Avis juridique important

|

32001H0483

Neuvoston suositus, annettu 15 päivänä kesäkuuta 2001, jäsenvaltioiden ja yhteisön talouspolitiikan laajoiksi suuntaviivoiksi

Virallinen lehti nro L 179 , 02/07/2001 s. 0001 - 0045

Neuvoston suositus,annettu 15 päivänä kesäkuuta 2001,jäsenvaltioiden ja yhteisön talouspolitiikan laajoiksi suuntaviivoiksi(2001/483/EY)EUROOPAN UNIONIN, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 99 artiklan 2 kohdan,ottaa huomioon komission suosituksen,ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston Göteborgissa 15 päivänä kesäkuuta käymän keskustelun, jaottaa huomioon Euroopan parlamentin päätöslauselman komission suosituksesta,SUOSITTELEE SEURAAVAA:SISÄLLYSLUETTELO>TAULUKON PAIKKA>I POLITIIKAN YLEISET SUUNTAVIIVAT1. JOHDANTOVuosi sitten Lissabonissa Euroopan unioni asetti itselleen uuden strategisen päämäärän seuraavaa vuosikymmentä varten: "siitä on tultava maailman kilpailukykyisin ja dynaamisin tietoon perustuva talous, joka kykenee ylläpitämään kestävää talouskasvua, luomaan uusia ja parempia työpaikkoja ja lisäämään sosiaalista yhteenkuuluvuutta." Vuoden 2000 talouspolitiikan laajoissa suuntaviivoissa määriteltiin kattava strategia tämän tavoitteen saavuttamiseksi. Strategia koostuu kasvuun ja vakauteen tähtäävästä makrotalouspolitiikasta sekä kattavista talousuudistuksista työ-, hyödyke- ja pääomamarkkinoilla. Tällä politiikalla tuetaan vahvaa talouskasvua lyhyellä aikavälillä, vahvistetaan tulevan kasvun perustaa keskipitkällä aikavälillä ja parannetaan mahdollisuuksia selviytyä tehokkaasti pitemmän aikavälin rakennemuutoksista, joihin kuuluu mm. väestön vanhenemisen vaikutus.Vuoden 2001 suuntaviivoissa vahvistetaan voimassa oleva talouspolitiikan strategia, jota laajennetaan Tukholman Eurooppa-neuvoston (23. ja 24. maaliskuuta 2001) tulosten pohjalta. Tukholmassa korostettiin, että unioni ja jäsenvaltiot ovat täysin sitoutuneet täystyöllisyyden tavoitteen saavuttamiseen ja pitävät sitä tärkeänä keinona vastata väestön ikääntymisen antamaan haasteeseen. Niin ikään korostettiin, että kestävän kehityksen edistäminen olisi sisällytettävä suuntaviivoihin. Suuntaviivoja laadittaessa on otettu huomioon vuoden 2000 suuntaviivojen täytäntöönpanon tarkastelu ja taloudellisen tilanteen ja talouden näkymien arviointi komission kevään 2001 talousennusteissa.Kappaleessa 2 tarkastellaan aluksi näiden suuntaviivojen taustalla olevaa talouden tilaa ja lopuksi esitetään talouspolitiikan tärkeimmät haasteet lyhyellä, keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä. Kappaleessa 3 esitetään yleiset talouspoliittiset suositukset, joita sovelletaan kaikkiin jäsenvaltioihin ja yhteisöön. Yleisstrategian puitteissa talouspolitiikan painopistealueet vaihtelevat jonkin verran jäsenvaltioittain talouden kehityksen, näkymien, rakenteiden ja instituutioiden erojen vuoksi. Suuntaviivojen II osassa esitetään maakohtaiset suositukset, joissa nämä erot on otettu asianmukaisesti huomioon. Talousarviosuositukset perustuvat kansallisiin vakaus- ja lähentymisohjelmiin, näiden perusteena oleviin taloudellisiin olettamuksiin ja niitä koskeviin neuvoston lausuntoihin. Vuonna 2002 tehtävässä, suositusten noudattamista koskevassa arvioinnissa otetaan huomioon myös yleisessä taloudellisessa ympäristössä tapahtuneet huomattavat muutokset.2. PAINOPISTEALUEET JA TALOUSPOLITIIKAN VAATIMUKSET2.1 Viimeaikainen ja tuleva talouskehitysTalouden ulkoinen ympäristö on muuttunut selvästi vähemmän suotuisaksi. Neuvosto hyväksyi edelliset suuntaviivat vuoden 2000 alkukesällä, jonka jälkeen maailmantalouden ympäristö on muuttunut selvästi vähemmän tukea-antavaksi useiden toisiinsa liittyvien voimien vuoksi. Vaikka maailmanlaajuisen laskusuhdanteen odotetaan yleisesti jäävän suhteellisen lyhytaikaiseksi, on olemassa huomattavia riskejä, joiden vuoksi tilanne voi muuttua vähemmän suotuisaksi.Ensinnäkin öljyn hinnan nousu jatkui koko kesän, ja syksyllä hinta nousi uusiin huippulukemiin. Vaikka hinnat ovat laskeneet vuoden 2000 lopun huippuluvuista ja maailmanlaajuisen kysynnän heikentyminen vähentää uuden hintapiikin riskiä, öljyn hinta on edelleen suhteellisen korkealla ja heilahtelee voimakkaasti. Toinen ja vielä merkittävämpi riski on Yhdysvaltain ja Japanin talouden toimeliaisuuden odottamattoman jyrkkä hidastuminen viime kuukausina. Yhdysvalloissa vähäinen mukautuminen kohti kestävämpää kasvu-uraa oli sekä odotettavissa että toivottavaa, koska siten voitiin tehokkaasti korjata kasvukaudella kasautuneita merkittäviä epätasapainotiloja. Odotukset keskittyvät elpymiseen vuoden 2001 loppupuolella, mikä perustuu mm. käytettävissä olevan talouspolitiikan liikkumavaran hyvin harkittuun käyttöön. Näkymiin liittyy kuitenkin runsaasti epävarmuutta. Japanissa heiveröinen elpyminen hiipuu, ja talous on edelleen altis häiriöille. Ulkoisen ympäristön heikentyminen vaikuttaa jo eräiden nopeasti kehittyvien markkinatalousmaiden kasvuun lähinnä viennin vähenemisen vuoksi. Voimakkaat heilahtelut maailmanlaajuisilla osakemarkkinoilla jatkuvat, ja on jo tapahtunut selvä korjausliike, joka on kohdistunut erityisesti teknologiaosakkeisiin ja josta näkyy, että sijoittajat ovat tarkistaneet alaspäin näkemyksiään pitkäaikaisista voittonäkymistä.Euroalueen talouskasvu jatkuu varsin hyvänä. Talous- ja rahaliiton toinen vuosi oli onnistunut. Euroalueen talouskasvu oli voimakkainta ja työttömyys alimmillaan vuosikymmeneen. Kuluttajahintainflaatio kiihtyi, pääasiallisesti väliaikaisten tekijöiden, kuten energian hinnan ja heikon valuuttakurssin vauhdittamana, mutta inflaation odotetaan keskipitkällä aikavälillä jäävän selvästi alle 2 prosentin. Kasvuvauhtia ovat kuitenkin heikentäneet ensin öljyn hinnannousun aiheuttama negatiivinen häiriö ja sitten maailmanlaajuisen kysynnän heikkeneminen.>PIC FILE= "L_2001179FI.000401.TIF">Maailmantalouden taantumasta huolimatta näyttää siltä, että hintavakauden nousuriskin vähennyttyä euroalueen talouskasvu jatkaa suhteellisen vahvaa, noin 2,75 prosentin kasvua vuosina 2001-2002, ja euroalueelle syntyy uusia työpaikkoja. Vahvasti parantuneet talouden perustekijät, joihin kuuluu maltillisen palkkapolitiikan jatkaminen, ja terve politiikka ovat edistäneet suotuisaa investointi-ilmapiiriä ja uusien työpaikkojen tasaista lisäystä. Ne ovat synnyttäneet suotuisan kasvukierteen, jonka tukevana perustana on kotimainen kysyntä. Vaikka yritysten ja erityisesti kuluttajien luottamus onkin heikentynyt, ne ovat vielä pitkän aikavälin keskitason yläpuolella, sillä niiden tukena on edelleen talouden dynamiikan lisääntyminen. Investointikysyntää tukevat korkea kapasiteetin käyttöaste, suotuisat rahoitusolot ja vahva kannattavuus, kun taas kulutuskysynnän tukena on edelleen käytettävissä olevien tulojen kasvu, jota tuottavuuden kasvu, työllisyyden paraneminen ja verouudistukset ovat edistäneet.>PIC FILE= "L_2001179FI.000402.TIF">Lisäksi suuret sisämarkkinat yhdessä yhteisen rahan kanssa tarjoavat vahvan ja vakaan perustan kotimaiselle kasvulle ja vähentävät valuuttakurssivaihteluista aiheutuvia riskejä. Euroseteleiden ja -kolikoiden käyttöönotto 1. tammikuuta 2002 antaa lisäpontta talouden yhdentymiselle ja tuo euron jokapäiväiseen elämäämme, mikä parantaa rahaliiton näkyvyyttä. Lisäksi talousuudistusten edistymisen ansiosta euroalueen kestävyys ulkoisia häiriöitä kohtaan on vahvistunut. Niinpä vaikka ulkoisen heikentymisen riskit toteutuisivatkin - erityisesti jos Yhdysvaltain talous ei käänny nopeasti takaisin tukevaan kasvuun - edellä mainitut tekijät auttavat lieventämään sen vaikutusta euroalueeseen.Euroalueen ulkopuoliset jäsenvaltiot. Vuonna 2000 talouskasvu oli voimakasta ja uusia työpaikkoja syntyi runsaasti Tanskassa, Ruotsissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa, mutta nyt niissä samoin kuin euroalueella vaikuttaa maailmantalouden heikentynyt kehitys. Sen seurauksena talouskasvun odotetaan hidastuvan alhaisemmalle tasolle. Rakenneuudistusten hyvä edistyminen ja jatkuvasti vahva kotimainen kysyntä antavat niille hyvät eväät selvitä ulkoisen ympäristön heikentymisestä. Inflaatio on pysynyt vaimeana ja on samalla tai alhaisemmalla tasolla kuin euroalueella.2.2 Keskeiset haasteetEuroopan unionilla ja euroalueella on useita keskeisiä haasteita lyhyellä, keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä. Haasteista selviäminen edellyttää, että jo nyt ryhdytään toteuttamaan tarvittavia toimia.Lyhyen aikavälin haaste: kasvun vahvistumisen ja uusien työpaikkojen syntymisen ylläpitäminen. Välittömänä tehtävänä on ylläpitää vahvaa talouskasvua maailmantalouden heikentyessä. EU ja euroalue joutuvat tukeutumaan entistä enemmän omiin vahvuuksiinsa.Kasvuun ja vakauteen tähtäävä makrotalouspolitiikka ja kattavat rakenneuudistukset ovat ratkaisevan tärkeitä sisäisen kasvudynamiikan ylläpitämiselle ja parantamiselle entisestään. Niillä tuetaan yritysten ja kuluttajien luottamusta. Tässä yhteydessä finanssipolitiikalla olisi hillittävä liikakysyntää ja inflaatiopaineita, ja maltillista palkkakehitystä on jatkettava. Näin tuetaan hintavakautta ja voidaan helpottaa talouskasvua ja työpaikkojen jatkuvaa lisäämistä suosivaa rahapolitiikkaa.Varsinkin finanssipolitiikalla on edelleen pyrittävä saavuttamaan lähes tasapainoinen tai ylijäämäinen julkisen talouden rahoitusasema. Vaikeasti saavutetun makrotaloudellisen vakauden säilyttäminen myös tulevaisuudessa on olennaisen tärkeää. Paineet julkisten menojen lisäämiseksi ja verojen alentamiseksi voivat heikentää rahoitusasemaa. Joissakin jäsenvaltioissa on lisäksi syntynyt palkankorotuspaineita, koska työmarkkinoilla alkaa kehittyä pullonkauloja ja kuluttajahintainflaation viimeaikaisen kiihtymisen ja aiemman maltillisen palkkakehityksen vuoksi vaaditaan hyvitystä.Talous- ja rahaliitto on kuitenkin merkinnyt tärkeää järjestelmän muutosta, ja talous- ja rahaliiton onnistuminen vaatii lisävastuun ottamista kaikilta keskeisiltä talouspolitiikan toimijoilta. Yhteinen rahapolitiikka koskee koko euroaluetta, eikä valuuttakurssia voida enää käyttää rakennemuutosten viivästymisestä tai epätarkoituksenmukaisesta politiikkayhdistelmästä aiheutuneen kilpailukyvyn menetyksen palauttamiseen.Hallituksilla ja työmarkkinaosapuolilla on siten vastuu tasapainoisen talouspolitiikkayhdistelmän luomisesta sekä jäsenvaltioiden että euroalueen osalta. Työmarkkinaosapuolia kehotetaan edelleenkin vastuunalaiseen toimintaan, jolla lisätään kasvun ja työllisyyden parantamismahdollisuuksia.Yleisesti ottaen talouden kestävyyttä on entisestään vahvistettava tarkkaan harkituilla rakennemuutoksilla. Lisäämällä markkinoiden joustavuutta ja avoimuutta parannetaan mahdollisuuksia selviytyä muutoksista ja vaimentaa häiriöiden vaikutusta. Joustavammat ja avoimemmat markkinat edistävät myös rakenteellisten parannusten myönteistä vuorovaikutusta taloudessa ja vaikuttavat edullisesti makrotalouden kehitykseen. Lisäksi rakennemuutoksilla voi hintapaineita alentamalla olla myönteinen vaikutus lyhyellä aikavälillä.Keskipitkän aikavälin haaste: tulevan kasvun ja työllisyyden perustan parantaminen. Vuodesta 1997 alkaneen kasvun taustalla oli noususuhdanne, jossa voitiin hyödyntää vajaata kapasiteettia. Vaikka potentiaalisen tuotannon kasvu on hyvinkin voinut parantua viime vuosina markkinoiden toiminnan tehostumisesta ja uudesta tieto- ja viestintätekniikasta syntyneen tuottavuuden nousun ansiosta, sitä pidetään edelleen riittämättömänä ylläpitämään noin 3 prosentin kasvuvauhtia pidemmän aikaa. Talouskasvun ylläpitäminen edellyttää sen vuoksi potentiaalisen kasvun pysyvää lisääntymistä.Talouspolitiikassa on keskityttävä luomaan oikeat olosuhteet tuotannollisten resurssien ja luonnonvarojen tehokkaalle käytölle ja niiden lisäämiselle ajan myötä. Politiikoilla on erityisesti edesautettava markkinoiden toiminnan tehostumista puuttumalla ulkoisvaikutusten, markkinavoimien, epätäydellisten tietojen tai sääntely-ympäristön aiheuttamaan markkinoiden puutteelliseen toimintaan tai markkinoiden toimimattomuuteen.Työvoimaresurssien tämänhetkistä vajaakäyttöä olisi vähennettävä. EU:n virallinen työttömyysaste on edelleen kohtuuttoman korkea ja työvoima-aste ja työllisyys ovat alhaisia, erityisesti ikääntyvien työntekijöiden ja naisten osalta, ja monissa jäsenvaltioissa kaukana Lissabonissa ja Tukholmassa sovituista tavoitteista. Talous- ja sosiaalipolitiikkojen keskinäisellä tehostamisella parannetaan työllistymismahdollisuuksia, mikä edistää piilevien inhimillisten voimavarojen käytön tehostumista EU:ssa. Tämä edellyttää työmarkkinasäännöksien ja -instituutioiden tarkistamista niistä työvoiman kysynnälle ja tarjonnalle mahdollisesti aiheutuvien esteiden vähentämiseksi. Aliedustettujen tai huonommassa asemassa olevien ryhmien työmarkkinoille osallistumisen lisääminen on myös keino sosiaalisen osallisuuden vahvistamiseksi.Työvoiman tarjonnan lisäämiseksi on tarpeen varmistaa, että sääntelypuitteet ovat sellaiset, että ne kannustavat ihmisiä hakeutumaan työmarkkinoille ja pysymään siellä. Varsinkin vero- ja sosiaalietuusjärjestelmien uudistamista olisi jatkettava lisäämällä taloudellisia kannustimia työn vastaanottamiseen ja työssä pysymiseen. Työttömien ja työvoiman ulkopuolella olevien mahdollisuuksien parantamiseksi on siirryttävä kohdennettuun aktivoivaan politiikkaan. Aktiivisella työmarkkinapolitiikalla edistetään myös sosiaalista osallisuutta. Euroopan työvoiman käyttöä voitaisiin kokonaisuudessaan tehostaa vähentämällä työvoiman liikkuvuuden esteitä jäsenvaltioiden sisällä ja niiden välillä ja erityisesti vaikuttamalla ammattitaitoiseen työvoimaan liittyviin tuotantokapeikkoihin. Lisäksi olisi vaalittava elinikäistä oppimista, jolla kannustetaan työvoimaan osallistumista ja lisätään työvoiman joustavuutta ja mukautumiskykyä.Työvoiman tarjonnan lisäämiseen on tavanomaisesti liitettävä kapasiteettia lisääviä investointeja. Tähän sisältyy investointeja suosivan liiketoimintaympäristön luominen, jota tukevat riittävä julkinen infrastruktuuri sekä nykyaikainen ja tehokas julkinen hallinto. Hyvin toimivat, kilpailukykyiset ja integroidut hyödyke- ja pääomamarkkinat myötävaikuttavat tähän osaltaan huolehtimalla siitä, että resurssit tulevat parhaaseen mahdolliseen käyttöön. Näin ollen tavara- ja palvelumarkkinoiden ja erityisesti yleishyödyllisten laitosten ja rahoituspalvelumarkkinoiden kilpailua on lisättävä. Tämän tavoitteen saavuttamiseksi yhteisön tason toimissa olisi keskityttävä sisämarkkinoiden täytäntöönpanon loppuunsaattamiseen, erityisesti palvelualalla, mukaan luettuna rahoitusala ja verkkotoimiala. Jäsenvaltioiden olisi puolestaan huolehdittava sisämarkkinalainsäädännön täytäntöönpanon tehostamisesta ja ennen kaikkea nopeuttamisesta sekä kannustettava kilpailun lisäämistä.Lissabonin strategiaan kuuluu keskeisenä osana, että tunnustetaan tarve vaalia yrittäjyyttä ja innovaatioita EU:ssa, jotka molemmat ovat perustavanlaatuisia edellytyksiä Euroopan kasvupotentiaalin lisäämiseksi ja niin ollen myös Euroopan kilpailukyvyn vahvistamiseksi, varallisuuden lisäämiseksi ja työpaikkojen syntymisen edistämiseksi. Yrittäjyyden ja innovaatioiden vahvistaminen muodostaa keskeisen haasteen kaikille jäsenvaltioille.Sisämarkkinoiden kilpailun lisääminen on johdonmukaista, kun maailmanlaajuinen kilpailu lisääntyy. Tästä seuraisi huomattavia myönteisiä vaikutuksia Euroopan tuotantopotentiaaliin lisäämisen muodossa.>PIC FILE= "L_2001179FI.000601.TIF">Euroopan unionin on sen vuoksi jatkossakin hyväksyttävä yhteinen kauppapolitiikka, joka suosii avointa maailmankauppaa, ja vaadittava uutta monenvälistä kauppaneuvottelukierrosta WTO:n puitteissa.Voimakas tuottavuuden kasvu ja kilpailukyvyn ylläpitäminen maailmanlaajuisesti vaatii jatkuvia rakenteellisia muutoksia. Euroopan siirtyminen kohti tietoon perustuvaa taloutta edistyy, mutta puutteita on edelleen teollisuuden ja tiedeyhteisön välisessä suhteessa sekä tutkimus- ja kehitystyöhön tehtyjen yksityisten investointien määrässä, minkä vuoksi tutkimuksen kaupallistaminen on edelleen vähäistä. Pätevän tieto- ja viestintätekniikka-alan henkilöstön ja koulutettujen tutkijoiden tarjonta on lisäksi riittämätöntä. On myös ratkaisevan tärkeää lisätä investointeja EU:ssa, jotta edistetään (erityisesti tieto- ja viestintätekniikka-alan) innovaatioiden levitystä koko talouteen ja voidaan sitä kautta lisätä keskipitkän aikavälin kasvupotentiaalia.Pitkän aikavälin haaste: valmistautuminen väestön ikääntymisen vaikutukseen. Tulevaisuudessa edessä oleva väestön ikääntymisestä aiheutuva haaste vahvistaa tarvetta harjoittaa kasvuun ja vakauteen tähtäävää makrotalouspolitiikkaa ja toteuttaa kattavia talousuudistuksia, joiden tavoitteena on erityisesti työvoiman tarjonnan lisääminen. Nykyisen kehityksen jatkuessa EU:n työikäinen väestö vähenee noin 40 miljoonalla hengellä vuosien 2015 ja 2050 välisenä aikana ja vanhushuoltosuhde suurin piirtein kaksinkertaistuu seuraavien viiden vuosikymmenen kuluessa. Tämän vaikutus julkiseen talouteen alkaa jo tuntua joissakin jäsenvaltioissa.>PIC FILE= "L_2001179FI.000701.TIF">Alustavien laskelmien mukaan julkiset eläkemenot nousevat noin 3-5 prosenttia suhteessa BKT:hen vuosina 2010-2050. Lisäksi terveydenhuolto- ja vanhustenhoitomenojen odotetaan kasvavan huomattavasti. Koska on turvattava yleinen eläketurva, väestön ikääntymisellä tulee siten olemaan merkittäviä seurauksia julkisen talouden pitkäaikaiselle kestävyydelle. Koska vaikutus alkaa jo olla havaittavissa, hallitusten on tarpeellista heti ryhtyä toimiin varmistaakseen eläkkeiden ja vanhusten terveydenhuollon laadun, riittävyyden ja julkisen talouden kestävyyden ja parantaa työllisyyden lisäämisen kannustimia. Tätä varten nykyisiä järjestelmiä ja politiikkoja olisi tarkistettava ja tarpeen vaatiessa uudistettava. Julkisen talouden rakenneuudistukset on toteutettava, jotta voidaan valmistautua väestön ikääntymisestä julkiselle taloudelle aiheutuvaan rasitteeseen.Välittömän rahoitusvaikutuksen lisäksi väestön ikääntymisellä on laajempaa vaikutusta talouskasvuun, koska potentiaalisen työvoiman määrä vähenee ja koska sillä voi olla merkittävä vaikutus kokonaissäästämisasteeseen. Elintason nousua on tuettava yhä enemmän työn tuottavuutta lisäämällä ja työllisyysastetta korottamalla. Investointien edistäminen ja pääomapohjan syventäminen, joilla lisätään työn tuottavuutta, auttaa osaltaan puuttumaan ikääntymisen negatiivisiin vaikutuksiin. Lisäksi se, että työvoimaan tulee vähemmän nuoria, juuri valmistuneita ihmisiä, voi vähentää ammattitaitojen uudistumista ja siten uuden teknologian käyttöönottoa. Ikääntymisen vaikutusta ammattitaidon tasoon voitaisiin torjua lisäämällä uuden teknologian hallintaa nuorten parissa ja vaalimalla elinikäistä oppimista.Jäsenvaltioiden on laadittava kokonaisvaltainen strategia, jolla selviydytään väestön ikääntymisestä johtuvista kansan- ja julkistaloudellisista haasteista. Strategiatoimenpiteitä voivat olla eläke- ja terveydenhoitojärjestelmien sekä vanhustenhoidon uudistaminen, eläkeiän nostaminen, kannustaminen työvoiman tarjontaan osallistumisen lisäämiseen erityisesti ikääntyneiden työntekijöiden osalta, julkisten eläkerahastojen lisääminen ja mahdollisesti yksityisesti rahoitettujen lisäeläkejärjestelmien (2 ja 3 pilari) laajentamisen kannustaminen. Nämä strategiat on esitettävä vakaus- ja lähentymisohjelmien yhteydessä, ja niitä on tarkasteltava monenvälisessä seurannassa ottaen toissijaisuusperiaatteen asianmukaisella tavalla huomioon.Talouspolitiikan tiiviin koordinaation varmistaminen. Talouspolitiikan päättäjien tiivis koordinaatio sekä neuvoston, euroryhmän ja EKP:n välinen jatkuva ja hedelmällinen vuoropuhelu, johon komissio osallistuu ja jossa kunnioitetaan kaikilta osin EKPJ:n riippumattomuutta, ovat perustavanlaatuisia tekijöitä harmonisen talouskehityksen edistämisessä. Tähän sisältyy myös nopea tietojen vaihto ja yhteisten tilastojen parantaminen. Talouspoliittisten toimien vaikuttavuutta parannetaan ottamalla asianmukaisesti huomioon heijastusvaikutukset, joiden merkitys kasvaa yhdentymisen edetessä.Tämä koskee erityisesti euroalueen jäsenvaltioita. Näistä haasteista selviämiseksi ja EMUn kaikkien mahdollisuuksien hyödyntämiseksi euroalueen jäsenvaltioiden viranomaiset koordinoivat talouspolitiikkansa tiiviisti euroryhmässä. Euroryhmä on Nizzan Eurooppa-neuvoston päätelmien mukaisesti alkanut laajentaa käsittelemiensä pääasiassa rakennekysymyksien kirjoa voidakseen myötävaikuttaa euroalueen kasvupotentiaalin vahvistamiseen.Seuraavassa kappaleessa esitetään yksityiskohtaisemmin sekä makro- että mikrotalouspolitiikan strategia, jolla vastataan tehokkaasti näihin keskeisiin haasteisiin. Sen tärkeimmät osat ovat seuraavat:i) kasvuun ja vakauteen tähtäävän talouspolitiikan varmistaminenii) julkisen talouden laadun ja kestävyyden parantamineniii) työmarkkinoiden elvyttämineniv) tehokkaiden hyödyke- (tavara- ja palvelu-)markkinoiden varmistaminenv) EU:n rahoituspalvelumarkkinoiden tehokkuuden ja yhdentymisen edistäminenvi) yrittäjyyden kannustaminenvii) tietoon perustuvan talouden edistäminen javiii) ympäristön kestävyyden vahvistaminen.3. TALOUSPOLIITTISET SUOSITUKSET3.1 Kasvuun ja vakauteen tähtäävän talouspolitiikan varmistaminenTalouspolitiikka vaikuttaa keskeisesti kasvun ja työllisyyden ylläpitämiseen ja hintavakauden säilymiseen. Lyhyellä aikavälillä sen tavoitteena on talouden tasapainoisen kasvun jatkuminen ja nykyisen kasvupotentiaalin täysimääräinen toteutuminen. Keskipitkällä aikavälillä sillä myötävaikutetaan sellaisten edellytysten syntymiseen, joilla edistetään riittävää säästämisastetta ja investointitasoa talouden saattamiseksi kestävälle, nopeamman kasvun ja työllisyyden uralle inflaatiota kiihdyttämättä.Euroalueella kasvun odotetaan hidastuvan talouden toimeliaisuuden oltua vahvaa vuonna 2000, mutta säilyvän suhteellisen voimakkaana ja potentiaalisen kasvun yläpuolella vuosina 2001-2002, samalla kun inflaation odotetaan hidastuvan. Asianmukaiseen ja jännitteettömään talouspolitiikkaan kuuluvat seuraavat tekijät.Yhteisen rahapolitiikan päätavoite on hintavakauden ylläpitäminen euroalueella. Tätä tavoitetta rajoittamatta rahapolitiikalla tuetaan yleistä talouspolitiikkaa yhteisössä.>PIC FILE= "L_2001179FI.000901.TIF">Vakaus- ja kasvusopimuksen mukainen terve julkisen talouden rahoitusasema luo riittävän liikkumavaran automaattisten vakauttajien täysimääräiselle toiminnalle ilman, että olisi vaaraa, että julkiselle taloudelle asetettu alijäämätavoite (3 prosenttia suhteessa BKT:hen) ylittyisi. Terve julkisen talouden rahoitusasema vaikuttaa myös suotuisasti korkoihin ja edesauttaa yksityisen sektorin investointeja, vähentää edelleen julkisen talouden velkaantuneisuutta auttaen näin valmistautumaan väestörakenteen muutoksien aiheuttamiin kustannuksiin ja vahvistaa sijoittajien luottamusta lisäämällä EMUn julkisen talouden puitteiden uskottavuutta.Yleisesti ottaen on tärkeää, että finanssipolitiikan ohjenuorana on välttää suhdanteita vahvistavaa politiikan viritystä, joka johtaa talouden toimeliaisuuden ylikorostuneisiin heilahteluihin ja kestämättömiin rakenteellisiin tasapainoihin sekä rasittaa yhteistä rahapolitiikkaa. Useimmissa jäsenvaltioissa on saavutettu vähimmäisrahoitusasema, jonka mahdollistaa automaattisten vakauttajien toiminnan ilman, että liiallisten alijäämien raja ylittyy. Näitä merkittäviä saavutuksia on pystyttävä ylläpitämään. Useimmissa tapauksissa julkista taloutta on edelleen tervehdytettävä.Kaikkien jäsenvaltioiden on vakaus- ja kasvusopimuksen mukaisesti huolehdittava siitä, että suhdannetasoitetut rahoitusasemat siirtyvät kohti tasapainoa tai ylijäämää tai säilyvät tasapainoisina tai ylijäämäisinä tulevina vuosina. Tämä luo lisää liikkumavaraa suhdannevakautukselle, jolla selviydytään odottamattomista julkisen talouden muutoksista, nopeutetaan julkisen velan supistamista ja valmistaudutaan väestön ikääntymiseen liittyviin julkisen talouden haasteisiin. Uusimpien vuosina 2000-2001 tarkistettujen vakausohjelmien perusteella vuoden 2001 vähäisen heikentymisen jälkeen koko euroalueen rahoitusasema korjaantuu vähitellen tasapainoon vuonna 2003.>PIC FILE= "L_2001179FI.000902.TIF">Julkisyhteisöjen nettoluotonanto (+)/-otto(-) tarkistetuissa vakaus- ja lähentymisohjelmissa>TAULUKON PAIKKA>Lähde:Komissio.Euroalueen jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että niiden finanssipolitiikka tukee yhteisen rahapolitiikan hintavakaustavoitetta. Niiden on oltava valmiita käyttämään finanssi- ja rakennepolitiikkaa kotimaisen hintavakauden edistämiseen ja ottamaan finanssipolitiikassa huomioon sekä euroalue että yhteisen rahapolitiikan vaikutus kotimaassa. Yleisesti ottaen jäsenvaltioiden oni) pääsääntöisesti saavutettava lähes tasapainoinen tai ylijäämäinen julkisen talouden rahoitusasema vuonna 2001 viime vuonna tehdyn sitoumuksen mukaisesti, jotta niille jää riittävästi liikkumavaraa selviytyäkseen haitallisten suhdannevaihteluiden vaikutuksista; varmistettava talousarvioidensa määrätietoinen täytäntöönpano, jotta estetään lipsuminen vakausohjelman tavoitteistaii) laadittava vuoden 2002 talousarviot noudattaen tarvetta saavuttaa tai säilyttää julkisen talouden rahoitusasema tasapainossa tai ylijäämäisenä ja välttää suhdanteita vahvistavaa finanssipolitiikkaa; tarpeen vaatiessa vahvistettava entisestään julkista taloutta, erityisesti talouden pitkäaikaisen kestävyyden varmistamiseksi, jaiii) oltava valmiina kiristämään finanssipolitiikkaa niissä maissa, joissa on ylikuumenemisen riski ja inflaatiopaineita, harjoittamaan maltillista palkkapolitiikkaa ja edistämään rakenneuudistuksia entisestään tähdäten inflaation supistamiseen ja edesauttaen tarkoituksenmukaisen talouspolitiikkayhdistelmän luomista jäsenvaltioissa.Euroalueen ulkopuolisista jäsenvaltioista Tanskan rahapolitiikka kohdistuu kiinteän valuuttakurssin politiikkaan suhteessa euroon ERM2-järjestelmän puitteissa, jonka katsotaan myötävaikuttavan hintavakauden saavuttamiseen. Ruotsissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa rahapolitiikalla tähdätään hintavakauteen inflaatiotavoitteen kautta. Tavoitteiden onnistunut saavuttaminen auttaa luomaan valuuttakurssivakauden edellytykset.Euroalueen ulkopuolisten jäsenvaltioiden on myös ylläpidettävä tervettä julkisen talouden rahoitusasemaa vakaus- ja kasvusopimuksen mukaisesti. Yleisesti ottaen niiden oni) ylläpidettävä ylijäämäisiä julkisen talouden rahoitusasemia vuonna 2001 ja siten riittävää liikkumavaraa selviytyäkseen haitallisten suhdannevaihteluiden vaikutuksilta, varmistettava talousarvioidensa määrätietoinen täytäntöönpano, jotta estetään lipsuminen vakausohjelman tavoitteista, jaii) laadittava vuoden 2002 talousarviot noudattaen tarvetta säilyttää julkisen talouden rahoitusasema tasapainossa tai ylijäämäisenä ja välttää suhdanteita vahvistavaa finanssipolitiikkaa; tarpeen vaatiessa vahvistettava entisestään julkista taloutta, erityisesti talouden pitkäaikaisen kestävyyden varmistamiseksi.Talous- ja työllisyystilanteen erojen pitäisi kuvastua jäsenvaltioiden palkkakehityksessä. Hallitusten on edistettävä oikeanlaisia puitteita työmarkkinaosapuolten palkkaneuvotteluille. Jotta palkkakehityksellä edesautetaan työllisyyttä suosivaa politiikkayhdistelmää, työmarkkinaosapuolten olisi jatkettava järkevällä linjalla ja tehtävä palkkasopimukset jäsenvaltioissa talouspolitiikan laajoissa suuntaviivoissa esitettyjen yleisperiaatteiden mukaisesti. On tarpeen, ettäi) nimellispalkankorotukset ovat sopusoinnussa hintavakauden kanssaii) reaalipalkankorotukset eivät ylitä työn tuottavuuden kasvua ottaen huomioon, että on tarvittaessa tarpeen vahvistaa ja jälkeenpäin säilyttää kapasiteetin lisäämiseksi ja työpaikkojen luomiseksi tehtyjen investointien kannattavuusiii) kannustaa palkanmuodostusta, jossa otetaan huomioon (muun muassa taidoista, pätevyyksistä ja maantieteellisistä alueista riippuvat) tuottavuuden erot.3.2 Julkisen talouden laadun ja kestävyyden parantaminenJäsenvaltioiden on ylläpidettävä terveitä julkisen talouden rahoitusasemia ja samalla parannettava julkisen talouden laatua ja kestävyyttä Tukholman Eurooppa-neuvoston hyväksymän raportin mukaisesti. Siten varmistetaan, että julkinen talous tukee parhaalla mahdollisella tavalla kasvua ja työllisyyttä ja Lissabonissa ja Tukholmassa sovittujen tavoitteiden saavuttamista, myös sosiaalista yhteenkuuluvuutta. Julkisen velan vähentäminen, verojen alentaminen ja keskeisten alojen julkisten investointien rahoittaminen on saatettava tarkoituksenmukaiseen tasapainoon ja toteutettava asianmukaisessa järjestyksessä. Tätä varten jäsenvaltioiden oni) pyrittävä muuttamaan vero- ja sosiaalietuusjärjestelmiä työntekoa suosivammiksi, myös tarvittaessa kokonaisverorasitusta keventämällä, vero- ja sosiaalietuusjärjestelmien uudistuksia kohdentamalla erityisesti matalapalkka-alojen osalta, samalla jatkaen julkisen talouden vakauttamista ja tehostamalla verojärjestelmiä (ks. kappale 3.3)ii) edistämällä julkisten menojen laatua kohdentamalla niitä uudelleen fyysisen ja inhimillisen pääoman kartuttamiseen sekä tutkimukseen ja kehitykseen huolehtimalla siitä, että inhimillisiin voimavaroihin investoidaan asukasta kohden vuosittain huomattavasti enemmän varoja;iii) tehostettava julkista kulutusta institutionaalisilla ja rakenteellisilla uudistuksilla; erityisesti otettava käyttöön menoseurantaa, myös budjettimenettelyä, helpottavia mekanismeja tai parannettava niitä;iv) parannettava julkisen talouden pitkäaikaista kestävyyttä kattavan kolmiosaisen strategian avulla: toimet työllisyyden lisäämiseksi, julkisen velan nopea vähentäminen sekä eläke- ja terveydenhoitojärjestelmien uudistusten jatkaminen. Eläkkeiden rahoitusperustan vahvistamiseksi on myös harkittava rahoittavien järjestelmien käytön lisäämistä, jav) jatkettava edelleen verotuksen koordinointia haitallisen verokilpailun välttämiseksi ja veropaketista marraskuussa 2000 tehdyn neuvoston sopimuksen täytäntöönpanemiseksi tehokkaalla tavalla.Jäsenvaltioiden tavoin myös yhteisön on noudatettava tiukkaa talousarviokuria. Sitä on sovellettava rahoitusnäkymien kaikkiin luokkiin noudattaen samalla talousarvion kurinalaisuudesta ja talousarviomenettelyn parantamisesta tehtyä toimielinten välistä sopimusta. Yhteisön resursseja on hyödynnettävä joustavasti, jotta voidaan parantaa EU:n talousarvion vaikutusta talouteen.3.3 Työmarkkinoiden elvyttäminenViime vuosien vahva työllisyyskehitys jatkui vuonna 2000. Tämä on suurelta osin ollut suotuisien makrotaloudellisten olosuhteiden ansiota, mutta myös työmarkkinakehitys viittaa voimakkaasti rakennetyöttömyyden vähenemiseen viime vuosikymmenen aikana erityisesti Euroopan työllisyysstrategian puitteissa täytäntöönpantujen työmarkkinoita tehostavien uudistusten ja politiikoiden ansiosta. Palkkojen nousu on ollut melko maltillista huolimatta työttömyyden jyrkästä vähenemisestä samalla kun pitkäaikaistyöttömyys on laskenut jopa enemmän kuin kokonaistyöttömyysaste. Vielä on kuitenkin paljon parantamisen varaa. EU:lla on edessään erityisesti neljä haastetta. Ensinnäkin joissakin jäsenvaltioissa on rekrytointivaikeuksia ja pulaa ammattitaitoisista työntekijöistä, mikä viittaa siihen, että EU voi nyt olla lähestymässä nopeaan suhdanteeseen liittyvän työllisyyden kasvun rajoja.>PIC FILE= "L_2001179FI.001201.TIF">Toiseksi työttömyysaste on edelleen liian korkea ja vaihtelee suuresti jäsenvaltioittain ja alueittain. Kolmanneksi työttömyyden on laskettava edelleen huomattavasti ja työvoiman tarjonnan kasvettava huomattavasti, jotta päästään EU:n työllisyystavoitteisiin eli 70 prosentin kokonaistyöllisyyteen ja naisten 60 prosentin työllisyysasteeseen vuoteen 2010 mennessä, kuten Lissabonin Eurooppa-neuvostossa sovittiin; välitavoitteina on 67 prosenttia ja 57 prosenttia tammikuuhun 2005 mennessä sekä 50 prosenttia ikääntyneiden työntekijöiden osalta vuoteen 2010 mennessä, kuten Tukholman Eurooppa-neuvostossa sovittiin. Neljänneksi, kuten Tukholman Eurooppa-neuvostossa vahvistettiin, tavoitteena pitäisi olla uusien ja parempien työpaikkojen luominen, erityisesti parantamalla koulutusta, elinikäistä oppimista ja sovittamalla työ- ja yksityiselämä paremmin yhteen.Haasteisiin vastatakseen jäsenvaltioiden olisi hyödynnettävä suotuisia makrotalouden olosuhteita tehdäkseen tarpeelliset rakenteelliset korjaukset työmarkkinoille ja siirtyäkseen kohti täystyöllisyystavoitetta.Neuvosto hyväksyi 19. tammikuuta 2001 vuodeksi 2001 yksityiskohtaiset työllisyyspolitiikan suuntaviivat, jotka noudattavat vuoden 2000 talouspolitiikan laajoissa suuntaviivoissa esitettyjä päätavoitteita ja jäsenvaltiokohtaisia suosituksia. Työmarkkinauudistusten toteuttamisessa jäsenvaltioiden on pantava työllisyyssuuntaviivat ja niille suunnatut suositukset määrätietoisesti täytäntöön.Jäsenvaltioiden on ryhdyttävä erityisesti seuraaviin toimiin:i) edistettävä työmarkkinaosapuolten kanssa käytävässä vuoropuhelussa varsinkin naisten ja ikääntyneiden työntekijöiden entistä suurempaa osallistumista työelämään erityisesti vaalimalla tasa-arvoa työelämässä, tarjoamalla riittävät hoitomahdollisuudet lapsille ja muille huollettaville, uudistamalla varhaiseläkejärjestelmiä ja elinikäisen oppimisen avulla. Myös vammaisten, etnisten vähemmistöjen ja maahanmuuttajien osallistumista työelämään olisi edistettävä. Muut tarpeelliset toimet, ml. eläkeuudistukset, on mainittu julkisen talouden kohdallaii) huolehdittava siitä, että vero- ja etuusjärjestelmillä tehdään työnteosta kannattavaa. Uudistuksilla on alennettava työhön kohdistuvia veroja ja alennettava korkeita efektiivisiä marginaaliveroasteita erityisesti matalapalkkaisten työntekijöiden osalta sekä puututtava etuusjärjestelmien kannustinvaikutuksiin, kestoon, kelpoisuusehtoihin ja toimeenpanoon, jotta niillä suosittaisiin enemmän työllisyyttäiii) vähennettävä työvoiman liikkumisen esteitä jäsenvaltioissa ja jäsenvaltioiden välillä, mm. tutkintojen vastavuoroisella tunnustamisella, antamalla työeläkerahastoja koskeva direktiivi ja panemalla se täytäntöön, parantamalla eläkeoikeuksien siirtämistä ja edistämällä Euroopan laajuista tiedonsaantia vapaista työpaikoista ja opiskelumahdollisuuksista jäsenvaltioissa uusien eurooppalaisten työmarkkinoiden kehittämisen yhteydessäiv) helpotettava ammatillista liikkuvuutta parantamalla työmarkkinaosapuolten kanssa käytävällä vuoropuhelulla yleissivistävää ja ammatillista koulutusta ja elinikäistä oppimista varhaisen koulunkäynnin lopettamisen vähentämiseksi ja valmistautumalla siirtymään tietoon perustuvaan talouteen sekä parantamalla työpaikkojen laatuav) tehostamalla entisestään aktiivista työmarkkinapolitiikkaa ja kohdistettava se niihin, joilla on suurin riski jäädä pitkäaikaistyöttömiksi; varmistettava, että etuusjärjestelmiä täydennetään työnhakijoille annettavalla tehokkaalla avulla työllistyvyyden ja työmahdollisuuksien parantamiseksivi) edistettävä yhdessä työmarkkinaosapuolten kanssa käytävällä vuoropuhelulla työjärjestelyjen joustavoittamista esimerkiksi työaikajärjestelyillä ja uudistettava voimassa olevia sääntely-, sopimus- ja oikeudellisia puitteita, jotka voivat estää työhön pääsyä, jotta suurempaan joustavuuteen liittyisi turvallisuus; huolehdittava siitä, että kokonaistyöajan lyhentäminen ei aiheuta yksikkötyökustannusten nousua ja että tuleva työvoiman tarjonnan tarve otetaan täysin huomioon, javii) harjoitettava politiikkaa, jonka tavoitteena on vähentää sellaisia sukupuolten välisiä palkkaeroja, jotka tosiasiassa johtuvat syrjinnästä.>PIC FILE= "L_2001179FI.001301.TIF">3.4 Hyödyke- (tavara- ja palvelu-) markkinoiden tehokkaan toiminnan varmistaminenSisämarkkinoiden luominen ja euron käyttöönotto ovat edistäneet kilpailua EU:n hyödykemarkkinoilla. Tällä on ollut inflaatiota vaimentava vaikutus, ja se on vaikuttanut hintojen lähentymiseen jäsenvaltioiden välillä, mistä on ollut selkeää etua kuluttajille. Kilpailu on johtanut myös tuotannon rationalisointiin, joka on osaltaan parantanut eurooppalaisten yritysten kilpailukykyä. Palveluiden sisämarkkinoiden muodostumisen tiellä on kuitenkin vielä esteitä, jotka haittaavat rajatylittävää toimintaa. Vapauttaminen on jo johtanut hintojen alenemiseen tietoliikenteen alalla, ja jäsenvaltioissa, jotka ovat avanneet energiamarkkinansa, on voitu nauttia siitä koituvista eduista. Neuvosto tarkastelee mahdollisimman pian komission ehdotusta, joka koskee sähkö- ja kaasumarkkinoiden täydellistä vapauttamista kaikille kuluttajille. Samoin Euroopan talouden avaaminen maailmankaupalle on saattanut eurooppalaiset yritykset mukaan kansainväliseen kilpailuun, mikä on osaltaan vaikuttanut Euroopan hyödykemarkkinoiden tehostumiseen. Euroopan unioni on edelleen sitoutunut kaupan vapauttamiseen ja avaamaan uuden kauppaneuvottelukierroksen WTO:n piirissä. Vaikka Euroopan hyödykemarkkinoiden toiminnan tehostamisessa onkin saavutettu huomattavaa edistystä, on vielä alueita, joilla on tehtävä lisätyötä. Jäsenvaltioiden on>PIC FILE= "L_2001179FI.001401.TIF">i) pantava sisämarkkinat täydellisesti täytäntöön:- pienennettävä sisämarkkinalainsäädännön täytäntöönpanovaje alle 1,5 prosenttiin ennen kevään 2002 Eurooppa-neuvostoa- poistettava kaupan tekniset esteet, muun muassa tehostamalla Euroopan standardoinnin käyttöä ja vastavuoroista tunnustamista koskevan periaatteen soveltamista- luotava tehokkaasti toimivat sisämarkkinat palveluille poistamalla sääntelystä johtuvat ja muut rajoitteet jäsenvaltioiden välisiltä rajat ylittäviltä toimilta ja markkinoille pääsyltä, ja- avattava julkisten hankintojen markkinoita entisestään ja julkistettava tiedot niistä sähköisessä muodossa vuoteen 2003 mennessä.ii) tehostettava kilpailua ja näin varmistettava, että siitä on todellisia etuja kuluttajille:- nopeutettava verkkotoimialojen (energia, rautatiet, lentoliikenne ja postipalvelut) vapauttamista ottaen huomioon olemassa olevat yleispalveluvelvoitteet ja huoltovarmuusvaatimukset,- huolehdittava kilpailu- ja sääntelyviranomaisten todellisesta riippumattomuudesta, riittävästä kapasiteetista ja tehokkuudesta ja kehitettävä näiden viranomaisten välistä yhteistyötä sekä yhteisön että jäsenvaltioiden tasolla, ja- vähennettävä valtiontukien yleistasoa suhteessa BKT:hen vuoteen 2003 mennessä ja suunnattava tuki uudelleen muuhun kuin tapauskohtaiseen ja alakohtaiseen tukeen; lisättävä valtiontukipolitiikan avoimuutta.3.5 EU:n rahoituspalvelumarkkinoiden tehokkuuden ja yhdentymisen edistäminenEU:n rahoitusjärjestelmä yhdentyy vähitellen globaalistumisen, sääntelyn vähentämisen, teknologian kehityksen ja euron käyttöönoton vaikutuksesta. Rahoitusmarkkinoiden yhdentymisestä saatavat tehokkuusedut ilmenevät pääoman parempana kohdentumisena ja pääomakustannusten alenemisena, mikä vaikuttaa edullisesti myös EU:n talouskasvuun ja työpaikkojen luomiseen. Esteet, joita rahoitusmarkkinoiden yhdentymisen tiellä edelleen on, estävät kuitenkin korjaamasta täyttä hyötyä mahdollisista eduista. Yksi merkittävimmistä esteistä on, että unionilla ei ole selkeitä ja johdonmukaisesti sovellettuja sääntelypuitteita monilla rahoituspalvelualoilla. Tällaisten puitteiden kehittämisessä on edistytty rahoituspalveluiden toimintasuunnitelmaan sisältyvien toimien avulla. Riskipääomaa koskevan toimintasuunnitelman täytäntöönpanolla lisätään innovatiivisille pk-yrityksille sopivia rahoitusmahdollisuuksia. Joustavuutensa ja kasvupotentiaalinsa ansiosta pk-yritykset ovat merkittäviä talouskasvun ja työpaikkojen luojia. Rahoituspalveluiden todellisten yhtenäismarkkinoiden eteneminen on kuitenkin tällä hetkellä liian hidasta. Tämän vuoksi on tarpeen:i) huolehtia siitä, että Euroopan arvopaperimarkkinoiden sääntelyä tarkastelee viisasten komitean ehdottama arvopaperimarkkinalainsäädäntöä koskeva strategia, joka vahvistettiin Tukholman Eurooppa-neuvoston päätöslauselmassa, on käytössä vuoden 2002 alustaii) tehostaa kaikkien osapuolien - neuvoston, parlamentin ja komission - pyrkimyksiä varmistaa, että rahoituspalveluiden toimintasuunnitelma pannaan kokonaisuudessaan täytäntöön vuoteen 2005 mennessä ja että tärkeimmät toimenpiteet yhdentyneiden arvopaperimarkkinoiden aikaansaamiseksi, mihin sisältyvät mm. Euroopan arvopaperimarkkinoiden sääntelyä tarkastelleen viisasten komitean raportissa asetetut prioriteetit, toteutetaan vuoden 2003 loppuun mennessäiii) sen lisäksi, että rahoituspalveluiden toimintasuunnitelma pannaan täytäntöön varsinkin riskipääomamarkkinoita koskevin osin, lisätä pyrkimyksiä saada aikaan toimivat riskipääomamarkkinat vuoteen 2003 mennessä panemalla riskipääomaa koskeva toimintasuunnitelma täytäntöön etenkin helpottamalla pääomasijoituksiin kohdistuvan yhteisösijoittamisen määrällisiä rajoituksia sekä konkurssilainsäädäntöä ja luomalla sijoittamista ja yrittäjyyttä paremmin edistävä verojärjestelmä, jaiv) käsitellä tehokkaasti toiminnan vakauden valvonnalle aiheutuvia haasteita, kun maiden ja toimialojen rajat ylittävät yhteydet rahoitusmarkkinoiden ja välittäjien välillä lisääntyvät; tämän vuoksi asiaankuuluvien viranomaisten on toteutettava tarvittavat toimenpiteet, joilla parannetaan edelleen maiden ja toimialojen rajat ylittäviä valvontajärjestelyjä, jotta voidaan varmistaa, että järjestelyt pysyvät rahoitusjärjestelmän kehityksen tasalla.3.6 Yrittäjyyden kannustaminenYrittäjyyden vahvistaminen lisää EU:n kasvumahdollisuuksia, kilpailukykyä ja työpaikkojen luomista. Eurooppaan on luotava yrityksille suotuisampi ympäristö. Yritykset ja kansalaiset tarvitsevat sääntely- ja verotusympäristön, joka on selkeä, yksinkertainen, tehokas ja toimiva nopeasti muuttuvilla maailmanlaajuisilla markkinoilla. Julkisen sektorin tehokkuutta parantavia ja byrokratiaa vähentäviä toimenpiteitä on toteutettu yritysten hallintokuormituksen keventämiseksi. Lisätoimenpiteille on kuitenkin vielä huomattavasti tilaa. Eurooppalaiset pk-yritykset pitävät rahoituksen puutteellista saatavuutta edelleen esteenä uusien yritysten perustamiselle sekä yritysten kasvupotentiaalia rajoittavana ongelmana. Jäsenvaltioiden on:i) luotava yritysystävällinen ympäristö:- vähennettävä edelleen yritysten hallintorasitusta ja hallinnollisia esteitä ottamalla käyttöön yksinkertaisempia ja avoimempia menettelyjä, luomalla yhden luukun palveluja toimintaansa aloittaville yrityksille ja yksinkertaistamalla sääntelyä ja yritysverojärjestelmiä- tehostettava julkisia palveluja mm. esikuva-analyysein ja lisäämällä julkisten tarjouskilpailujen käyttöä huolehtien tässä yhteydessä siitä, että julkisen ja yksityisen sektorin kilpailuedellytykset ovat tasapuoliset, ja- yksinkertaistettava ja varmistettava alv-järjestelmien yhdenmukainen soveltaminen.ii) rohkaistava riskinottoon parantamalla erityisesti pk-yritysten aloitusvaiheen rahoituksenhankintamahdollisuuksia. Pk-yritysten kannalta on erityisen tärkeää, että pääoman tarjonta yhdistetään johtamistaitoihin (ks. myös kappale 3.5.).3.7 Tietoon perustuvan talouden edistäminenEuroopan unionin siirtyminen kohti tietoon perustuvaa taloutta on edistynyt, mutta sitä on nopeutettava Lissabonin strategisen tavoitteen saavuttamiseksi. Yrityksiä ja kansalaisia on kannustettava hyödyntämään tietoon perustuvan talouden tarjoamia mahdollisuuksia. Huolimatta siitä, että tieto- ja viestintätekniikan levittämisessä on viime aikoina edistytty, EU on Yhdysvalloista jäljessä tutkimus- ja kehittämistyössä, investoinneissa uuteen teknologiaan sekä Internetin levinneisyydessä.>PIC FILE= "L_2001179FI.001601.TIF">On erittäin tärkeää, että Tukholman Eurooppa-neuvoston ohjeistus talousuudistusten nopeuttamiseksi toteutetaan sovitussa ajassa. Euroopan kilpailukyvyn vahvistamiseksi on lisättävä investointeja inhimilliseen pääomaan, tutkimukseen ja kehitykseen sekä tieto- ja viestintätekniikkaan. Kilpailukykyisten hyödykemarkkinoiden (ks. kappale 3.4.) ja toimivien pääomamarkkinoiden (ks. kappale 3.5.) luominen edistää innovointia ja riskinottoa tukevaa yritysilmastoa, joka rohkaisee investoimaan. Tutkimus- ja kehitystyössä suurin haaste on lisätä yksityisen sektorin osallistumista, jotta tutkimus- ja kehitystyön tuloksia voidaan paremmin kaupallistaa ja edistää eurooppalaista tutkimusaluetta. Tietoon perustuvaan talouteen siirtymisen helpottamiseksi on tarpeen:i) edistää tutkimus- ja kehitystyötä sekä innovointia:- tarjota yrityksille riittävät puitteet tutkimus- ja kehitystyöhön mm. vahvistamalla teollis- ja tekijänoikeuksia sekä pääsemällä yhteisymmärrykseen yhteisön patentista ennen vuoden 2001 loppua- parantaa korkeakoulujen ja yritysten välisiä yhteyksiä, mikä johtaa tiedon leviämiseen ja tutkimus- ja kehitystyön tulosten parempaan kaupallistamiseen- lisätä tutkimus- ja innovointiyhteistyötä kaikkialla Euroopassa mm. tukemalla yritysten ja tiedeyhteisön yhteisten osaamiskeskusten verkostoja, edistämällä tutkijoiden liikkuvuutta sekä tehostamalla jäsenvaltioiden tutkimus- ja innovointipolitiikan ja ohjelmien koordinointia, ja- huolehtia tutkimus- ja kehitystyön, erityisesti perustutkimuksen, riittävästä rahoituksesta ja asetettava selvät ja johdonmukaiset prioriteetit julkiselle tutkimukselle.ii) edistää tieto- ja viestintätekniikan saatavuutta ja käyttöä:- eriyttää tilaajayhteyksien tarjonta, jotta Internetin käyttökustannuksia voidaan huomattavasti alentaa- huolehtia Internetin käytön parantamisesta ja laajentamisesta kouluissa ja antaa tarvittava koulutus kaikille opettajille vuoden 2002 loppuun mennessä- vahvistaa sähköisen kaupan sääntelyjärjestelmää (panemalla täytäntöön direktiivi sähköisestä allekirjoituksesta ja hyväksymällä vuonna 2001 tekijänoikeuksia, etämyyntiä, arvonlisäveroa ja sähköistä laskutusta koskevat ehdotukset)- edistää Internetin käyttöä julkishallinnossa, ja- kehittää ja panna täytäntöön tieto- ja viestintätekniikkaturvaa koskeva strategia.iii) tehostaa koulutusta;- sekä yksityistä että julkista koulutusta koulutettujen tutkijoiden tarjonnan lisäämiseksi, osaavan henkilöstön määrän lisäämiseksi tieto- ja viestintätekniikan alalla ja väestön perustaitojen parantamiseksi erityisesti tieto- ja viestintätekniikan alalla- parantaa koulutusjärjestelmien kykyä vastata asianmukaisesti taitovaatimusten muutoksiin.>PIC FILE= "L_2001179FI.001701.TIF">3.8 Ympäristön kestävyyden vahvistaminenIlmastonmuutoksen, otsonikerroksen ohenemisen tai monimuotoisuuden säilyttämisen kaltaiset haasteet ovat osoittaneet, että aktiivista ympäristöpolitiikkaa tarvitaan sen varmistamiseksi, että niukkoja luonnonvaroja käytetään vastuullisesti ja että talouskehitys on pitkällä aikavälillä ympäristön kannalta ja yhteiskunnallisesti kestävää. Myös kansainväliset sitoumukset vaativat poliittisia toimia.Tukholman Eurooppa-neuvosto on pyytänyt, että kestävän kehityksen edistäminen otetaan mukaan talouspolitiikan laajoihin suuntaviivoihin. Kestävä kehitys on käsitteenä laajempi kuin puhtaasti taloudellinen arviointi. Kestävällä kehityksellä pyritään elämänlaadun parantamiseen edistämällä johdonmukaisia toimia, joiden taloudellinen, sosiaalinen ja ympäristöulottuvuus arvioidaan kattavasti. Näkökulma ulottuu pitkälle, sekä nykyisen että tulevien sukupolvien hyvinvointiin. Tässä kappaleessa käsitellään ympäristönäkökohtien ja etenkin markkinapohjaisten välineiden käytön integroimista talouspolitiikkaan yhtenä keinona edistää kestävää kehitystä.Hallitusten toimia viivyttää usein huolestuneisuus, jota tunnetaan ympäristönsuojelupolitiikkojen mahdollisista lyhyen aikavälin vaikutuksista talouskasvuun, työllisyyteen ja yksittäisten yritysten, toimialojen ja jäsenvaltioiden kilpailukykyyn. Tässä yhteydessä jäsenvaltioiden olisi lisättävä markkinapohjaisten välineiden käyttöä ympäristötavoitteisiin pyrkiessään, koska ne tarjoavat teollisuudelle joustavan mahdollisuuden vähentää saastumista kustannustehokkaasti ja kannustavat teknisiin innovaatioihin. Lisäksi ne ovat usein tehokkain keino vähentää saastumista, koska ne johtavat siihen, että ulkoiset kustannukset sisällytetään hintaan. Näin ollen niillä voidaan johdonmukaisimmin toteuttaa saastuttaja maksaa -periaatetta. Tämän osalta tiedon lisääminen ja kustannus-hyötyanalyysi ovat tärkeitä. Investoinnit uuteen, ympäristöystävälliseen teknologiaan voivat myös olla tärkeitä edistymisen edellytyksiä.Jäsenvaltioiden on asettava ympäristöpolitiikalle selkeät tavoitteet ja aikataulu, jotta yritysten ja kuluttajien mukautuminen on kitkatonta. Rakenteiden mukautusongelmat voitaisiin minimoida ja yritysten sopeutumista ja innovatiivisia ratkaisuja tukea muuttamalla veroasteita ja -rakennetta asteittain, mutta tasaisesti ja uskottavasti, kunnes ulkoiset kustannukset on siirretty kokonaan hintoihin. Näin toimimalla voitaisiin minimoida myös tarve myöntää poikkeuksia niille yrityksille ja aloille, joihin muutos eniten vaikuttaa. Poikkeukset vähentävät usein toimenpiteen tehokkuutta, vääristävät verorakennetta ja ovat myöhemmin vaikeasti poistettavissa. Yhteisön tason järjestelmän luominen markkinapohjaisten välineiden käytölle voi osaltaan auttaa välttämään tällaista vääristymistä ja vahvistaa sisämarkkinoita.Näin ollen on tarpeen:i) sitoutua panemaan tehokkaasti täytäntöön Göteborgin Eurooppa-neuvostossa sovittu eurooppalainen kestävän kehityksen strategiaii) ottaa käyttöön ja vahvistaa markkinapohjaisia toimintatapoja, kuten verotusta, käyttäjä- ja saastuttajamaksuja, vakuutus- tai vastuujärjestelmiä ja markkinaehtoisesti kaupattavia päästölupiaiii) vähentää alakohtaisia tukia ja verovapautuksia sekä muita toimenpiteitä, joilla on kielteisiä ympäristövaikutuksiaiv) tehostaa taloudellisten välineiden käyttöä kasvihuonekaasupäästöjen vähentämiseksi ja Kioton pöytäkirjan vaatimusten täyttämiseksi sekä edistää useiden ympäristöpaineiden ja talouskasvun välisen yhteyden purkamista jav) sopia asianmukaisesta energiaverotusjärjestelmästä Euroopan tasolla ja energia-alan yhtenäisten sisämarkkinoiden luomisesta.II MAAKOHTAISET TALOUSPOLITIIKAN SUUNTAVIIVAT1. BELGIATalouskasvu oli noin 4 prosenttia vuonna 2000, ja reaalibruttokansantuotteen odotetaan kasvavan noin 3 prosenttia vuosina 2001 ja 2002. Yksityinen kulutus, joka kasvoi nopeasti vuonna 2000, pysyy vahvana kumpanakin vuonna, sillä sitä tukee kotitalouksien käytettävissä olevien tulojen lisääntyminen ja työllisyyden kasvu. Melko voimakas investointitoiminta lisännee myös edelleen kotimaista kysyntää. Ulkoisten tekijöiden odotetaan kuitenkin vuosina 2001 ja 2002 tukevan toimeliaisuutta edellisiä vuosia vähemmän. Yhdenmukaistetulla indeksillä mitatun kuluttajahintainflaation ennustetaan hidastuvan 2,7 prosentista vuonna 2000 hieman alle 2 prosenttiin vuonna 2001 ja vielä sitä hitaammaksi vuonna 2002. Työllisyys lisääntynee kumpanakin vuotena, sillä sitä tukevat edelleen vahva toimeliaisuus, maltillinen palkkakehitys ja viime vuosina työllisyyden edistämiseksi toteutettujen poliittisten toimenpiteiden vaikutus.Koska julkisen talouden velka on edelleen suuri suhteessa BKT:hen ja on varauduttava haasteisiin, joita tulevaisuudessa väestön ikääntymisestä aiheutuu, julkisen talouden vakauttaminen on edelleen ensisijaisen tärkeää. Työmarkkinoille on edelleen luonteenomaista erityisesti ikääntyneiden työntekijöiden alhainen työllisyysaste, ja työmarkkinoiden alueelliset erot ovat edelleen liian jyrkkiä. Kilpailun puute erityisaloilla, yrityksiin kohdistuva liiallinen sääntely ja tarve parantaa julkisen sektorin tehokkuutta ovat myös tärkeitä poliittisia haasteita.FinanssipolitiikkaToimeliaisuuden kasvu vuonna 2000 johti odotettua parempaan julkisen talouden kehitykseen: julkisen talouden alijäämän oli ennustettu olevan 1 prosentti suhteessa BKT:hen, mutta julkisen talouden rahoitusasema olikin tasapainoinen. Vuonna 2000 tarkistetussa vakausohjelmassa ennustetaan julkisen talouden ylijäämän vuonna 2001 olevan 0,2 prosenttia ja kasvavan 0,3 prosenttiin vuonna 2002. Vuonna 2000 tarkistetussa vakausohjelmassa vuonna 2005 päättyvälle jaksolle suunniteltu julkisen talouden strategia perustuu suurten julkisen talouden perusylijäämien saavuttamiseen, jotka olisivat yli 6 prosenttia vuodessa suhteessa BKT:hen. Reaalisten menojen (ilman korkomenoja) hillinnän odotetaan olevan sopeuttamisen keskeinen tekijä, ja tässä noudatettaisiin julkilausumatonta normia, jonka mukaan reaalikasvu olisi 1,5 prosenttia I alalla (liittovaltion hallinto ja sosiaaliturva). Julkisen velan ennustetaan laskevan vuoden 2000 110,6 prosentista 101,4 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2002. Edellä esitetyn perusteella ja ottaen huomioon, että Belgia kuuluu euroalueeseen, finanssipolitiikassa on pyrittävä seuraaviin tavoitteisiin:i) On saavutettava vuonna 2000 tarkistetussa vakausohjelmassa ennustettu julkisen talouden 0,2 prosentin ylijäämä suhteessa BKT:hen vuonna 2001, vaikka reaalibruttokansantuote kasvaisikin ennustettua hitaammin.ii) Vuoden 2002 talousarviossa on pidettävä muiden kuin korkomenojen reaalikasvu tiukasti 1,5 prosentin rajoissa I alalla, mikä mahdollistaa julkisen talouden tasapainotavoitteen saavuttamisen ja erityisesti perusylijäämän pitämisen yli 6 prosentissa suhteessa BKT:hen.iii) Vuodesta 2002 alkaen julkisen talouden liikkumavara, joka määriteltiin vuonna 2000 tarkistetussa vakausohjelmassa, on kohdistettava tavalla, joka on johdonmukainen reaalimenojen 1,5 prosentin enimmäiskasvun kanssa, ja suunnattava velan vähentämiseen kaikki tämän ylittävät julkisen talouden tulot, joita odotettua parempi reaalibruttokansantuotteen kasvu voi tuoda.iv) Väestön ikääntymisestä aiheutuviin julkistaloudellisiin seurauksiin on valmistauduttava uudistamalla eläkejärjestelmä hyvissä ajoin muun muassa määrittämällä seuraavassa vakausohjelman tarkistuksessa ne julkisen talouden varat, jotka voidaan vuosittain sijoittaa "ikääntymisrahastoon".TyömarkkinatBelgian työmarkkinatilanne parantui edelleen vuonna 2000, jolloin työttömyys aleni 7 prosenttiin. Hallitus aikoo ryhtyä toteuttamaan "aktiivista hyvinvointivaltiota", jolle on ominaista muun muassa vähittäinen siirtyminen passiivisista toimenpiteistä ennalta ehkäisevään ja aktiivisempaan tapaan hoitaa työmarkkinakysymyksiä. Työttömyysloukkujen purkamiseksi on tehty aloitteita. Joillakin työmarkkinoiden osa-alueilla riippuvuus etuuksista on kuitenkin edelleen suhteellisen suuri. Väestön ikääntyminen ja työvoiman saamisessa ilmenevät pullonkaulat viittaavat siihen, että tarvitaan lisätoimia käyttämättömän työvoimapotentiaalin hyödyntämiseksi, mikä nostaisi työllisyys- ja osallistumisastetta. Tämä on yksi Belgian työmarkkinoiden suurimmista haasteista. Kokonaistyöllisyysaste on suhteellisen alhainen (60,9 %), ja erityisen alhainen on ikääntyneiden työntekijöiden työllisyysaste (55-64-vuotiaista on työssä vain 24 %). Työttömyyslukujen sitkeät ja huomattavat maantieteelliset erot viittaavat siihen, että työvoima ei liiku kylliksi eivätkä palkat jousta tarpeeksi. Vaikka työn verotus on Belgiassa edelleen yksi EU:n raskaimmista, uudessa verouudistusohjelmassa kaavailtujen veronalennusten odotetaan vähitellen keventävän työn verotusta tulevina vuosina. Näistä syistä Belgian on kiinnitettävä erityishuomiota seuraaviin seikkoihin, ja samalla pantava työllisyyssuositukset määrätietoisesti täytäntöön:i) Vero- ja etuusjärjestelmien uudistamista on jatkettava aiempien tarkistusten pohjalta, jotta työssäkäynti kannattaisi. Uudistuksilla on erityisesti luotava riittävät kannustimet ikääntyneille, jotta he jatkavat työntekoa tai palaavat työmarkkinoille. Ikääntyneiden (yli 50-vuotiaiden) työttömien aktiivisesta työnhausta vapauttavia järjestelyjä on myös tarkistettava.ii) Työvoiman liikkuvuuden suurimmat esteet on poistettava ja työmarkkinaosapuolia rohkaistava hyväksymään palkanmääräytymisjärjestelmät, joissa otetaan entistä paremmin huomioon tuottavuus ja paikalliset työmarkkinat mutta pidetään silti palkkakehitys maltillisena.iii) Yhdessä työmarkkinaosapuolten kanssa on edelleen vahvistettava työmarkkinoiden joustavuutta helpottamalla määräaikaisten ja tilapäisten työsopimusten tekemistä ja lisäämällä työaikajoustoa samalla kun varmistetaan, että työajan lyhentäminen ei vaikuta kielteisesti yksikkötyökustannuksiin eikä työvoiman tarjontaan.Hyödykemarkkinat ja tietoon perustuva talousBelgia on pieni, avoin talous, jonka hyödykemarkkinoilla kilpailu on kovaa. Tämä on osaltaan johtanut korkeaan työn tuottavuuteen tehdasteollisuudessa ja maan elintasoon nähden suhteellisen alhaiseen hintatasoon. Televiestintäalan vapauttaminen edistyy hyvin ja tietoon perustuvan talouden voimistamiseksi on toteutettu useita toimenpiteitä. Kilpailuongelmia on edelleen joillakin palvelualoilla. Energia-alan vapauttaminen on edistynyt heikommin. Pyrkimyksistä yritysten sääntelyrasituksen vähentämiseen ja julkisen hallinnon uudistamiseen on ilmoitettu, mutta vain muutama toimenpide on toteutettu. Näistä syistä Belgian on kiinnitettävä erityishuomiota seuraaviin seikkoihin:i) Kilpailua on lisättävä liikenteessä ja kaasun ja sähkön jakelussa. Näille aloille on perustettava riippumattomat siirtoverkkojen hallinnoijat, jotta varmistetaan syrjimätön pääsy alalle. On myös varmistettava, että suunniteltu rautateiden uudistus lisää tehokkuutta ja parantaa palvelun laatua sekä vähentää toimintatukien tarvetta.ii) Julkisen ja yksityisen sektorin yhteyksien avoimuutta on lisättävä paikallisella ja provinssitasolla. Tämä koskee erityisesti kuntien ja niiden yhteenliittymien roolia eri aloilla (esim. energia), jotta vältetään kilpailun vääristyminen ja eturistiriidat.iii) Hallinnosta yrityksille aiheutuvia rasitteita on vähennettävä ja menettelyjä yksinkertaistettava.PääomamarkkinatBelgian pääomamarkkinat kehittyvät edelleen. Osakemarkkinat ovat yhdentyneet kansainvälisesti entistä enemmän, kun Brysselin, Pariisin ja Amsterdamin pörssit sulautuivat vuonna 2000. Myös pankkijärjestelmää ovat viime vuosina muuttaneet monet kansainväliset ja kotimaiset fuusiot ja yrityskaupat. Tästä johtuen valvontajärjestelyjä ja -menettelyjä ollaan parhaillaan arvioimassa uudelleen; pääkysymykset ovat arvopaperimarkkinoiden valvonta, pankki- ja finanssikomitean päätöksentekoprosessi sekä viimeksimainitun komitean ja kansallisen keskuspankin institutionaalinen lähentyminen. Riskipääomamarkkinat ovat kasvaneet voimakkaasti, ja niille on luonteenomaista pääomasijoittamisen suuri määrä suhteessa BKT:hen, mutta myös tuntuva julkisen sektorin mukanaolo. Riskipääomamarkkinoiden - ja erityisesti yksityisen pääomasijoittamisen vastakohtana julkiselle pääomasijoittamiselle - kehittyminen edelleen on kuitenkin toivottavaa. Rahoitusjärjestelmä tehostuu, jos omistajavalvonnan parantamiseen tähtäävät lainsäädäntöehdotukset toteutetaan. Näistä syistä Belgian on kiinnitettävä erityishuomiota seuraaviin seikkoihin:i) Riskipääomamarkkinoita on kehitettävä edelleen helpottamalla osakkeisiin kohdistuvan yhteisösijoittamisen määrällisiä rajoituksia sekä luomalla sijoittamista ja yrittäjyyttä paremmin edistävä verojärjestelmä. Yrittäjyyttä on kannustettava myös konkurssilainsäädäntöä muuttamalla.2. TANSKATalouskasvu oli vuonna 2000 Tanskassa lähes 3 prosenttia, ja sitä edistivät pääasiassa dynaaminen investoiminen ja voimakas ulkomainen kysyntä. Vuonna 2001 talouskasvun odotetaan hidastuvan jonkin verran, hieman yli 2 prosenttiin. Sekä yksityisen että julkisen kulutuksen odotetaan elpyvän viime vuoden heikon kehityksen jälkeen, mutta tämän kasvun vastapainona on todennäköisesti investointien paljon hitaampi kasvu. Vaikka kasvun odotetaan vientimarkkinoilla hidastuvan vuonna 2001, tuonnin epätavallisen suuri lisäys vuonna 2000 - joka liittyi osittain laiteinvestointien ja viennin suureen tuontiosuuteen - todennäköisesti hiipuu. Näin ollen nettoviennin vaikutuksen kasvuun odotetaan vahvistuvan vuonna 2001. Vuonna 2002 talouden toimeliaisuuden ennustetaan kasvavan lähes 2 prosenttiin ensisijaisesti yksityisen kulutuksen kestävän elpymisen seurauksena.Tanskan talouden kasvupotentiaalia voitaisiin parantaa ratkaisemalla asianmukaisesti eräät keskeiset haasteet. Työvoiman tarjontarajoitteiden poistaminen estäisi myös joidenkin alojen pullonkaulojen mahdollisesti aiheuttaman palkankorotuspaineen uuden kasvun. Kilpailu on useilla tärkeillä aloilla riittämätöntä, ja koska julkinen sektori on suuri, on tärkeää saada se hyvin tehokkaaksi. Myös julkisen kulutuksen reaalikasvun tehokas rajoittaminen on tarpeen erityisesti väestön ikääntymisestä julkiselle taloudelle aiheutuvien seuraamusten vuoksi.FinanssipolitiikkaVuonna 2000 julkisen talouden ylijäämä oli 2,4 prosenttia suhteessa BKT:hen eli suurempi kuin talousarviota hyväksyttäessä oli odotettu. Hallituksen arvioiden mukaan ylijäämä kasvaa 2,8 prosenttiin vuonna 2001 ja supistuu vuonna 2002 hieman, 2,6 prosenttiin suhteessa BKT:hen. Tanskan lähentymisohjelman vuonna 2000 tehdyssä tarkistuksessa säilytetään pääpiirteissään strategia, jossa veroja ja menoja vähennetään maltillisesti suhteessa BKT:hen. Vuonna 2001 kummankin suhdeluvun odotetaan kasvavan hieman, sillä julkinen kulutus kasvaa tuntuvasti enemmän kuin tavoitteena olevan 1 prosentin vuotuisen reaalikasvun verran ja paikallis- ja aluehallinto korottavat veroja selvästi enemmän kuin keskushallinnon kanssa tehdyt ei-sitovat sopimukset sallisivat. Pitemmällä aikavälillä ennusteet osoittavat Tanskan julkisen talouden pystyvän sopeutumaan väestön ikääntymisestä aiheutuvaan taloudelliseen rasitteeseen. Edellä esitetyn perusteella finanssipolitiikassa on pyrittävä seuraaviin tavoitteisiin:i) Julkisen kulutuksen reaalikasvu vuonna 2001 on rajoitettava tiukasti budjetin mukaiseen 1,9 prosenttiin.ii) Säilytetään suuri julkisen talouden ylijäämä vuonna 2001 ja sitä seuraavina vuosina.iii) Julkisen kulutuksen reaalikasvua hillitään myös keskipitkällä aikavälillä niin, että verorasitus voi vuoteen 2005 asti alentua tarkistetussa lähentymisohjelmassa esitettyjen hallituksen ennusteiden mukaisesti vaarantamatta Tanskan julkisen talouden kykyä huolehtia ikääntyvästä väestöstä riittävästi. Tämän saavuttamiseksi olisi erityisesti hallinnon alemmilta tasoilta saatava tiukemmat sitoumukset, kuitenkin paikallishallinnon autonomiaa kunnioittaen.TyömarkkinatTanskan työmarkkinoiden kehitys on unionin parhaita. Työllisyysaste on unionin korkein, yli 76 prosenttia, työttömyysaste suhteellisen alhainen 4,7 prosenttia ja aktiivisen työmarkkinapolitiikan tulokset hyviä. Lisäksi etuuksien myöntämisperusteita on kiristetty työvoiman tarjonnan tehostamiseksi muun muassa uudistamalla varhaiseläkejärjestelmiä vuosina 1996 ja 1999 sekä vuonna 2003 voimaan tulevalla työkyvyttömyyseläkejärjestelmän uudistuksella. Työvoiman tarjonta on kuitenkin viime vuosina vähentynyt, ja sitä vähentävät vielä jotkin äskettäin hyväksytyt toimenpiteet, kuten vuosilomien pidentäminen viikolla yksityisellä sektorilla, mistä sovittiin vuonna 2000. Koska työvoiman tarjontarajoitteiden odotetaan säilyvän niin lyhyellä kuin pitemmälläkin aikavälillä, toteutetaan yleistä sekä maahanmuuttajien työvoiman tarjontaa lisääviä toimenpiteitä. Työvoiman tarjontaa voitaisiin lisätä myös verotusta ja etuuksia uudistamalla, jotta vero- ja etuusrakenne saataisiin työllisyyden kannalta edullisemmaksi. Näistä syistä Tanskan on kiinnitettävä erityishuomiota seuraavaan seikkaan ja samalla pantava työllisyyssuositukset määrätietoisesti täytäntöön:i) Työhön kohdistuvaa kokonaisverorasitusta on kevennettävä edelleen lähivuosina erityisesti alentamalla matala- ja keskipalkkaisten korkeaa efektiivistä marginaaliveroastetta, jotta työnteko kannattaisi, ja siten jatkettava tulonsiirtojärjestelmien uudistamista.Hyödykemarkkinat ja tietoon perustuva talousKansainvälinen kilpailu kohdistuu Tanskan talouteen vähemmän kuin muiden pienten jäsenvaltioiden. Tämä voi olla yhtenä syynä siihen, että kilpailu on riittämätöntä useiden hyödykkeiden markkinoilla ja kuluttajahinnat ovat suhteellisen korkeat. Viime aikoina julkisten hankintojen avaamisessa ja julkisten palvelujen tarjonnan tehostamisessa on Tanskassa tapahtunut huomattavia parannuksia. Kilpailupolitiikkaakin on voimistettu: yrityskeskittymien valvonta ja perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklan täytäntöönpano on aloitettu. Vaikka tutkimus- ja kehitysmenot ovat EU:n keskiarvoa korkeammat, Tanska jää niissä jälkeen muista pohjoismaisista jäsenvaltioista, mikä johtuu osittain yritysten alhaisemmista tutkimus- ja kehitysmenoista ja heikommasta tulosten kaupallistamisesta. Tutkimus- ja kehitystulosten parantamiseksi on laadittu uusi yrityspolitiikkastrategia. Näistä syistä Tanskan on kiinnitettävä erityishuomiota seuraaviin seikkoihin:i) Kilpailusääntöjen täytäntöönpanoa on tehostettava aloilla, joilla kilpailun on todettu olevan riittämätöntä.ii) Kilpailuedellytyksiä on parannettava julkisissa hankinnoissa ja kilpailun painetta lisättävä julkisten palvelujen tarjonnassa paikallistasolla käyttämällä vertailevaa arviointia ja lisäämällä julkisia tarjouskilpailuja.PääomamarkkinatTanskan pääomamarkkinoiden kehitykseen on vaikuttanut hallituksen politiikka, jossa huomio on kohdistettu rahoituksen valvonnan tehostamiseen, rahoitusyhtiöiden kilpailuedellytysten parantamiseen ja markkinoiden avoimuuden lisäämiseen. Osakemarkkinoiden kehityksen edistämiseksi Tanskassa on lievennetty eläkerahastojen osakeomistuksen määrällisiä rajoituksia ja mahdollistettu jopa 70 prosentin osakesijoitukset varovaisuusperiaatetta noudattaen. Tanskassa on parannettu työntekijäomistusjärjestelmien verotuskohtelua ja uudistettu sijoitusrahastosäännöksiä ottamalla käyttöön "small cap" -sijoitusrahastot (erityiset innovaatiorahastot, jotka erikoistuvat pieniin ja innovatiivisiin yrityksiin). Riskipääomasijoittaminen on kaksinkertaistunut vuodesta 1998 mutta on muihin markkinoihin verrattuna edelleen vähäistä. Sen vuoksi on suotavaa jatkaa riskipääomamarkkinoiden kehittämistä. Rahoitusalan säännökset on tarkoitus koota yhtenäiseksi säännöstöksi ja valvontaa aiotaan virtaviivaistaa. Pohjoismaissa on käynnissä suurten rahoituslaitosten fuusioituminen, ja Tanskan valvontaviranomaiset ovat allekirjoittaneet yhteistyösopimuksen Suomen ja Ruotsin (sekä Norjan) vastaavien viranomaisten kanssa varmistaakseen kansainvälisten rahoituslaitosten tehokkaan valvonnan. Näistä syistä Tanskan on kiinnitettävä erityishuomiota seuraavaan seikkaan:i) Riskipääomamarkkinoita on kehitettävä mukauttamalla verojärjestelmää edelleen siten, että sijoittamista ja yrittäjyyttä helpotetaan; yrittäjyyteen on rohkaistava myös konkurssilakeja muuttamalla.3. SAKSAVuonna 2000 vienti veti poikkeuksellisen hyvin, mutta Saksan talouskasvu näyttää hidastuvan jonkin verran lähiaikoina pääosin siksi, että maailman talouskasvun hidastuminen vähentää viennin kasvua. Kotimaisen kysynnän voimistumisen ennustetaan korvaavan osittain viennin heikkenevän kasvuvaikutuksen, ja siitä tuleekin talouden tärkein käyttövoima. Yksityistä kulutusta hillitsivät viime vuonna tuontihintojen nousu ja öljyn kallistuminen, mutta nyt nämä kehityssuunnat kääntyvät. Työllisyyden kasvu ja tuloverouudistuksen kolmannen vaiheen toteuttaminen 1. tammikuuta 2001 antanevat taloudelle lisävauhtia. Myös laiteinvestointien odotetaan jatkuvan suurina, koska kapasiteetin käyttöaste on korkea. Komission ennusteiden mukaan BKT:n kasvu hidastuu todennäköisesti noin 21/4 prosenttiin vuonna 2001, mutta piristynee vuonna 2002 hieman yli 21/2 prosenttiin. Näiden kasvulukujen pitäisi parantaa työllisyyttä edelleen.Vaikka Saksan talouden tila onkin kohentunut huomattavasti 1990-lukuun verrattuna, vahvaa endogeenistä kasvua ei ole vielä saatu aikaan. Tulo- ja yritysverotuksen viimeaikaiset uudistukset ovat vaikuttaneet myönteisesti, mutta talouden dynaamisuutta rajoittavat ilmeisesti muun muassa jäljellä olevat esteet Saksan työmarkkinoiden nopeammalle kohentumiselle varsinkin maan itäosissa. Vaikka yleinen palkkamaltti onkin viime vuosina parantanut Saksan kilpailukykyä, yksikkötyökustannukset ovat suhteellisen korkeat uusissa osavaltioissa, joissa työttömyysaste on kaksinkertainen koko maan keskiarvoon nähden ja joissa riippuvuus läntisistä osavaltioista tulevista tulonsiirroista on tämän seurauksena suuri. Vero- ja etuusjärjestelmät vaikuttavat osaltaan yleiseen työttömyysongelmaan, sillä suhteellisen korkeat marginaaliverot ja sosiaaliturvamaksut ja samanaikainen sosiaaliavustusten menettäminen voivat johtaa matalapalkkaiset työttömyysloukkuun. Jos työmarkkinoita ja tulonsiirtomekanismeja ei uudisteta, Saksan kasvuluvut ovat vaarassa pysyä jatkossakin pieninä.FinanssipolitiikkaViime vuonna Saksa saavutti vakauttamistavoitteensa, kun julkisen talouden alijäämä ilman UMTS-toimilupatuloja supistui 1,0 prosenttiin suhteessa BKT:hen (1,5 %:n ylijäämä, jos UMTS-tulot otetaan mukaan). Lisäksi UMTS-tuloilla nopeutettiin huomattavasti velan vähentämistä. Saksan vuonna 2000 tarkistetun vakausohjelman mukaan julkisen talouden alijäämän pitäisi vähitellen poistua vuoteen 2004 mennessä. Noin puolet sopeutuksesta perustuu osavaltioiden ja kuntien talouden kohentumiseen. Alijäämää alennettaneen pääasiassa vähentämällä menoja, ja verorasitus kevenee. Tarkistetussa vakausohjelmassa ennustetaan kuitenkin alijäämän kasvavan verouudistuksen vaikutuksesta tilapäisesti 11/2 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2001. Eläkeuudistus parantanee julkisen talouden kestävyyttä pitkällä aikavälillä. Julkiseen talouteen sisältyy kuitenkin yhä pitkän aikavälin riskejä, koska terveydenhuollon ja hoitovakuutuksen maksujärjestelmät eivät vielä riittävästi ratkaise väestön ikääntymisen tuomia ongelmia. Edellä esitetyn perusteella ja ottaen huomioon, että Saksa kuuluu euroalueeseen, finanssipolitiikassa on pyrittävä seuraaviin tavoitteisiin:i) Julkisen talouden ylijäämä vuonna 2001 on supistettava 11/2 prosenttiin suhteessa BKT:hen. Tämän tavoitteen saavuttamiseksi julkisten menojen kasvun olisi vuonna 2001 pysyttävä Finanzplanungsratin marraskuussa 2000 asettamissa puitteissa.ii) Vuoden 2002 talousarvion valmistelussa on pidettävä kiinni julkisen talouden alijäämän suunnitellusta supistamisesta 1 prosenttiin suhteessa BKT:hen. Näin varmistetaan, että keskipitkän aikavälin tavoitteena oleva julkisen talouden tasapaino vuoteen 2004 mennessä voidaan saavuttaa. Jos verotulot ovat ennustettua suuremmat, ne voidaan käyttää alijäämän supistamiseen tavoitetasoa pienemmäksi.iii) Finanssipolitiikan koordinointia hallinnon eri tasojen kesken on vahvistettava vuodesta 2001 lähtien lujittamalla Finanzplanungsratin roolia ja mahdollisesti kansallisen vakaussopimuksen puitteissa.iv) Julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyden turvaamiseksi on jatkettava eläkeuudistuksen toteuttamista ja aloitettava terveydenhuollon ja hoitovakuutuksen uudistaminen erityisesti vanhusten pitkäaikaishoidon osalta.TyömarkkinatSaksan työmarkkinatilanne parani edelleen vuonna 2000. Työllisyyden kasvu nopeutui ja työpaikkoja syntyi vauhdilla, jota ei viime vuosikymmenellä nähty. Työttömyys aleni 8,1 prosenttiin. Yleinen paraneminen ei kuitenkaan ulottunut maan itäosaan, jossa työllisyys väheni edelleen ja työttömyys pysyi melko vakaasti 16,7 prosentissa. Huomattavia toimenpiteitä toteutettiin työn verotuksen keventämiseksi tuoreessa verouudistuksessa. Eläkemaksuja alennettiin hieman vuonna 2000. Verotuksen ja etuuksien yhteisvaikutus voi edelleen johtaa siihen, ettei työntekoon ole kannustimia. Saksan työmarkkinoille on joillakin aloilla ominaista suhteellisen laaja sääntely. Aktiiviset työmarkkinaohjelmat (ATMO) eivät näytä aina tehoavan varsinkaan maan itäosissa niin että työntekijöitä palaisi työmarkkinoille. Työttömyyden vahva alueellisuus osoittaa, että lisätoimia tarvitaan liikkuvuuden ja palkkasopeutuksen voimistamiseksi. Näistä syistä Saksan on kiinnitettävä erityishuomiota seuraaviin seikkoihin, ja samalla pantava työllisyyssuositukset määrätietoisesti täytäntöön:i) ATMOt on kohdistettava paremmin niihin ryhmiin, jotka ovat suurimmassa vaarassa joutua pitkäaikaistyöttömiksi. On myös varmistettava, että ammattikoulutus vastaa hyvin työmarkkinoiden tarpeita. ATMOjen tehokkuutta on parannettava varsinkin uusissa osavaltioissa. Palkkojenmuodostusta on kehitettävä edelleen ottamaan paremmin huomioon tuottavuus ja alueelliset työmarkkinaolot.ii) Tuloverouudistusta on täydennettävä vero- ja etuusjärjestelmän muilla uudistuksilla niin että työnteko saadaan kannattamaan. Edelleen korkeina pysyneiden työn sivukustannusten alentamiseksi on toteutettava lisätoimenpiteitä erityisesti matalapalkkaisten työntekijöiden osalta.iii) Toimenpiteitä on toteutettava tarvittaessa Bündnis für Arbeit -kampanjan yhteydessä, jotta työsopimukset ja työjärjestelyt saadaan joustavammaksi ja elinikäisen oppimisen edellytyksiä parannetaan.Hyödykemarkkinat ja tietoon perustuva talousSaksan hyödykemarkkinat ovat avoimet kansainväliselle kilpailulle. Tuottavuus on suunnilleen EU:n keskitasoa, mutta suhteelliset hinnat ovat jonkin verran korkeammat kuin maan elintason perusteella odottaisi. Saksa on toteuttanut useita toimia parantaakseen hyödykemarkkinoiden toimivuutta, mikä on johtanut yritysten kannalta paremman toimintaympäristön syntymiseen. Edistystä on tapahtunut erityisesti asiantuntijapalveluiden ja käsiteollisuusalojen kilpailuympäristön parantamisessa. Lisäksi verouudistus, yritysten tukijärjestelmien virtaviivaistaminen ja televiestintäalan vapauttaminen ovat alkaneet vaikuttaa myönteisesti. Sähkömarkkinatkin on vapautettu ja neuvotteluihin perustuva kolmannen osapuolen pääsy sähköverkkoon on käytössä. Käyttömaksuissa on kuitenkin edelleen suuria alueellisia eroja. Kaasudirektiiviä ei ole vielä kokonaisuudessaan siirretty osaksi Saksan lainsäädäntöä, mikä estää kilpailun toteutumista. Valtiontuet vähenevät asteittain, mutta niiden taso on edelleen EU:n keskiarvoa korkeampi. Eräät julkiset viranomaiset eivät edelleenkään riittävästi noudata julkisia hankintoja koskevia sääntöjä. Uusissa osavaltioissa talouskasvua ovat hidastaneet muun muassa kehittymättömät yrityspalvelut ja innovaatiovalmiuksien puute. Tieto- ja viestintätekniikka leviää nopeasti ja digitaalisen kahtiajaon syntymistä on pyritty ehkäisemään. Tietotekniikan henkilöstöstä on syntynyt vakavaa puutetta. Näistä syistä Saksan on kiinnitettävä erityishuomiota seuraaviin seikkoihin:i) Korkeakoulutusjärjestelmää on uudistettava ja IT-henkilöstön puutetta vähennettävä koulutuksella.ii) Kilpailua hyödykemarkkinoilla on vahvistettava avaamalla julkisia hankintoja entistä enemmän kilpailulle, jatkamalla valtiontukien asteittaista vähentämistä ja lieventämällä edelleen asiantuntija- ja käsiteollisuusalojen sääntelyä.iii) On pyrittävä vähentämään paikallisten sähkönjakeluverkkojen käyttömaksujen suuria alueellisia eroja.PääomamarkkinatSaksassa on toteutettu useita toimia pääomamarkkinoiden sääntelyn toimivuuden parantamiseksi. Esitys neljänneksi rahoitusmarkkinoiden edistämistä koskevaksi laiksi (Finanzmarktförderungsgesetz) annetaan kesäkuussa 2001 ja laki tulee voimaan vuonna 2002. Siinä ehdotetaan toimenpiteitä, joilla vähennetään osakemarkkinoiden sääntelyä, parannetaan osakemarkkinoiden manipuloinnista annettuja sääntöjä ja luodaan suurempi oikeusvarmuus futuurikaupalle. Lisäksi Saksa on ilmoittanut rahoituspalvelulainsäädäntönsä uudistamisesta: yksi liittovaltiotason virasto perustetaan valvomaan pankki-, vakuutus-, ja arvopaperialaa, jotta pystytään vastaamaan rahoitusmarkkinoiden käynnissä olevan yhdentymisen synnyttämiin haasteisiin. Toimia on toteutettu myös sellaisten ohjelmien järkeistämiseksi ja yksinkertaistamiseksi, joilla pyritään lisäämään riskipääoman saatavuutta pk- ja aloittaville yrityksille. Yleisemmin ehdotetulla eläkejärjestelmän uudistuksella pyritään edelleen edistämään pääomamarkkinoita, ja yrityskauppatarjouksista on annettu lakiesitys. Asiantuntijatyöryhmä on perustettu luonnostelemaan käytännesääntöjä omistajavalvonnasta, ja rekisteröityjen osakkeiden (Namensaktien) käyttöönoton helpottamiseksi on säädetty laki. Näistä syistä Saksan on kiinnitettävä erityishuomiota seuraavaan seikkaan:i) Riskipääomamarkkinoita on edelleen jatkuvasti kehitettävä sijoittamista ja yrittäjyyttä edistävän verotus- ja sääntelyjärjestelmän luomiseksi.4. KREIKKATalouden toimeliaisuus oli huomattavaa Kreikassa vuonna 2000, ja sen odotetaan vielä vilkastuvan vuosina 2001 ja 2002, jolloin BKT:n määrä kasvaisi vuonna 2002 noin 4,8 prosenttia. Vahvaa kotimaista kysyntää tukevat pääasiassa investoinnit, ja erityisesti rakennusinvestointien odotetaan kiihtyvän vuoden 2004 olympialaisiin valmistauduttaessa. Euroalueeseen liittyminen johti korkojen alenemiseen, mikä myös lisännee toimeliaisuutta. Ulkomaankaupan maksutaseen odotetaan heikkenevän edelleen, koska vahva kotimainen kysyntä lisää nopeasti tuontia ja tavaraviennin markkinat vetävät heikommin. Kuluttajahintojen nousu kiihtyi vuonna 2000 ja oli joulukuussa 3,7 prosenttia (HIPC). Tuontihintojen nousun rauhoittuessa inflaation odotetaan hidastuvan vuosina 2001 ja 2002, mutta rahapoliittisten olosuhteiden keventyessä ja toimeliaisuuden pysyessä vahvana syntyy ylikuumenemisen vaara. Talouden toimeliaisuuden vilkastuminen parantaa vähitellen työmarkkinatilannetta, mutta työttömyyden odotetaan edelleen pysyvän suurena.Inflaatiovaara jatkunee vuonna 2001, ja se vaatii asianmukaisia vakautustoimia. Tällaisessa tilanteessa finanssipolitiikka on tärkeä käytettävissä oleva taloudellinen keino inflaatiopaineiden hillitsemiseksi. Myös palkkakehitys on tässä suhteessa hyvin tärkeä. Julkisen talouden vakauttamispyrkimysten jatkaminen on myös tarpeen, jotta korkeaa julkisen talouden velkasuhdetta voidaan alentaa ja valmistautua väestön ikääntymisen luomiin pitkän aikavälin haasteisiin. Työvoima-, hyödyke- ja pääomamarkkinoiden rakenneuudistus on edelleen painopistealue, jotta tuottavuutta voidaan lisätä, työpaikkojen syntymistä edistää ja talouden ulkoista kilpailukykyä parantaa.FinanssipolitiikkaJulkisen talouden alijäämä pieneni 0,9 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2000, kun se vuonna 1999 oli 1,8 prosenttia. Vuoden 2000 vakausohjelmassa ennustetaan julkisen talouden muuttuvan 0,5 prosenttia ylijäämäiseksi suhteessa BKT:hen vuonna 2001 ja ylijäämän kasvavan 1,5 prosenttiin suhteessa BKT:hen seuraavana vuonna. Vakausohjelmaan sisältyvät julkisen talouden ennusteet perustuvat oletukseen, että BKT:n määrä kasvaa noin 5 prosenttia kumpanakin vuotena. Julkisen talouden strategia keskittyy suurten julkisen talouden perusylijäämien saavuttamiseen: tavoitteena on 7 prosenttia suhteessa BKT:hen vuosina 2001 ja 2002. Tällöin käytetään täysin hyväksi korkomenojen aleneminen, joka johtuu korkotason ja velkasuhteen alenemisesta. Tarkistetussa vakausohjelmassa ennustetaan kuitenkin julkisen talouden juoksevien menojen ilman korkomenoja supistuvan huomattavasti vain vuonna 2002. Edellä esitetyn perusteella ja ottaen huomioon, että Kreikka kuuluu euroalueeseen, finanssipolitiikassa on pyrittävä seuraaviin tavoitteisiin:i) Varmistetaan, että julkisen talouden vuoden 2001 ylijäämätavoitteeksi asetettu 0,5 prosenttia saavutetaan, ja valmistaudutaan kiristämään talousarvion täytäntöönpanoa vuonna 2001, jos inflaatiopaineet jatkuvat.ii) Säilytetään vuoden 2002 talousarviossa finanssipolitiikan viritys, jolla pyritään selkeästi hintavakauteen. Tätä silmälläpitäen noudatetaan hallituksen perusylijäämätavoitetta, joka on 7 prosenttia suhteessa BKT:hen, pääasiassa vähentämällä selkeiden ja sitovien normien mukaisesti julkisia menoja.iii) Jatketaan julkisen sektorin uudistamista sen pienentämiseksi keskipitkällä aikavälillä, millä parannetaan talouden kilpailukykyä ja kevennetään julkiselle taloudelle aiheutuvaa kuormitusta.iv) Nopeutetaan sosiaaliturva-alan uudistuksen täytäntöönpanoa järjestelmän elinkelpoisuuden turvaamiseksi; erityisesti aloitetaan vuonna 2001 eläkejärjestelmän uudistus, jotta pystytään kohtaamaan väestön ikääntymisestä johtuvat haasteet.TyömarkkinatTyöllisyys heikkeni talouden vilkkaasta toimeliaisuudesta huolimatta vuonna 1999, mutta vuonna 2000 se kasvoi 1,2 prosenttia, mikä mahdollisti työttömyysasteen alenemisen. Tästä myönteisestä kehityksestä huolimatta Kreikan työmarkkinoille on edelleen ominaista alhainen työllisyysaste (55,4 % vuonna 2000), korkea työttömyysaste ja työmarkkinoiden vahva jakautuneisuus, jota osoittaa naisten ja nuorten suuri työttömyys. Työmarkkinatilannetta on pyritty parantamaan eräillä viime aikoina toteutetuilla toimilla. Näitä ovat olleet joidenkin verojen ja etuuksien muutokset ja toisen laajan työmarkkinatoimenpidepaketin hyväksyminen. Lisäksi jatketaan aktiivisten työmarkkinaohjelmien toteutusta ja julkisen työvoimahallinnon nykyaikaistamista. Viime aikoina toteutetuista toimista huolimatta työmarkkinoilla on yhä jäykkyyksiä, kuten mutkikas ja raskas sääntely, palkkaneuvottelujen riittämätön hajautus sekä työmarkkinakannustimien huomattavat vääristymät. Koulutusjärjestelmää olisi myös parannettava, jotta se vastaisi paremmin työmarkkinoiden vaatimuksia. Näistä syistä Kreikan on kiinnitettävä erityishuomiota seuraaviin seikkoihin, ja samalla pantava työllisyyssuositukset määrätietoisesti täytäntöön:i) On varmistettava työmarkkinoiden viimeaikaisten uudistuspakettien täydellinen täytäntöönpano ja jatkettava työskentelyä niiden pohjalta erityisesti väljentämällä työsuhdeturvaa koskevaa rajoittavaa lainsäädäntöä.ii) On poistettava suuret vääristymät, joita työn verotus ja eläkeoikeudet aiheuttavat, ja parannettava siten työnteon kannustimia julkisella sektorilla.iii) On varmistettava, että palkoissa otetaan paremmin huomioon tuottavuuserot ja paikalliset työmarkkinaolot erityisesti soveltamalla käytäntöön alueellisiin työllisyyssopimuksiin sisällytettyjä poikkeusmahdollisuuksia.iv) Koulutusinvestointeja on lisättävä ja parannettava koulutusjärjestelmää työvoiman taitojen vahvistamiseksi.Hyödykemarkkinat ja tietoon perustuva talousKreikka ei ole integroitunut erityisen tiiviisti EU:n hyödykemarkkinoihin, mikä johtuu pitkälti sen maantieteellisestä sijainnista. Työn tuottavuus paranee mutta on edelleen EU:n keskiarvon alapuolella. Hintataso on EU:n keskiarvon alapuolella, mutta jonkin verran korkeampi kuin Kreikan elintason perusteella odottaisi. Hyödykemarkkinoiden uudistukset jatkuvat, mutta ovat suhteellisen hitaita. Edistystä on tapahtunut sääntelyn- ja instituutioiden kehittämisessä verkkotoimialoilla, mutta vapauttaminen on edelleen hidasta erityisesti kaasualalla. Vuoden 2000 aikana valtion yritysten yksityistäminen jatkui, mutta hieman edellisiä vuosia hitaammin, ja aloittavien yritysten tukemiseksi toteutettiin joitakin toimenpiteitä. Sisämarkkinalainsäädännön siirtäminen kansalliseen lainsäädäntöön on EU:n heikointa, ja yritysten toimintaympäristön parantamisessa tapahtui vain vaatimatonta edistystä. Vaikka tieto- ja viestintätekniikan kulut ja käyttö ovat viime vuosina kasvaneet nopeasti, Kreikka on edelleenkin suhteellisesti myöhässä osaamisyhteiskunnan kehittämisessä. Näistä syistä Kreikan on kiinnitettävä erityishuomiota seuraaviin seikkoihin:i) Hallinnon ja sääntelyn yrityksille aiheuttamaa rasitusta on edelleen vähennettävä, julkisen hallinnon toimivuutta vahvistettava ja yhtiöverojärjestelmän yhdenmukaisuutta on parannettava.ii) Tutkimus- ja kehitysmenojen lisäämiseksi on toteutettava lisätoimenpiteitä.iii) Tieto- ja viestintätekniikan laajempaa levitystä ja sähköistä kauppaa on edelleen edistettävä.iv) Sisämarkkinalainsäädännön saattamista osaksi kansallista lainsäädäntöä on parannettava erityisesti julkisten hankintojen alalla.v) Kaasualan vapauttamista on nopeutettava, toteutettava ilmoitettu meriliikenteen uudistus ja vahvistettava kilpailua jo vapautettujen yleishyödyllisten palvelujen osalta.PääomamarkkinatKreikan pääomamarkkinat kehittyvät edelleen nopeasti, mitä edistää sääntelypuitteiden ja markkinoiden infrastruktuurin paraneminen. Erityisesti riskipääomamarkkinoiden kehitystä on edistänyt pienyritysten uusien osakemarkkinoiden perustaminen, pk-yrityksiin tehtäviä alkuvaiheen investointeja varten perustettu rahasto ja luovutusvoittojen verotuksen keventäminen edelleen. Riskipääomamarkkinoiden jatkokehittäminen on kuitenkin suotavaa. Yksityistäminen voimistaa kilpailua kotimaan pankkitoiminnassa. Pankkijärjestelmän rakenteen muutokset ja rahoitusalan yhdentyminen muuhun EU:hun merkitsee, että valvontaviranomaisten yhteistyö eri alojen välillä ja rajojen yli on yhä tärkeämpää. Näistä syistä Kreikan on kiinnitettävä erityishuomiota seuraavaan seikkaan:i) Riskipääomamarkkinoita on kehitettävä edelleen vähentämällä osakepääomaan tehtävien yhteisösijoitusten määrällisiä rajoituksia sekä luomalla sijoittamista ja yrittäjyyttä edistävä verojärjestelmä; yrittäjyyttä on rohkaistava myös konkurssilakeja muuttamalla.5. ESPANJABKT kasvoi edelleen vauhdikkaasti vuonna 2000, mutta vuoden toisella puoliskolla kasvu hidastui selvästi kotimaisen kysynnän vähentyessä, mitä ulkomaisen sektorin myönteinen kehitys kuitenkin osittain tasoitti. Vuosien 2001 ja 2002 näkymät viittaavat pienempään mutta tasapainoisempaan kasvuun. Vuonna 2001 kotimaisen kysynnän odotetaan hidastuvan edelleen, jolloin vaihtotaseen alijäämä kaventuu jonkin verran ja inflaatio hidastuu. Vuonna 2002 BKT:n kasvun ennustetaan elpyvän hieman, mikä johtuu pääasiassa siitä, että yksityinen kysyntä hyötyy käytettävissä olevien reaalitulojen kasvusta, jonka aiheuttavat entistä edullisempi hintakehitys ja tasainen työpaikkojen lisääntyminen.Vaikka työttömyys väheni edelleen vuonna 2000, työmarkkinaongelmia riittää. Määräaikaisten työsopimusten osuus kokonaistyöllisyydestä on melkein kolmannes. Työttömyydessä on edelleen suuria alueellisia eroja. Lisäksi hintakehitys oli vuonna 2000 odotettua epäsuotuisampi. Tämä johtui hinnaltaan vaihtelevien hyödykkeiden (energia ja jalostamattomat elintarvikkeet) hintakehityksestä ja pohjainflaation kiihtymisestä. Julkisen talouden vakauttamisen odotetaan jatkuvan keskipitkällä aikavälillä vuonna 2001 tarkistetun vakausohjelman mukaisella tavalla, mutta päättäväisempiä toimia tarvitaan, jotta pystytään sopeutumaan ikääntymisestä julkiseen talouteen aiheutuviin vaikutuksiin. Talouspolitiikassa on myös otettava huomioon tarve kehittää osaamisyhteiskuntaa, mikä parantaa Espanjan talouden keskipitkän aikavälin näkymiä.FinanssipolitiikkaVuonna 2000 julkisen talouden alijäämä oli 0,3 prosenttia suhteessa BKT:hen, 0,9 prosenttiyksikköä pienempi kuin vuonna 1999. Vuonna 2001 tarkistetun vakausohjelman mukaan julkisen talouden odotetaan olevan tasapainossa vuonna 2001 ja 0,3 prosenttia ylijäämäinen suhteessa BKT:hen vuonna 2004. Tarkistetussa vakausohjelmassa luonnosteltu julkisen talouden strategia on samankaltainen kuin kahdessa edellisessä tarkistuksessa. Se perustuu menojen kasvun rajoittamiseen, joka mahdollistaa suuremmat julkiset investoinnit ja vuoden 2002 jälkeen myös verorasituksen keventämisen. Koska Espanjan väestökehitys on erityisen huolestuttava ja ikääntyminen aiheuttaa vakavia julkistaloudellisia seuraamuksia, julkisen talouden kestävyys herättää huolta. Koordinoinnin parantamiseksi julkisen talouden eri tasojen välillä ja menojen valvonnan tehostamiseksi Espanjassa keskustellaan talousarvion vakautta koskevasta laista, jonka tarkoituksena olisi saada aikaan tasapainoinen talousarviolinja kaikille julkisen talouden aloille. Edellä esitetyn perusteella ja ottaen huomioon, että Espanja kuuluu euroalueeseen, finanssipolitiikassa on pyrittävä seuraaviin tavoitteisiin:i) Kuten vuonna 2001 tarkistetussa vakausohjelmassa todettiin, on vuonna 2001 päästävä julkisen talouden tasapainoon erityisesti rajoittamalla menoja. Lisäksi on oltava valmis kiristämään finanssipolitiikkaa inflaatiopaineiden kasvun tasoittamiseksi.ii) Vuoden 2002 talousarvion valmistelussa on asetettava tavoitteeksi vuonna 2001 tarkistettu vakausohjelma. Jos inflaatiopaineet jatkuvat, on jatkettava vuonna 2001 mahdollisesti saavutettavaa odotettua parempaa kehitystä ja finanssipolitiikkaa on tiukennettava entisestään. Lisäksi on varmistettava, että vuodeksi 2002 suunniteltu julkisen talouden uudistus suuntautuu tarjontapuoleen eikä vaaranna vakausohjelmaan sisältyviä julkista taloutta koskevia tavoitteita.iii) Vuoden 2000 talousarviolailla perustettua julkista eläkerahastovarausta on lisättävä ainakin 1 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuoteen 2004 mennessä, kuten tuoreimmassa vakausohjelman tarkistuksessa esitetään. Lisäksi on jo vuonna 2001 säädettävä julkisen eläkejärjestelmän laajasta uudistuksesta sen elinkelpoisuuden turvaamiseksi tulevaisuudessa.TyömarkkinatTyömarkkinat ovat parantuneet Espanjassa huomattavasti viime vuosina. Työllisyyden kasvu on ollut vahvaa ja työttömyys on vähentynyt jyrkästi, 24 prosentista vuonna 1994 14 prosenttiin vuonna 2000. Maa kärsii kuitenkin edelleen hyvin suuresta rakennetyöttömyydestä, jonka alueelliset erot ovat suuria, ja alhaisesta työllisyysasteesta erityisesti naisten kohdalla (40,3 % vuonna 2000). Keskeisiä rakenteellisia ongelmia: työvoimakustannuksia ei ole pystytty sopeuttamaan tuottavuuteen ja paikallisiin työmarkkinaoloihin, ja työvoiman liikkuvuus on vähäistä, mikä johtuu osittain asuntomarkkinoiden jäykkyydestä ja eräiden alueellisten etuusjärjestelmien toiminnasta. Viimeaikaiset työsopimusuudistuksia koskevat ehdotukset ovat sen suuntaisia, että niillä voitaisiin ratkaista alan jäykkyyksiä, vaikkakin aiemmista uudistuksista saatu kokemus viittaa siihen, että täytäntöönpanosta riippuu paljon. Aktiivisten työmarkkinatoimenpiteiden kulut ovat kasvaneet viime vuosina tuntuvasti, mutta vähemmän huomiota on kiinnitetty näiden toimenpiteiden tehokkuuden turvaamiseen, millä voi olla paljon merkitystä pitkäaikaistyöttömyyden vähentämiselle entisestään. Näistä syistä Espanjan on kiinnitettävä erityishuomiota seuraaviin seikkoihin, ja samalla pantava työllisyyssuositukset määrätietoisesti täytäntöön:i) Palkanmuodostusta on uudistettava ottamaan entistä paremmin huomioon tuottavuus ja paikalliset työmarkkinaolot; työvoiman liikkuvuuden esteitä on vähennettävä muun muassa parantamalla asuntomarkkinoiden ja alueellisten etuusjärjestelmien toimivuutta.ii) Koulutusinvestointeja on lisättävä ja koulutuksen laatua parannettava sekä varmistettava, että aktiiviset työmarkkinatoimenpiteet ovat tehokkaita ja vastaavat sekä työmarkkinoiden kysyntää että niiden tarpeita, joita pitkäaikaistyöttömyys pahimmin uhkaa tai joiden osallistuminen työvoimaan on vähäistä (erityisesti naiset).iii) Varmistetaan työmarkkinaosapuolten kanssa asianmukainen joustavuuden ja turvallisuuden tasapaino panemalla tehokkaasti täytäntöön äskettäin hyväksytyt työsopimusuudistukset, jotta edistytään nopeasti määräaikaisten työsopimusten osuuden vähentämisessä, osa-aikaisten työsopimusten käytön lisäämisessä sekä naisten työllisyysosuuden vahvistamisessa.Hyödykemarkkinat ja tietoon perustuva talousVaikka Espanjan integroituminen Euroopan hyödykemarkkinoihin vahvistui 1990-luvulla jatkuvasti, Espanjan talous ei vieläkään ole yhtä avoin kuin muiden suurten jäsenvaltioiden. Myös työn tuottavuus on suhteellisen alhainen. Espanja toteutti vuonna 2000 monia toimenpiteitä parantaakseen hyödykemarkkinoidensa toimintaa. Sisämarkkinalainsäädännön siirtäminen osaksi kansallista lainsäädäntöä ja televiestintä- ja energiamarkkinoiden vapauttaminen ovat nopeutuneet. Julkisia hankintoja koskevia yhteisön sääntöjä on pantu täytäntöön entistä tehokkaammin, ja valtiontukien määrä on vähentynyt. Yrityksiin ja varsinkin pk-yrityksiin kohdistuvan suhteellisen suuren hallintotaakan vähentämiseksi on myös toteutettu toimenpiteitä. Tutkimus- ja kehitysmenojen alhaisen tason nostamiseksi on käynnistetty kolmivuotinen kansallinen tutkimus- ja kehitys- ja innovaatiosuunnitelma. Yleissivistävään koulutukseen suunnatut julkiset menot ovat myös melko alhaiset verrattuna muihin EU:n jäsenvaltioihin, ja Internetin levinneisyys on EU:n toiseksi alhaisin. Näistä syistä Espanjan on kiinnitettävä erityishuomiota seuraaviin seikkoihin:i) Väestön tieto- ja viestintätekniikan perustaitoja on kohennettava ja pätevän tutkimus- ja atk-henkilöstön tarjontaa lisättävä.ii) Pk-yritysten sääntely-ympäristön yksinkertaistamissuunnitelman täytäntöönpanoa on jatkettava.PääomamarkkinatEspanjan pääomamarkkinoille on ollut ominaista merkittävä yksityistämisohjelma ja sääntelytoimet, joilla lisätään avoimuutta. Markkinoita tehostetaan yhdistämällä useita kansallisia arvopapereiden selvitysjärjestelmiä. Myös pankkialalla on käynnissä yhdentyminen, joka on parantanut kannattavuutta ja vahvistanut edistyneemmän tekniikan käyttöä. Riskipääomamarkkinat laajenevat niitä edistävien verotoimien vuoksi ja siksi, että on perustettu Nuevo Mercado -pörssi, mutta varsinkin alkuvaiheen investointien kannalta ne ovat edelleen melko kehittymättömiä. Sen vuoksi riskipääomamarkkinoiden edelleen kehittäminen on toivottavaa. Näistä syistä Espanjan on kiinnitettävä erityishuomiota seuraavaan seikkaan:i) Riskipääomamarkkinoita on kehitettävä edelleen lieventämällä yhteisösijoittajille asetettuja rajoituksia, jotka voivat rajoittaa niiden osakesijoituksia, ja luomalla verotusjärjestelmä, joka suosii enemmän sijoittamista ja yrittäjyyttä. Yrittäjyyttä on kannustettava myös konkurssilakeja muuttamalla.6. RANSKAHuolimatta ulkoisen kysynnän heikkenemisen aiheuttamasta hidastumisesta talouden toimeliaisuuden Ranskassa odotetaan jatkuvan vakaana: BKT:n kasvun ennustetaan olevan hiukan alle 3 prosenttia sekä vuonna 2001 että vuonna 2002. Kolme vuotta sitten alkaneen vahvan kasvun oletetaan näinä vuosina edelleen perustuvan vahvaan kotimaiseen kysyntään. Öljyn hinnan nousun aiheuttamat negatiiviset vaikutukset kotitalouksien ostovoimaan heikkenevät vähitellen, ja samaan aikaan vuosille 2001 ja 2002 suunnittelut veronalennukset lisäävät yksityistä kulutusta. Hyvien kysyntänäkymien ansiosta tuottavien investointien odotetaan jatkuvan dynaamisina. Talouden toimeliaisuuden lisääntyminen merkitsee runsaasti uusia työpaikkoja, mikä mahdollistaa työttömyyden nopean alenemisen jatkossakin.Vaikka työttömyys laski jyrkästi vuonna 2000, se on edelleen korkea, ja hintojen ja palkkojen kehitys on ollut tähän asti maltillista. Työmarkkinoilla alkaa kuitenkin vähitellen olla pulaa työvoimasta. Lisäksi kapasiteetin käyttöaste valmistusteollisuudessa on historiallisesti katsoen korkea. Vaikka kyseinen kehitys ei toistaiseksi näytäkään rajoittavan tuotantoa, se on mahdollinen riskitekijä ja edellyttää asianmukaisia toimenpiteitä. Nykyisen talouskasvun jatkuminen edellyttää tarjontapuolen edellytysten paranemista, mukaan lukien työmarkkinoille osallistumisen lisäämistä, investointien kannalta suotuisampaa ympäristöä ja enemmän kilpailua.FinanssipolitiikkaVuonna 2000 julkisen talouden alijäämä supistui 0,3 prosenttiyksikköä 1,3 prosenttiin suhteessa BKT:hen, mikä oli alle kyseisen vuoden tavoitteen. Vuonna 2000 tarkistetun vakausohjelman mukaan alijäämäsuhdetta pyritään edelleen alentamaan vuonna 2001 ja sen jälkeen. Julkisen talouden odotetaan olevan ylijäämäinen vuonna 2004. Ranskan julkisen talouden strategia perustuu reaalimääräisten julkisten menojen tiukkaan hillintään; vuonna 2001 noin puolet näin saavutetuista liikkumavaroista on tarkoitus käyttää julkisen talouden alijäämän supistamiseen ja loput verohelpotuksiin. Pitemmällä aikavälillä julkiseen talouteen kohdistuva rasite kasvaa väestön ikääntymisen vuoksi. Vuonna 1999 perustettiin eläkkeitä varten julkinen vararahasto, jolla pyritään osittain vaimentamaan väestön vanhenemisen vaikutuksia julkiseen talouteen. Näistä syistä ja koska Ranska kuuluu euroalueeseen, finanssipolitiikalla olisi pyrittävä seuraaviin tavoitteisiin:i) Julkisen talouden alijäämä on supistettava 1 prosenttiin suhteessa BKT:hen (ilman UMTS-toimiluvista saatavia tuloja) vuonna 2001, kuten vuonna 2000 tarkistetussa vakausohjelmassa ilmoitetaan; tätä varten on varmistettava, että julkisten menojen reaalimääräinen kasvu ei ylitä ennustettua 1,8 prosenttia vuonna 2001.ii) Julkisten menojen reaalimääräinen kasvu on pidettävä vuoden 2002 talousarviossa hallituksen asettamissa 1,6 prosentin rajoissa, jotta varmistettaisiin vuonna 2000 tarkistetussa vakausohjelmassa asetetun julkisen talouden alijäämätavoitteen (0,6 %) saavuttaminen ja julkisen talouden ylijäämä vuoteen 2004 mennessä.iii) Kaikki käytettävissä olevat finanssipolitiikan liikkumavarat on kohdennettava vuodelle 2002 ja sen jälkeiselle ajalle julkisen talouden rahoitusaseman vahvistamiseksi ja valmistautumiseksi pitkän aikavälin haasteisiin, varsinkin väestön ikääntymisestä julkiselle taloudelle aiheutuvaan rasitukseen; julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyden varmistamiseksi on edelleen jatkettava eläkejärjestelmän uudistamista.TyömarkkinatViimeaikainen kehitys Ranskan työmarkkinoilla on ollut vaikuttavaa: vuonna 2000 työllisyys parani selvästi, 1,9 prosenttia, mikä alensi työttömyysastetta merkittävästi eli 9,5 prosenttiin. Palkkakehitys on ollut maltillista huolimatta joillain aloilla ja joissain ammateissa ilmenneestä työvoimapulasta, jota työajan lyhentäminen todennäköisesti pahentaa. Viimeaikaisesta suotuisasta kehityksestä huolimatta, työttömyysaste on edelleen korkea ja työllisyysaste suhteellisen alhainen varsinkin ikääntyneiden työntekijöiden kohdalla (29 % vuonna 2000). Työvoiman ja erityisesti kouluttamattomien ja vanhempien työntekijöiden tarjontaa on myös lisättävä. Suuri rakenteellinen työttömyys johtuu osittain vero- ja etuusjärjestelmistä aiheutuvista työmotivaatiota alentavista tekijöistä, vaikkakin viime aikoina on ryhdytty toimenpiteisiin kyseisenlaisten kannustinloukkujen vähentämiseksi, sekä joistakin säännöistä, jotka voivat estää työhönpääsyä. Näistä syistä Ranskan on kiinnitettävä erityishuomiota seuraaviin seikkoihin, ja samalla pantava työllisyyssuositukset määrätietoisesti täytäntöön:i) Vero- ja etuusjärjestelmien viimeaikaisia uudistuksia on lujitettava parantamalla ikääntyneiden työntekijöiden kannustimia pysyä työelämässä ja puuttumalla vielä jäljellä oleviin seikkoihin, jotka vähentävät halukkuutta ottaa vastaan sekä osa-aika- että kokopäivätyötä varsinkin kouluttamattomien ja matalapalkka-alojen työntekijöiden osalta. Erityistä huomiota olisi kiinnitettävä varhaiseläkejärjestelmiin ja toimeentulon takaaviin ohjelmiin.ii) Seurattava tarkkaan 35 tunnin työviikkoa koskevan lainsäädännön myönteisiä ja kielteisiä vaikutuksia ja varmistettava, että se ei aiheuta keskipitkällä aikavälillä kielteisiä vaikutuksia palkkakuluihin, työvoiman tarjontaan eikä työn organisointiin.iii) Työsuhdeturvaa koskevaa lainsäädäntöä on uudistettava, jotta turvallisuus yhdistyisi paremmin suurempaan joustavuuteen työhönpääsyn helpottamiseksi.Hyödykemarkkinat ja tietoon perustuva talousRanskan talous on avoin kansainväliselle kilpailulle. Työvoiman tuottavuus on suhteellisen korkea. Suhteellinen hintataso on hiukan korkeampi kuin Ranskan elintason omaavalta maalta odottaisi. Yrittäjyyden tukemisessa on edistytty ja valtiontukia vähennetty. Toisaalta sisämarkkinadirektiivien saattamisessa osaksi kansallista lainsäädäntöä Ranska on EU:n jäsenvaltioista toiseksi viimeinen ja verkkotoimialojen vapauttaminen on hidasta. Viimeaikaisesta edistymisestä huolimatta yritysten hallinnollinen rasite on edelleen suhteellisen suuri. Jokin aika sitten Ranska antoi asetuksen, joka lisää julkisten hankintojen avoimuutta ja seurattavuutta. Tieto- ja viestintätekniikka yleistyy nopeasti ja digitaalisen kahtiajaon estämiseksi on ryhdytty toimenpiteisiin. Näistä syistä Ranskan on kiinnitettävä erityishuomiota seuraaviin seikkoihin:i) Verkkotoimialojen, erityisesti kaasu- ja sähköalojen vapauttamispyrkimyksiä on tehostettava.ii) Sisämarkkinadirektiivien saattamisessa osaksi kansallista lainsäädäntöä on edistyttävä.iii) Tapauskohtaisia valtiontukia on edelleen vähennettävä.iv) Toimenpiteitä yritysten hallinnollisten rasitteiden keventämiseksi on jatkettava yksinkertaistamalla menettelyitä. Uusia, sähköisen viestinnän viranomaisten kanssa mahdollistavia menetelmiä on kehitettävä.PääomamarkkinatRanskan pääomamarkkinat kehittyvät edelleen yhdessä osakemarkkinoiden kanssa, ja sekä listautuneiden yritysten määrä että markkina-arvo kasvoivat. Osakemarkkinat hyötyvät pitkäaikaisten säästöohjelmien luomisesta, ja markkinoiden tehokkuutta vahvistetaan lisäämällä avoimuutta ja parantamalla sijoittajien suojaa. Pariisin, Amsterdamin ja Brysselin pörssien sulautuminen on tiivistänyt osakemarkkinoiden kansainvälistä integraatiota. Riskipääomasijoitukset ovat hyötyneet eräistä viime vuosina toteutetuista toimenpiteistä, mutta riskipääomasijoittaminen oli vuonna 1999 edelleen hiukan alle EU:n keskiarvon. Riskipääomamarkkinoiden kehittämistä on kuitenkin syytä jatkaa. Pankkialan yksityistäminen jatkuu, ja valtio on luopumassa osakkuudestaan viimeisessä julkisessa omistuksessa olevassa pankissa, Hervet'ssä. Muutoksia tapahtuu myös valvontarakenteissa, mistä on osoituksena piakkoin toteutettava arvopaperialan valvontaviranomaisten yhdistyminen sekä pankki- ja vakuutusalan valvontaviranomaisen lisääntyvä yhteistyö. Näistä syistä Ranskan on kiinnitettävä erityishuomiota seuraavaan seikkaan:i) Riskipääomamarkkinoiden kehittämistä on jatkettava lieventämällä osakkeisiin kohdistuvan yhteisösijoittamisen rajoituksia ja mukauttamalla verojärjestelmää edelleen siten, että helpotetaan sijoittamista ja yrittäjyyttä. Yrittäjyyttä on edistettävä myös tarkistamalla konkurssilainsäädännön täytäntöönpanoa.7. IRLANTIVuonna 2000 talous kasvoi erittäin voimakkaasti ja tuotanto ylitti huomattavasti potentiaalin mukaisen kasvun. Kasvun odotetaan kuitenkin hidastuvan vuosina 2001-2002, kun pula työvoimasta ja muusta kapasiteetista käy ilmeisemmäksi. Yhdysvaltain talouden hidastuminen sekä suu- ja sorkkataudin uhka hidastavat myös osaltaan kasvua. Vientimarkkinoiden kasvun hidastumisen ja reaalisen valuuttakurssin nousun yhdessä kasvua suosivan vuoden 2001 talousarvion kanssa odotetaan lisäävän kotimaisen kysynnän suhteellista merkitystä kasvulle. Inflaatio kiihtyi jyrkästi vuoden 2000 kuluessa, mutta sen ennustetaan hidastuvan hiukan vuosina 2001-2002: eräät inflaatioon vuonna 2000 huomattavasti vaikuttaneet tekijät poistunevat, mutta kotoperäinen inflaatio säilynee suhteellisen korkeana.Aina 1990-luvun puolivälistä suurena jatkunut kasvu on merkinnyt työllisyyden huomattavaa kasvua ja lähes täystyöllisyyttä. Nyt on tärkeää turvata hyvä, kestävä kasvu hillitsemällä inflaatiopaineita ja puuttumalla työvoima- ja infrastruktuurirajoitteisiin. Näiden tavoitteiden saavuttaminen finanssipolitiikan avulla uhkaamatta talouden vakautta on suuri haaste. Koska jokin aika sitten uudelleen neuvotellussa kansallisessa sopimuksessa peruspalkankorotuksia vuonna 2001-2002 tarkistettiin ylöspäin odotettua nopeamman inflaation vuoksi ja koska korotukset ylitetään kiristyneillä työmarkkinoilla, on toisena haasteena estää hinta- ja palkkainflaation vuorovaikutuksen kehittyminen kierteeksi. Keskeisiä poliittisia kysymyksiä ovat myös kilpailun lisääminen joillain aloilla ja yritysten tutkimus- ja kehitysmenojen lisääminen tarjontapuolen vahvistamiseksi.FinanssipolitiikkaVahvan talouskasvun ansiosta ylijäämän vuonna 2000 arvioidaan olleen 4,5 prosenttia suhteessa BKT:hen eli 1,2 prosenttiyksikköä odotettua suurempi. Vakausohjelman vuoden 2000 tarkistuksessa vuosille 2001-2003 ennustetaan suuria keskimäärin 4,2 prosentin ylijäämiä suhteessa BKT:hen ja velkasuhteen odotetaan supistuvan alle neljännekseen suhteessa BKT:hen vuonna 2003. Julkinen talous on terve, ja jokin aika sitten tehty päätös sijoittaa vuoteen 2005 asti joka vuosi 1 prosentti BKLT:stä kansalliseen eläkevararahastoon vuoteen 2005 asti lisää julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyttä. Kokouksessaan 12. helmikuuta ECOFIN-neuvosto kuitenkin piti vuoden 2001 talousarviosuunnitelmia liian paljon kasvua suosivina ja näin ollen vuoden 2000 talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen vastaisena ja suositteli lausunnossaan Irlannille tämän epäjohdonmukaisuuden lopettamista. Näistä syistä ja koska Irlanti kuuluu euroalueeseen, finanssipolitiikalla olisi pyrittävä seuraaviin tavoitteisiin:i) Kuluvana varainhoitovuotena on käytettävä tasapainottavia toimenpiteitä, jotta vuoden 2001 talousarviosuunnitelmat vastaisivat paremmin vuoden 2000 talouspolitiikan laajoja suuntaviivoja.ii) Vuodelle 2002 on laadittava talousarvio, joka selvästi rauhoittaa kysyntää.iii) Menojen hillintää on parannettava soveltamalla kokonaismenoja koskevia normeja vuodesta 2002 alkaen.iv) Jatkossakin on kiinnitettävä erityistä huomiota kansalliseen kehityssuunnitelmaan, varsinkin infrastruktuuriin ja tietopääomaa koskeviin investointeihin sekä tutkimukseen ja kehitykseen, kuitenkin siten, että finanssipolitiikan vakaustavoitteet saavutetaan.TyömarkkinatKehitys Irlannin työmarkkinoilla on edelleen vahvaa ja työllisyys ylittää työvoiman kasvun, minkä ansiosta työttömyysaste on jatkuvasti laskenut ja on nyt alle 4 prosenttia. Vuoden 2000 työllisyysaste 64 prosenttia ylittää EU:n keskiarvon. Vaikka naisten työllisyysaste, 53 prosenttia vuonna 2000, on noussut lähelle EU:n keskiarvoa, se on edelleen unionin kuudenneksi alhaisin. Koska työmarkkinat ovat kiristyneet entisestään, työvoimapula leviää laajemmalle ja palkkainflaatio kiihtyy, mikä merkitsee huomattavaa palkkojen liukumavaaraa. Työvoiman viimeaikainen kasvu, joka nyt osoittaa hiljenemisen merkkejä, johtui pääasiassa työikäisen väestön jatkuvasta kasvusta. Työvoimaan osallistumisasteen kasvu oli aikaisemmin korkea mutta on nyt laskussa, ja parannuksiin on runsaasti varaa. Näistä syistä Irlannin on kiinnitettävä erityishuomiota seuraaviin seikkoihin, ja samalla pantava työllisyyssuositukset määrätietoisesti täytäntöön:i) Hintojen vakautta edistävää palkkakehitystä on tuettava.ii) Toimenpiteitä, joilla pyritään lisäämään naisten osallistumista työmarkkinoille, on jatkettava.Hyödykemarkkinat ja tietoon perustuva talousIrlannin talous on hyvin avoin kansainväliselle kilpailulle. Työvoiman tuottavuus ylittää selvästi EU:n keskiarvon, ja kuluttajahinnat ovat suunnilleen EU:n keskitasoa. Sääntelystä aiheutuu yrityksille suhteellisen vähän rasitteita, ja vapauttaminen etenee etenkin sähkö- ja kaasualalla. Joillain hyödykemarkkinoiden sektoreilla kilpailu on edelleen liian vähäistä. Suurten valtionyhtiöiden markkinavoimaa on vähennettävä edelleen ja sisämarkkinalainsäädännön saattamista osaksi kansallista lainsäädäntöä on jatkettava. Vaikka tieto- ja viestintätekniikan tuotanto ja Internetin käyttö on Irlannissa hyvin kehittynyttä, julkiset tutkimus- ja kehitysmenot ovat suhteellisen vähäiset ja yritysten tutkimus- ja kehitysmenot ovat keskittyneet suuriin ulkomaalaisiin yrityksiin. Näistä syistä Irlannin on kiinnitettävä erityishuomiota seuraaviin seikkoihin:i) On toteutettava toimenpiteitä kilpailun lisäämiseksi tietyillä markkinasegmenteillä. Kilpailupolitiikan soveltamista on vahvistettava kaikilla talouden aloilla.ii) On toteutettava toimenpiteitä liikenteen sekä sähkö- ja kaasualan vapauttamiseksi edelleen, jotta uudet tulijat voisivat kilpailla suurten valtionyhtiöiden kanssa verkkotoimialoilla.iii) Hallituksen suunnitelmat lisätä tutkimus- ja kehitysmenoja huomattavasti on pantava täytäntöön ohjelmilla, joilla lisätään pk-yritysten tutkimus- ja kehitystoimintaa, edistetään yritysten yhteistyöverkkoja ja kehitetään kansallista ja alueellista tutkimusinfrastruktuuria.PääomamarkkinatIrlannin pääomamarkkinoilla on käynnissä rakennemuutos, mistä on osoituksena Irlannin pörssin päätös ostaa sähköiseen kaupankäyntiin liittyvää tekniikkaa Deutsche Börseltä ja huipputeknologian osakkeiden osakemarkkinoiden luominen (ITEQ). Lisäksi valtiolla vielä jäljellä olevien pankkialan toimien purkaminen jatkuu. Hallitus on toteuttanut erilaisia toimenpiteitä riskipääomamarkkinoiden tukemiseksi hyödyntäen erityisesti EU:n teollisuuden toimintasuunnitelmaan kuuluvaa siemen- ja riskipääomatoimenpidettä. Siemenpääoman ja alkuvaiheen rahoituksen saamisessa on kuitenkin edelleen puutteita maailman johtaviin maihin verrattuna. Rahoitusmarkkinoiden sääntely- ja valvontapuitteisiin on tehty merkittäviä muutoksia. Tarkoituksena on perustaa rahoituspalvelujen sääntelyviranomainen (Irish Financial Services Regulatory Authority, IFSRA), joka vastaa pankkialan, vakuutusalan ja muiden rahoitusalojen toiminnan vakauden valvontaa koskevasta sääntelystä ja kuluttajansuojasta. Pankkijärjestelmästä laaditussa strategisessa selonteossa on todettu, että vaikka pankkialan keskittyminen ei ole ongelma, ehdotettujen fuusioiden arviointitapaa olisi syytä tarkistaa, jotta varmistettaisiin niiden olevan kuluttajien ja yleisten taloudellisten etujen mukaisia. Maahan on myös perustettu yhtiöoikeuden täytäntöönpanosta vastaava virasto (Office of the Director of Corporate Enforcement), jonka tarkoituksena on parantaa yhtiöoikeuden noudattamista koskevia standardeja aktiivisen valvonnan avulla. Näistä syistä Irlannin on kiinnitettävä erityishuomiota seuraavaan seikkaan:i) Riskipääomamarkkinoita on kehitettävä edelleen erityisesti perustamis- ja alkuvaiheen rahoituksen saatavuuden parantamiseksi entisestään.8. ITALIAVuonna 2000 koettiin huomattava talouden elpyminen ja BKT:n määrän kasvu lähes kaksinkertaistui vuoden aikana. Kasvun odotetaan hidastuvan vuonna 2001, mutta se lienee edelleen selvästi nopeampaa kuin 1990-luvulla. Kasvun hidastuminen johtuu ensikädessä ulkoisten edellytysten heikkenemisestä erityisesti EU:n ulkopuolisilla markkinoilla, joilla Italian talous on suhteellisen avoin kilpailulle. Kotimaisen kysynnän ja erityisesti yksityisen kulutuksen kasvun odotetaan myös heikkenevän huolimatta veronalennusten kannustavasta vaikutuksesta, koska työmarkkinoiden kehitys on vähemmän rohkaisevaa ja kestokulutushyödykkeisiin käytetyt menot vähenivät. Työpaikkojen syntymisen odotetaan jatkuvan mutta hiukan hitaampana. Työttömyysasteen odotetaan edelleen laskevan. Alhaisemmat öljynhinnat ja valuutan odotettu revalvoituminen vähentävät vähitellen inflaatiopaineita vuoden 2001 aikana. Talouskasvun odotetaan vauhdittuvan uudelleen vuonna 2002, jolloin maailmantalouden on ennustettu elpyvän.Työllisyyden voimakas kasvu viime aikoina kätkee merkittävän alueellisen epäsuhdan, vaikka ero onkin kaventunut. Pohjoisessa esiintyy merkkejä työvoimapulasta, mutta etelässä työttömyysaste on pysynyt yli 20 prosentissa huolimatta jatkuneesta työllisyyden kasvusta vuonna 2000. Lisäksi työmarkkinasääntely on jonkin verran vääristynyt keskisuurten ja suurten yritysten palveluksessa olevien työsuhdeturvan kannalta, työttömyysetuudet ovat EU:n alhaisimmat ja -etuusjärjestelmä EU:n hajanaisimpia. Osaamisyhteiskunta on kehittynyt myöhään, ja tähän liittyen yritysten tutkimus- ja kehitystoiminta on ollut suhteellisen vähäistä, mikä voi heikentää tai hidastaa talouden kasvupotentiaalia keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä. Yleishyödyllisten laitosten yksityistäminen on jatkunut, mutta kilpailun puuttuminen paikallisten yleishyödyllisen laitosten osalta voi vaarantaa yleisen talouden tehokkuuden. Julkisen velan suhde BKT:hen on edelleen korkea, mikä rajoittaa kasvua vahvistavien, esimerkiksi koulutukseen, tutkimus- ja kehitystoimintaan tai infrastruktuuri-investointeihin suunnattujen julkisten menojen osuutta.FinanssipolitiikkaJulkisen talouden alijäämä vuonna 2000 oli 0,3 prosenttia suhteessa BKT:hen ja velan suhde BKT:hen laski 110,2 prosenttiin, selvästi ennustetun 112,1 prosentin alapuolelle. Ilman UMTS-toimiluvista saatuja tuloja julkisen talouden alijäämä oli 1,5 prosenttia suhteessa BKT:hen eli pienempi kuin edellisenä vuonna mutta hiukan suurempi kuin tarkistettu tavoite 1,3 prosenttia. Vakausohjelman joulukuun 2000 tarkistuksen mukaan julkisen talouden rahoitusaseman suhteessa BKT:hen ennustetaan edelleen paranevan vuosina 2001 ja 2002 ja saavuttavan tasapainon vuonna 2003. Velan odotetaan supistuvan alle 100 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuoteen 2003 mennessä. Näissä puitteissa ja koska julkisen talouden strategia perustuu verotuksen asteittaiseen keventämiseen, menojen hallinta on jatkossakin keskeistä. Väestön ikääntymisestä julkiselle taloudelle aiheutuvien vaikutusten osalta Italia on viime vuosina toteuttanut toimenpiteitä eläkejärjestelmän uudistamiseksi ja järjestelmän ehtoja on tarkoitus tarkistaa vuonna 2001. Näistä syistä ja koska Italia kuuluu euroalueeseen, finanssipolitiikalla olisi pyrittävä seuraaviin tavoitteisiin:i) Saavutettava vuoden 2000 tarkistetussa vakausohjelmassa asetettu julkisen talouden alijäämätavoite, 0,8 prosenttia suhteessa BKT:hen, vuonna 2001. Vuoden 2002 talousarvion valmistelun yhteydessä on varmistettava, että tavoitetta julkisen talouden alijäämän jatkuvasta supistamisesta noudatetaan, jotta keskipitkän aikavälin tavoite, julkisen talouden tasapaino vuonna 2003, voidaan saavuttaa. Tämä edellyttää sen varmistamista, että perusylijäämät pysyvät ohjelmassa ilmoitetulla korkealla tasolla.ii) Verojen ja sosiaaliturvamaksujen lisäalennuksista aiheutuvat tulonmenetykset on painotettava vastaavilla menoleikkauksilla; vuoden 2002 talousarvion laatimisen yhteydessä on varmistettava julkisten menojen kattavampi järkiperäistäminen, jotta parannettaisiin talouden tarjontapuolen toimintaedellytyksiä.iii) Kotimaista vakaussopimusta on vahvistettava tulkitsemalla tiukemmin siihen sisältyvät säännökset hallinnon hajauttamisesta, jotta varmistetaan jo vuonna 2001 muiden kuin korkomenojen, erityisesti terveydenhuoltomenojen, tehokkaampi hallinta.iv) Kaikki mahdollisuudet parantaa julkisen talouden tavoitteita ja nopeuttaa julkisen talouden velkasuhteen alentamista on hyödynnettävä, jotta väestön ikääntymisestä julkiselle taloudelle pitkällä aikavälillä aiheutuviin haasteisiin voitaisiin valmistautua. Julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyden parantamiseksi eläkejärjestelmän ehtojen tarkistaminen vuonna 2001 on toteutettava suunnitelmien mukaisesti mukaan lukien lisätoimenpiteet yksityisesti rahoitettujen lisäeläkejärjestelmien laajentamiseksi.TyömarkkinatItalian työmarkkinatilanne parani huomattavasti vuonna 2000. Työllisyys kasvoi vuonna 2000 keskimäärin lähes 2 prosenttia (lähde: Italian työvoimakatsaus) ja työttömyys laski 11,3 prosentista 10,5 prosenttiin, joka on edelleen korkea. Lisäksi naisten osuus työvoimasta kasvoi. Tämä johtuu suuremmasta talouskasvusta ja työhönoton joustavuuden paranemisesta, joka puolestaan johtuu siitä, että useita epätyypillisten työsopimusten (määräaikaiset, tilapäiset ja osa-aikaiset sopimukset) tekemiselle asetettuja rajoituksia on poistettu. Italian työmarkkinoille ovat kuitenkin edelleen tunnusomaisia alhainen työllisyysaste varsinkin naisten ja ikääntyneiden työntekijöiden kohdalla sekä suuret alueelliset erot työttömyydessä ja tuottavuudessa. Pohjoisessa työttömyysaste on vain 4,6 prosenttia, maan keskiosassa 8,3 prosenttia ja etelässä 21,0 prosenttia. Palkkojen suuremmalla eriyttämisellä voidaan kompensoida tuottavuuskuiluja eri maantieteellisten alueiden välillä. Tämän vuoksi palkkojen suurempaa eriyttämistä olisi tuettava. Viimeaikaisista toimenpiteistä huolimatta työttömyysetuusjärjestelmä on edelleen hajanainen ja suppea; ohjelmat ovat erilaisia ja korvausehdot poikkeavat toisistaan (tasoltaan ja kestoltaan). Työelämän ulkopuolella ja epätyypillisessä työsuhteessa olevien henkilöiden työsuhdeturva on heikompi kuin keskisuurten ja suurten yritysten vakinaisen henkilöstön, mikä ylläpitää työmarkkinoiden kaksijakoisuutta. Työvoimakustannusten verokiilaa on pienennetty erityisesti matalapalkka-aloilla, mutta kokonaisverorasitus on edelleen suuri. Näistä syistä Italian on kiinnitettävä erityishuomiota seuraaviin seikkoihin, ja samalla pantava työllisyyssuositukset määrätietoisesti täytäntöön:i) On lisättävä toimenpiteitä sen edistämiseksi, että palkkakehitys vastaa paremmin tuottavuutta ja paikallisia työmarkkinaoloja.ii) Työmarkkinoiden joustavuutta on lisättävä yhdistämällä työttömien sosiaalisen suojelun parantamiseen tähtäävät toimenpiteet vakinaisessa työsuhteessa olevien henkilöiden työsuhdeturvan keventämiseen.iii) Työn verotuksen vähittäistä keventämistä on jatkettava alentamalla asteittain veroja ja sosiaaliturvamaksuja. Työvoimakustannusten verokiilan vähentäminen on kohdistettava palkka-asteikon alapäähän jatkona viime aikoina toteutetuille toimille. Näin parannetaan kouluttamattomien työntekijöiden työllistymismahdollisuuksia ja pienennetään samalla veroleikkausten vaikutuksia julkiseen talouteen ja vastataan julkisen velan jatkuvaa vähentämistä koskevaan tarpeeseen.Hyödykemarkkinat ja tietoon perustuva talousItalia on yhdentynyt Euroopan ja kansainvälisiin hyödykemarkkinoihin vähemmän kuin muut suuret jäsenvaltiot. Energiatuotteita lukuun ottamatta hintataso on alle EU:n keskiarvon. Italia on edistynyt hyvin sisämarkkinalainsäädännön saattamisessa osaksi kansallista lainsäädäntöä, yritysten toimintaympäristön parantamisessa, sääntelyn keventämisessä ja valtiontukien vähentämisessä. Yleishyödyllisten laitosten vapauttamista on jatkettu, mutta yleishyödyllisten palveluiden paikallisessa tarjonnassa kilpailu on edelleen vähäistä. Kilpailu on riittämätöntä myös joillain palvelualoilla. Vaikka työn tuottavuus ylittää Italiassa EU:n keskiarvon ja tieto- ja viestintätekniikka on yleistynyt nopeasti, erityisesti yrityssektorin vähäiset tutkimus- ja kehitysmenot voivat osittain selittää innovaatiotoiminnan suhteellisen vähäisyyden, josta on osoituksena matalan teknologian teollisuuden alojen suuri osuus teollisuustuotannossa ja viennin erikoistuminen. Viimeksi mainituilla ongelmilla on myös suuri alueellinen ulottuvuus. Näistä syistä Italian on kiinnitettävä erityishuomiota seuraaviin seikkoihin:i) Yritysten osallistumista tutkimukseen ja kehitykseen on edistettävä ja tieto- ja viestintätekniikan leviämistä ja sähköistä kaupankäyntiä kannustettava.ii) On varmistettava, että energia-alan vapauttaminen alentaa kotitalouksien ja pienten yritysten maksamia hintoja, koska nämä eivät vielä voi valita energiatoimittajaansa. Paikallisten julkisten palveluiden uudistamisen yhteydessä on varmistettava, että niiden tarjoaminen paikallisella tasolla perustuu kilpailuun.iii) Yritysten hallinnollisia rasitteita on edelleen helpotettava ja toimenpiteitä sääntelyn ja hallinnollisten menettelyiden keventämiseksi jatkettava.iv) Asiantuntijapalveluiden osalta on lisättävä kilpailua ja poistettava ammatinharjoittamiseen liittyviä rajoituksia.PääomamarkkinatItalian pääomamarkkinat hyötyvät jatkuvasti lainsäädännön ja sääntelyn uudistamisesta, yksityistämisen jatkumisesta sekä pankkialan uudelleenjärjestelyistä ja yhdentymisestä. Sijoitusrahastoja koskevat uudet säännöt mahdollistavat uusien tuotteiden tarjoamisen ja luovat uusia sijoitusmahdollisuuksia. Riskipääomamarkkinat ovat kasvaneet ja hyötynevät konkurssia ja maksukyvyttömyyttä koskevasta lakiehdotuksesta, jolla on tarkoitus kannustaa yrittäjyyteen. Osakeoptioiden verotuksen uudistamista koskevat suunnitelmat ja verojärjestelmän johdonmukaisempi soveltaminen erilaisiin arvopapereihin ja eri maiden yhteissijoitusjärjestelmiin edistänevät osaltaan riskipääomamarkkinoiden toimintaa. Sellaisten yritysten määrää, jotka voivat hyötyä yritysten pääomarahoittamista suosivista säännöksistä, on laajennettu. Italian riskipääomamarkkinoissa on kuitenkin vielä paljon kehiteltävää. Näistä syistä Italian on kiinnitettävä erityishuomiota seuraavaan seikkaan:i) Riskipääomamarkkinoita on kehitettävä helpottamalla osakkeisiin kohdistuvan yhteisösijoittamisen rajoituksia ja mukauttamalla verojärjestelmää siten, että sijoittamista ja yrittäjyyttä helpotetaan. Yrittäjyyttä on tuettava myös mukauttamalla konkurssilainsäädäntöä.9. LUXEMBURGTalouden toimeliaisuus oli erityisen vilkasta Luxemburgissa vuosina 1999 ja 2000. Vuosina 2001 ja 2002 reaalibruttokansantuotteen kasvun odotetaan hidastuvan hiukan, noin 5 prosenttiin vuodessa. Toimeliaisuuden säilymistä edelleen varsin dynaamisena tukee vahva kotimainen kysyntä, erityisesti yksityinen ja julkinen kulutus. Koska työllisyyden ennustetaan kasvavan noin 4 prosenttia vuodessa, talous houkuttelee edelleen rajatyöntekijöitä naapurimaista. Palkkojen nousu kiihtyi 5 prosenttiin vuonna 2000, mikä johtui työmarkkinoiden kiristymisestä, automaattisesta indeksiehdosta seuranneen palkkainflaation kiihtymisen suorasta vaikutuksesta sekä julkisen sektorin suhteellisen suurista palkankorotuksista. Inflaation odotetaan hidastuvan vuoden 2000 huipusta, 3,8 prosentista, öljyn hinnan alentuessa. Pohjainflaatio, joka kiihtyi vuonna 2000, pysyy silti todennäköisesti suhteellisen korkeana.Talouskasvu on ollut viime aikoina vahvaa ja julkinen talous erittäin terve. Palkkojen ja hintojen nousu muodostaa kuitenkin merkittävän haasteen talouspolitiikalle. Työmarkkinoilla viime aikoina ilmenneet jännitteet edellyttävät nekin asianmukaista politiikkaa, jolla pyritään nostamaan nykyisellään suhteellisen alhaista osallistumista työvoimaan ja työllisyysastetta.FinanssipolitiikkaToimeliaisuuden ja työllisyyden nopean kasvun seurauksena julkisen talouden ylijäämä nousi 5,3 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2000; ylijäämän odotetaan supistuvan noin 3-4 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuosina 2001 ja 2002, koska kyseisinä vuosina toteutetaan huomattava tuloveron alennus. Julkisen talouden menojen odotetaan edelleen kasvavan nopeasti, mutta laskevan hiukan suhteessa BKT:hen. Menot kohdistetaan pääasiassa infrastruktuuri-investointeihin ja tiettyjen poliittisten tavoitteiden tukemiseen, kuten tietoyhteiskunnan ja tutkimuksen kehittämiseen. Näistä syistä, ja koska Luxemburg kuuluu euroalueeseen, finanssipolitiikalla olisi pyrittävä seuraaviin tavoitteisiin:i) Julkista taloutta on tiukennettava toteutettaessa vuoden 2001 ja laadittaessa vuoden 2002 talousarviota, jotta mahdollisesti jatkuvat inflaatiopaineet voitaisiin torjua.ii) Julkisen talouden menojen kasvua on seurattava tarkkaan, jotta turvataan julkisen talouden tasapaino siinäkin tapauksessa, että kokonaistuotannon kasvu hidastuu, sekä varmistetaan julkisen talouden pitkän ajan kestävyys ottaen huomioon väestön ikääntyminen.TyömarkkinatLuxemburgin työmarkkinoiden kehitys oli vuonna 2000 yleisesti ottaen hyvä, mikä johtuu suurelta osin rajatyöntekijöiden saatavuudesta. Työttömyysaste oli hyvin alhainen, 2,2 prosenttia. Työmarkkinat ovat kuitenkin kiristyneet, mikä näkyy palkkojen nousun kiihtymisenä ja inflaatiopaineina. Tämä korostaa tarvetta hyödyntää paremmin maan omaa työvoimapotentiaalia. Alhainen työllisyysaste erityisesti naisten (48 %) ja ikääntyneiden työntekijöiden (26 %) kohdalla osoittaa, että maan omat työvoimareservit ovat huomattavat. Aikaista poistumista työmarkkinoilta on tuettu varhaiseläke-, ennakkoeläke- ja työkyvyttömyyseläkejärjestelmillä. Näistä syistä Luxemburgin on kiinnitettävä erityishuomiota seuraaviin seikkoihin, ja samalla pantava työllisyyssuositukset määrätietoisesti täytäntöön:i) Ponnisteluita kansallisen työllisyysasteen nostamiseksi on jatkettava. Ikääntyneiden työntekijöiden osalta on lisättävä varhaiseläke-, ennakkoeläke- ja työkyvyttömyyseläkejärjestelmien kannustimia työssä pysymiseen, ja on poistettava esteet, jotka vaikeuttavat naisten pysymistä työelämässä tai palaamista työmarkkinoille.Hyödykemarkkinat ja tietoon perustuva talousLuxemburg on pieni, avoin talous, joka on hyvin avoin kansainväliselle kilpailulle. Tuottavuus on korkea, ja huolimatta viimeaikaisesta noususta hinnat eivät yleensä ole kohtuuttoman korkeat. Huomattavaa edistystä on tapahtunut sisämarkkinalainsäädännön saattamisessa osaksi kansallista lainsäädäntöä, aluetukien vähentämisessä, verkkotoimialojen nopeammassa vapauttamisessa ja tieto- ja viestintätekniikan uusimman kehityksen seuraamisessa. Eräät tekijät, kuten vanhentunut kilpailulainsäädäntö ja hintasääntely, saattavat kuitenkin yhä rajoittaa kilpailua joidenkin hyödykkeiden markkinoilla. Näistä syistä Luxemburgin on kiinnitettävä erityishuomiota seuraavaan seikkaan:i) Ilmoitettu kilpailulainsäädännön uudistaminen ja siten kiinteiden ja säänneltyjen hintojen poistaminen on toteutettava.10. ALANKOMAATAlankomaiden talouskasvu on viime vuosina ollut vahvaa, mutta vuosi 2000 oli erityisen hyvä. Talouden toimeliaisuuden odotetaan hidastuvan jonkin verran vuosina 2001 ja 2002 pääasiassa ulkoisten seikkojen vuoksi, mutta reaalibruttokansantuotteen ennustetaan silti kasvavan yli 3 prosenttia kumpanakin vuonna. Vahva kotimainen kasvu on edelleen pääasiallinen kasvutekijä, ja erityisesti yksityisen kulutuksen odotetaan kiihtyvän. Tätä tukee palkkojen huomattava nousu ja työllisyyden kasvu sekä verotuksen keventyminen vuonna 2001 toteutettavan verouudistuksen ansiosta. Työllisyyden odotetaan edelleen kasvavan ensi sijassa toimeliaisuuden kasvun vuoksi. Inflaatio kiihtyi huomattavasti vuonna 2000 tuontihintojen nousun vuoksi. Inflaation odotetaan kiihtyvän yli 4 prosenttiin vuonna 2001 ja pysyvän noin 3 prosentissa vuonna 2002, mikä johtuu vuoden alusta toteutettavan välillisten verojen korotuksen mekaanisesta vaikutuksesta mutta myös sisäisistä paineista.Palkkojen huomattava nousu vuodesta 1997 alkaen on merkinnyt 15 vuotta jatkuneen maltillisen palkkakehityksen loppua. Tämä on johtanut ulkoisen kilpailukyvyn heikkenemiseen yli vuosikymmenen ajan jatkuneen hyvän kehityksen jälkeen. Ottaen huomioon suuret veronalennukset, jotka ovat lisänneet kotitalouksien käytössä olevia tuloja erityisesti vuonna 2001, maltillisen palkkakehityksen varmistaminen on keskeinen haaste. Työmarkkinoiden kiristyminen on nostanut esiin kysymyksen uusista poliittisista toimenpiteistä työvoiman tarjonnan parantamiseksi. Tämä merkitsisi passiivisten etuusjärjestelmien perusteellisempaa uudistamista osallistumisasteen nostamiseksi. Myös työvoiman tuottavuutta on parannettava, jotta talouden kilpailukyky saataisiin palautetuksi ja valmistauduttaisiin väestön ikääntymiseen.FinanssipolitiikkaJulkisen talouden rahoitusasema muuttui 1 prosentin ylijäämäiseksi suhteessa BKT:hen vuonna 1999, ja vuonna 2000 ylijäämä oli 2 prosenttia suhteessa BKT:hen. Tämä sisältää UMTS-toimiluvista saadut tulot, jotka olivat 0,7 prosenttia suhteessa BKT:hen. Kattava verouudistus, joka tuli voimaan 1. tammikuuta 2001, merkitsee tuloverosta ja sosiaaliturvamaksuista saatavien tulojen huomattavaa vähenemistä, jota useiden välillisten verojen korotukset eivät kokonaan korvaa. Korotuksiin sisältyy yleisen alv-kannan korottaminen 17,5 prosentista 19 prosenttiin. Vuonna 2000 tarkistetussa vakausohjelmassa ylijäämän odotetaan supistuvan 0,7 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2001. Siirtymisellä välittömästä verotuksesta välilliseen verotukseen on tarkoitus pienentää palkkatulojen verokiilaa ja näin kannustaa työntekoon. Vakauttamisen kannalta Alankomaiden finanssipolitiikan nykyinen viritys on kuitenkin huolen aihe, sillä inflaatiopaineet ovat kasvamassa. Näistä syistä, ja koska Alankomaat kuuluu euroalueeseen, finanssipolitiikalla olisi pyrittävä seuraaviin tavoitteisiin:i) Julkisen talouden menot on pidettävä kurissa odotettua pienemmästä talouskasvusta huolimatta, jotta rajoitettaisiin julkisen talouden ylijäämän supistumista vuonna 2001 (vakausohjelman vuoden 2000 tarkistuksessa ylijäämäksi ennustetaan 0,7 prosenttia suhteessa BKT:hen) ja hillittäisiin inflaatiopaineita.ii) Vuodelle 2002 on laadittava talousarvio, jonka viritys on suunnattu lujasti inflaatiopaineiden rajoittamiseen, mikä parantaa julkisen talouden rahoitusasemaa verrattuna vuoteen 2001. Tätä varten vakausohjelman vuoden 2000 tarkistuksessa esitetyt finanssipolitiikan liikkumavarat on jaettava kiinnittäen erityistä huomiota suhdanteisiin, ja julkisen talouden rahoitusasemaa on parannettava selkeästi.iii) Väestön ikääntymisen vuoksi julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyys on turvattava kohdentamalla vuodesta 2002 käytettävissä olevia finanssipolitiikan liikkumavaroja ensisijaisesti velan nopeampaan vähentämiseen.TyömarkkinatAlankomaiden työmarkkinat kuuluivat edelleen EU:n vahvimpiin. Työllisyyden kasvuksi kirjattiin 2,5 prosenttia vuonna 2000. Työttömyys laski 2,8 prosenttiin, mutta korkea osallistumisaste auttoi rajoittamaan työmarkkinoiden kireyden aiheuttamia rasitteita. Työhön osallistumista on kannustettu erilaisin toimenpitein, joita ovat vuoden 2001 verouudistus ja toimenpiteet naisten ja ikääntyneiden työntekijöiden osuuden lisäämiseksi työvoimassa. Vaikka virallinen työttömyys on erittäin pieni, työmarkkinoiden ulkopuolella olevien passiivisista eduista - kuten työkyvyttömyys-, sairaseläke- ja työttömyyskorvausjärjestelmät - nauttivien osuus on edelleen korkea. Kokopäiväisiksi työpaikoiksi muutettuna työllisyysaste on lisäksi suhteellisen alhainen. Tämä viittaa siihen, että potentiaalia työvoiman tarjonnan lisäämiseksi on käyttämättä. Näistä syistä Alankomaiden on kiinnitettävä erityishuomiota seuraaviin seikkoihin, ja samalla pantava työllisyyssuositukset määrätietoisesti täytäntöön:i) Vero- ja etuusjärjestelmien uudistuksia on jatkettava, jotta työnteko kannattaisi. Uudistukset on kohdistettava edelleen korkeisiin efektiivisiin marginaaliveroasteisiin etenkin asteikon alapäässä ja etuuksien saamista koskeviin suhteellisen väljiin sääntöihin, jotta edistettäisiin ikääntyneiden työntekijöiden pysymistä työmarkkinoilla ja helpotettaisiin passiivisia etuuksia saavien paluuta työmarkkinoille, työkyvyttömyysavustuksia saavat henkilöt mukaan luettuina.Hyödykemarkkinat ja tietoon perustuva talousAlankomaiden talouden avoimuus kilpailulle ja nyt jo vakiintuneet rakenne- ja sääntelyuudistukset ovat luoneet hyvin toimivat hyödykemarkkinat, mikä näkyy suhteellisen alhaisena hintatasona. Kilpailupolitiikkaa on vahvistettu ja yrittäjyyteen kannustettu erilaisin toimenpitein. Teleala on vapautettu täysin, mikä on edistänyt hintojen alenemista ja tieto- ja viestintätekniikan yleistymistä. Uudistusprosessi jatkuu, mutta tiettyä "väsymistä" on havaittavissa, ja tämä voi viivästyttää energian, julkisen liikenteen ja terveydenhuollon vapauttamista. Vaarana on, että entisten monopolien määräävä asema säilyy vapautetuillakin markkinoilla. Tämän lisäksi virallisessa lehdessä julkaistujen tarjouspyyntöjen arvo suhteessa BKT:hen on EU:n toiseksi alhaisin. Tieto- ja viestintätekniikkaa tuottavan sektorin ja tietoon perustuvan talouden kehittymistä yleensä hidastaa pätevän työvoiman puute ja tähän liittyvä paikallisen tieto- ja viestintätekniikan tutkimuksen vähäisyys, mikä voi heijastua myös työvoiman tuottavuuden suhteellisen hitaana kasvuna. Näistä syistä Alankomaiden on kiinnitettävä erityishuomiota seuraaviin seikkoihin:i) On ryhdyttävä toimenpiteisiin innovaatioilmapiirin parantamiseksi ja tieto- ja viestintätekniikan yleistymisen edistämiseksi ja erityisesti lisättävä tieto- ja viestintätekniikan osaajien ja koulutettujen tutkijoiden tarjontaa.ii) Kilpailua on vahvistettava avaamalla julkisia hankintoja kilpailulle ja helpottamalla markkinoille pääsyä sähkö-, kaasu- ja kaapeliverkkojen sekä julkisen liikenteen aloilla.PääomamarkkinatAlankomaiden pääomamarkkinoiden kehitys jatkuu. Pariisin, Amsterdamin ja Brysselin pörssien sulautuminen on lisännyt osakemarkkinoiden kansainvälistä integraatiota. Riskipääomamarkkinat ovat kehittyneet nopeasti, mihin liittyy merkittävä riskipääomasijoittaminen yritystoiminnan kaikissa vaiheissa, myös alkuvaiheessa. Vaikka pankkiala on suhteellisen keskittynyt, alalla näyttäisi olevan riittävästi kilpailua. Rahoitusalan valvojien neuvoston perustaminen vahvistaa kolmen valvontaviranomaisen nykyistä yhteistyötä toimialojen rajat ylittävien näkökohtien valvonnassa. Näistä syistä Alankomaiden on kiinnitettävä erityishuomiota seuraavaan seikkaan:i) Riskipääomamarkkinoita on kehitettävä mukauttamalla verojärjestelmää edelleen siten, että sijoittamista ja yrittäjyyttä helpotetaan. Yrittäjyyttä on tuettava myös mukauttamalla konkurssilainsäädäntöä.11. ITÄVALTATiukan talousarvion ja ulkomaisen kysynnän vähenemisen odotetaan heikentävän talouden toimeliaisuutta vuonna 2001 tuotannon kasvun oltua yli 3 prosenttia vuonna 2000. Julkisen talouden vakauttaminen vaikuttaa kotitalouksiin ja yrityksiin pääasiassa verotuksellisin toimenpitein, ja lisäksi se hillitsee julkista kulutusta. Tämän seurauksena kotimaisen kysynnän odotetaan vähenevän vuonna 2001. Lisäksi vienti todennäköisesti vähenee erityisesti vuonna 2001 samaa tahtia kuin Itävallan tärkeimpien kauppakumppaneiden talouden kehitys heikkenee. Tämän seurauksena tuotannon kasvun arvioidaan hidastuvan 21/2 prosenttiin vuonna 2001. Vuonna 2002 kotimaisen kysynnän odotetaan jonkin verran elpyvän, koska verojen korotusten kielteiset vaikutukset kotitalouksien ostovoimaan vaimenevat ja suunniteltu uusi lapsenhoitovähennys toimii verokannustimena. Lisäksi jatkuva työllisyyden kasvu ja työttömyyden väheneminen entisestään tukee yksityistä kulutusta, mikä on vastapainona sille, että viennin kasvun on ennustettu edelleen hieman hidastuvan. BKT:n kasvun ennustetaan näin ollen pysyvän vakaana vuonna 2002.Itävallan talouden suotuisat keskipitkän ja pitkän aikavälin kasvunäkymät tukeutuvat kohentuneisiin tarjontapuolen olosuhteisiin: kilpailun lisääntymiseen ja sääntelyn vähentämiseen yrittäjyyden vahvistamiseksi; yleishyödyllisten palveluiden, vähittäiskaupan ja kuljetusalan vapauttamiseen; ja erityisesti ikääntyneiden työntekijöiden työelämään osallistumisen lisäämiseen. Jotta tietoon perustuvaan talouteen voidaan siirtyä nopeasti, on puututtava moniin kysymyksiin, erityisesti tutkimus- ja kehittämismenoihin, korkea-asteen koulutusjärjestelmän puutteisiin ja teknologian leviämisen ongelmiin. Lisäksi on todennäköistä, että korkea verotus vaikuttaa haitallisesti talouden kasvupotentiaaliin.FinanssipolitiikkaVuonna 2000 julkisen talouden alijäämä ilman UMTS-tuloja saatiin alenemaan huomattavasti, ja se oli 1,5 prosenttia suhteessa BKT:hen (1,1 prosenttia UMTS-tulot mukaan lukien), kun se vuonna 1999 oli ollut 2,1 prosenttia. Kun otetaan kuitenkin huomioon odotettua suurempi tuotannon kasvu ja muut kertaluonteiset tulot (kiinteistöjen myynti), julkisen talouden perusrahoitusasema muuttui vain vähän. Sen sijaan vuoden 2001 budjettisuunnitelma ja hallituksen budjettiehdotus vuodeksi 2002 edellyttävät huomattavan kireää finanssipolitiikkaa. Julkisen talouden rahoitusaseman on suunniteltu olevan tasapainossa vuoteen 2002 mennessä, vaikkakin se merkitsee jo ennestään raskaan verotuksen kiristämistä. Vuonna 2001 verojen korotusten on arvioitu lisäävän tuloja 0,9 prosenttia suhteessa BKT:hen. Vuonna 2002 on suunniteltu lisättävän joitakin menoja, joista mainittakoon anteliaat lapsenhoitolisät. Nettomääräisesti resurssien uudelleenkohdentaminen kumuloituu yhteensä 3,6 miljardiin euroon eli 1,6 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuosina 2001-2002. Vuoteen 2002 mennessä yli puolet vakautuksesta toteutetaan tulopuolella. Käynnissä olevasta vakautusohjelmasta huolimatta julkinen talous ei pidemmällä aikavälillä tarkasteltuna ole vielä kestävällä pohjalla. Julkisesta eläkejärjestelmästä johtuvat menopaineet lisääntyvät väistämättä järjestelmän äskeisestä uudistuksesta huolimatta. Lisäksi terveydenhuoltojärjestelmä kaipaa uudistamista terveysmenojen nopean kasvun hillitsemiseksi. Näistä syistä, ja koska Itävalta kuuluu euroalueeseen, finanssipolitiikassa on pyrittävä seuraaviin tavoitteisiin:i) Talousarvion tiukasta täytäntöönpanosta on huolehdittava kaikilla hallinnon tasoilla sekä vuonna 2001 että 2002, jotta voidaan saavuttaa joulukuussa 2000 tarkistetussa vakausohjelmassa asetetut tavoitteet, vuoden 2001 osalta 0,75 ja vuoden 2002 osalta 0 prosenttia suhteessa BKT:hen. Säästöjä on toteutettava menopuolella vakausohjelman mukaisesti erityisesti hallinnon uudistuksen ja sosiaaliturvan alalla.ii) Tulevina vuosina on kevennettävä korkeaa verotusta, erityisesti työn verotusta, vaarantamatta kuitenkaan julkisen talouden vakauttamistavoitteita. Tämä edellyttää pysyviä lisäsäästöjä menopuolella.iii) Varsinkin väestön ikääntymisestä johtuvien pitkän aikavälin haasteiden vuoksi eläkejärjestelmän uudistamista on jatkettava: etuuksien tasoa on tarkistettava jo vuonna 2001 ja työkyvyttömyyseläkkeelle pääsyn edellytyksiä mietittävä uudelleen keskimääräisen eläkkeellejäämisiän nostamiseksi. Terveydenhuoltoalalla on toteutettava toimenpiteitä kasvavien menopaineiden torjumiseksi.TyömarkkinatSuotuisa kehitys jatkui Itävallan työmarkkinoilla vuonna 2000. Työllisyys kasvoi edelleen, vaikkakin jonkin verran hitaammin kuin vuonna 1999, ja työttömyysaste laski edelleen 3,7 prosenttiin. Ikääntyneiden työntekijöiden työllisyysaste on kuitenkin hyvin matala, 29 prosenttia. Tämä on erityisen ongelmallista, koska työmarkkinat kiristyvät ja etenkin koska väestö vanhenee. Vuonna 2000 aloitettiin varhaiseläkeiän asteittainen nostaminen (18 kuukaudella vuoteen 2002 mennessä) ja toteutettiin muita toimenpiteitä, joilla varhaiseläkkeelle jäämisestä tehdään vähemmän houkuttelevaa. Tuloverouudistus kevensi työn verotusta. Näistä syistä Itävallan on kiinnitettävä erityishuomiota seuraavaan seikkaan ja samalla pantava työllisyyssuositukset määrätietoisesti täytäntöön:i) Vero- ja etuusjärjestelmien uudistamista on jatkettava ja lisättävä kannustimia, joilla ikääntyneet työntekijät saadaan pysymään aktiivisina työmarkkinoilla.Hyödykemarkkinat ja tietoon perustuva talousItävaltaan kohdistuu vähemmän kansainvälistä kilpailua kuin muihin pieniin jäsenvaltioihin. Työn tuottavuus on hieman EU:n keskiarvoa alhaisempi. Sisämarkkinalainsäädännön siirtämisessä kansalliseen lainsäädäntöön on tapahtunut edistystä, ja yrittäjyyttä edistäviä toimenpiteitä on valmisteilla. Kilpailulle avoimien julkisten hankintojen osuus on kuitenkin pieni, ja televiestintä-, kaasu- ja sähköalalle ovat edelleen ominaisia suhteellisen korkeat hinnat ja jäykät rakenteet huolimatta rohkaisevista suunnitelmista, joilla niiden vapauttamista nopeutetaan. Uusimmassa lainsäädännössä kuitenkin säädetään sähköalan täydellisestä vapauttamisesta lokakuuhun 2001 mennessä ja kaasualan lokakuuhun 2002 mennessä. Kaikkia tietoon perustuvan talouden nopean kehityksen edellytyksiä ei ole vielä olemassa, ja Itävallan tutkimus- ja kehitysmenot sekä tieto- ja viestintätekniikan menot ovat edelleen matalalla tasolla korkeasta Internetin käyttöasteesta huolimatta, ja maassa on huomattavaa pulaa tieto- ja viestintätekniikan osaamisesta. Itävalta on kuitenkin ilmoittanut näiden alojen uudistuksista. Näistä syistä Itävallan on kiinnitettävä erityishuomiota seuraaviin seikkoihin:i) Julkisia hankintoja koskevat yhteisön direktiivit on siirrettävä osaksi kansallista lainsäädäntöä ja julkiset hankinnat on avattava kilpailulle etenkin osavaltio- ja paikallistasolla.ii) Tietoon perustuvaa taloutta edistävät uudistukset, joista on ilmoitettu, on pantava kokonaisuudessaan täytäntöön ja toteutettava toimenpiteitä tieto- ja viestintätekniikkaa hallitsevien työntekijöiden tarjonnan lisäämiseksi.PääomamarkkinatPankkialan yhdistymistä on viime aikoina seurannut lisääntynyt keskittyminen ja valtion omistuksen huomattava vähentäminen. Pörssi on liittynyt yhteen Saksan pörssin kanssa, ja ne ovat perustaneet Keski- ja Itä-Euroopan maiden arvopapereilla kauppaa käyvän NEWEXin yhteistyössä näiden maiden pörssien kanssa. Sääntelyjärjestelmän parantamiseksi on toteutettu useita uudistuksia, joihin kuuluu myös EU:n direktiivien täytäntöönpano sekä toimet rahanpesun torjumiseksi. Näihin liittyviä toimenpiteitä ovat englanninkielisten esitteiden salliminen laskettaessa liikkeeseen arvopapereita, esitteiden julkaiseminen Internetissä ja euroarvopaperiesitteitä koskevan julkaisemisvelvollisuudesta vapauttamisen soveltamisalan laajentaminen. Useita verotuksellisia toimia on toteutettu tai suunnitteilla, mm. pörssiliikevaihtoveron poistaminen, osakkeista kannettavan perintöveron muuttaminen, veroetuuksien myöntäminen osakeoptioille tietyin edellytyksin ja työntekijöille suunnattuja osakeanteja koskevan verovähennyksen kaksinkertaistaminen. Vaikka riskipääomamarkkinat ovat hyötyneet osasta uudistuksia, ne ovat edelleen suhteellisen kehittymättömät etenkin alkuvaiheen rahoituksen osalta. Huhtikuun 2001 puolivälissä annettiin lakiesitys rahoitusmarkkinoiden valvontaviranomaisen perustamisesta. Tarkoituksena on parantaa valvontaa ja pysyä markkinoiden kehityksen tasalla. Näistä syistä Itävallan on kiinnitettävä erityishuomiota seuraavaan seikkaan:i) Riskipääomamarkkinoita on kehitettävä edelleen helpottamalla osakkeisiin kohdistuvan yhteisösijoittamisen rajoituksia ja luomalla sijoittamista ja yrittäjyyttä paremmin edistävä verojärjestelmä.12. PORTUGALIVuonna 2000 talouskasvun arvioidaan olleen edellisenä vuonna kirjattua 3,3 prosenttia enemmän. Kasvun rakenne kuitenkin muuttui selvästi, ja alhaisempi kotimainen kysyntä yleisesti ottaen korvautui viennin kasvun kiihtymisellä. Taloudellinen toimeliaisuus todennäköisesti hidastuu vuosina 2001-2002 hieman yli 21/2 prosentin kasvuvauhtiin. Hidastumisen taustalla on monia tekijöitä, mm. yksityisen sektorin toimijoiden pyrkimykset korjata tasettaan velkaantumisen kasvettua voimakkaasti viime aikoina, tarjontapuolen rajoitteet monilla palvelualoilla ja rakentamisessa sekä alhaisempi ulkomainen kysyntä. Työllisyys kasvoi 1,7 prosenttia vuonna 2000, ja työttömyysaste laski 4,2 prosenttiin. Kuluttajahintainflaatio kiihtyi huomattavasti vuonna 2000 ja vuoden 2001 alussa. Siihen vaikutti tuontihintojen huomattava nousu, suuret palkankorotukset kireillä työmarkkinoilla ja jotkin tilapäiset maakohtaiset tekijät, kuten jalostamattomien elintarvikkeiden hintojen nousu. Vaikka hintapaineiden odotetaankin helpottavan tämän vuoden aikana, keskimääräisen inflaation odotetaan nousevan yli 3 prosenttiin vuonna 2000 mutta hidastuvan jälleen alle tuon tason vuonna 2002.Vahva kotimainen kysyntä on Portugalissa johtanut viime vuosina huomattavaan maksutaseen epätasapainoon. Sen korjaaminen on ehdoton edellytys sille, että Portugalissa voidaan palata suurempaan kasvuun vakaalta pohjalta. Tasapainoisemman kasvun edellyttämää sopeutusta on tuettava finanssipolitiikalla rajoittamalla menoja tiukasti. Ulkoinen kilpailukyky on lisäksi kärsinyt siitä, että palkat ovat nousseet voimakkaasti tuottavuuden kasvun jäätyä suhteellisen vähäiseksi. Talouskehityksen parantaminen keskipitkällä aikavälillä edellyttää näin ollen palkkamalttia ja tuottavuuden kasvua parantavia toimia.FinanssipolitiikkaVuonna 2000 julkisen talouden alijäämä aleni 1,7 prosenttiin suhteessa BKT:hen ilman UMTS-tuloja (1,4 prosenttia suhteessa BKT:hen UMTS-tulot mukaan lukien). Vuonna 2001 tarkistetun vakausohjelman mukaan alijäämä on määrä pienentää 1,1 prosenttiin vuonna 2001 ja 0,7 prosenttiin vuonna 2002. Julkisen talouden odotetaan olevan tasapainossa vuonna 2004. Finanssipolitiikan virityksen kiristäminen vuonna 2001 on paikallaan, kun otetaan huomioon taloudessa tällä hetkellä vallitseva liiallinen kysyntä. Se on tarpeen myös siksi, että Portugalin julkinen talous ei ole vielä saavuttanut lähes tasapainoista keskipitkän aikavälin rahoitusasemaa. Julkisen talouden alijäämän pienentyminen vuonna 2001 johtuu ennustetusta menojen (korkomenoja lukuun ottamatta) kasvun jyrkästä laskusta, jota suunniteltu julkisten investointien lisääminen vain osittain loiventaa. Verotulojen ennustetaan kasvavan veronkannon tehostamisen, veropohjan laajentamisen ja alempien tuloluokkien veroasteen alentamisen seurauksena. Jotta menosuunnitelmat voidaan toteuttaa, tarkistetun vakausohjelman mukaan talousarviomenettelyjä, mm. mekanismeja menojen hillitsemiseksi, vahvistetaan suunnitellun julkisen talouden vakauttamisohjelman yhteydessä. Näistä syistä, ja koska Portugali kuuluu euroalueeseen, finanssipolitiikassa on pyrittävä seuraaviin tavoitteisiin:i) Vuoden 2001 alijäämätavoite, 1,1 prosenttia suhteessa BKT:hen, on saavutettava, mikä edellyttää, että menosuunnitelmissa pitäydytään tiukasti. Vaikka tarvetta olisikin, vuoden 2001 talousarviossa jäädytettyjä menoja ei pidä käyttää, ettei julkisia investointeja koskevia suunnitelmia tarvitse leikata.ii) Vuoden 2002 talousarviota laadittaessa on pyrittävä pienentämään alijäämää nopeammin kuin vuoden 2001 tarkistetussa vakausohjelmassa suunniteltiin ja pyrittävä keskipitkän aikavälin tavoitteeseen eli tasapainossa olevaan talousarvioon viimeistään vuonna 2004. Tätä julkisen talouden vakauttamista on nopeutettava ennemminkin menoja hillitsemällä kuin veroja korottamalla.iii) Julkisen talouden vakauttamista on tuettava toteuttamalla jo vuonna 2001 lisätoimenpiteitä terveydenhuollon alalla menojen hillitsemiseksi ja tehokkuuden parantamiseksi ja panemalla nopeasti täytäntöön äskettäin hyväksytyn sosiaaliturvalain edellyttämä soveltamislainsäädäntö, jotta sosiaaliturva-alan rahoitusasema vahvistuu väestön ikääntymisestä julkiselle taloudelle aiheutuvia haasteita silmällä pitäen.TyömarkkinatPortugalin työmarkkinatilanne on pysynyt suotuisana. Työttömyys laski noin 4 prosenttiin työvoimasta vuonna 2000. Työllisyysaste nousi hieman, 68 prosenttiin, ja sekä naisten että ikääntyneiden työntekijöiden työllisyysaste oli selvästi EU:n keskiarvon yläpuolella. Joillakin alueilla ja aloilla on nyt joitakin merkkejä työvoimapulasta, mikä on edistänyt nimellispalkkojen nousua, joka oli noin 51/2 prosenttia vuonna 2000. Tuotannontekijöiden tuottavuuden kasvu korvasi palkkojen nousun vain osittain. Lisäksi työn tuottavuuden taso on Portugalissa hyvin alhainen, mikä osittain johtuu alhaisesta yleisestä koulutustasosta ja ammattikoulutuksen alhaisesta tasosta, sillä kaksi kolmannesta 25-64-vuotiaista on saanut vain perusasteen koulutuksen. Portugali on kuitenkin lisännyt koulutusmenojaan huomattavasti viime vuosina, ja alhainen koulutustaso johtuu osittain koulutuksen puutteesta menneillä vuosikymmenillä. Vakinaisia työsuhteita koskeva työsuhdeturvalainsäädäntö on Portugalissa edelleen suhteellisen tiukka. Tämä on luultavasti tärkeimpiä syitä siihen, että määräaikaisten sopimusten määrä on kasvanut nopeasti viime vuosina. Näistä syistä Portugalin on kiinnitettävä erityishuomiota seuraaviin seikkoihin ja pantava samalla työllisyyssuositukset määrätietoisesti täytäntöön:i) Koulutusjärjestelmiä on parannettava ja niihin suuntautuvia investointeja on lisättävä työvoiman työllistyvyyden, sopeutuvuuden ja tuottavuuden lisäämiseksi.ii) Työn laatua on parannettava ja työmarkkinalaitoksia on uudenaikaistettava yhdessä työmarkkinaosapuolien kanssa työtä koskevia säädöksiä ja ammatillista jatko- ja täydennyskoulutusta mukauttamalla, jotta voidaan vähentää vaaraa, että työmarkkinat jakautuvat tavanomaisten ja epätyypillisten työsuhteiden kesken.Hyödykemarkkinat ja tietoon perustuva talousPortugaliin kohdistuu vähemmän kansainvälistä kilpailua kuin muihin pieniin jäsenvaltioihin. Suhteellisen alhainen työn tuottavuus rajoittaa Portugalin talouden tuotannontekijöiden tuottavuutta. Hintataso on selvästi EU:n keskitason alapuolella. On toteutettu useita toimenpiteitä, joilla parannetaan mahdollisuuksia osallistua julkisten hankintojen tarjouskilpailuihin, kevennetään yritysten hallinnollista taakkaa ja uudistetaan julkishallintoa. Lukuisia hankkeita on myös käynnistetty tieto- ja viestintätekniikan leviämisen edistämiseksi. Portugalin siirtymistä tietoon perustuvaan talouteen haittaa kuitenkin edelleen sen heikko tutkimus- ja innovaatiokapasiteetti, joka osittain liittyy työvoiman puutteelliseen koulutuksen. Energiapalveluiden vapauttaminen edistyy suhteellisen hitaasti ja valtiontukea myönnetään edelleen runsaasti, ja sen myöntäminen vähenee suhteellisen hitaasti. Lopuksi todettakoon, että vaikka edistystä on tapahtunut viime vuosina, Portugali kuuluu edelleen niihin maihin, joissa sisämarkkinalainsäädännön saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä on edistynyt hitaimmin. Näistä syistä Portugalin on kiinnitettävä erityishuomiota seuraaviin seikkoihin:i) Pyrkimyksiä tutkimus- ja kehitysinvestointien lisäämiseksi etenkin yrityksissä on lisättävä.ii) Tieto- ja viestintätekniikan leviämistä on edelleen edistettävä erityisesti toteuttamalla toimenpiteitä ammattitaitoisten työntekijöiden tarjonnan lisäämiseksi tieto- ja viestintätekniikan alalla.iii) Valtiontukien (erityisesti alakohtaisten tukien) hillitsemistä on jatkettava.iv) Energia-alan vapauttamispyrkimyksiä on tehostettava, etenkin pieniä yrityksiä ja kotitalouksia hyödyttäen.v) Sisämarkkinadirektiivien saattamista osaksi kansallista lainsäädäntöä on jatkettava.PääomamarkkinatPortugalin pääomamarkkinat ovat muuttumassa nopeasti rahoituslaitosten liittyessä yhteen ja uusien rahoitustuotteiden kehittyessä. Riskipääomamarkkinat ovat kasvaneet, vaikka ne ovatkin edelleen EU:n heikoimmin kehittyneiden joukossa. Lähinnä julkiseen rahoitukseen perustuvia hankkeita on toteutettu, jotta pk-yritysten olisi helpompi hankkia rahoitusta, mutta lisätoimenpiteet riskipääomamarkkinoiden kehittämiseksi ovat toivottavia. Sääntelyä on vahvistettu tiukentamalla yleisiä varauksia, vakavaraisuutta ja suuria riskikeskittymiä koskevia sääntöjä. Myös Portugalin keskuspankki toteuttaa toimenpiteitä pankkien riskinhallintaprosessien ja -käytäntöjen seurannan vahvistamiseksi ja markkinakurin lisäämiseksi laajentamalla tietojen julkistamisvaatimuksia. Kansallisen rahoitusvalvontaneuvoston perustaminen vahvistanee edelleen valvontaa. Näistä syistä Portugalin on kiinnitettävä erityishuomiota seuraavaan seikkaan:i) Riskipääomamarkkinoita on kehitettävä edelleen helpottamalla osakkeisiin kohdistuvan yhteisösijoittamisen rajoituksia ja luomalla sijoittamista ja yrittäjyyttä paremmin edistävä verojärjestelmä. Yrittäjyyteen on kannustettava myös konkurssilainsäädäntöä mukauttamalla.13. SUOMINopeasti kasvaneen viennin vaikutuksesta tuotannon kasvu oli 5,7 prosenttia vuonna 2000. Kun ulkoinen vaikutus kasvuun normalisoituu vuosina 2001-2002, taloudellinen toimeliaisuus todennäköisesti hidastuu kestävämpään, noin 4 prosentin kasvuun. Kotimaisen kysynnän odotetaan pysyvän vakaana, ja sitä tukee mittavista tuloveroleikkauksista johtuva yksityisen kulutuksen vilkastuminen. Myös laiteinvestointeja tehdään runsaasti, koska kapasiteetin käyttöaste on yhä hyvin korkea. Kasvukeskuksiin suuntautuva voimakas muuttoliike taas kannustaa rakennusinvestointeihin. Vaikka jatkuva uusien työpaikkojen syntyminen takaa, että työttömyys edelleen alenee, työttömien määrä on yhä melko suuri, mikä viittaa työmarkkinoiden pysyviin rakenneongelmiin. Kuluttajahinnat nousivat voimakkaasti viime vuonna, ja öljyn hintojen nousu korosti lähes ylikuumentunutta taloudellista tilannetta. Kuluttajahintojen nousun odotetaan kuitenkin hidastuvan hieman yli 2 prosenttiin vuonna 2001 ja hidastuvan edelleen vuonna 2002.Kukoistava telelaiteteollisuus on tärkein Suomen talouden vahvaan kehitykseen viime vuosina vaikuttanut tekijä. Erittäin vahva tukeutuminen tähän alaan ei ole kuitenkaan talouden yleisen kehityksen kannalta riskitöntä. On selvää, että lyhyellä aikavälillä televiestintäalan taantuminen vaikuttaisi välittömästi yleiseen talouskasvuun. Alan voimakkaaseen palkkakehitykseen, jota voidaan perustella nopealla tuottavuuden kasvulla, sisältyy keskipitkällä aikavälillä se vaara, että palkkoja korotetaan liikaa muilla talouden osa-alueilla, joilla tuottavuus kasvaa paljon vähemmän. Tämä voi johtaa kilpailukykyongelmiin näillä aloilla ja viime kädessä vähentää työllisyyttä. Kun työvoiman kysyntä ja tarjonta ovat jo nyt selvästi epätasapainossa sekä maantieteellisesti että ammattitaidon kannalta, työttömyyden väheneminen voi edelleen hidastua. Äskettäin tehdyt maltilliset palkkasopimukset vuosiksi 2001 ja 2002 ovat näin ollen myönteinen asia, mutta erot tuottavuuden kehityksessä eivät vieläkään näy riittävästi palkoissa.FinanssipolitiikkaVoimakkaaseen tuotannon kasvuun sekä joihinkin erityistekijöihin (esim. poikkeuksellisen korkeat luovutusvoitoista saatavat verotulot) liittyvän, paljon odotettua suuremman verokertymän sekä tiukan menojen hillinnän seurauksena julkisen talouden ylijäämä suhteessa BKT:hen oli arviolta 6,7 prosenttia vuonna 2000. Tarkistetussa vakausohjelmassa ennustetaan huomattavaa, joskin hieman pienempää, ylijäämää myös vuodet 2001-2004 kattavalle ohjelmakaudelle. Julkisen talouden strategia perustuu pääasiassa siihen, että julkisia menoja supistetaan suhteessa BKT:hen ja samalla kevennetään verorasitusta jonkin verran. Käynnissä oleva tuloverojen alentaminen on omiaan parantamaan työnteon kannustimia. Sitä on kuitenkin tarkasteltava etuusjärjestelmien yhteydessä. Koska talouden olosuhteet ovat suotuisat, yli 4 prosentin julkisen talouden ylijäämä suhteessa BKT:hen näyttää keskipitkällä aikavälillä mahdolliselta ja myös perustellulta, koska väestön huomattava ja nopea ikääntyminen aiheuttaa julkisen talouden kestävyydelle ongelmia pitkällä aikavälillä. Kasvavien menopaineiden vuoksi menoja on käsiteltävä tiukalla otteella, jotta suunniteltuun ylijäämään päästään. Näistä syistä, ja koska Suomi kuuluu euroalueeseen, finanssipolitiikassa on pyrittävä seuraaviin tavoitteisiin:i) Vuoden 2001 talousarviossa asetetuista menotavoitteista on pidettävä kiinni.ii) Julkisen talouden ylijäämä on pidettävä suurena vuonna 2001 ja sitä seuraavina vuosina.iii) Julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyydestä on huolehdittava, koska väestön ikääntyminen vaikuttaa tulevaisuuden Suomessa eläke- ja terveydenhoitokustannuksiin erityisen voimakkaasti. Tämä edellyttää, että velkaa vähennetään edelleen. Sen lisäksi ohjelmakauden aikana on vahvistettava toimenpiteet, joilla alhaista eläkkeellejäämisikää nostetaan.TyömarkkinatSuomen työmarkkinoiden kehitys oli vuonna 2000 vaihtelevaa. Vaikka BKT ja työllisyys kasvoivat reippaasti, työttömyysaste aleni suhteellisen hitaasti, ja se on edelleen 9,8 prosenttia. Työmarkkinoiden rakenneongelmat näkyvät suhteettoman suurena työttömyytenä vähän koulutettujen ja ikääntyneiden työntekijöiden keskuudessa sekä joillakin alueilla. Toisaalta joillakin alueilla ja aloilla työvoiman saatavuus on muodostunut pullonkaulaksi, vaikka työvoiman liikkuvuus on runsasta. Hallitus on keskittynyt työmarkkinaongelmien hoitamisessa työn kokonaisverorasituksen keventämiseen, mm. alentamalla veroja edelleen vuonna 2001 ja 2002, kuten on ilmoitettu, sekä aktiivisten työmarkkinaohjelmien lisäämiseen. Vaikuttaa kuitenkin siltä, että eläkkeellejäämisiän nostamisessa ja kannustimien kohdistamisessa matalapalkkaisiin on kuitenkin tähän mennessä edistytty hitaasti. Pitkäaikaistyöttömiksi päätyvien määrää on vain vähäisessä määrin onnistuttu vähentämään. Näistä syistä Suomen on kiinnitettävä erityishuomiota seuraaviin seikkoihin ja samalla pantava työllisyyssuositukset määrätietoisesti täytäntöön:i) On tehostettava pyrkimyksiä, joilla alennetaan erityisesti matalapalkkaisten korkeaa efektiivistä marginaaliveroastetta, ja parannettava etuusjärjestelmiä, etenkin eläkejärjestelmää, niin että ne kannustavat ottamaan työtä vastaan ja pysymään työelämässä.ii) Aktiivisten työmarkkinaohjelmien tehoa on parannettava, ja ne on kohdistettava uudelleen niiden tarpeisiin, jotka ovat kaikkein suurimmassa vaarassa joutua pitkäaikaistyöttömiksi.Hyödykemarkkinat ja tietoon perustuva talousSuomen syrjäinen sijainti EU:ssa ja sen harva asutus ovat luonnollisia kilpailun esteitä, mutta Suomen talous on viime vuosina avautunut yhä enemmän. Kuluttajahinnat ylittävät tason, jota maan elintason perusteella voisi odottaa. Teleliikenteen ja sähkön hinnat ovat kuitenkin alhaiset, mikä voi johtua siitä, että Suomi on saavuttanut huomattavaa edistystä näiden alojen vapauttamisessa ja sääntelyn poistamisessa. Vähittäiskaupassa, rakentamisessa ja viestimissä kilpailu on kuitenkin riittämätöntä. Lisäksi Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä julkaistujen julkisten hankintojen osuus suhteessa BKT:hen on melko pieni huolimatta vaadittua tiukemmista säännöksistä. Tietoon perustuvaan talouteen siirtyminen on edistynyt Suomessa hyvin, kuten suhteellisen suuret tutkimus- ja kehitysmenot ja runsas tieto- ja viestintätekniikan käyttö osoittavat. Näistä syistä Suomen on kiinnitettävä erityishuomiota seuraaviin seikkoihin:i) Julkisia hankintoja koskevien säännösten noudattamista on tehostettava, etenkin paikallistasolla, ja lisättävä avoimuutta julkisten palvelujen tarjoamisessa, jotta yksityisten yritysten osallistumista voidaan lisätä.ii) Kilpailua on lisättävä vähittäiskaupan, rakentamisen ja viestinten alalla.PääomamarkkinatSuomen pääomamarkkinat kehittyvät nopeasti, ja sijoitusmahdollisuudet lisääntyvät edelleen, kun uudessa lainsäädännössä sallitaan kiinnitysluottopankkien perustaminen ja kiinteistövakuudellisten joukkovelkakirjojen liikkeeseenlasku. Markkinoiden kehittymiselle on hyötyä johdonmukaisemmasta sijoitustulojen verokohtelusta ja markkinoiden infrastruktuurin parannuksista. Riskipääomamarkkinat ovat myös kehittymässä, ja uusia kasvu-, teknologia- ja pk-yritysrahastoja syntyy. Lisätyö markkinoiden kehittämiseksi on kuitenkin toivottavaa. Pankkisektorin rakenneuudistukset jatkuvat. Koska Pohjoismaissa fuusioituu suuria rahoituslaitoksia entistä enemmän, Suomen rahoitusvalvontaviranomaiset ovat allekirjoittaneet yhteistyösopimuksen Tanskan, Ruotsin ja Norjan rahoitusvalvontaviranomaisten kanssa tällaisten kansainvälisten rahoituslaitosten valvonnan takaamiseksi. Näistä syistä Suomen on kiinnitettävä erityishuomiota seuraavaan seikkaan:i) Riskipääomamarkkinoita on kehitettävä edelleen mukauttamalla verojärjestelmää siten, että se edistää paremmin sijoittamista ja yrittäjyyttä.14. RUOTSIRuotsissa on ollut pitkä vahvan kasvun kausi vuodesta 1998, ja BKT on kasvanut yli 3,5 prosenttia joka vuosi. Maailmantalouden kasvun hidastuminen vuonna 2001 johtaa kuitenkin ulkomaisen kysynnän heikkenemiseen. Tämä osuu samaan aikaan kuin kotimaisen kysynnän, etenkin yksityisen kulutuksen, odotettu laskusuhdanne. Pörssin hidas kehitys vaikuttaa osaltaan kasvun hidastumiseen. Toisaalta kotitalouksien käytettävissä olevan tulon odotetaan kasvavan, kun työllisyys edelleen hieman kasvaa ja veroja alennetaan vuonna 2001. Lisäksi kolmannen sukupolven matkaviestintäverkon rakentaminen piristänee investointeja tänä ja ensi vuonna. Kaiken kaikkiaan tämän odotetaan johtavan siihen, että talouskasvu hidastuu 2,7 prosenttiin vuonna 2001 ja on 3,0 prosenttia vuonna 2002.Työllisyyden kasvu on ollut viime vuosina voimakasta, mikä on merkittävästi alentanut työttömyysastetta. Palkkojen ja hintojen kehitys on pysynyt maltillisena, ja uudet palkkasopimukset viittaavat siihen, että palkkamaltti jatkuu. Tämä vaimentanee kotoperäisiä inflaatiopaineita vuosina 2001 ja 2002. Ruotsin tavoittelema 80 prosentin työllisyysaste vuoteen 2004 mennessä on hyvin tervetullut. Tavoitteen saavuttamiseksi vaikuttaa tarkoituksenmukaiselta jatkaa verojen alentamiseen ja ansiosidonnaisista etuuksista johtuvien vääristävien marginaalivaikutusten vähentämiseen perustuvaa strategiaa, koska se tarjoaa paremmat taloudelliset kannustimet työntekoon. Lisäksi olisi mukautettava aktiivisten työmarkkinaohjelmien laajuutta ja rakennetta riittävän työvoiman tarjonnan takaamiseksi.FinanssipolitiikkaJulkisen talouden ylijäämä kasvoi vuonna 2000 huomattavasti, 2,2 prosenttiyksikköä, ja se oli 4 prosenttia suhteessa BKT:hen eli selvästi yli Ruotsin ennusteen, joka oli 3,4 prosenttia suhteessa BKT:hen. Vuoden 2000 tarkistetussa lähentymisohjelmassa odotetaan nykyistä politiikkaa jatkamalla mittavaa ylijäämää tulevina vuosina, 3,5 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2001 ja 3,3 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2002. Ruotsin keskipitkän aikavälin finanssipolitiikka on kaksitahoista, ja se koostuu: i) vuosittain kolmeksi seuraavaksi vuodeksi asetettavasta nimelliskatosta valtionhallinnon menoille ja ii) julkisyhteisöjen keskimäärin 2 prosentin ylijäämätavoitteesta suhteessa BKT:hen koko suhdannekierron ajan. Tavoiteltua suuremman ylijäämän aikaansaama liikkumavara on käytetty osittain verohelpotuksiin ja osittain velan vähentämiseen. Viimeksi mainitut ovat tärkeä osa sitä strategiaa, jolla Ruotsi aikoo selviytyä väestön ikääntymisestä. Edellä esitetyn perusteella finanssipolitiikan tavoitteiden on oltava seuraavat:i) Julkisen talouden ylijäämä on pidettävä suurena vuonna 2001 ja sitä seuraavina vuosina.ii) Matala- ja keskipalkkaisten verojen alentamista on jatkettava vuonna 2002 ottaen huomioon suhdannekierron vaihe, kuitenkin niin että keskipitkän aikavälin ylijäämätavoite, 2 prosenttia suhteessa BKT:hen, saavutetaan, ja samalla on huolehdittava siitä, että valtionhallinnon menokatosta pidetään kiinni.iii) Vuoden 2000 tarkistetussa vakausohjelmassa kuvattua strategiaa, jolla julkista velkaa vähennetään keskipitkällä aikavälillä, on jatkettava pitämällä julkisen talouden ylijäämätavoite 2 prosenttina suhteessa BKT:hen koko suhdannekierron ajan. Samalla veroja on alennettava edelleen ja menoja hillittävä tiukasti. Tällä tavoin Ruotsilla on paremmat mahdollisuudet selvitä rasituksesta, joka väestön ikääntymisestä julkiselle taloudelle aiheutuu.TyömarkkinatRuotsin työmarkkinatilanne kohentui edelleen voimakkaasti vuonna 2000, ja työttömyys laski 5,9 prosenttiin työvoimasta. Työllisyysaste, ja erityisesti naisten ja ikääntyneiden työntekijöiden työllisyysaste, on unionin korkeimpia. Yleistä työvoimapulaa ei toistaiseksi ole, vaikka joillakin aloilla ja alueilla työntekijöiden palkkaamisesta on tullut yhä vaikeampaa. Työnvälityksen kohentuminen, työttömyysvakuutuksen tiukennetut kelpoisuusehdot (ammatillisen ja maantieteellisen liikkuvuuden osalta) ja elinikäisen oppimisen korostaminen on helpottanut työvoiman kysynnän ja tarjonnan kohtaamista äskeisen noususuhdanteen aikana. Useat arvioinnit kuitenkin kertovat joidenkin aktiivisten työmarkkinaohjelmien tehottomuudesta, kuten merkittävistä syrjäyttämisvaikutuksista. Viimeaikaisista toimenpiteistä huolimatta työn verotus on edelleen raskas ja etuusjärjestelmät vaikuttavat osaltaan korkeaan nettokorvausasteeseen. Itse asiassa matalapalkkaisten verorasitus on Ruotsissa korkea muihin unionin matalapalkkaisiin verrattuna. Näistä syistä Ruotsin on kiinnitettävä erityishuomiota seuraaviin seikkoihin ja samalla pantava työllisyyssuositukset määrätietoisesti täytäntöön:i) On jatkettava vero- ja etuusjärjestelmien uudistuksia, joilla työnteon kannustimia lisätään, ja kevennettävä etenkin matalapalkkaisten verotusta.ii) Aktiivisten työmarkkinaohjelmien tehokkuudesta on huolehdittava ja ne on kohdistettava niihin, jotka ovat kaikkein suurimmassa vaarassa joutua pitkäaikaistyöttömiksi.Hyödykemarkkinat ja tietoon perustuva talousRuotsin talouden avoimuus on viime vuosina kasvanut. Kuluttajahinnat ovat edelleen suhteellisen korkealla tasolla. Televiestintä- ja sähköalat on kuitenkin vapautettu, mikä on alentanut hintatasoa näillä aloilla. Ruotsi on myös siirtänyt sisämarkkinadirektiivit osaksi kansallista lainsäädäntöään kiitettävällä tavalla, ja valtiontukea on hyvin vähän. Toimenpiteitä on toteutettu kilpailun tuomiseksi julkisten palvelujen tarjontaan ja julkisia hankintoja koskevien sääntöjen täytäntöönpanon vahvistamiseksi, mutta kilpailua on varaa lisätä. Kilpailu on riittämätöntä myös vähittäiskaupassa, lääkealalla, rakentamisessa ja lento- ja raideliikenteessä. Ruotsin tutkimus- ja kehitysmenot ovat EU:n suurimmat. Muutamilla aloilla toimivat tietämysintensiiviset suuryritykset tekevät suuren osan tästä tutkimus- ja kehitystyöstä. Näistä syistä Ruotsin on kiinnitettävä erityishuomiota seuraaviin seikkoihin:i) Julkisia hankintoja koskevia säännöksiä on noudatettava paremmin ja lisättävä kilpailua julkisten palveluiden tarjoamisessa paikallistasolla.ii) Kilpailua on lisättävä muun muassa lentoliikenteessä ja lääkealalla.PääomamarkkinatRuotsin pääomamarkkinoiden kehitykselle on ollut ominaista yhdentyminen, sääntelyn uudistaminen ja riskipääomasijoittamisen kasvu. Etenkin rahastoelementin sisällyttäminen eläkejärjestelmään, niin että vakuutetut voivat itse valita rahaston, on lisännyt sijoituspalveluiden kysyntää ja ulkomaisten sijoitusrahastoyritysten toimintaa Ruotsin markkinoilla. Riskipääomamarkkinat ovat kasvaneet viime vuosina, ja sijoituksia on laajennettu myös muille aloille kuin huipputekniikkaan. Toimenpiteitä on toteutettu riskipääoman tarjoajien toimintaympäristön parantamiseksi, mutta lisätyö markkinoiden kehittämiseksi on toivottavaa. Rahoitusvalvontaviranomainen on järjestänyt toimintansa uudelleen voidakseen vastata finanssiryhmittymien kasvuun ja saadakseen kokonaisnäkemyksen rahoitusalan riskeistä. Rahoitusvalvontaviranomainen on allekirjoittanut yhteistyösopimuksen Tanskan, Suomen ja Norjan rahoitusvalvontaviranomaisten kanssa kansainvälisten rahoituslaitosten tehokkaan valvonnan takaamiseksi. Näistä syistä Ruotsin on kiinnitettävä erityishuomiota seuraavaan seikkaan:i) Riskipääomamarkkinoita on kehitettävä edelleen mukauttamalla verojärjestelmää siten, että se edistää paremmin sijoittamista ja yrittäjyyttä. Yrittäjyyteen on kannustettava myös konkurssilainsäädäntöä mukauttamalla.15. YHDISTYNYT KUNINGASKUNTAYhdistyneen kuningaskunnan BKT kasvoi 3 prosenttia vuonna 2000. Talouden kehityksen odotetaan jatkuvan suotuisana vuosina 2001 ja 2002, niin että kasvu on 2,7 prosenttia vuonna 2001 ja palaa 3 prosenttiin vuonna 2002. Kotimaisen kysynnän odotetaan jatkuvan voimakkaana, ja sitä kiihdyttävät äskettäin toteutetut verotoimenpiteet sekä suunnitelmat lisätä voimakkaasti julkista kulutusta ja kiinteitä investointeja. Tämän odotetaan korvaavan Yhdysvaltojen talouskasvun hidastumisesta johtuvan nettoviennin heikkenemisen. Nykyinen ja odotettavissa oleva inflaatiokehitys on suotuisa, ja yhdenmukaisella kuluttajahintaindeksillä (YKHI) mitattu inflaatio on EU:n alhaisimpia. Vaikka työmarkkinat ovat kireät ja työttömyysaste on alhaisempi kuin kertaakaan 20 vuoteen, palkankorotuspaineet pysyvät maltillisina. Työttömyys voi laskea edelleen hieman, kun työn houkuttelevuutta lisäämään tarkoitetut toimenpiteet tulevat voimaan.Työttömyyttä on vähän, mutta tiettyjen ryhmien ja yhteisöjen työttömyysaste on keskimääräistä korkeampi. Ydinkysymys on, onko toteutettu aktiivinen työmarkkinapolitiikka riittävä keino torjua sosiaalisen syrjäytymisen ongelmia, joihin liittyy pysyvä työttömyys ja toimettomuus. Toinen rakenneongelma on suhteellisen tuottavuuden alhainen taso Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Vaikka tuottavuus on kasvanut viimeisillä vuosineljänneksillä, on liian aikaista todeta sen nousseen pysyvästi. Hallitus on toteuttanut toimenpiteitä, joilla tätä heikkoutta korjataan. Kysymys kuuluu, lisääntyykö tuottavuus todella näillä toimenpiteillä.FinanssipolitiikkaVuonna 2000 julkisen talouden ylijäämä oli 1,9 prosenttia suhteessa BKT:hen ilman UMTS-tuloja (4,3 % UMTS-tulot mukaan lukien). Budjettivuodeksi 2000-2001 ennusteet näyttävät 1,7 prosentin ylijäämää suhteessa BKT:hen (ilman UMTS-tuloja), mikä on suurempi kuin tarkistetussa vakausohjelmassa ennakoitu 1,1 prosentin ylijäämä. Budjettivuodeksi 2001-2002 ennustetaan 0,5 prosentin ylijäämää, minkä jälkeen ylijäämä supistuu 0,1 prosentin hienoiseksi alijäämäksi budjettivuonna 2002-2003 ja noin 1 prosentin alijäämäksi suhteessa BKT:hen budjettivuonna 2003-2004 ja sitä seuraavina vuosina. Luvut ovat suurin piirtein samoja kuin tarkistetussa vakausohjelmassa. Nykyistä politiikkaa jatkamalla budjettivuosiksi 2003-2004 ja 2005-2006 ennustettu alijäämä, noin 1 prosentti suhteessa BKT:hen, on kuitenkin tulosta varovaisesta 2,25 prosentin trendikasvuennusteesta ja seurausta valtion investointien lisäämisestä. Tarkistettuun vakausohjelmaan nähden ylimääräinen keventäminen vuosina 2000-2001 ja 2001-2002 ei todennäköisesti vaaranna talouden vakautta, koska inflaatio on alhainen ja talousnäkymien perustekijät, joihin budjettitoimenpiteet sisältyvät, eivät viittaa huolestuttaviin kysyntäpaineisiin. Menosuunnitelmissa on myönnetty enemmän varoja julkisen sektorin investointeihin, jotka ovat olleet viime vuosina vähäisiä. Niitä on suunniteltu lisättävän budjettivuoden 2000-2001 0,8 prosentista suhteessa BKT:hen 1,7 prosenttiin budjettivuoteen 2003-2004 mennessä. Luvuista on vähennetty omaisuuden myynti ja arvon alentuminen. Tarkistetussa vakausohjelmassa esitetyt julkisen talouden pitkän aikavälin ennusteet osoittavat niiden olevan mahdollisia nykyistä politiikkaa jatkamalla. Näistä syistä finanssipolitiikassa on pyrittävä seuraaviin tavoitteisiin:i) Vähintään 0,5 prosentin julkisen talouden ylijäämä suhteessa BKT:hen on saavutettava budjettivuonna 2001-2002, kuten vuoden 2001 budjetissa suunnitellaan.ii) Budjettia valmisteltaessa on huolehdittava, että tulos on budjettivuonna 2002-2003 lähellä tasapainoa, kuten on suunniteltu.iii) Julkisten investointien osuus BKT:stä voidaan (arvonalennukset huomioiden) kaksinkertaistaa budjettivuodesta 2000-2001 vuoteen 2003-2004, kuten on suunniteltu, kunhan vakaus- ja kasvusopimusta edelleen noudatetaan.TyömarkkinatYhdistyneen kuningaskunnan työmarkkinat kuuluvat edelleen EU:n vahvimmin toimiviin. Työllisyyden kasvu on ollut viime vuosina voimakasta, ja työttömyys on alimmalla tasolla 20 vuoteen (5,5 % vuonna 2000). Pitkäaikaistyöttömyyden osuus kokonaistyöttömyydestä on EU:n alhaisimpia. Yhdistynyt kuningaskunta on jatkanut vero- ja etuusjärjestelmän hienosäätöä, jotta työnteko olisi kannattavaa. Uuteen tulonjakomalliin (New Deal) perustuvaa aktiivista työmarkkinapolitiikkaa on laajennettu etenkin tehostetuin toimenpitein, joilla pyritään torjumaan sosiaalisen syrjäytymisen ongelmia, joihin liittyy työn puutteen keskittyminen syrjäisillä alueilla ja työttömien kotitalouksien suuri osuus. Vaikka kokonaistyöttömyys on laskenut, taloudellinen toimettomuus on laskenut vain vähän, ja sairaus- ja työkyvyttömyysetuuksia saavien määrä on noussut huomattavasti viime vuosina. Näistä syistä Yhdistyneen kuningaskunnan on kiinnitettävä erityishuomiota seuraavaan seikkaan ja samalla pantava työllisyyssuositukset määrätietoisesti täytäntöön:i) Keskittyneelle tai pitkäaikaistyöttömyydelle ja työelämän ulkopuolelle jäämiselle kaikkein pahiten alttiina oleviin yhteisöihin ja yksilöihin kohdistettavia aktiivisia toimenpiteitä on vahvistettava ja passiivisia etuusjärjestelmiä on uudistettava niin, että ne tarjoavat työkykyisille ihmisille mahdollisuuksia ja kannustimia työntekoon.Hyödykemarkkinat ja tietoon perustuva talousYhdistynyt kuningaskunta on edistynyt hyvin verkkotoimialojen sääntelyn uudistamisessa ja alan vapauttamisessa. Talouden toimintaympäristö, jossa sääntelyä on vähän, on yrityksiä ja yrittäjyyttä suosiva. Yhdistyneen kuningaskunnan suhteellisen alhainen työn tuottavuus on kuitenkin edelleen ongelma huolimatta joistakin voimakkaamman kasvun merkeistä vuonna 2000. Tämä saattaa heijastaa joidenkin taloudenalojen heikkoa kilpailukykyä, yritysten tutkimus- ja kehitystoiminnan BKT-osuuden vähenemistä (vuoteen 1999) ja sitä, että investoinnit, etenkin julkiset investoinnit, ovat olleet riittämättömiä. Useita toimenpiteitä on toteutettu tutkimus- ja kehitystoiminnan ja innovaatioiden edistämiseksi. Näistä syistä Yhdistyneen kuningaskunnan on kiinnitettävä erityishuomiota seuraaviin seikkoihin:i) Suhteellisen alhaisen tuottavuuden kohentamiseksi on toteutettava toimenpiteitä erityisesti lisäämällä kilpailua mm. vähittäispankkipalveluiden, autojen vähittäiskaupan ja postipalveluiden aloilla sekä lisäämällä ammattitaitoisten työntekijöiden tarjontaa tieto- ja viestintätekniikan alalla.ii) On huolehdittava, että liikenneinfrastruktuuria ja julkisen liikenteen laatua parantavat investoinnit, joista on ilmoitettu, toteutetaan käytännössä, ja varmistettava, että julkisten elinten, sääntelyviranomaisten ja yksityisten yritysten välillä on riittävästi koordinointia.PääomamarkkinatYhdistyneen kuningaskunnan rahoitusmarkkinat ovat edelleen EU:n kehittyneimmät. Riskipääomamarkkinoiden kehitystä tuetaan silti pyrkimyksillä lisätä alkuvaiheen investointien pääomansaantia ja useilla verotukseen ja rahoituksen sääntelyyn liittyvillä uudistuksilla. Vähimmäisrahoitusvaatimuksen korvaaminen pitkän aikavälin ohjelmakohtaisella rahoitusstandardilla poistaa riskipääomasijoittamisen yhden mahdollisen esteen. Lisäksi hallitus edistää julkisen ja yksityisen sektorin yhteishankkeita pienimuotoisen ja alkuvaiheen riskipääoman tarjonnan parantamiseksi kaikkialla maassa. Rahoituspalveluviranomaisen (Financial Services Authority) perustaminen edistää osaltaan edelleen rahoituslaitosten tasapuolisia toimintaedellytyksiä, ja kuluttajia hyödyttäviä toimia on tulossa. Myös pankkialalla suunnitellaan tai jo toteutetaan kilpailua parantavia ja kuluttajia hyödyttäviä toimenpiteitä, joita ovat mm. säädökset, joilla avataan pääsy maksujärjestelmämarkkinoille ja valvotaan järjestelmään pääsystä perittäviä maksuja, itsesääntelysäännöstöjen tarkistaminen ja rahoituspalvelualan kilpailun edistämistä koskevien valtiovarainministeriön tavoitteiden uudistaminen. Näistä syistä Yhdistyneen kuningaskunnan on kiinnitettävä erityishuomiota seuraavaan seikkaan:i) On korostettava edelleen eläkerahastojen asemaa riskipääomamarkkinoiden kehittämisessä.Tehty Göteborg 15 päivänä kesäkuuta 2001.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaB. Ringholm