuspuolten yleiskokous, jotta voidaan muuttaa sopimusta tai toteuttaa muita toimenpiteitä tarvitsematta kutsua koolle diplomaattikokousta. Yleiskokouksessa päätöksiä tehtäessä sopimuspuolet, jotka ovat hallitustenvälisiä organisaatioita (kuten Euroopan yhteisö), voivat äänestää jäsenvaltioidensa sijasta, jolloin niillä on yhtä monta ääntä kuin niillä on tähän sopimukseen liittyneitä jäsenvaltioita. Hallitustenvälinen organisaatio ei voi äänestää, jos jokin sen jäsenvaltioista käyttää äänioikeuttaan, ja päinvastoin. Menettely on sama kuin Haagin sopimukseen liittyvässä Geneven asiakirjassa, ja Euroopan yhteisö on sen hyväksynyt.SuositusNEUVOSTON PÄÄTÖSkomission valtuuttamisesta aloittamaan neuvottelut yhteisön osallistumisesta Singaporessa 13–31 päivänä maaliskuuta 2006 järjestettävään tavaramerkkioikeutta koskevan tarkistetun sopimuksen hyväksymistä käsittelevään Maailman henkisen omaisuuden järjestön (WIPO) diplomaattikokoukseenON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:ainoa artiklaKomissio valtuutetaan neuvottelemaan neuvoston nimittämää erikoiskomiteaa kuullen ja oheisia neuvotteluohjeita noudattaen Singaporessa 13–31 päivänä maaliskuuta 2006 järjestettävässä Maailman henkisen omaisuuden järjestön diplomaattikokouksessa, jossa on tarkoitus hyväksyä tavaramerkkioikeutta koskeva tarkistettu sopimus, yhteisön tavaramerkkiin liittyvistä näkökohdista sekä yhteisön osallistumisesta suunniteltuun sopimukseen.Tehty BrysselissäNeuvoston puolestaPuheenjohtajaLIITENEUVOTTELUOHJEET1. Komissio varmistaa, että suunnitellun tarkistetun sopimuksen määräykset ovat yhteensopivia yhteisön tavaramerkkiä koskevan, neuvoston asetuksessa (EY) N:o 40/94 säädetyn järjestelmän, samoin kuin mainitun asetuksen täytäntöönpanotoimenpiteiden, kanssa.Komissio varmistaa, että ristiriitoja muiden kansainvälisten asiakirjojen ja erityisesti teollis- ja tekijänoikeuksien kauppaan liittyvistä näkökohdista tehdyn sopimuksen (vuoden 1994 TRIPS-sopimus) kanssa ei ole.2. Komissio varmistaa, että tarkistetussa sopimuksessa määrätään toimenpiteistä, joiden avulla yhteisö voi liittyä suunniteltuun tarkistettuun sopimukseen.Lisäksi komissio varmistaa, että sopimuspuolten yleiskokouksessa päätöksiä tehtäessä Euroopan yhteisö voi äänestää jäsenvaltioidensa sijasta, jolloin sillä on yhtä monta ääntä kuin sillä on tähän sopimukseen liittyneitä jäsenvaltioita.3. Komissio tiedottaa neuvostolle neuvottelujen etenemisestä ja mahdollisesti esiin tulevista ongelmista.[1] EYVL L 11, 14.1.1994, s. 1. Yhteisön tavaramerkistä annettu asetus (EY) N:o 40/94 sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 422/2004 (EUVL L 70, 9.3.2004, s. 1)[2] Neuvoston direktiivi 89/104/ETY, annettu 21 päivänä joulukuuta 1988, jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä.


                 EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO
 ft       -fr
ft ri-
 ft ft
    ft^ft
                                                 Bryssel, 18.12.1998
                                                 KOM(1998)7891opull.
                                                 98/0365 (CNB)
                                                 98/0366 (CNB)
                                                 98/0367 (CNB)
                                      Suositus
                          NEUVOSTON PÄÄTÖKSEKSI
yhteisön kannasta, joka koskee valuuttasuhteista Monacon ruhtinaskunnan kanssa
                                 tehtävää sopimusta
                                      Suositus
                          NEUVOSTON PÄÄTÖKSEKSI
  yhteisön kannasta, joka koskee valuuttasuhteista San Marinon tasavallan kanssa
                                 tehtävää sopimusta
                                      Suositus
                          NEUVOSTON PÄÄTÖKSEKSI
       yhteisön kannasta, joka koskee valuuttasuhteista Vatikaanivaltion kanssa
                                 tehtävää sopimusta
                                (komission esittämät)
 ---pagebreak---  ---pagebreak---                                 Suositus neuvoston päätökseksi
  yhteisön kannasta, joka koskee valuuttasuhteista Monacon ruhtinaskunnan
                                   kanssa tehtävää sopimusta
                                           PERUSTELUT
 Yhteisöllä on euron käyttöön ottavissa jäsenvaltioissa 1 päivästä tammikuuta 1999
yksinomainen toimivalta rahapoliittisissa ja valuuttakurssia koskevissa asioissa. Kaikkien
rahapoliittisista tai valuuttakurssiasioista kolmansien maiden kanssa tehtävien
sopimusten on noudatettava tätä toimivallan jakoa. Sen vuoksi yhteisön on päätettävä
jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden välillä voimassa olevien kyseisen alan sopimusten
tulevaisuudesta.
Tässä tarkoituksessa komissio esittää luonnoksen Ranskalle osoitettavaksi neuvoston
päätökseksi, jossa määritellään yhteisön ja Monacon ruhtinaskunnan välisestä uudesta
 sopimuksesta käytävissä neuvotteluissa omaksuttava kanta.
 I. Yleisiä huomioita
 Ranskalla on erityiset valuuttasuhteet Monacon ruhtinaskuntaan. Ne perustuvat useisiin
 oikeusvälineisiini ja niillä turvataan se, että Ranskan liikkeeseen laskemilla seteleillä ja
 metallirahoilla on Monacon ruhtinaskunnassa laillisen maksuvälineen asema. Monacon
 ruhtinaskunnan liikkeeseen laskemilla metallirahoilla on laillisen maksuvälineen asema
 vain Monacon ruhtinaskunnassa. Koska Ranskan ja Monacon ruhtinaskunnan liikkeeseen
 laskemat metallirahat ovat kuitenkin teknisesti samanlaisia, jälkimmäisiä on liikkeessä
 myös Ranskan alueella. Monacon ruhtinaskunnalla ei ole omaa valuuttaa eikä
 keskuspankkia.
 Monacon ruhtinaskunnassa sijaitsevat rahoituslaitokset voivat käyttää Ranskan
 keskuspankin rahoitusmahdollisuuksia ja Ranskan maksujärjestelmiä samoin
 edellytyksin kuin ranskalaiset pankit. Toisaalta niitä koskevat samat
 vähimmäisvarantovelvoitteet ja tilastointivaatimukset kuin ranskalaisia pankkeja.
  I       Ordonnance monégasque fixant le cours légal et le cours forcé des monnaies et billets
  du 2 janvier 192S; Convention franco-monégasque relative au contrôle des changes, 14 avril I94S ;
 Echange de lettres entre la France et Monaco du 18 mai 1963 relatif à la réglementation bancaire dans la
 Principauté muutetussa muodossaan.
                                                                                9J
 ---pagebreak--- Lisäksi niitä koskevat pankkien toimilupien myöntämisessä samat edellytykset kuin
ranskalaisia pankkeja ja niitä valvovat toimivaltaiset Ranskan viranomaiset.
Ranska ottaa euron käyttöön 1 päivästä tammikuuta 1999. Perustamissopimuksen
mukaan Euroopan keskuspankkijärjestelmä määrittelee ja toteuttaa yhteisön
rahapolitiikan. Sen vuoksi yhteisön ja Monacon ruhtinaskunnan välille on tehtävä uusi
sopimus.
Luonnoksessa neuvoston päätökseksi määritellään periaatteet, joiden mukaisesti
neuvottelut Monacon ruhtinaskunnan kanssa käydään. Komissio suosittaa, että yhteisö
antaa Monacon ruhtinaskunnan käyttää euroa virallisena valuuttanaan ja myöntää
laillisen maksuvälineen aseman Euroopan keskuspankkijärjestelmän liikkeeseen
laskemille euroseteleille ja euron käyttöön ottaneiden jäsenvaltioiden liikkeeseen
laskemille eurometallirahoille. Lisäksi Monacon ruhtinaskunnassa sijaitseville
rahoituslaitoksille voidaan myöntää pääsy EKPJ-.n maksujärjestelmiin Euroopan
keskuspankin määräämillä edellytyksillä.
Toisaalta Monacon ruhtinaskunnan odotetaan sitoutuvan siihen, ettei se laske liikkeeseen
seteleitä, metallirahoja eikä minkäänlaisia rahan korvikkeita, paitsi jos sellaisen
liikkeeseenlaskun edellytyksistä sovitaan yhteisön kanssa. Lisäksi Monacon
ruhtinaskunnan odotetaan soveltavan euroseteleitä ja -metallirahoja koskevia yhteisön
sääntöjä Monacon ruhtinaskunnassa ja olevan yhteisön kanssa tiiviissä yhteistyössä
euroseteleiden ja -metallirahojen väärentämisen torjumiseksi                toteutettavissa
toimenpiteissä.
Päätösluonnos perustuu perustamissopimuksen 109 artiklan 3 kohtaan, jossa määrätään,
että poiketen siitä, mitä 228 artiklassa määrätään, tapauksissa, joissa on tarve yhteisön
sekä yhden tai useamman valtion taikka kansainvälisen järjestön kesken neuvotella raha-
ja valuuttaoloja koskevista sopimuksista, neuvosto päättää määräenemmistöllä komission
suosituksesta ja EKP:a kuultuaan näihin neuvotteluihin sekä näiden sopimusten
tekemiseen liittyvistä järjestelyistä.
Koska Ranskan ja Monacon suuriruhtinaskunnan historialliset yhteydet ovat niin läheiset,
komissio suosittaa, että Ranska neuvottelee ja tekee uuden sopimuksen yhteisön puolesta.
Perustamissopimuksen 109 artiklan 3 kohdan mukaisesti komissio liitetään
neuvotteluihin täysin. Komissio suosittaa, että myös Euroopan keskuspankki liitetään
täysin neuvotteluihin sen toimivaltaan kuuluvien alojen osalta. Sopimusluonnoksesta on
pyydettävä talous- ja rahoituskomitean lausunto. Sopimusluonnos on esitettävä myös
neuvostolle, jos komissio tai Euroopan keskuspankki tai talous- ja rahoituskomitea
katsoo sen tarpeelliseksi.
II. Artiklakohtaiset huomautukset
1 artikla
Tämä artikla ilmentää sitä, että Ranskan ja Monacon ruhtinaskunnan väliset sopimukset
eivät nykyisessä muodossaan ole yhteensopivia perustamissopimuksessa määrätyn
rahapoliittisia ja valuuttakurssia koskevia asioita koskevan toimivallan jaon kanssa. Näin
ollen järjestelyjä on muutettava tai ne on korvattava uusilla mahdollisimman pian.
                                                                                3
 ---pagebreak--- Ranskaa pyydetään ilmoittamaan Monacon ruhtinaskunnalle sopimusten muuttamisesta
aikaisimpana ajankohtana, joka voimassa olevien sopimusten mukaan on mahdollinen.
                                                                                H
 ---pagebreak--- 2 artikla
Päätösluonnoksen 2 artiklassa säädetään, että 3 ja 6 artiklassa esitetyt periaatteet ovat sen
kannan pohjana, jonka Ranska ottaa yhteisön puolesta Monacon ruhtinaskunnan kanssa
valuutta-asioista käytävissä neuvotteluissa.
3 artikla
Päätösluonnoksen 3 artiklassa säädetään, että yhteisö voi antaa Monacon
ruhtinaskunnalle luvan käyttää euroa virallisena valuuttanaan sekä antaa Euroopan
keskuspankkijärjestelmän liikkeeseen laskemille euroseteleille ja euron käyttöön
ottaneiden jäsenvaltioiden liikkeeseen laskemille eurometallirahoille laillisen
maksuvälineen aseman. Täten varmistetaan, että Monacon ruhtinaskunnalla ja Ranskalla
voi edelleen olla sama valuutta eli euro, ja että seteleillä ja metallirahoilla, joilla on
Ranskassa laillisen maksuvälineen asema, on sama asema myös Monacon
ruhtinaskunnassa.
4 artikla
Päätösluonnoksen 4 artiklassa säädetään, että Monacon ruhtinaskunnan odotetaan
sitoutuvan siihen, että se ei laske liikkeeseen seteleitä, metallirahoja eikä rahan
korvikkeita, paitsi jos liikkeeseenlasku on nimenomaisesti sallittu sopimuksessa. Tämä
ei koske vain euromääräisiä seteleitä, metallirahoja tai muita rahan korvikkeita, vaan
kaikenlaisia seteleitä, metallirahoja ja rahan korvikkeita riippumatta siitä, minkä valuutan
määräisinä ne on annettu.
5 artikla
Ensimmäisen kohdan tarkoituksena on varmistaa, että Monacon ruhtinaskunnassa
noudatetaan yhteisön euron seteleistä ja metallirahoista annettuja sääntöjä, koskevatpa ne
tekijänoikeutta, vahingoittuneiden seteleiden vaihtamista tai seteleiden ja metallirahojen
jäljentämistä.
Toisessa kohdassa säädetään, että Monacon ruhtinaskunnan odotetaan sitoutuvan
läheiseen yhteistyöhön yhteisön kanssa euroseteleiden ja -metallirahojen suojaamiseksi
väärentämiseltä. Tämä koskee muun muassa teknisten ja tilastollisten tietojen vaihtamista
väärennetyistä seteleistä ja metallirahoista sekä toiminnallisten ja strategisten tietojen
 vaihtamista toimivaltaisten viranomaisten kesken. Monacon ruhtinaskunnan odotetaan
 varmistavan riittävät seuraamukset euroseteleiden ja -metallirahojen väärentämisestä.
 6 artikla
 Päätösluonnoksen 6 artiklassa säädetään, että yhteisö voi antaa Monacon
 ruhtinaskunnassa sijaitseville rahoituslaitoksille pääsyn Ranskan kansallisiin
 maksujärjestelmiin Euroopan keskuspankin määräämin edellytyksin. Tällä säännöksellä
 ei ole tarkoitus mahdollistaa sitä, että EKPJ velvoitettaisiin sallimaan pääsy EKPJ:n
 maksujärjestelmiin. Pääsy niihin voidaan myöntää vain EKP:n suostumuksella ja sen
 määrittelemin edellytyksin.
 7 ja 8 artikla
 Päätösluonnoksen 7 ja 8 artiklassa säädetään, että Ranska käy neuvottelut Monacon
 ruhtinaskunnan kanssa ja tekee sopimuksen yhteisön puolesta. Neuvosto käyttää siten
                                                                                y
 ---pagebreak--- toimivaltaansa määritellä rahapolitiikkaan tai valuuttakurssijärjestelmään liittyviin
neuvotteluihin ja sopimusten tekemiseen liittyvät järjestelyt. Perustamissopimuksen 109
artiklan 3 kohdan mukaisesti muistutetaan, että komissio liitetään neuvotteluihin täysin.
Koska tämän sopimuksen useimmat seikat ovat huomattavan tärkeitä Euroopan
keskuspankille, Euroopan keskuspankki liitetään neuvotteluihin täysin sen toimivaltaan
kuuluvien alojen osalta.
Ennen sopimuksen tekemistä Ranska pyytää talous- ja rahoituskomitealta lausunnon
sopimusluonnoksesta. Jos komissio tai Euroopan keskuspankki, jotka on liitetty
neuvotteluihin täysin, tai talous- ja rahoituskomitea katsoo, että sopimus on esitettävä
neuvostolle, sopimuksen tekemisessä on odotettava, kunnes neuvosto tekee päätöksen
perustamissopimuksen 109 artiklan 3 kohdan mukaisesti.
9 artikla
Tämä 9 artikla ilmentää vaatimusta, että kaikkien Ranskan ja Monacon ruhtinaskunnan
välisten     kahdenvälisten      sopimusten      on     oltava     yhteensopivia      sekä
perustamissopimuksessa määrätyn toimivallan rahapoliittisia ja valuuttakurssia koskevia
asioita koskevan jaon että yhteisön ja Monacon ruhtinaskunnan välisen valuuttasuhteista
tehtävän uuden sopimuksen kanssa.
 10 artikla
Tässä artiklassa selvennetään, että päätös on osoitettu Ranskalle. Päätös tulee voimaan
heti kun se on annettu Ranskalle tiedoksi.
 ---pagebreak--- «iV.ifWh .•
                             Suositus neuvoston päätökseksi tehty [ ]
      yhteisön kannasta, joka koskee valuuttasuhteista Monacon ruhtinaskunnan
                                        kanssa tehtävää sopimusta
                                                                                98/ 0365(CNB)
    Euroopan unionin neuvosto, joka
    ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 109 artiklan 3
    kohdan,
    ottaa huomioon komission suosituksen,
    ottaa huomioon Euroopan keskuspankin lausunnon,
    sekä katsoo, että
    (1)      3 päivänä toukokuuta 1998 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 974/98 1
    mukaan euro korvaa 1 päivästä tammikuuta 1999 kunkin euroalueeseen osallistuvan
    jäsenvaltion valuutan muuntokurssiin,
     (2)     yhteisöllä on toimivalta rahapoliittisissa ja valuuttakurssia koskevissa asioissa
     euron käyttöön ottavissa jäsenvaltioissa samasta päivästä alkaen,
     (3)     neuvoston on määrättävä järjestelyistä, jotka liittyvät rahapoliittisten tai
     valuuttakurssijärjestelmää koskevien sopimusten tekemiseen ja niitä koskeviin
     neuvotteluihin,
     (4)     Ranskalla on erityiset valuuttasuhteet Monacon ruhtinaskuntaan, ja nämä suhteet
    perustuvat       eri      oikeusvälineisiini;      Monacon        ruhtinaskunnassa          sijaitsevilla
     rahoituslaitoksilla on mahdollinen oikeus käyttää Ranskan keskuspankin
     rahoitusjärjestelyjä ja ne osallistuvat joihinkin Ranskan maksujärjestelmiin samoin
     edellytyksin kuin Ranskan pankit,
     (5)     euro korvaa Ranskan frangin 1 päivänä tammikuuta 1999,
     (6)      Euroopan unionista tehdyn sopimuksen päätösasiakirjaan liitetyn julistuksen N:o
     6 mukaan yhteisö sitoutuu edistämään Monacon ruhtinaskunnan kanssa voimassa olevien
    järjestelyjen neuvottelemista uudelleen, mikä saattaa tulla tarpeelliseksi yhtenäisvaluutan
     käyttöönoton seurauksena,
              EYVL L 139, 11.5.1998, s.l
     2        Ordonnance monégasque fixant le cours légal et le cours forcé des monnaies et billets
     du 2 janvier 1925; Convention franco-monégasque relative au contrôle des changes, 14 avril 1945 ;
     Echange de lettres entre la France et Monaco du 18 mai 1963 relatif à la réglementation bancaire dans la
     Principauté muutetussa muodossaan.
                                                                                ï
 ---pagebreak---  (7)      nykyisiä Ranskan ja Monacon ruhtinaskunnan välisiä järjestelyjä on muutettava
tai ne on korvattava uusilla mahdollisimman pian ottaen huomioon
perustamissopimuksessa yhteisölle rahapoliittisissa ja valuuttakurssia koskevissa asioissa
määrätyn toimivallan,
(8)       kun otetaan huomioon Monacon ruhtinaskunnan ja yhteisön väliset tiiviit
taloussuhteet, on asianmukaista, että yhteisön ja Monacon ruhtinaskunnan kesken
tehdään sopimus seteleistä ja metallirahoista, pääsystä maksujärjestelmiin ja euron
oikeudellisesta asemasta Monacon ruhtinaskunnassa; ottaen huomioon Ranskan ja
Monacon ruhtinaskunnan historialliset yhteydet on asianmukaista, että Ranska
neuvottelee ja voi tehdä uuden sopimuksen yhteisön puolesta,
(9) jotta Monacon ruhtinaskunnan valuutta olisi sama kuin Ranskan, on asianmukaista
sopia, että Monacon ruhtinaskunta käyttää euroa virallisena valuuttanaan ja antaa
Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja euron käyttöön ottaneiden jäsenvaltioiden
liikkeeseen laskemille euroseteleille ja -metallirahoille laillisen maksuvälineen aseman,
(10) on tärkeää, että Monacon ruhtinaskunta varmistaa, että euromääräisistä seteleistä ja
metallirahoista annettuja yhteisön sääntöjä sovelletaan Monacon ruhtinaskunnassa;
eurosetelit ja -metallirahat tarvitsevat riittävän suojan väärentämistä vastaan; on tärkeää,
että Monacon ruhtinaskunta toteuttaa kaikki tarpeelliset toimet väärentämisen
torjumiseksi ja tehdäkseen yhteistyötä yhteisön kanssa tällä alalla,
 (11) Euroopan keskuspankki ja kansalliset keskuspankit voivat toteuttaa kaikenlaisia
 pankkitapahtumia kolmansissa maissa sijaitseviin rahoituslaitoksiin nähden; Euroopan
 keskuspankki ja kansalliset keskuspankit voivat asianmukaisin edellytyksin antaa
 kolmansien maiden rahoituslaitoksille pääsyn maksujärjestelmiinsä; yhteisön ja Monacon
 ruhtinaskunnan välinen sopimus ei saa velvoittaa mitenkään Euroopan keskuspankkia
 eikä mitään kansallista keskuspankkia,
 (12)komissio ja Euroopan keskuspankki omaan toimivaltaansa kuuluvilla aloilla on
 liitettävä näihin neuvotteluihin täysin; on asianmukaista, että Ranska pyytää
 sopimusluonnoksesta lausunnon talous- ja rahoituskomitealta; sopimusluonnos on
 esitettävä neuvostolle, jos komissio tai Euroopan keskuspankki tai talous- ja
 rahoituskomitea katsoo sen tarpeelliseksi,
 (13) voimassa olevia Ranskan ja Monacon ruhtinaskunnan välisiä sopimuksia on
 muutettava tai tarvittaessa ne on korvattava niin että vältetään näiden sopimusten ja
 yhteisön ja Monacon ruhtinaskunnan välillä niiden valuuttasuhteista tehtyjen sopimusten
 välinen epäjohdonmukaisuus,
 ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
 1 artikla
 Ranska ilmoittaa Monacon ruhtinaskunnalle tarpeesta muuttaa voimassa olevia Ranskan
 ja Monacon ruhtinaskunnan välisiä valuuttajärjestelyjä mahdollisimman pian ja ehdottaa
 neuvotteluja uudesta sopimuksesta.
                                                                                %
 ---pagebreak--- 2 artikla
Yhteisön Monacon ruhtinaskunnan kanssa jäljempänä tarkoitetuista asioista tehtävästä
sopimuksesta käytävissä neuvotteluissa otettavan kannan on perustuttava 3-6 artikloissa
esitettyihin periaatteisiin.
3 artikla
(1) Monacon ruhtinaskunnalle annetaan oikeus käyttää euroa virallisena valuuttanaan.
(2) Monacon ruhtinaskunnalle annetaan oikeus antaa euroseteleille ja -metallirahoille
laillisen maksuvälineen asema.
4 artikla
Monacon ruhtinaskunta sitoutuu siihen, että se ei laske liikkeeseen seteleitä, metallirahoja
eikä minkäänlaisia rahan korvikkeita, jos ei sellaisen liikkeeseenlaskun edellytyksistä ole
sovittu Euroopan yhteisön kanssa.
5 artikla
(1) Monacon ruhtinaskunta sitoutuu soveltamaan euroseteleistä ja -metallirahoista
annettuja yhteisön sääntöjä Monacon ruhtinaskunnassa.
(2) Monacon ruhtinaskunta sitoutuu tekemään yhteisön kanssa tiivistä yhteistyötä
euroseteleiden ja -metallirahojen väärentämisen ehkäisemiseen tähtäävien toimenpiteiden
osalta.
6 artikla
Monacon ruhtinaskunnassa sijaitseville rahoituslaitoksille voidaan antaa pääsy Ranskan
maksujärjestelmään Euroopan keskuspankin määräämin asianmukaisin edellytyksin.
7 artikla
Ranska käy yhteisön puolesta neuvottelut Monacon ruhtinaskunnan kanssa edellä
mainituista asioista. Komissio liitetään neuvotteluihin mukaan täysin. Euroopan
keskuspankki liitetään neuvotteluihin täysin sen toimivaltaan kuuluvilla aloilla. Ranska
pyytää talous- ja rahoituskomitealta lausunnon sopimusluonnoksesta.
 ---pagebreak--- 8 artikla
Ranskalla on oikeus tehdä sopimus yhteisön puolesta, jos ei komissio tai Euroopan
keskuspankki tai talous-ja rahoituskomitea katso, että sopimus on esitettävä neuvostolle.
9 artikla
Ranska ja Monacon ruhtinaskunta varmistavat, että voimassa olevat järjestelyt ovat
yhteensopivat yhteisön ja Monacon ruhtinaskunnan valuuttasuhteistaan tekemän
sopimuksen kanssa.
10 artikla
Tämä päätös on osoitettu Ranskalle.
Tehty Brysselissä
                                                                   Neuvoston puolesta
                                                                        Puheenjohtaja
                                                                                J°
 ---pagebreak---                                    Suositus neuvoston päätökseksi
             yhteisön kannasta, joka koskee valuuttasuhteista San Marinon
                              tasavallan kanssa tehtävää sopimusta
                                          PERUSTELUT
Yhteisöllä on euron käyttöön ottavissa jäsenvaltioissa 1 päivästä tammikuuta 1999
yksinomainen toimivalta rahapoliittisissa ja valuuttakurssia koskevissa asioissa. Kaikkien
rahapoliittisista tai valuuttakurssia koskevista asioista kolmansien maiden kanssa
tehtävien sopimusten on noudatettava tätä toimivallan jakoa. Sen vuoksi yhteisön on
päätettävä jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden välillä voimassa olevien kyseisen alan
sopimusten tulevaisuudesta.
Tässä tarkoituksessa komissio esittää luonnoksen Italialle osoitettavaksi neuvoston
päätökseksi, jossa määritellään yhteisön ja San Marinon tasavallan välisestä uudesta
sopimuksesta käytävissä neuvotteluissa omaksuttava kanta.
I. Yleisiä huomioita
Italialla on tehnyt San Marinon tasavallan kanssa useita sopimuksia, joihin sisältyy
määräyksiä rahapoliittisista asioista1 ja joilla turvataan se, että Italian liikkeeseen
laskemilla seteleillä ja metallirahoilla on San Marinon tasavallassa laillisen
maksuvälineen asema. San Marinon tasavallan liikkeeseen laskemat muut kuin kultaiset
metallirahat ovat muodoltaan, mitoiltaan ja koostumukseltaan samanlaisia kuin Italian
liikkeeseen laskemat. Sopimuksilla rajoitetaan näiden metallirahojen, joilla on laillisen
maksuvälineen asema San Marinon tasavallassa ja Italiassa, liikkeeseen laskettavaa
määrää. San Marinon tasavalta on sitoutunut siihen, että se ei laske liikkeeseen muita
metallirahoja, seteleitä eikä rahan korvikkeita. San Marinon tasavallalla ei ole omaa
valuuttaa eikä keskuspankkia, vaikkakin Institute di Credito Sammarinese suorittaa
joitakin keskuspankin tehtävien kaltaisia tehtäviä.
     Convenzione di amicizia e di buon vicinato fra San Marino e 1'Italia del 31 marzo 1939, muutetussa
     muodossaan, Convenzione monetaria tra la Repubblica Italiana e la Repubblica di San Marino, 21-
     XII-1991; Convenzione in materia di rapporti fmanziari e valutari tra la Repubblica Italiana e la
     Repubblica di San Marino con atto aggiuntivo corredato da Processo Verbale firmato a Roma il 4
     marzo 1994.
                                                                                A1
 ---pagebreak--- San Marinon tasavallassa sijaitsevat rahoituslaitokset eivät voi käyttää Italian
keskuspankin rahoitusmahdollisuuksia. Yksi San Marinon tasavallassa sijaitseva
rahoituslaitos voi käyttää Italian RTGS-järjestelmää. Italian keskuspankin ja Instituto di
Credito Sammarinesen välillä ei ole mitään virallista suhdetta.
Italia ottaa euron käyttöön 1 päivänä tammikuuta 1999. Perustamissopimuksen mukaan
Euroopan keskuspankkijärjestelmä määrittelee ja toteuttaa yhteisön rahapolitiikan. Sen
vuoksi yhteisön ja San Marinon tasavallan välille on tehtävä uusi sopimus.
Luonnoksessa neuvoston päätökseksi määritellään periaatteet, joiden mukaisesti
neuvottelut San Marinon tasavallan kanssa käydään. Komissio suosittaa, että yhteisö
antaa San Marinon tasavallan käyttää euroa virallisena valuuttanaan ja myöntää laillisen
maksuvälineen aseman Euroopan keskuspankkijärjestelmän liikkeeseen laskemille
euroseteleille ja euron käyttöön ottaneiden jäsenvaltioiden liikkeeseen laskemille
eurometallirahoille. Lisäksi San Marinon tasavallassa sijaitseville rahoituslaitoksille
voidaan myöntää pääsy EKPJ.n maksujärjestelmiin Euroopan keskuspankin määräämillä
edellytyksillä.
Toisaalta San Marinon tasavallan odotetaan sitoutuvan siihen, ettei se laske liikkeeseen
seteleitä, metallirahoja eikä minkäänlaisia rahan korvikkeita, paitsi jos sellaisen
liikkeeseenlaskun edellytyksistä sovitaan yhteisön kanssa. Lisäksi San Marinon
tasavallan odotetaan soveltavan euroseteleitä ja -metallirahoja koskevia yhteisön sääntöjä
San Marinon tasavallassa ja olevan yhteisön kanssa tiiviissä yhteistyössä euroseteleiden
ja -metallirahojen väärentämisen torjumiseksi toteutettavissa toimenpiteissä. Samalla
vahvistetaan, että Italia saa halutessaan laskea liikkeeseen metallirahoja, joissa on
erityinen San Marinon tasavaltaan liittyvä tunnus.
Päätösluonnos perustuu perustamissopimuksen 109 artiklan 3 kohtaan, jossa määrätään,
että poiketen siitä, mitä 228 artiklassa määrätään, tapauksissa, joissa on tarve yhteisön
sekä yhden tai useamman valtion taikka kansainvälisen järjestön kesken neuvotella raha-
ja valuuttaoloja koskevista sopimuksista, neuvosto päättää määräenemmistöllä komission
suosituksesta ja EKP:a kuultuaan näihin neuvotteluihin sekä näiden sopimusten
tekemiseen liittyvistä järjestelyistä.
Koska Italian ja San Marinon tasavallan historialliset yhteydet ovat niin läheiset,
komissio suosittaa, että Italia neuvottelee ja tekee uuden sopimuksen yhteisön puolesta.
Perustamissopimuksen 109 artiklan 3 kohdan mukaisesti komissio liitetään
 neuvotteluihin täysin. Komissio suosittaa, että Euroopan keskuspankki liitetään täysin
 neuvotteluihin sen toimivaltaan kuuluvien alojen osalta. Sopimusluonnoksesta on
 pyydettävä talous- ja rahoituskomitean lausunto. Sopimusluonnos on esitettävä myös
 neuvostolle, jos komissio tai Euroopan keskuspankki taikka talous- ja rahoituskomitea
katsoo sen tarpeelliseksi.
 II. Artiklakohtaiset huomautukset
 1 artikla
 Tämä artikla ilmentää sitä, että Italian ja San Marinon tasavallan väliset sopimukset eivät
 nykyisessä muodossaan ole yhteensopivia perustamissopimuksessa määrätyn
                                                                                A%
 ---pagebreak--- rahapoliittisia ja valuuttakurssiasioita koskevan toimivallan jaon kanssa. Näin ollen
järjestelyjä on muutettava tai ne on korvattava uusilla mahdollisimman pian. Italiaa
pyydetään ilmoittamaan San Marinon tasavallalle sopimusten muuttamisesta
aikaisimpana ajankohtana, joka voimassa olevien sopimusten mukaan on mahdollinen.
 2 artikla
 Päätösluonnoksen 2 artiklassa säädetään, että 3-6 artiklassa esitetyt periaatteet ovat sen
 kannan pohjana, jonka Italia ottaa yhteisön puolesta San Marinon tasavallan kanssa
 valuutta-asioista käytävissä neuvotteluissa.
 3 artikla
 Päätösluonnoksen 3 artiklassa säädetään, että yhteisö voi antaa San Marinon tasavallalle
 luvan      käyttää    euroa      virallisena   valuuttanaan      sekä     antaa      Euroopan
 keskuspankkijärjestelmän liikkeeseen laskemille euroseteleille ja euron käyttöön
 ottaneiden jäsenvaltioiden liikkeeseen laskemille eurometallirahoille laillisen
 maksuvälineen aseman. Täten varmistetaan, että San Marinon tasavallalla ja Italialla voi
 edelleen olla sama valuutta eli euro, ja että seteleillä ja metallirahoilla, joilla on Italiassa
 laillisen maksuvälineen asema, on sama asema myös San Marinon tasavallassa.
 4 artikla
 Päätösluonnoksen 4 artiklassa säädetään, että San Marinon tasavallan odotetaan
 sitoutuvan siihen, että se ei laske liikkeeseen seteleitä, metallirahoja eikä rahan
 korvikkeita, paitsi jos liikkeeseenlasku on nimenomaisesti sallittu sopimuksessa. Tämä
 ei koske vain euromääräisiä seteleitä, metallirahoja tai muita rahan korvikkeita, vaan
 kaikenlaisia seteleitä, metallirahoja ja rahan korvikkeita riippumatta siitä, minkä valuutan
 määräisiä ne ovat.
 5 artikla
 Ensimmäisen kohdan tarkoituksena on varmistaa, että San Marinon tasavallassa
 noudatetaan euron seteleistä ja metallirahoista annettuja yhteisön sääntöjä, koskevatpa
 ne tekijänoikeutta, vahingoittuneiden seteleiden vaihtamista tai seteleiden ja
 metallirahojen jäljentämistä.
 Toisessa kohdassa säädetään, että San Marinon tasavallan odotetaan sitoutuvan läheiseen
 yhteistyöhön yhteisön kanssa euroseteleiden ja -metallirahojen suojaamiseksi
 väärentämiseltä. Tämä koskee muun muassa teknisten ja tilastollisten tietojen vaihtamista
 väärennetyistä seteleistä ja metallirahoista sekä toiminnallisten ja strategisten tietojen
 vaihtamista toimivaltaisten viranomaisten kesken. San Marinon tasavallan odotetaan
 varmistavan riittävät seuraamukset euroseteleiden ja -metallirahojen väärentämisestä.
                                                                                /ii
 ---pagebreak--- 6 artikla
Päätösluonnoksen 6 artiklassa säädetään, että yhteisö voi antaa San Marinon tasavallassa
sijaitseville rahoituslaitoksille pääsyn Italian kansalliseen RTGS-järjestelmään2 Euroopan
keskuspankin määräämin edellytyksin. Tällä säännöksellä ei ole tarkoitus mahdollistaa
sitä, että EKPJ velvoitettaisiin sallimaan pääsy EKPJ:n maksujärjestelmiin. Pääsy Italian
RTGS-järjestelmään voidaan myöntää vain EKP:n suostumuksella ja sen määrittelemin
edellytyksin.
7 ja 8 artikla
Päätösluonnoksen 7 ja 8 artiklassa säädetään, että Italia käy neuvottelut San Marinon
tasavallan kanssa ja tekee sopimuksen yhteisön puolesta. Neuvosto käyttää siten
toimivaltaansa määritellä rahapolitiikkaan tai valuuttakurssijärjestelmään liittyviin
neuvotteluihin ja sopimusten tekemiseen liittyvät järjestelyt. Perustamissopimuksen 109
artiklan 3 kohdan mukaisesti muistutetaan, että komissio liitetään neuvotteluihin täysin.
Koska tämän sopimuksen useimmat kohdat ovat huomattavan tärkeitä Euroopan
keskuspankille, komissio suosittaa, että Euroopan keskuspankki liitetään neuvotteluihin
täysin sen toimivaltaan kuuluvien alojen osalta.
Ennen sopimuksen tekemistä Italia pyytää talous- ja rahoituskomitealta lausunnon
sopimusluonnoksesta. Jos komissio tai Euroopan keskuspankki, jotka on liitetty
neuvotteluihin täysin, tai talous- ja rahoituskomitea katsoo, että sopimus on esitettävä
neuvostolle, sopimuksen tekemisessä on odotettava, kunnes neuvosto tekee päätöksen
perustamissopimuksen 109 artiklan 3 kohdan mukaisesti.
9 artikla
Päätösluonnoksen 9 artikla ilmentää vaatimusta, että kaikkien Italian ja San Marinon
tasavallan välisten kahdenvälisten sopimusten on oltava yhteensopivia sekä
perustamissopimuksessa määrätyn rahapoliittisia ja valuuttakurssia koskevia asioita
koskevan        toimivallan jaon että yhteisön ja San Marinon tasavallan välisen
valuuttasuhteista tehtävän uuden sopimuksen kanssa.
10 artikla
Tässä artiklassa selvennetään, että päätös on osoitettu Italialle. Päätös tulee voimaan heti
kun se on annettu Italialle tiedoksi.
     RTGS, Real-Time Gross Settlement system, reaaliaikainen bruttoselvitysjärjestelmä.
                                                                                rt
 ---pagebreak---                            Suositus neuvoston päätökseksi, tehty [ ],
             yhteisön kannasta, joka koskee valuuttasuhteista San Marinon
                              tasavallan kanssa tehtävää sopimusta
                                                                                98/ 0366CCNB)
Euroopan unionin neuvosto, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 109 artiklan 3
kohdan,
ottaa huomioon komission suosituksen,
ottaa huomioon Euroopan keskuspankin lausunnon,
sekä katsoo, että
(1) 3 päivänä toukokuuta 1998 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 974/983 mukaan
     euro korvaa 1 päivästä tammikuuta 1999 kunkin euroalueeseen osallistuvan
     jäsenvaltion valuutan muuntokurssiin,
(2) yhteisöllä on toimivalta rahapoliittisissa ja valuuttakurssia koskevissa asioissa euron
     käyttöön ottavissa jäsenvaltioissa samasta päivästä alkaen,
(3) neuvoston on määrättävä järjestelyistä, jotka liittyvät rahapolitiikkaa tai
     valuuttakurssijärjestelmää koskevien sopimusten tekemiseen ja niitä koskeviin
     neuvotteluihin,
(4) Italia on tehnyt San Marinon kanssa useita sopimuksia, joihin sisältyy määräyksiä
     rahapoliittisista asioista4,
(5) euro korvaa Italian liiran 1 päivänä tammikuuta 1999,
(6) Euroopan unionista tehdyn sopimuksen päätösasiakirjaan liitetyn julistuksen N:o 6
     mukaan yhteisö sitoutuu edistämään San Marinon tasavallan kanssa voimassa
3
    EYVL L 139, 11.5.1998, s. 1.
4
    Convenzione di amicizia e di buon vicinato fra San Marino e Ntalia del 31 marzo 1939, muutetussa
    muodossaan, Convenzione monetaria tra la Repubblica Italiana e la Repubblica di San Marino, 21-
    XII-1991; Convenzione in materia di rapporti finanziari e valutari tra la Repubblica Italiana e la
    Repubblica di San Marino con atto aggiuntivo corredato da Processo Verbale firmato a Roma il 4
    marzo 1994.                                                                                /-
                                                                                yi)
 ---pagebreak---      olevien järjestelyjen neuvottelemista uudelleen, mikä saattaa tulla tarpeelliseksi
     yhtenäisvaluutan käyttöönoton myötä,
 (7) nykyiset Italian ja San Marinon tasavallan väliset sopimukset eivät ole yhteensopivia
     perustamissopimuksessa määrätyn rahapoliittisia ja valuuttakurssiasioita koskevan
     toimivallan jaon kanssa; sopimusta on sen vuoksi muutettava tai se on tarvittaessa
     korvattava uudella mahdollisimman pian,
(8) kun otetaan huomioon San Marinon tasavallan ja yhteisön väliset tiiviit
     taloussuhteet, on asianmukaista, että yhteisön ja San Marinon tasavallan kesken
     tehdään sopimus seteleistä ja metallirahoista, pääsystä maksujärjestelmiin ja euron
     oikeudellisesta asemasta San Marinon tasavallassa; ottaen huomioon Italian ja San
     Marinon tasavallan historialliset yhteydet on asianmukaista, että Italia neuvottelee ja
     voi tehdä uuden sopimuksen yhteisön puolesta,
(9) jotta San Marinon tasavallan valuutta olisi sama kuin Italian, on asianmukaista sopia,
     että San Marinon tasavalta käyttää euroa virallisena valuuttanaan ja antaa Euroopan
     keskuspankkijärjestelmän ja euron käyttöön ottaneiden jäsenvaltioiden liikkeeseen
     laskemille euroseteleille ja -metallirahoille laillisen maksuvälineen aseman,
(10) on tärkeää, että San Marinon tasavalta varmistaa, että euromääräisistä seteleistä ja
     metallirahoista annettuja yhteisön sääntöjä sovelletaan San Marinon tasavallassa;
     eurosetelit ja -metallirahat tarvitsevat riittävän suojan väärentämistä vastaan; on
     tärkeää, että San Marinon tasavalta toteuttaa kaikki tarpeelliset toimet väärentämisen
     torjumiseksi ja tehdäkseen yhteistyötä yhteisön kanssa tällä alalla,
(11) Euroopan keskuspankki ja kansalliset keskuspankit voivat toteuttaa kaikenlaisia
     pankkitapahtumia kolmansissa maissa sijaitseviin rahoituslaitoksiin nähden;
     Euroopan keskuspankki ja kansalliset keskuspankit voivat asianmukaisin
     edellytyksin      antaa      kolmansien       maiden       rahoituslaitoksille  pääsyn
     maksujärjestelmiinsä; yhteisön ja San Marinon tasavallan välinen sopimus ei saa
     velvoittaa mitenkään Euroopan keskuspankkia eikä mitään kansallista
     keskuspankkia,
(12)komissio ja Euroopan keskuspankki omaan toimivaltaansa kuuluvilla aloilla on
     liitettävä näihin neuvotteluihin täysin; on asianmukaista, että Italia pyytää
     sopimusluonnoksesta lausunnon talous- ja rahoituskomitealta; sopimusluonnos on
     esitettävä neuvostolle, jos komissio tai Euroopan keskuspankki taikka talous- ja
     rahoituskomitea katsoo sen tarpeelliseksi,
(13) voimassa olevaa Italian ja San Marinon tasavallan välistä sopimusta on muutettava
     tai tarvittaessa se on korvattava uudella niin että väitetään tämän sopimuksen ja
                                                                                M
 ---pagebreak---       yhteisön ja San Marinon välillä niiden valuuttasuhteista tehtyjen sopimusten välinen
      epäjohdonmukaisuus,
ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
                                          1 artikla
Italia ilmoittaa San Marinon tasavallalle tarpeesta muuttaa voimassa olevia Italian ja San
Marinon tasavallan välisiä sopimuksia rahapoliittisista asioista mahdollisimman pian ja
ehdottaa neuvotteluja uudesta sopimuksesta.
                                          2 artikla
Yhteisön San Marinon tasavallan kanssa rahapoliittisista asioista tehtävästä sopimuksesta
käytävissä neuvotteluissa otettavan kannan on perustuttava jäljempänä 3-6 artiklassa
esitettyihin periaatteisiin.
                                          3 artikla
(1) San Marinon tasavallalle annetaan oikeus käyttää euroa virallisena valuuttanaan.
(2) San Marinon tasavallalle annetaan oikeus antaa euroseteleille ja -metallirahoille
 laillisen maksuvälineen asema.
                                          4 artikla
 San Marinon tasavalta sitoutuu siihen, että se ei laske liikkeeseen seteleitä, metallirahoja
 eikä minkäänlaisia rahan korvikkeita, jos ei sellaisen liikkeeseenlaskun edellytyksistä ole
 sovittu Euroopan yhteisön kanssa.
                                                                                M-
 ---pagebreak---                                          5 artikla
                                                       V. ..
(1) San Marinon tasavalta sitoutuu soveltamaan euroseteleistä ja -metallirahoista
annettuja yhteisön sääntöjä San Marinon tasavallassa.
(2) San Marinon tasavalta sitoutuu tekemään yhteisön kanssa tiivistä yhteistyötä
euroseteleiden ja -metallirahojen väärentämisen ehkäisemiseen tähtäävien toimenpiteiden
osalta.
                                         6 artikla
San Marinon tasavallassa sijaitseville rahoituslaitoksille voidaan antaa pääsy Italian
kansalliseen RTGS-järjestelmään Euroopan keskuspankin määräämin asianmukaisin
edellytyksin.
                                         7 artikla
Italia käy yhteisön puolesta neuvottelut San Marinon tasavallan kanssa edellä mainituista
asioista. Komissio liitetään neuvotteluihin mukaan täysin. Euroopan keskuspankki
liitetään neuvotteluihin täysin sen toimivaltaan kuuluvilla aloilla. Italia pyytää talous- ja
rahoituskomitealta lausunnon sopimusluonnoksesta.
                                         8 artikla
Italialla on oikeus tehdä sopimus yhteisön puolesta, jos ei komissio tai Euroopan
keskuspankki taikka talous- ja rahoituskomitea katso, että sopimus on esitettävä
neuvostolle.
                                         9 artikla
 Italia ja San Marinon tasavalta varmistavat, että voimassa olevat sopimukset ovat
 yhteensopivia yhteisön ja San Marinon valuuttasuhteistaan tekemän sopimuksen kanssa.
                                                                                M
 ---pagebreak---                                     10 artikla
Tämä päätös on osoitettu Italialle.
Tehty Brysselissä
                                               Neuvoston puolesta
                                                Puheenjohtaja
                                                                  //?
 ---pagebreak---                                   Suositus neuvoston päätökseksi
           yhteisön kannasta, joka koskee valuuttasuhteista Vatikaanivaltion
                                     kanssa tehtävää sopimusta
                                        PERUSTELUT
Yhteisöllä on euron käyttöön ottavissa jäsenvaltioissa 1 päivästä tammikuuta 1999
yksinomainen toimivalta rahapoliittisissa ja valuuttakurssia koskevissa asioissa. Kaikkien
rahapoliittisista tai valuuttakurssia koskevista asioista kolmansien maiden kanssa
tehtävien sopimusten on noudatettava tätä toimivallan jakoa. Sen vuoksi yhteisön on
päätettävä jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden välillä voimassa olevien kyseisen alan
sopimusten tulevaisuudesta.
Tässä tarkoituksessa komissio esittää luonnoksen Italialle osoitettavaksi neuvoston
päätökseksi, jossa määritellään yhteisön ja Vatikaanivaltion välisestä uudesta
sopimuksesta käytävissä neuvotteluissa omaksuttava kanta.
I. Yleisiä huomioita
Italialla on erityiset            valuuttasuhteet        Vatikaanivaltioon.         Ne perustuvat
valuuttasopimukseen5, jolla turvataan se, että Italian liikkeeseen laskemilla
metallirahoilla on Vatikaanivaltiossa laillisen maksuvälineen asema. Italian keskuspankin
liikkeeseen laskemilla seteleillä ei ole laillisen maksuvälineen asemaa, mutta niitä on
käytännössä liikkeessä myös Vatikaanivaltion alueella. Vatikaanivaltion liikkeeseen
laskemat muut kuin kultaiset metallirahat ovat muodoltaan, mitoiltaan ja rakenteeltaan
samanlaisia kuin Italian liikkeeseen laskemat. Valuuttasopimuksella rajoitetaan näiden
metallirahojen, joilla on laillisen maksuvälineen asema Vatikaanivaltiossa ja Italiassa,
liikkeeseen laskettavaa määrää. Vatikaanivaltiolla ei ole omaa valuuttaa eikä
keskuspankkia.
Vatikaanivaltiossa sijaitsevat rahoituslaitokset eivät voi käyttää Italian keskuspankin
rahoitusmahdollisuuksia eivätkä Italian RTGS-järjestelmää. Ne eivät ole Italian
viranomaisten valvonnan piirissä.
     Convenzione monetaria tra la Repubblica Italiana e lo Stato della Città del Vaticano il 3 diciembre
     1991.
                                                                                &>
 ---pagebreak--- Italia ottaa euron käyttöön 1 päivänä tammikuuta 1999. Perustamissopimuksen mukaan
Euroopan keskuspankkijärjestelmä määrittelee ja toteuttaa yhteisön rahapolitiikan. Sen
vuoksi yhteisön ja Vatikaanivaltion välille on tehtävä uusi sopimus.
Luonnoksessa neuvoston päätökseksi määritellään periaatteet, joiden mukaisesti
neuvottelut Vatikaanivaltion kanssa käydään. Komissio suosittaa, että yhteisö antaa
Vatikaanivaltion käyttää euroa virallisena valuuttanaan ja myöntää laillisen
maksuvälineen aseman Euroopan keskuspankkijärjestelmän liikkeeseen laskemille
euroseteleille ja euron käyttöön ottaneiden jäsenvaltioiden liikkeeseen laskemille
eurometallirahoille. Lisäksi Vatikaanivaltiossa sijaitseville rahoituslaitoksille voidaan
myöntää pääsy EKPJ:n maksujärjestelmiin Euroopan keskuspankin määräämillä
edellytyksillä.
Toisaalta Vatikaanivaltion odotetaan sitoutuvan siihen, ettei se laske liikkeeseen seteleitä,
 metallirahoja eikä minkäänlaisia rahan korvikkeita, paitsi jos sellaisen liikkeeseenlaskun
 edellytyksistä sovitaan yhteisön kanssa. Lisäksi Vatikaanivaltion odotetaan soveltavan
 euroseteleitä ja -metallirahoja koskevia yhteisön sääntöjä Vatikaanivaltiossa ja olevan
 yhteisön kanssa tiiviissä yhteistyössä euroseteleiden ja -metallirahojen väärentämisen
 torjumiseksi toteutettavissa toimenpiteissä. Samalla vahvistetaan, että Italia saa
 halutessaan laskea liikkeeseen metallirahoja, joissa on erityinen Vatikaanivaltioon
 liittyvä tunnus.
 Päätösluonnos perustuu perustamissopimuksen 109 artiklan 3 kohtaan, jossa määrätään,
 että poiketen siitä, mitä 228 artiklassa määrätään, tapauksissa, joissa on tarve yhteisön
 sekä yhden tai useamman valtion taikka kansainvälisen järjestön kesken neuvotella raha-
 ja valuuttaoloja koskevista sopimuksista, neuvosto päättää määräenemmistöllä komission
 suosituksesta ja EKP.a kuultuaan näihin neuvotteluihin sekä näiden sopimusten
 tekemiseen liittyvistä järjestelyistä.
  Koska Italian ja Vatikaanivaltion historialliset yhteydet ovat niin läheiset, komissio
  suosittaa, että Italia neuvottelee ja tekee uuden sopimuksen yhteisön puolesta.
  Perustamissopimuksen 109 artiklan 3 kohdan mukaisesti komissio liitetään
  neuvotteluihin täysin. Komissio suosittaa, että Euroopan keskuspankki liitetään täysin
  neuvotteluihin sen toimivaltaan kuuluvien alojen osalta. Sopimusluonnoksesta on
  pyydettävä talous- ja rahoituskomitean lausunto. Sopimusluonnos on esitettävä myös
  neuvostolle, jos komissio tai Euroopan keskuspankki tai talous- ja rahoituskomitea
  katsoo sen tarpeelliseksi.
  II. Artiklakohtaiset huomautukset
  1 artikla
  Tämä artikla ilmentää sitä, että Italian ja Vatikaanivaltion väliset sopimukset eivät
  nykyisessä muodossaan ole yhteensopivia perustamissopimuksessa määrätyn
  rahapoliittisia ja valuuttakurssiasioita koskevan toimivallan jaon kanssa. Näin ollen
  järjestelyjä on muutettava tai ne on korvattava uusilla mahdollisimman pian. Italiaa
  pyydetään ilmoittamaan Vatikaanivaltiolle sopimusten muuttamisesta aikaisimpana
  ajankohtana, joka voimassa olevien sopimusten mukaan on mahdollinen.
                                                                                3A
 ---pagebreak--- 2 artikla
Päätösluonnoksen 2 artiklassa säädetään, että 3 ja 6 artiklassa esitetyt periaatteet ovat sen
kannan pohjana, jonka Italia ottaa yhteisön puolesta Vatikaanivaltion kanssa valuutta-
asioista käytävissä neuvotteluissa.
3 artikla
Päätösluonnoksen 3 artiklassa säädetään, että yhteisö voi antaa Vatikaanivaltiolle luvan
käyttää euroa virallisena valuuttanaan sekä antaa Euroopan keskuspankkijärjestelmän
liikkeeseen laskemille euroseteleille ja euron käyttöön ottaneiden jäsenvaltioiden
liikkeeseen laskemille eurometallirahoille laillisen maksuvälineen aseman. Täten
varmistetaan, että Vatikaanivaltiolla ja Italialla voi edelleen olla sama valuutta eli euro, ja
että seteleillä ja metallirahoilla, joilla on Italiassa laillisen maksuvälineen asema, on sama
asema myös Vatikaanivaltiossa.
4 artikla
Päätösluonnoksen 4 artiklassa säädetään, että Vatikaanivaltion odotetaan sitoutuvan
siihen, että se ei laske liikkeeseen seteleitä, metallirahoja eikä rahan korvikkeita, paitsi
jos liikkeeseenlasku on nimenomaisesti sallittu sopimuksessa. Tämä ei koske vain
euromääräisiä seteleitä, metallirahoja tai muita rahan korvikkeita, vaan kaikenlaisia
seteleitä, metallirahoja ja rahan korvikkeita riippumatta siitä, minkä valuutan määräisiä
ne ovat.
5 artikla
Ensimmäisen kohdan tarkoituksena on varmistaa, että Vatikaanivaltiossa noudatetaan
euron seteleistä ja metallirahoista annettuja yhteisön sääntöjä, koskevatpa ne
tekijänoikeutta, vahingoittuneiden seteleiden vaihtamista tai seteleiden ja metallirahojen
jäljentämistä.
Toisessa kohdassa säädetään, että Vatikaanivaltion odotetaan sitoutuvan läheiseen
yhteistyöhön yhteisön kanssa euroseteleiden ja -metallirahojen suojaamiseksi
väärentämiseltä. Tämä koskee muun muassa teknisten ja tilastollisten tietojen vaihtamista
väärennetyistä seteleistä ja metallirahoista sekä toiminnallisten ja strategisten tietojen
vaihtamista toimivaltaisten viranomaisten kesken. Vatikaanivaltion odotetaan
varmistavan riittävät seuraamukset euroseteleiden ja-metallirahojen väärentämisestä.
6 artikla
Päätösluonnoksen 6 artiklassa säädetään, että yhteisö voi antaa Vatikaanivaltiossa
sijaitseville rahoituslaitoksille pääsyn Italian kansalliseen RTGS-järjestelmään6 Euroopan
keskuspankin määräämin edellytyksin. Tällä säännöksellä ei ole tarkoitus mahdollistaa
sitä, että EKPJ velvoitettaisiin sallimaan pääsy EKPJ:n maksujärjestelmiin. Pääsy Italian
     RTGS, Real-Time Gross Settlement system, reaaliaikainen bruttoselvitysjärjestelmä.
                                                                                Xl
 ---pagebreak--- RTGS-järjestelmään voidaan myöntää vain EKP:n suostumuksella ja sen määrittelemin
edellytyksin.
7 ja 8 artikla
Päätösluonnoksen 7 ja 8 artiklassa säädetään, että Italia käy neuvottelut Vatikaanivaltion
kanssa ja tekee sopimuksen yhteisön puolesta. Neuvosto käyttää siten toimivaltaansa
määritellä rahapolitiikkaan tai valuuttakurssijärjestelmään liittyviin neuvotteluihin ja
sopimusten tekemiseen liittyvät järjestelyt. Perustamissopimuksen 109 artiklan 3 kohdan
mukaisesti muistutetaan, että komissio liitetään neuvotteluihin täysin.
Koska tämän sopimuksen useimmat kohdat ovat huomattavan tärkeitä Euroopan
keskuspankille, Euroopan keskuspankki liitetään neuvotteluihin täysin sen toimivaltaan
kuuluvien alojen osalta.
Ennen sopimuksen tekemistä Italia pyytää talous- ja rahoituskomitealta lausunnon
sopimusluonnoksesta. Jos komissio tai Euroopan keskuspankki, jotka on liitetty
neuvotteluihin täysin, tai talous- ja rahoituskomitea katsoo, että sopimus on esitettävä
neuvostolle, sopimuksen tekemisessä on odotettava, kunnes neuvosto tekee päätöksen
perustamissopimuksen 109 artiklan 3 kohdan mukaisesti.
9 artikla
Päätösluonnoksen 9 artikla ilmentää vaatimusta, että kaikkien Italian ja Vatikaanivaltion
välisten     kahdenvälisten       sopimusten     on      oltava      yhteensopivia     sekä
perustamissopimuksessa määrätyn rahapoliittisia ja valuuttakurssia koskevia asioita
koskevan toimivallan jaon että yhteisön ja Vatikaanivaltion välisen valuuttasuhteista
tehtävän uuden sopimuksen kanssa.
10 artikla
Tässä artiklassa selvennetään, että päätös on osoitettu Italialle. Päätös tulee voimaan heti
kun se on annettu Italialle tiedoksi.
                                                                                JLà
 ---pagebreak---                            Suositus neuvoston päätökseksi, tehty ( ],
            yhteisön kannasta, joka koskee valuuttasuhteista Vatikaanivaltion
                                    kanssa tehtävää sopimusta
                                                                                9 8 / 0367(CMB)
Euroopan unionin neuvosto, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 109 artiklan 3
kohdan,
ottaa huomioon komission suosituksen,
ottaa huomioon Euroopan keskuspankin lausunnon,
sekä katsoo, että
(1) 3 päivänä toukokuuta 1998 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 974/987 mukaan
     euro korvaa 1 päivästä tammikuuta 1999 kunkin euroalueeseen osallistuvan
    jäsenvaltion valuutan muuntokurssiin,
(2) yhteisöllä on toimivalta rahapoliittisissa ja valuuttakurssia koskevissa asioissa euron
     käyttöön ottavissa jäsenvaltioissa samasta päivästä alkaen,
(3) neuvoston on määrättävä järjestelyistä, jotka liittyvät rahapolitiikkaa tai
     valuuttakurssijärjestelmää koskevien sopimusten tekemiseen ja niitä koskeviin
     neuvotteluihin,
(4) Italia on tehnyt Vatikaanivaltion kanssa sopimuksen, johon sisältyy määräyksiä
     rahapoliittisista asioista8,
(5) euro korvaa Italian liiran 1 päivänä tammikuuta 1999,
(6) Euroopan unionista tehdyn sopimuksen päätösasiakirjaan liitetyn julistuksen N:o 6
     mukaan yhteisö sitoutuu edistämään Vatikaanivaltion kanssa voimassa olevien
     järjestelyjen neuvottelemista uudelleen, mikä saattaa tulla tarpeelliseksi
     yhtenäisvaluutan käyttöönoton myötä,
7
    EYVL L 139, 11.5.1998, s. 1.
8
    Convenzione monetaria tra la Repubblica Italiana e lo Stato della Città del Vaticano il 3 diciembre
    1991.
                                                                                £V
 ---pagebreak---  (7) nykyinen Italian ja Vatikaanivaltion välinen sopimus ei ole yhteensopiva
     perustamissopimuksessa määrätyn rahapoliittisia ja valuuttakurssiasioita koskevan
     toimivallan jaon kanssa; sopimusta on sen vuoksi muutettava tai se on tarvittaessa
     korvattava uudella mahdollisimman pian,
(8) kun otetaan huomioon Vatikaanivaltion ja yhteisön väliset tiiviit taloussuhteet, on
     asianmukaista, että yhteisön ja Vatikaanivaltion kesken tehdään sopimus
     rahapoliittisista asioista; ottaen huomioon Italian ja Vatikaanivaltion historialliset
     yhteydet on asianmukaista, että Italia neuvottelee ja voi tehdä uuden sopimuksen
     yhteisön puolesta,
(9) jotta Vatikaanivaltion valuutta olisi sama kuin Italian, on asianmukaista sopia, että
     Vatikaanivaltio käyttää euroa virallisena valuuttanaan ja antaa Euroopan
     keskuspankkijärjestelmän ja euron käyttöön ottaneiden jäsenvaltioiden liikkeeseen
     laskemille euroseteleille ja -metallirahoille laillisen maksuvälineen aseman,
(10) on tärkeää, että Vatikaanivaltio varmistaa, että euromääräisistä seteleistä ja
     metallirahoista annettuja yhteisön sääntöjä sovelletaan Vatikaanivaltiossa; eurosetelit
     ja -metallirahat tarvitsevat riittävän suojan väärentämistä vastaan; on tärkeää, että
     Vatikaanivaltio toteuttaa kaikki tarpeelliset toimet väärentämisen torjumiseksi ja
     tehdäkseen yhteistyötä yhteisön kanssa tällä alalla,
(11) Euroopan keskuspankki ja kansalliset keskuspankit voivat toteuttaa kaikenlaisia
     pankkitapahtumia kolmansissa maissa sijaitseviin rahoituslaitoksiin nähden;
     Euroopan keskuspankki ja kansalliset keskuspankit voivat asianmukaisin
     edellytyksin      antaa      kolmansien       maiden      rahoituslaitoksille  pääsyn
     maksujärjestelmiinsä; yhteisön ja Vatikaanivaltion välinen sopimus ei saa velvoittaa
     mitenkään Euroopan keskuspankkia eikä mitään kansallista keskuspankkia,
(12)komissio ja Euroopan keskuspankki omaan toimivaltaansa kuuluvilla aloilla on
     liitettävä näihin neuvotteluihin täysin; on asianmukaista, että Italia pyytää
     sopimusluonnoksesta lausunnon talous- ja rahoituskomitealta; sopimusluonnos on
     esitettävä neuvostolle, jos komissio tai Euroopan keskuspankki taikka talous- ja
     rahoituskomitea katsoo sen tarpeelliseksi,
(13) voimassa olevaa Italian ja Vatikaanivaltion välistä sopimusta on muutettava tai
     tarvittaessa se on korvattava uudella niin että vältetään tämän sopimuksen ja
     yhteisön ja Vatikaanivaltion välillä niiden valuuttasuhteista tehdyn sopimuksen
     välinen epäjohdonmukaisuus,
ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
 ---pagebreak---                                         1 artikla
Italia ilmoittaa Vatikaanivaltiolle tarpeesta muuttaa voimassa olevaa Italian ja
Vatikaanivaltion välistä sopimusta rahapoliittisista asioista mahdollisimman pian ja
ehdottaa neuvotteluja uudesta sopimuksesta.
                                        2 artikla
Yhteisön Vatikaanivaltion kanssa rahapoliittisista asioista tehtävästä sopimuksesta
käytävissä neuvotteluissa otettavan kannan on perustuttava 3-6 artiklassa esitettyihin
periaatteisiin.
                                        3 artikla
(1) Vatikaanivaltiolle annetaan oikeus käyttää euroa virallisena valuuttanaan.
(2) Vatikaanivaltiolle annetaan oikeus antaa euroseteleille ja -metallirahoille laillisen
maksuvälineen asema.
                                        4 artikla
Vatikaanivaltio sitoutuu siihen, että se ei laske liikkeeseen seteleitä, metallirahoja eikä
minkäänlaisia rahan korvikkeita, jos ei sellaisen liikkeeseenlaskun edellytyksistä ole
sovittu Euroopan yhteisön kanssa.
                                        5 artikla
(1) Vatikaanivaltio sitoutuu soveltamaan euroseteleistä ja -metallirahoista annettuja
yhteisön sääntöjä Vatikaanivaltiossa.
(2) Vatikaanivaltio sitoutuu tekemään yhteisön kanssa tiivistä yhteistyötä euroseteleiden
ja -metallirahojen väärentämisen ehkäisemiseen tähtäävien toimenpiteiden osalta.
                                                                                Ib
 ---pagebreak---                                            6 artikla
Vatikaanivaltiossa sijaitseville rahoituslaitoksille voidaan antaa pääsy Italian kansalliseen
RTGS-järjestelmään Euroopan keskuspankin määräämin asianmukaisin edellytyksin.
                                           7 artikla
Italia käy yhteisön puolesta neuvottelut Vatikaanivaltion kanssa edellä mainituista
asioista. Komissio liitetään neuvotteluihin mukaan täysin. Euroopan keskuspankki
liitetään neuvotteluihin täysin sen toimivaltaan kuuluvilla aloilla. Italia pyytää talous- ja
rahoituskomitealta lausunnon sopimusluonnoksesta.
                                           8 artikla
Italialla on oikeus tehdä sopimus yhteisön puolesta, jos ei komissio tai Euroopan
keskuspankki taikka talous- ja rahoituskomitea katso, että sopimus on esitettävä
neuvostolle.
                                           9 artikla
Italia ja Vatikaanivaltio varmistavat, että voimassa oleva sopimus on yhteensopiva
yhteisön ja Vatikaanivaltion valuuttasuhteistaan tekemän sopimuksen kanssa.
                                          10 artikla
Tämä päätös on osoitettu Italialle.
Tehty Brysselissä
                                                                      Neuvoston puolesta
                                                                       Puheenjohtaja
                                                                                Vf
 ---pagebreak---  ---pagebreak---                                                               ISSN 1024-4492
                                                    KOM(98) 789 lopullinen
                                                ASIAKIRJAT
FI                                                        09 10 11 06
                                        Luettelonumero : CR-CO-98-789-FI-C
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto
L-2985 Luxemburg
                                                                             & •


Avis juridique important

|

52004SC0810

Suositus: neuvoston päätös liiallisen alijäämän olemassaolosta Maltassa  /* SEK/2004/0810 lopull. */

Suositus: NEUVOSTON PÄÄTÖS liiallisen alijäämän olemassaolosta Maltassa(komission esittämä)PERUSTELUTKomissio julkaisi 7. huhtikuuta 2004 kevään 2004 talousennusteensa [1]. Ennusteessa otettiin huomioon Maltan maaliskuussa 2004 toimittamat tiedot, ja niiden mukaan Maltan julkisen talouden alijäämä kasvoi 5,7 prosentista suhteessa BKT:hen vuonna 2002 9,7 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2003 (josta 3,2 prosenttia suhteessa BKT:hen johtui kertaluonteisesta toimenpiteestä), mikä ylittää perustamissopimuksessa asetetun 3 prosentin viitearvon suhteessa BKT:hen.[1]  Komission kevään 2004 ennuste on saatavilla Internetissä osoitteessa http://europa.eu.int/comm/economy_finance/publications/european_economy/2004/ee204en.pdf.Komissio aloitti näiden tietojen perusteella Maltan osalta liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn 12. toukokuuta 2004 esittämällä perustamissopimuksen 104 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun kertomuksen [2]. Komissio sai 21. toukokuuta 2004 Maltan lähentymisohjelman, jossa vuoden 2003 alijäämäksi vahvistettiin 9,7 prosenttia suhteessa BKT:hen.[2]  Kertomuksen koko teksti on saatavilla Internetissä osoitteessa http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/procedures_en.htm.Liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn täytäntöönpanoon sovelletaan EY:n perustamissopimuksen 104 artiklaa ja liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn täytäntöönpanon nopeuttamisesta ja selkeyttämisestä annettua neuvoston asetusta (EY) N:o 1467/97, joka on osa vakaus- ja kasvusopimusta [3]. EU:hun 1. toukokuuta 2004 liittyneisiin maihin sovelletaan poikkeusta. Näiden jäsenvaltioiden on vältettävä liiallisia alijäämiä, mutta niille ei voida määrätä 104 artiklan 9 ja 11 kohdan mukaisia seuraamuksia.[3]  EYVL L 209, 2.8.1997.Komission esittämässä perustamissopimuksen 104 artiklan 3 kohdan mukaisessa kertomuksessa todetaan, että 3 prosentin viitearvon suhteessa BKT:hen ylittävä osa julkisen talouden alijäämästä vuonna 2003 ei johdu vakaus- ja kasvusopimuksessa tarkoitetulla tavalla epätavallisesta tapahtumasta, johon Maltan viranomaiset eivät olisi voineet vaikuttaa, eikä talouden jyrkästä laskusuhdanteesta. Vuoden 2004 kehityksen osalta kertomuksessa todetaan julkisen talouden alijäämän todennäköisesti supistuvan, mutta säilyvän yli 3 prosentissa suhteessa BKT:hen. Komission kevään 2004 ennusteessa julkisen talouden alijäämän arvioidaan olevan 5,9 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2004, mikä ylittää Maltan viranomaisten lähentymisohjelmassa esittämän 5,2 prosentin suhteessa BKT:hen.Komission kertomuksessa esitetään komission kevään 2004 ennusteiden perusteella, että julkinen velka, joka oli 72,0 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2003, tulee poikkeamaan lisää perustamissopimuksessa asetetusta 60 prosentin viitearvosta vuonna 2004. Komission kevään 2004 ennusteessa julkisen velan arvioidaan olevan 73,9 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2004, mikä ylittää Maltan viranomaisten lähentymisohjelmassa esittämän 72,1 prosentin suhteessa BKT:hen.EY:n perustamissopimuksen 104 artiklan 4 kohdassa määrätään, että "114 artiklassa tarkoitettu komitea (talous- ja rahoituskomitea) antaa lausunnon komission kertomuksesta". Komitea antoi 24. toukokuuta 2004 lausuntonsa, jossa yhdyttiin komission kertomuksessa esitettyyn arvioon. Komitea totesi erityisesti, että Maltan julkisen talouden tilanne osoitti liiallisen alijäämän olemassaoloa kummankin 104 artiklan 2 kohdan mukaisen, alijäämien toteamista koskevan arviointiperusteen perusteella. Muiden merkityksellisten tekijöiden, erityisesti julkisen talouden keskipitkän aikavälin rahoitusaseman ja julkisten investointien tarkastelu, ei muuttanut näihin kriteereihin perustuvaa arviota. Komitea pitää myös todennäköisenä, että julkisen talouden alijäämä ylittää perustamissopimuksessa asetetun viitearvon myös vuonna 2004 ja julkinen velka kasvaa entisestään yli perustamissopimuksessa asetetun viitearvon eli 60 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2004.Tarkasteltuaan kertomuksessaan huomioon otettuja näkökohtia ja ottaen huomioon talous- ja rahoituskomitean lausunnon komissio katsoo, että Maltassa on liiallinen julkisen talouden alijäämä. Tämä lausunto, jonka komissio antoi 24. kesäkuuta 2004, on toimitettu neuvostolle perustamissopimuksen 104 artiklan 5 kohdan mukaisesti. Komissio suosittaa, että neuvosto tekee perustamissopimuksen 104 artiklan 6 kohdan mukaisesti komission lausunnon mukaisen päätöksen ja toimittaa näin ollen suosituksen kyseiseksi päätökseksi. Lisäksi komissio antaa neuvostolle perustamissopimuksen 104 artiklan 7 kohdan nojalla suosituksen Maltalle osoitettavasta neuvoston suosituksesta liiallisen alijäämän tilanteen lopettamiseksi.Suositus: NEUVOSTON PÄÄTÖS liiallisen alijäämän olemassaolosta MaltassaEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 104 artiklan 6 kohdan,ottaa huomioon komission suosituksen,ottaa huomioon Maltan esittämät huomautukset,sekä katsoo seuraavaa:(1) EY:n perustamissopimuksen 104 artiklan mukaisesti jäsenvaltioiden on vältettävä liiallisia julkistalouden alijäämiä. Tämä pätee myös niihin jäsenvaltioihin, joita koskee poikkeus, eli kaikkia 1. toukokuuta 2004 EU:hun liittyneitä maita.(2) Vakaus- ja kasvusopimus perustuu terveen julkisen talouden tavoitteeseen, jolla pyritään vahvistamaan hintavakauden edellytyksiä ja saavuttamaan uusien työpaikkojen syntyä edistävä vahva ja kestävä kasvu.(3) Perustamissopimuksen 104 artiklan mukainen liiallista alijäämää koskeva menettely edellyttää päätöstä liiallisen alijäämän olemassaolosta, ja perustamissopimukseen liitetyssä liiallisia alijäämiä koskevasta menettelystä tehdyssä pöytäkirjassa on lisämääräyksiä liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn soveltamisesta. Neuvoston asetuksessa (EY) N:o 3605/93 [4], sellaisena kuin se on muutettuna neuvoston asetuksella (EY) N:o 475/2000 [5], ja komission asetuksella (EY) N:o 351/2002 [6], esitetään yksityiskohtaiset säännökset ja määritelmät mainitun pöytäkirjan määräyksen soveltamiseksi.[4] EYVL L 332, 31.12.1993, s. 7.[5]  EYVL L 58, 3.3.2000, s. 1.[6]  EYVL L 55, 26.2.2002, s. 23.(4) Perustamissopimuksen 104 artiklan 5 kohdassa edellytetään, että komissio antaa lausunnon neuvostolle, jos komissio katsoo, että jäsenvaltiossa on tai siellä voi ilmetä liiallinen alijäämä. Tarkasteltuaan kaikkia 104 artiklan 3 kohdan mukaisessa kertomuksessaan esitettyjä näkökohtia ja ottaen huomioon talous- ja rahoituskomitean 104 artiklan 4 kohdan mukaisen lausunnon komissio katsoo 24. kesäkuuta 2004 antamassaan lausunnossa, että Maltassa on liiallinen julkisen talouden alijäämä.(5) Perustamissopimuksen 104 artiklan 6 kohdassa määrätään, että neuvoston on otettava huomioon kyseisen jäsenvaltion mahdolliset huomautukset ennen kuin se päättää kokonaisarvion tehtyään, onko jäsenvaltiossa liiallinen alijäämä.(6) Kokonaisarvion perusteella voidaan todeta seuraavaa: Maltan julkisen talouden alijäämä oli 9,7 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2003 (josta 3,2 prosenttia suhteessa BKT:hen johtui kertaluonteisesta toimenpiteestä), mikä ylittää perustamissopimuksessa asetetun 3 prosentin viitearvon suhteessa BKT:hen. Julkisen talouden alijäämän viitearvon ylittävä osa ei johtunut vakaus- ja kasvusopimuksessa tarkoitetusta epätavallisesta tapahtumasta, johon Maltan viranomaiset eivät olisi voineet vaikuttaa, eikä talouden jyrkästä laskusuhdanteesta. Julkisen talouden alijäämä pysyy yli 3 prosentissa suhteessa BKT:hen vuonna 2004. Komission kevään 2004 ennusteessa alijäämän arvioidaan olevan 5,9 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2004, kun Maltan lähentymisohjelmassa alijäämän arvioidaan olevan 5,2 prosenttia suhteessa BKT:hen. Julkinen velka, joka oli 72,0 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2003, tulee todennäköisesti poikkeamaan lisää perustamissopimuksessa asetetusta 60 prosentin viitearvosta vuonna 2004,ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:1 artiklaKokonaisarvion perusteella todetaan, että Maltassa on liiallinen alijäämä.2 artiklaTämä päätös on osoitettu Maltan tasavallalle.Tehty Brysselissä 5 päivänä heinäkuuta 2004.Neuvoston puolesta


				|

		52012PC0116

			Suositus NEUVOSTON PÄÄTÖS jolla muutetaan päätös 2011/734/EU, joka on osoitettu Kreikalle julkisen talouden valvonnan lujittamiseksi ja syventämiseksi ja jolla vaaditaan Kreikkaa toteuttamaan alijäämää pienentäviä toimenpiteitä, joita pidetään tarpeellisina liiallisen alijäämän tilanteen korjaamiseksi /* COM/2012/0116 final - 2012/ () */

			   	PERUSTELUT
Kreikan budjettikurin yhteensovittamista ja
valvontaa koskevat toimenpiteet sekä Kreikan talouspoliittiset suuntaviivat
määritellään neuvoston päätöksessä 2011/734/EU SEUT-sopimuksen 126 artiklan 9
kohdan ja 136 artiklan perusteella.
Päätöksen noudattaminen on tärkeää paitsi
liiallista alijäämää koskevan menettelyn kannalta myös sen rahoituksen
kannalta, jota euroalueen jäsenvaltiot antavat Kreikalle Euroopan
rahoitusvakausvälineen välityksellä.
Neuvoston päätöksellä vahvistettu (EKT95:een
perustuva) julkisen talouden vuoden 2011 alijäämätavoite on jäänyt
saavuttamatta. Hallitus hyväksyi vuodeksi 2012 talousarvion, jonka tavoitteena
on pysyä neuvoston päätöksessä vahvistetussa tavoitteessa, ja hyväksyi
toimenpiteitä, joilla varmistetaan alijäämän supistumisen jatkuminen tulevina
vuosina.
Tällä hetkellä taloudellisen toiminnan
arvioidaan ja ennustetaan vuosina 2011–2014 olevan paljon heikompaa kuin
odotettiin silloin, kun neuvoston päätökset 2010/320/EU ja 2011/734/EU
hyväksyttiin. Helmikuussa 2012 Kreikan hallitus ilmoitti toimenpiteistä, joilla
pyritään supistamaan perusalijäämää vuonna 2012, ja tällöin hyväksyttiin myös
lisätalousarvio. Maaliskuussa 2012 Kreikka toteutti velkojen vaihto-operaation,
joka vähensi merkittävästi korkomenoja vuonna 2012 ja sitä seuraavina vuosina
ja vaikutti julkisen velan kestävyyteen.
Tämän vuoksi on tarpeen tarkistaa vuotuiset
tavoitteet säilyttäen samalla liiallisen alijäämän korjaamisen määräaika.
Tavoitteet, jotka ovat perusylijääminä ilmaistuina vuonna 2012 −1,0
prosenttia, vuonna 2013 +1,8 prosenttia ja vuonna 2014 +4,5 prosenttia
suhteessa BKT:hen, vaikuttavat tarkoituksenmukaisilta, kun otetaan huomioon,
että liiallinen alijäämä on korjattava viimeistään vuonna 2014 ja velan
kestävyyttä on parannettava.
Kreikan talouden sopeutusohjelmaan liittyvässä
yhteistyömuistiossa olevien lainaehtojen päivityksestä on käyty tiiviitä
keskusteluja Kreikan ja komission yksiköiden sekä EKP:n ja IMF:n henkilöstön
kanssa. Keskusteluissa on julkisen talouden vakauttamistoimenpiteiden lisäksi
otettu huomioon tarve lisätä näiden toimenpiteiden kasvumyönteistä luonnetta ja
vähentää niiden sosiaalisia vaikutuksia.
Komissio on hyväksynyt suosituksen neuvoston
päätökseksi päätöksen 2011/734/EU muuttamisesta ja toimittanut sen neuvostolle.
Suositus
NEUVOSTON PÄÄTÖS
jolla muutetaan päätös 2011/734/EU, joka on
osoitettu Kreikalle julkisen talouden valvonnan lujittamiseksi ja
syventämiseksi ja jolla vaaditaan Kreikkaa toteuttamaan alijäämää pienentäviä
toimenpiteitä, joita pidetään tarpeellisina liiallisen alijäämän tilanteen
korjaamiseksi
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta
tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, ja erityisesti sen 126 artiklan 9
kohdan ja 136 artiklan,
ottaa huomioon komission suosituksen,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)       SEUT-sopimuksen 136 artiklan
1 kohdan a alakohdassa määrätään mahdollisuudesta toteuttaa toimenpiteitä,
jotka koskevat niitä jäsenvaltioita, joiden rahayksikkö on euro, ja joilla
tehostetaan näiden jäsenvaltioiden talousarvioita koskevan kurinalaisuuden
yhteensovittamista ja sen valvontaa.
(2)       SEUT-sopimuksen 126
artiklassa määrätään, että jäsenvaltioiden on vältettävä liiallisia julkisen
talouden alijäämiä, ja vahvistetaan tätä tarkoitusta varten liiallisia alijäämiä
koskeva menettely. Vakaus- ja kasvusopimus, jonka korjaavalla osiolla pannaan
täytäntöön liiallisia alijäämiä koskeva menettely, tarjoaa tukikehyksen
julkisen talouden rahoitusaseman ripeään tervehdyttämiseen tähtääville
hallitusten politiikoille, joissa otetaan huomioon talouden tilanne.
(3)       Neuvosto päätti 27 päivänä
huhtikuuta 2009 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, jäljempänä ’EY:n
perustamissopimus’, 104 artiklan 6 kohdan mukaisesti, että Kreikassa oli
liiallinen alijäämä.
(4)       Neuvosto hyväksyi 10 päivänä
toukokuuta 2010 päätöksen 2010/320/EU[1],
joka on osoitettu Kreikalle SEUT-sopimuksen 126 artiklan 9 kohdan ja 136
artiklan nojalla julkisen talouden valvonnan lujittamiseksi ja syventämiseksi
ja jolla vaaditaan Kreikkaa toteuttamaan alijäämää pienentäviä toimenpiteitä,
joita pidetään tarpeellisina liiallisen alijäämän tilanteen korjaamiseksi
viimeistään vuonna 2014. Neuvosto vahvisti vuoden 2014 määräajaksi,
johon mennessä liiallisen alijäämän tilanne on korjattava, ja asetti julkisen
talouden vuotuiset alijäämätavoitteet.
(5)       Neuvoston päätöstä
2010/320/EU oli muutettu huomattavasti useita kertoja. Koska siihen oli
tarkoitus tehdä uusia muutoksia, se laadittiin selkeyden vuoksi uudelleen 12
päivänä heinäkuuta 2011 neuvoston päätöksellä 2011/734/EU[2].
(6)       Tällä hetkellä taloudellisen
toiminnan arvioidaan ja ennustetaan vuosina 2011–2014 olevan paljon heikompaa
kuin odotettiin silloin, kun neuvoston päätökset 2010/320/EU ja 2011/734/EU
hyväksyttiin. Taloudellisen toiminnan arvellaan taantuneen 6,8 prosenttia
vuonna 2011. Komission nykyisten ennusteiden mukaan Kreikan BKT:n määrä
supistuu 4,7 prosenttia vuonna 2012, pysyy ennallaan vuonna 2013 ja kasvaa
sitten 2,5 prosenttia vuonna 2014. Nimellisesti BKT supistui 5,2 prosenttia
vuonna 2011, ja sen odotetaan supistuvan 5,4 prosenttia vuonna 2012 ja 0,4
prosenttia vuonna 2013, minkä jälkeen se kasvaa 2,5 prosenttia vuonna 2014.
(7)       Helmikuussa 2012 Kreikan
hallitus ilmoitti toimenpiteistä, joilla pyritään supistamaan perusalijäämää
vuonna 2012, ja tällöin hyväksyttiin myös lisätalousarvio. Näistä
toimenpiteistä on keskusteltu laajasti Kreikan viranomaisten ja komission
yksiköiden välillä. Keskusteluissa on julkisen talouden
vakauttamistoimenpiteiden lisäksi otettu huomioon tarve lisätä näiden toimenpiteiden
kasvumyönteistä luonnetta ja vähentää niiden sosiaalisia vaikutuksia.
(8)       Maaliskuussa 2012 Kreikka
käynnisti ja toteutti velkojen vaihdon, joka alentaa huomattavasti velkatasoa
ja korkomenoja vuonna 2012 ja sitä seuraavina vuosina ja vaikuttaa julkisen
velan kestävyyteen.
(9)       Edellä esitettyjen
näkökohtien perusteella olisi aiheellista muuttaa päätöstä 2011/734/EU monelta
osin, joihin kuuluu myös julkisen talouden sopeutusura, säilyttäen kuitenkin
liiallisen alijäämän korjaamiselle asetettu määräaika muuttumattomana,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Muutetaan päätös
2011/734/EU seuraavasti:
1.         Korvataan
1 artiklan 2 ja 3 kohta seuraavasti:
            "2.        Liiallisen
alijäämän korjaamiseen johtavalla sopeutusuralla on pyrittävä siihen, että
julkisen talouden perusalijäämä (alijäämä ilman korkomenoja) on enintään 2 037
miljoonaa euroa (1,0 prosenttia suhteessa BKT:hen) vuonna 2012 ja
perusylijäämät vähintään 3 652 miljoonaa euroa (1,8 prosenttia suhteessa
BKT:hen) vuonna 2013 ja 9 352 miljoonaa euroa (4,5 prosenttia suhteessa
BKT:hen) vuonna 2014. Velkojen vaihdon jälkeen nämä
perusalijäämä/-ylijäämätavoitteet ovat johdonmukaisia kokonaisalijäämän kanssa,
joka on 14 811 miljoonaa euroa (7,3 prosenttia suhteessa BKT:hen) vuonna 2012,
9 462 miljoonaa euroa (4,7 prosenttia suhteessa BKT:hen) vuonna 2013 ja 4 499
miljoonaa euroa (2,2 prosenttia suhteessa BKT:hen) vuonna 2014. Tämän
saavuttamiseksi rakenteellisen rahoitusaseman olisi kohennuttava vähintään 10
prosenttia suhteessa BKT:hen vuosina 2009–2014. Omaisuuserien (rahoitusvarat ja
muut kuin rahoitusvarat) yksityistämisestä saatavat tulot sekä määrät, jotka
euroalueen jäsenvaltiot maksavat Kreikalle niiden kansallisten keskuspankkien
Kreikan valtion joukkovelkakirjoista tulevaisuudessa saamista tuloista, eivät
vähennä vaadittuja julkisen talouden vakauttamistoimia eikä niitä oteta
huomioon näitä tavoitteita arvioitaessa.
            3.         Edellä 2 kohdassa
tarkoitettu sopeutusura edellyttää, että julkisen talouden sulautetun
bruttovelan vuotuinen muutos on -26 954 miljoonaa euroa vuonna 2012, 6 775
miljoonaa euroa vuonna 2013 ja 1 492 miljoonaa euroa vuonna 2014."
2.         Lisätään
2 artiklan 7 kohdan jälkeen kohta seuraavasti:
            "7
a.     Kreikan on toteutettava seuraavat toimenpiteet viipymättä:
a)         Sen on
vähennettävä lääkekustannuksia vähintään 1 076 miljoonaa euroa vuonna 2012.
b)         Sen on
vähennettävä sairaalalääkäreille maksettavia ylityökorvauksia vähintään 50
miljoonaa euroa vuonna 2012.
c)         Sen on
vähennettävä sotilasmateriaalihankintoja 300 miljoonaa euroa (käteinen ja
toimitukset) vuonna 2012.
d)         Sen on
alennettava paikallistasolla vaaleilla valittavan henkilöiden ja näihin
liittyvän henkilöstön palkkoja 10 prosenttia vuonna 2012 ja vähennettävä
apulaiskaupunginjohtajien ja näihin liittyvän henkilöstön määrää vuonna 2013
siten, että säästöä saadaan vähintään 9 miljoonaa euroa vuonna 2012 ja 28
miljoonaa euroa vuodesta 2013 alkaen.
e)         Sen on
vähennettävä keskushallinnon toimintamenoja ja vaaleihin liittyviä menoja
vähintään 370 miljoonaa euroa (vuoden 2012 talousarvioon verrattuna), ja tästä
vähintään 100 miljoonaa euroa on oltava armeijan toimintamenoja ja vähintään 70
miljoonaa euroa vaalimenoja.
f)          Sen on vähennettävä paikallisviranomaisten
toimintamenoja siten, että säästöä saadaan vähintään 50 miljoonaa euroa vuonna
2012.
g)         Sen on
leikattava syrjäisillä alueilla asuvien tukia ja ministeriöiden valvonnassa
olevien lukuisten yksiköiden avustuksia siten, että menoja vähennetään
vähintään 190 miljoonaa euroa vuonna 2012.
h)         Sen on
vähennettävä julkisia investointimäärärahoja 400 miljoonaa euroa vuonna 2012.
Julkisten investointimäärärahojen vähennys ei vaikuta rakennerahastoista
yhteisrahoitettuihin hankkeisiin (TEN-T-hankkeet mukaan luettuina).
i)          Sen
on tehtävä muutoksia lisäeläkerahastoissa ja eläkerahastoissa, joilla on suuret
keskimääräiset eläkkeet tai jotka saavat paljon avustusta talousarviosta, ja
leikattava muita suuria eläkkeitä vähintään 450 miljoonan euron suuruisen
säästön aikaansaamiseksi vuonna 2012 (netto, kun otetaan huomioon toimien
vaikutukset veroihin ja sosiaaliturvamaksuihin).
j)          Sen
on leikattava perhe-etuuksia korkean tulotason kotitalouksissa 43 miljoonan
euron suuruisen säästön aikaansaamiseksi vuonna 2012.
k)         Sen on
tehtävä ministeripäätökset, joilla uusi palkkataulukko otetaan täysimääräisesti
käyttöön kaikissa asianomaisissa yksiköissä, ja annettava lainsäädäntöä
marraskuun 2011 jälkeen liikaa maksettujen palkkojen takaisinperinnän
yksityiskohtaisista säännöistä.
l)          Sen
on muutettava lain 4038/2012 3 ja 21 artiklaa niin, että erääntyneiden verojen
ja sosiaaliturvamaksujen osamaksusuunnitelmien laajennuksen ehtoja
tarkistetaan: osamaksusuunnitelmia sovelletaan ainoastaan nyt olemassa oleviin
erääntyneisiin määriin, jotka ovat yksityishenkilöiden osalta alle 10 000 euroa
ja yhtiöiden osalta alle 75 000 euroa. Veronmaksajien,
jotka hakevat osamaksusuunnitelman laajennusta, olisi annettava kaikki
taloudelliset tietonsa veroviranomaisille.
m)        Sen on annettava puitelaki, johon sisältyy julkisten
oheis-/lisäeläkejärjestelmiin liittyvien rahastojen toiminnan perusteellinen
tarkistaminen eläkemenojen vakauttamiseksi sekä sen varmistamiseksi, ettei
näillä järjestelmillä ole vaikutuksia talousarvioon ja että järjestelmä on
keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä kestävä."
3.         Muutetaan
2 artiklan 8 kohta seuraavasti:
a)         korvataan
a ja b alakohta seuraavasti:
"a)        Sen
on toteutettava Euroopan komissiota, EKP:tä ja IMF:ää kuullen suunniteltu
oheis-/lisäeläkejärjestelmien uudistus, jonka EU:n talouspoliittinen komitea
vahvistaa sen suhteen, miten uudistuksen arvioidaan vaikuttavan pitkän
aikavälin kestävyyteen. Uuden
nimellisiin eläketileihin perustuvan maksuperusteisen oheisjärjestelmän
parametreillä varmistetaan kansallisen
aktuaariviranomaisen arvion mukainen pitkän aikavälin vakuutusmatemaattinen tasapaino.
b)         Sen on
mukautettava apteekkien voittomarginaaleja ja otettava käyttöön regressiiviset
voittomarginaalit siten, että kokonaisvoittomarginaali alenee enintään 15
prosentin suuruiseksi."
b)         Lisätään
alakohdat seuraavasti:
"c)        Sen
on saatettava päätökseen käynnissä oleva sosiaalisten ohjelmien toiminnallinen
uudelleentarkastelu.
d)         Sen on
tehtävä päätökset julkisen hankintaviranomaisen täytäntöönpanoasetuksen
antamisesta. Julkisen hankintaviranomaisen on aloitettava toimintansa
julkisesta viranomaisesta annetussa laissa ja Euroopan komission kanssa
marraskuussa 2010 sovitussa toimintasuunnitelmassa määriteltyjen tehtävien,
tavoitteiden, toimivallan ja valtuuksien täyttämiseksi. Julkisen
hankintaviranomaisen jäsenet on nimitettävä.
e)         Sen on
yksilöitävä järjestelmät, joissa eläkkeelle siirryttäessä maksettavat
kertakorvaukset eivät vastaa maksuosuuksia, ja mukautettava maksuja.
f)          Sen
on alennettava lääkkeiden tukkukauppiaiden voittomarginaaleja, jotta ne
lähenevät 5 prosentin ylärajaa.
g)         Sen on
toteutettava kattavan ja yhtenäisen terveydenhuollon tietojärjestelmän
(sähköisen terveydenhuollon järjestelmän) käyttöönottoon tarvittavat
tarjouspyyntömenettelyt.
h)         Sen on
nimitettävä kaikki oikeudelliset, tekniset ja taloudelliset neuvonantajat
vuosiksi 2012 ja 2013 suunniteltuja yksityistämistoimia varten."
4.         Korvataan
2 artiklan 9 kohdan a alakohta seuraavasti:
"a)        Sen
on saatettava päätökseen julkisia menoja koskevien ohjelmien tarkistus.
Tarkistuksessa on hyödynnettävä ulkopuolista teknistä apua ja keskityttävä
eläkkeisiin ja sosiaalisiin tulonsiirtoihin (siten, että säilytetään
sosiaaliturvan perustaso),       puolustusmenoihin maan puolustusvalmiuksia
kuitenkaan vaarantamatta sekä keskus- ja paikallishallinnon
rakenneuudistukseen, lääkemenojen ja sairaaloiden toimintamenojen järkiperäistämiseen
ja rahana annettavien sosiaalietuuksien määrittelyyn.
b)         Sen on hyväksyttävä verouudistus, jolla
yksinkertaistetaan verojärjestelmää, poistetaan verovapautuksia ja
etuusjärjestelyjä, veropohjien laajentaminen mukaan luettuna, jotta verokantoja
voidaan asteittainen alentaa, kun tulokehitys paranee. Tämä uudistus koskee
henkilökohtaista tuloveroa, yhtiöveroa ja arvonlisäveroa, kiinteistöveroja sekä
sosiaaliturvamaksuja, ja säilyttää välillisten verojen verorasitteen.
c)         Sen on
tarkistettava kiinteistöjen oikeudelliset arvot, jotta ne vastaisivat paremmin
markkinahintoja.
d)         Sen on
lakkautettava käteisellä ja sekkeinä verovirastoissa maksettavat maksut, jotka
olisi korvattava pankkisiirroilla, jotta henkilöstölle jää aikaa keskittyä
enemmän lisäarvoa tuottavaan työhön (verotarkastus, veronkanto ja
veronmaksajien neuvonta).
e)         Sen on
vähennettävä keskimäärin 12 prosenttia julkisen sektorin ns. erityispalkkoja,
joihin ei sovelleta uutta palkkataulukkoa. Tätä sovelletaan 1 päivästä
heinäkuuta 2012, ja siitä saadaan vähintään 205 miljoonan euron suuruinen
säästö (netto, kun otetaan huomioon toimien vaikutukset veroihin ja
sosiaaliturvamaksuihin)."
5.         Lisätään
2 artiklaan kohdat seuraavasti:
            "10.      Kreikan on toteutettava seuraavat toimenpiteet syyskuun
2012 loppuun mennessä:
a)         Sen on
annettava vuodeksi 2013 talousarvioesitys, joka on 1 artiklan 2 kohdassa
vahvistetun perusylijäämätavoitteen mukainen.
b)         Sen on
vahvistettava säännöt ja menettelyt sellaisia keskitettyjä
hankintoja/puitesopimuksia varten, jotka koskevat keskushallinnon tasolla usein
hankittavia tavaroita tai palveluja, ja velvoitettava ministeriöt ja
keskushallintoviranomaiset käyttämään hankinnoissaan näitä sopimuksia;
alueviranomaisille tämä velvoite on vapaaehtoinen.
            11.       Kreikan on toteutettava
seuraavat toimenpiteet joulukuun 2012 loppuun mennessä:
a)         Sen on
hyväksyttävä lopullisesti 1 artiklan 2 kohdassa vahvistetun
perusylijäämätavoitteen mukainen vuoden 2013 talousarvio.
b)         Sen on
virtaviivaistettava lisätalousarvioiden esittämis- ja
hyväksymismenettelyjä."
2 artikla
Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se
annetaan tiedoksi.
3 artikla
Tämä päätös on osoitettu Helleenien
tasavallalle.
Tehty Brysselissä .
                                                                       Neuvoston
puolesta
                                                                       Puheenjohtaja
[1]               EUVL L 145, 11.6.2010, s. 6.
[2]               EUVL L 296, 15.11.2011, s. 38.


               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 22.5.2017
            COM(2017) 529 final
            Suositus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            liiallisen alijäämän olemassaolosta Kroatiassa annetun päätöksen 2014/56/EU kumoamisesta

               Suositus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               liiallisen alijäämän olemassaolosta Kroatiassa annetun päätöksen 2014/56/EU kumoamisesta

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 126 artiklan 12 kohdan,

               ottaa huomioon komission suosituksen,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Neuvosto päätti komission suosituksen perusteella 28 päivänä tammikuuta 2014 annetulla neuvoston päätöksellä 2014/56/EU
                  1
                perussopimuksen 126 artiklan 6 kohdan nojalla, että Kroatiassa oli liiallinen alijäämä. Neuvosto totesi, että julkisen talouden alijäämän ennakoitiin olevan 5,5 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2014 ja ylittävän näin perussopimuksessa määrätyn 3 prosentin viitearvon suhteessa BKT:hen. Julkisen talouden bruttovelan ennustettiin olevan 62 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2014 eli enemmän kuin perussopimuksessa määrätty 60 prosentin viitearvo.

               (2)Neuvosto antoi samana päivänä perussopimuksen 126 artiklan 7 kohdan ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1467/97 3 artiklan 4 kohdan nojalla Kroatialle komission suositukseen perustuvan suosituksen liiallisen alijäämän poistamiseksi viimeistään vuonna 2016.

               (3)Komissio katsoi 2 päivänä heinäkuuta 2014, että Kroatia oli toteuttanut tuloksellisia toimia 28 päivänä tammikuuta 2014 perussopimuksen 126 artiklan 7 kohdan nojalla annetun neuvoston suosituksen mukaisesti.

               (4)Perussopimusten liitteenä olevan liiallisia alijäämiä koskevasta menettelystä tehdyn pöytäkirjan 4 artiklan mukaan komissio toimittaa menettelyn täytäntöönpanoa varten tarvittavat tiedot. Pöytäkirjan soveltamisen osana jäsenvaltioiden on neuvoston asetuksen (EY) N:o 479/2009
                  2
                3 artiklan nojalla annettava tiedot julkisen talouden alijäämistä ja veloista ja muista asiaan liittyvistä muuttujista kahdesti vuodessa, ennen 1 päivää huhtikuuta ja ennen 1 päivää lokakuuta.

               (5)Neuvoston olisi tehtävä päätös liiallisen alijäämän olemassaoloa koskevan päätöksen kumoamisesta asiasta annettujen tietojen perusteella. Liiallisen alijäämän olemassaoloa koskeva päätös olisi lisäksi kumottava ainoastaan, jos alijäämä ei komission ennusteiden mukaan ylitä 3 prosentin viitearvoa suhteessa BKT:hen ennustejaksolla ja velkasuhde noudattaa velan supistamista koskevan viitearvon ennakoivaa osatekijää.
                  3

               (6)Niiden tietojen perusteella, jotka komissio (Eurostat) on asetuksen (EY) N:o 479/2009 14 artiklan mukaisesti toimittanut saatuaan Kroatialta ilmoituksen huhtikuussa 2016, sekä vuoden 2017 lähentymisohjelman ja komission kevään 2017 talousennusteen perusteella voidaan tehdä seuraavat päätelmät:

               –Julkisen talouden alijäämä supistui 3,4 prosentista suhteessa BKT:hen vuonna 2015 0,8 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2016. Parannus johtui etupäässä i) voimakkaaseen BKT:n kasvuun perustuvasta tulojen kasvusta ja ii) menojen hillinnästä. Näin ollen alijäämä saatiin alle perussopimuksessa määrätyn 3 prosentin viitearvon neuvoston asettamassa määräajassa.

               –Kroatian hallituksen 27 päivänä huhtikuuta 2017 toimittaman vuosien 2017–2020 lähentymisohjelman mukaan julkisen talouden alijäämä kasvaa ensin 1,3 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2017 ja supistuu sen jälkeen 0,8 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2018. Komission kevään 2017 talousennusteen mukaan alijäämä on 1,1 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2017 ja 0,9 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2018. Tämän vuoksi alijäämän odotetaan pysyvän perussopimuksessa määrätyn 3 prosentin viitearvon alapuolella suhteessa BKT:hen ennustejaksolla.

               –Julkisen talouden rakenteellinen rahoitusasema eli suhdannekorjattu rahoitusasema, jossa ei ole otettu huomioon kertaluonteisia eikä muita väliaikaisia toimenpiteitä, on parantunut 3,0 prosenttia suhteessa BKT:hen vuosina 2014–2016.

               –Julkisen talouden bruttovelka oli enimmillään 86,7 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2015 ja supistui 84,2 prosenttiin vuonna 2016 johtuen BKT:n kasvusta ja velkaa vähentävistä velkakannan korjauseristä. Komission kevään 2017 talousennusteen mukaan velka supistuu edelleen 79,4 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2018 nimellisen BKT:n voimakkaan kasvun ansiosta. Näin ollen julkisen talouden velka noudatti vuonna 2016 velan supistamista koskevan viitearvon ennakoivaa osatekijää.

               (7)Neuvoston päätös liiallisen alijäämän olemassaolosta on kumottava perussopimuksen 126 artiklan 12 kohdan nojalla, kun liiallinen alijäämä jäsenvaltiossa, jota asia koskee, on neuvoston käsityksen mukaan korjattu.

               (8)Neuvoston käsityksen mukaan Kroatian liiallinen alijäämä on korjattu, ja näin ollen päätös 2014/56/EU olisi kumottava.

               (9)Kroatiaan sovelletaan vuodesta 2017 eli liiallisen alijäämän korjaamista seuraavasta vuodesta alkaen vakaus- ja kasvusopimuksen ennaltaehkäisevää osiota. Koska Kroatia saavutti julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteensa jo vuonna 2016, sen olisi yritettävä pysyä tavoitteessa ja noudatettava velkakriteeriä asetuksen (EY) N:o 1467/97 2 artiklan 1 a kohdan mukaisesti,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Kokonaistilanteen arviointi osoittaa, että liiallisen alijäämän tilanne Kroatiassa on korjattu.

               2 artikla

               Kumotaan päätös 2014/56/EU.

               3 artikla

               Tämä päätös on osoitettu Kroatian tasavallalle.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)
                  Neuvoston päätös 2014/56/EU, annettu 28 päivänä tammikuuta 2014, liiallisen alijäämän olemassaolosta Kroatiassa (EUVL L 36, 6.2.2014, s. 13).

                     (2)
                  Neuvoston asetus (EY) N:o 479/2009, annettu 25 päivänä toukokuuta 2009, Euroopan yhteisön perustamissopimukseen liitetyn liiallisia alijäämiä koskevasta menettelystä tehdyn pöytäkirjan soveltamisesta (EUVL L 145, 10.6.2009, s. 1).

                     (3)
                  Vastaa vakaus- ja kasvusopimuksen täytäntöönpanoa koskevia vaatimuksia sekä vakaus- ja lähentymisohjelmien muotoa ja sisältöä koskevia ohjeita, jotka ovat saatavilla osoitteessa
                     http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/pdf/coc/code_of_conduct_en.pdf.